ישיבת מליאה, כנסת 14, פרוטוקול מספר 117, 1997-07-07 00:00

דן תיכון: רבותי חברי הכנסת, היום יום שני, ב' בתמוז התשנ"ז, 7 ביולי 1997 – ישיבת הכנסת פתוחה.

דן תיכון: כמנהגנו מדי שבוע, להלן סיכום תאונות הדרכים במשך השבוע האחרון: צוותי מגן-דוד-אדום טיפלו במהלך השבוע שעבר ב-720 תאונות דרכים ברחבי הארץ, בהן 11 הרוגים, 14 פצועים קשה ו-950 פצועים באורח קל-בינוני.

דן תיכון: סך הכול – 977 נפגעים.

דן תיכון: ההרוגים הם: קיאלי מיכאלי, אופיר סריג, מוחמד אחמד אלפוומי, יורי ירובונסקו, אברהם עמר, בלה וורבייט, דוד שרון, אבראהים סג'ים, סלמה סג'ים, הזאווה ג'באר, גוהארה ג'באר.

דן תיכון: יהיה זכרם ברוך.

דן תיכון: הרשימה ארוכה, ארוכה מאוד, והיא הולכת ומתארכת בחודשי הקיץ.

דן תיכון: כאמור, 720 תאונות, 950 פצועים באורח קל-בינוני.

דן תיכון: אחד השבועות הקשים ביותר בתחום תאונות הדרכים.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, תרשה לי לומר כמה מלים.

דן תיכון: בעוד דקה.

דן תיכון: "ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי השר צחי הנגבי ימלא את מקום שר הבריאות בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ח בסיוון התשנ"ז, 30 ביוני 1997, עד יום א' בתמוז התשנ"ז, 2 ביולי 1997.

דן תיכון: " כלומר זה כבר היה.

דן תיכון: "השרה לימור לבנת תמלא את מקום השר לביטחון פנים בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ט בסיוון התשנ"ז, 4 ביולי 1997, עד יום ג' בתמוז התשנ"ז, 8 ביולי 1997.

דן תיכון: "

דן תיכון: הודעה למזכיר הכנסת.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: הצעת חוק יום הזיכרון ליצחק רבין, התשנ"ז–1997, שהחזירה ועדת החינוך והתרבות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

א' האן: ועוד לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק בית הדין לעבודה (תיקון מס' 27), התשנ"ז–1997.

א' האן: לדיון מוקדם: הצעת חוק העמותות (תיקון – הגבלת תרומה מאדם או מגוף פרטי), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק למניעת מפגעים (תיקון – החמרת הדין עם עבירות רעש), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת יונה יהב; הצעת חוק מס שבח מקרקעין (תיקון – ביטול המס על הערך האינפלציוני), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון – הכנסות גבוהות), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת חנן פורת; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת חופשת הלידה), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת ת' חטיב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק המועצה המשפטית, התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק ההסדרים בשלטון המקומי, התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת י' יהב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק נכסי נפקדים (תיקון – הגדרת נפקד), התשנ"ז–1997, מאת חברי הכנסת ס' סלים, ה' מחאמיד, ת' גוז'נסקי, ע' בשארה וא' סעד; הצעת חוק הגן הבוטני הלאומי, התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת עמנואל זיסמן; הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – חיוב בערובה למי שהוצא נגדו צו הגנה), התשנ"ז–1997, מאת חברת הכנסת נעמי בלומנטל; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ימי פעילות של מובילים), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – אזור מגורים המוקצה לציבור מסוים), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת דוד צוקר; הצעת חוק התכנון הבנייה (תיקון – הרחבת סמכויות הוועדה המקומית), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק הבזק (תיקון – ייצוג לאוכלוסייה הערבית במועצה לשידורי כבלים ובמועצה המייעצת לשירותי בזק), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת ע' בשארה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון – תחנת שידור ייעודית), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת דוד צוקר; הצעת חוק דיור ציבורי, התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת רומן ברונפמן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – פריסת תשלומים), התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – מועד תשלום היטל השבחה בהעברת זכויות מתאגיד בפירוק לבעלי המניות),

א' האן: התשנ"ז–1997, מאת חבר הכנסת אברהם פורז.

א' האן: תודה רבה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת דראושה, בבקשה.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, הרשה לי להביע, בשם חברי הכנסת, את תנחומינו לך במות אחיך סעדיה, זיכרונו לברכה.

עבד-אלוהב דראושה: לצערי הרב, אני ואחרים לא נודע לנו על המקרה הטראגי ולא יכולנו לנחם אותך אישית.

עבד-אלוהב דראושה: לכן אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת להביע את תנחומינו הכנים לך במות אחיך, זיכרונו לברכה, אללה ירחמו.

עבד-אלוהב דראושה: ואני מקווה שלא תדעו עוד צער.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: אנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: המלצת ועדת הכנסת לדחות את ההצעה להעביר את ראש הממשלה מכהונתו; על-פי בקשת 40 חברי כנסת – סעיף 27(ג) לחוק-יסוד: הממשלה.

דן תיכון: יביא את ההמלצה יושב-ראש ועדת הכנסת.

דן תיכון: בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גם אני מצטרף לדברי הניחומים שנאמרו קודם – ולנחם אותך בתוך שאר אבלי ציון.

): לא תוסיפו לדאבה עוד.

): רבותי חברי הכנסת, המלצת ועדת הכנסת בדבר ההצעה להעביר את ראש הממשלה מכהונתו.

): בהתאם להוראות סעיף 27 (ג) לחוק-יסוד: הממשלה, הוגשה ליושב-ראש הכנסת הצעה על-ידי 40 חברי הכנסת להעביר את ראש הממשלה מכהונתו.

): על-פי מצוות המחוקק, העביר יושב-ראש הכנסת את ההצעה לדיון בוועדת הכנסת.

): ועדת הכנסת נתנה הזדמנות לראש הממשלה לטעון טענותיו לפניה, אך ראש הממשלה ויתר על אפשרות זו.

): חבר הכנסת רפאל אלול, אשר הציג את ההצעה בפני ועדת הכנסת, בוודאי יציג בפניכם את הנימוקים לה.

): מכל מקום, הוועדה אשר דנה בנושא במהלכן של שתי ישיבות, החליטה להמליץ בפני מליאת הכנסת לדחות את ההצעה, וכן אני עושה.

): כיוון שזו הפעם הראשונה שהכנסת דנה בהצעה להעביר ראש ממשלה מכהונתו, אני מבקש להסב את תשומת הלב לכך, שההליך אשר נקבע בסעיף 27 לחוק-יסוד: הממשלה אינו משביע רצון כלל ועיקר.

): בהוראות חוק אחרות שעניינן דומה נקבע מפורשות, כי רק כאשר ועדת הכנסת ממליצה על נקיטת צעד נגד נושא משרה ברשויות השלטון, יש להביא את העניין להכרעת מליאת הכנסת.

): כך, למשל, קובע סעיף 26 לחוק-יסוד: הממשלה, שעניינו העברה מכהונתו של ראש ממשלה שהורשע בעבירה שיש עמה קלון, שרק המלצה של ועדת הכנסת להעביר את ראש הממלשה מכהונתו תבוא בפני מליאת הכנסת.

): והוא הדין בהעברת שר מכהונתו, לפי סעיף 35 לחוק-היסוד, והעברת נשיא המדינה מכהונתו, לפי סעיף 20 לחוק-יסוד: נשיא המדינה.

): גם העברת מבקר המדינה מכהונתו יכולה להיעשות רק על-פי הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

): וגם לעניין נטילת חסינות מחבר הכנסת, ועדת הכנסת היא המסננת, ורק על-פי המלצתה תובא בקשת היועץ המשפטי לממשלה להצבעה במליאה.

): משום-מה קובע סעיף 27(ג) לחוק-יסוד: הממשלה, הוא הסעיף שבו אנו עוסקים עתה, כי "ועדת הכנסת תחליט בעניין ההצעה ותביא את המלצתה בפני מליאת הכנסת".

): הווי אומר, תהא אשר תהא המלצתה, ההכרעה תועבר למליאה.

): נראה לי כי בעניין זה לא היטיב המחוקק להתבטא, ויש להשוות את ההסדר כאן להסדרים האחרים, שעל-פיהם רק אם ממליצה הוועדה להעביר את נושא המשרה מכהונתו יבוא העניין להכרעה במליאת הכנסת.

): גם מסיבה זו, ולא רק לגופו של עניין, אני מציע שהמליאה תדחה את ההצעה של 40 חברי הכנסת להעביר את ראש הממשלה מכהונתו.

): תודה רבה.

תמר גוז'נסקי: אני מנסה לתקן את חוק-היסוד.

תמר גוז'נסקי: אתם תתנגדו.

): בתיקונים מועילים כאלה אנחנו נתמוך.

תמר גוז'נסקי: אני רואה, כן.

דן תיכון: אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, האם אפשר לדאוג לכך שההחלטה שלכם תונח על שולחן חברי הכנסת?

): בהחלט.

): מייד אתן אותה.

דן תיכון: תודה רבה לך.

דן תיכון: חבר הכנסת רפי אלול הוא שהגיש את הבקשה.

דן תיכון: בבקשה.

חיים אורון: ראש הממשלה – – –

דן תיכון: הוא הביא דוגמאות מחוק חסינות חברי הכנסת.

חיים אורון: זה במישור הפורמלי.

חיים אורון: אבל במישור המהותי, הרוב בוועדה לא היה – – –

דן תיכון: חבר הכנסת אלול, בבקשה.

דן תיכון: שלוש דקות.

רפאל אלול: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כחברי, אני משתתף בצערו של יושב-ראש הכנסת במות אחיו סעדיה.

רפאל אלול: לא תוסיפו לדאבה עוד.

רפאל אלול: מכאן אני שולח ברכת תנחומים למשפחת מילוא בנפול בנה בגבול הצפון.

רפאל אלול: כולי תקווה שזה יהיה החלל האחרון.

רפאל אלול: אדוני היושב-ראש, להצעה הזאת הצטרפו אלי לא מעט חברים.

רפאל אלול: יש 40 חתימות ושתי חברות כנסת נוספות, ענת מאור ודליה איציק, ביקשו להצטרף ואמרתי להן שכדאי שנאחד את כל ההצעות.

רפאל אלול: לכן, הדיון מתקיים היום.

רפאל אלול: חוק-יסוד: הממשלה, אדוני השר מצא – – –

יהושע מצא: איזה הישג.

רפאל אלול: תאמין לי שממה שתשמע ממני היום וממה שתשמע מכל החברים לא תיהנה, אדוני השר.

יהושע מצא: שיבחתי אותך על ההישג הגדול.

רפאל אלול: חוק-יסוד: הממשלה, סעיף 27, קובע כי ניתן להעביר את ראש הממשלה מתפקידו על-ידי הצבעה בכנסת של 80 חברי כנסת.

רפאל אלול: זה נראה סף גבוה, זה נראה קשה להשגה.

נואף מסאלחה: יש לך 53 בכלל?

רפאל אלול: אבל אם כל אחד ואחת בבית הזה ישאל את עצמו שאלה פשוטה, האם נתניהו מתאים?

רפאל אלול: – אני יודע, אתם יודעים, בליכוד יודעים, כולם יודעים, התשובה היא: לא, ביבי לא מתאים.

רפאל אלול: הוא לא מתאים כי הוא רשלן.

רפאל אלול: הוא לא מתאים כי הוא פשלן.

רפאל אלול: הוא לא מתאים כי הוא שכחן.

יהושע מצא: מה זה פשלן?

רפאל אלול: עושה פשלות.

יהושע מצא: מה זה?

רפאל אלול: מה זה פשלות?

רפאל אלול: – אתן לך היום כמה דוגמאות ותשמע.

רפאל אלול: אגב, זה כולל את משרד הבריאות.

רפאל אלול: אין לך מיליארד שקל.

נואף מסאלחה: הוא לא נותן כסף למשרד הבריאות.

רפאל אלול: הוא מצליח מאוד במשרד הבריאות.

רפאל אלול: הוא מצליח מאוד.

יהושע מצא: על מה אתה מדבר?

רפאל אלול: על מה אני מדבר?

יהושע מצא: הוא שר הבריאות?

רפאל אלול: אהה, אתה שר הבריאות.

רפאל אלול: הוא עוזר לך.

יהושע מצא: אני מודה לך על התגלית המרעישה.

רפאל אלול: רבותי, חברי הכנסת, אקל עליכם את המלאכה, אציג בפניכם סדרה של שאלות וקריטריון פשוט אחד.

רפאל אלול: מי שיענה בכנות כן על שאלה אחת בלבד, יקבל מכל אחד מאתנו אישור להצביע אמון בנתניהו.

רפאל אלול: והנה השאלות: האם אתה מאמין לביבי?

רפאל אלול: האם אתה סומך על נתניהו?

רפאל אלול: כשחברך מסיעת הליכוד אומר שנתניהו לא מתאים, האם אתה מאמין לו?

קריאות: לא.

רפאל אלול: האם לדעתך ביבי יביא שלום?

קריאות: לא.

רפאל אלול: האם לדעתך ביבי תרם לביטחון?

קריאות: לא.

רפאל אלול: האם לדעתך ביבי ישתנה?

קריאות: לא.

דן תיכון: רבותי, רבותי, חברת הכנסת ענת מאור, אני יכול לשלוח אותך למקום ששם יש מקהלה טובה יותר.

דן תיכון: תאמיני לי.

ענת מאור: הוא שואל.

דן תיכון: הוא שואל אותי.

ענת מאור: אבל אתה לא עונה לו.

אלי גולדשמידט: – – –

דן תיכון: חבר הכנסת גולדשמידט, זה מרי אזרחי.

דן תיכון: מרי אזרחי.

עבד-אלוהב דראושה: הוא מדבר עם הכנסת.

רפאל אלול: בבית הזה אין 80 חברי כנסת שיכולים להצביע בלב שלם ולומר: ביבי מתאים.

רפאל אלול: אין בבית הזה 80 חברי כנסת שחושבים שנתניהו טוב לישראל.

רפאל אלול: נכון, נתניהו לא יועבר היום מתפקידו.

רפאל אלול: אבל גם אתם יודעים, הוא לא יועבר היום מתפקידו, כי חלק מאתנו ימשיך לשקר לעצמנו.

רפאל אלול: הוא לא יועבר היום מתפקידו כי יותר קל לכם לעשות שקר בנפשכם.

רפאל אלול: הוא לא יועבר מתפקידו, כי אתם לא תצביעו על-פי צו מצפונכם.

רפאל אלול: הוא הבטיח להפתיע את העולם, וזו ההבטחה היחידה שביבי לא הפר.

רפאל אלול: הוא הפתיע את דוד לוי.

רפאל אלול: הוא הפתיע את מרידור.

רפאל אלול: הוא הפתיע את בני בגין.

רפאל אלול: הוא הפתיע את שרנסקי.

רפאל אלול: ועוד היום, עד סוף הערב, הוא יפתיע את שאול עמור.

רפאל אלול: דוד לוי, ידידי, אני לא מבין, מדוע אתה נפגע מכך שראש הממשלה "שכח" לעדכן אותך?

רפאל אלול: את דן שומרון הוא שכח בדרך לוושינגטון.

רפאל אלול: לרמטכ"ל ולזרועות הביטחון הוא לא שכח להודיע לפני שהוא פתח את המנהרה?

רפאל אלול: ומי מי המליץ על בר-און?

רפאל אלול: גם פה יש לו בעיה של זיכרון.

רפאל אלול: אדוני, שר החוץ, איך אתה מצפה שהוא יזכור את פגישת אבו-מאזן–שרון?

רפאל אלול: רבותי, חברי הכנסת, ראש הממשלה חייב ללכת הביתה, לא בגלל המינויים הכושלים ולא בגלל מסכת השקרים.

דן תיכון: לסיים.

רפאל אלול: הוא חייב ללכת הביתה כי אין לנו בית אחר.

רפאל אלול: האיש פוגע בשלטון החוק.

רפאל אלול: האיש פוגע ביחסי החוץ של ישראל.

רפאל אלול: ראש הממשלה פוגע בשכבות החלשות.

רפאל אלול: הוא פוגע בעולים מחבר המדינות.

רפאל אלול: הוא מכהן רק שנה וכבר הוא העמיד בסכנה את הקשר שלנו עם העולם היהודי.

רפאל אלול: רבותי, חברי הכנסת, אין שלום ואין ביטחון, ומה שהרבה יותר חמור – אין גם תקווה שמשהו מכל זה יכול להשתנות.

רפאל אלול: את זה יודעים כבר דן מרידור, בני בגין, אריק שרון, לימור לבנת.

רפאל אלול: רבותי, חברי הכנסת, השאלה היא לא למי אין אמון בראש הממשלה, אלא למי יש אמון בראש הממשלה.

רפאל אלול: משל "העיזה העיוורת" של הרב עובדיה יוסף הוא התיאור המדויק ביותר שנשמע באחרונה על ראש הממשלה.

רפאל אלול: זהו ראש ממשלה שאינו רואה, ואוסיף: גם אינו שומע.

רפאל אלול: אני שואל אתכם, רבותי, למה לנו להמשיך את מסע התעתועים?

רפאל אלול: למה להמשיך ולקרטע ממשבר למשבר?

רפאל אלול: בואו נשים לזה קץ.

רפאל אלול: בואו נעביר את ממשלת הקלון מן הארץ.

רפאל אלול: אני מציע כהצעת החלטה את ההצעה הבאה: לכנסת אין אמון בראש הממשלה.

רפאל אלול: במעשיו ובתפקידו מהווה ראש הממשלה סכנה אמיתית לביטחונה ולעתידה של מדינת ישראל.

רפאל אלול: הכנסת מחליטה שלא לקבל את המלצת ועדת הכנסת וממליצה להעביר את ראש הממשלה מכהונתו.

רפאל אלול: תודה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: נעבור לרשימת הדוברים.

דן תיכון: ראשון – חבר הכנסת אליעזר זנדברג.

דן תיכון: אחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דן תיכון: שלוש דקות.

אלי גולדשמידט: מודי, אתה מתחבר לפוליגרף.

אליעזר זנדברג: ממך חשבתי שתגיד פוליקר, ולא פוליגרף.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בפתח דברי אני מבקש להצטרף למנחמים את היושב-ראש באבלו.

אליעזר זנדברג: אני רוצה להעיר הערה טכנית לדברים של חבר הכנסת פנחסי, יושב-ראש ועדת הכנסת; בצדק, אני חושב שיש מקום לתקן את העניין.

אליעזר זנדברג: אבל בדרך כלל אנחנו מביאים לדיון במליאה המלצה אופרטיבית ולא המלצה נגטיבית.

אליעזר זנדברג: לכן, אני חושב שיש מקום לתקן.

אליעזר זנדברג: אבל אם התיקון הזה יבוצע – אוכל רק להצטער בשביל חבר הכנסת רפי אלול.

אליעזר זנדברג: אני יכול לשבח אותו על היוזמה להביא את הנושא לדיון כאן ועל הפעלתנות שהוא מפגין.

אליעזר זנדברג: זו פעלתנות שאפשר להתחיל אותה בפגרה, להצטלם, לאסוף חתימות, להגיע לכאן, לקיים דיון בוועדת הכנסת, עוד טלוויזיה, אולי שני דיונים, אחר כך דיון במליאה, סביר להניח שזה ייכנס ליומן הערב וגם למחרת בבוקר.

אליעזר זנדברג: אני מאחל לך הרבה מאוד שנים של פעילות כזאת בתפקיד של חבר כנסת מן האופוזיציה.

אליעזר זנדברג: כמו שזה נראה עד עכשיו, כך זה הולך להיות.

אליעזר זנדברג: אבל זו יוזמה טובה ויוזמה חשובה.

רפאל אלול: – – –

אליעזר זנדברג: אני אסביר הכול.

אליעזר זנדברג: אני אשמח לעמוד כאן ולהסביר גם במשך 20 דקות, אבל תרשה לי בזמן הקצר שלי – – –

רפאל אלול: שיהיה מצפון נקי, זה מה שחשוב.

דן תיכון: רבותי, לא להתרגש – – –

אליעזר זנדברג: אני עם מצפון נקי.

דן תיכון: – – – היום עוד צעיר והלילה ארוך.

אליעזר זנדברג: אני אהיה עם מצפון נקי, חבר הכנסת רפי אלול, ובאמת רשמתי לי מדבריך הארוכים והמשכנעים את נקודת המצפון, כי קשה לי להתעלם מהערות שנוגעות למצפון, דבר שהוא בעל ערכים, בפרט מאדם שישב כאן בקדנציה הקודמת והכשיר במו הצבעתו עקיפה של בג"ץ, שהתירה לעריקים מהימין לעבור, להיות שותפים בממשלה שלך – גנבת קולות פר-אקסלנס, בפרט שאותו אדם מצפוני ישב כאן והצביע בעד תיקונים לחוק הבשר בניגוד לכל מה שכתוב במצע של מפלגתו, והכול בשם שלמות הקואליציה.

נואף מסאלחה: – – –

אליעזר זנדברג: כשאתם עושים את זה כשאתם נמצאים בממשלה, הכול טוב ויפה, וכשהדברים נעשים מהצד האחר, פתאום המצפון, שאפסנתם במשך כל ימי השלטון שלכם, אתם עושים בו שימוש.

אליעזר זנדברג: אז קודם כול תנער אותו – – –

נואף מסאלחה: – – –

אליעזר זנדברג: – – – קודם כול תסתכל על עצמך בראי ותתבונן ותחשוב על מעשיך שלך בשנים האחרונות, כי אמרת אולי שביבי שכחן, אבל הציבור בישראל לא שוכח, הציבור בישראל זוכר טוב מאוד גם את מסכת הכחש ואת הרמייה שאפיינה את השלטון שלכם – לא לרדת מהגולן, כן לרדת; הסכמים שלא היה מנדט לחתום עליהם ועשיתם אותם מנדט ציבורי; הצבעות כאן בניגוד לעקרונות ולמצע שלכם עצמכם; ויותר מכול את המריבות.

אליעזר זנדברג: מה, אצלכם לא היו קלקולים ולא היו מאבקים ולא היו מריבות?

אליעזר זנדברג: העניין הוא, שחלק מהם היו בחדרי חדרים ודלפו, וכאן הדברים לפחות גלויים לציבור.

אליעזר זנדברג: והעניין האחר הוא, שאצלכם, בסופו של דבר, היו מהלכים מכל מיני סוגים.

אליעזר זנדברג: היו אנשים שעזבו תפקידים בממשלה והיו דברים אחרים.

אליעזר זנדברג: ואני זוכר את הכותרות: אבד האמון בין ראש הממשלה לשר המשפטים.

אליעזר זנדברג: מאיפה זה לקוח?

אליעזר זנדברג: זה לקוח מהממשלה שלכם.

אליעזר זנדברג: ומה קרה לאורה נמיר ולשולמית אלוני?

אליעזר זנדברג: מה אני רוצה להגיד, בסך הכול, חבר הכנסת אלול?

אליעזר זנדברג: אני לא טוען שהתמונה של הממשלה הזאת היא הכי נפלאה והכי ורודה.

אליעזר זנדברג: אני חושב שיש סיכוי מסוים לכך – –

נואף מסאלחה: הלוואי שהיה לכם שר משפטים כמו דוד ליבאי.

אליעזר זנדברג: – – והסברתי גם למה, שמפלגות או גורמים מסוימים ירצו להקדים בחירות ולכן צומת נערכת, כי אנחנו, כמפלגה סולידית, לא מוציאים החוצה גם ביקורת שיש אלא בצורה מצומצמת ויש לנו חשש שדברים מסוימים, שאנחנו חושבים ואומרים אותם, לא באים לידי ביטוי.

אליעזר זנדברג: לכן הקמת מטה בחירות היא חלק ממערכת כזאת.

אליעזר זנדברג: אנחנו לא נביא לנפילת הממשלה, לא נביא להפלת הממשלה.

אליעזר זנדברג: אנחנו חושבים, שהחשיבות של הממשלה הזאת, בראש ובראשונה, היא בכך שהיא הצליחה לעצור את ההידרדרות שאתם כיוונתם אליה בתהליך אוסלו, ולכן מן הבחינה הזאת זה יותר חשוב מהכול.

אליעזר זנדברג: ועוד מלה אחת, כי אני יודע שמכאן, מהאולם הזה, אחרי שתיכשלו בהצבעה, תעברו לכיכרות ותביאו אנשים לשם.

אליעזר זנדברג: תממנו את האוטובוסים, טיול לתל-אביב, תמלאו כיכר או שתיים תחת הססמה: ביבי לא מתאים.

אליעזר זנדברג: אבל אני רוצה להזכיר לציבור בישראל – –

תמר גוז'נסקי: – – –

אליעזר זנדברג: – – שמי שאומר "ביבי לא מתאים" לא מתכוון להחליף אדם, כי האדם הזה לא מוצא חן בעיניו, הוא רוצה לשנות דרך, הוא רוצה להפוך את הדרך לדרך אחרת, והציבור בישראל, הרוב של הציבור בישראל, אמר שהדרך היא מסוכנת.

אליעזר זנדברג: שלום לא הולך עם טרור.

נואף מסאלחה: לכם אין דרך.

אליעזר זנדברג: ואני מציע להיזכר מה קרה כאן בזמן הממשלה הקודמת.

אליעזר זנדברג: הססמה צריכה להיות: לחיות בשלום, ולחיות – חשוב לא פחות מן השלום עצמו.

אליעזר זנדברג: לכן הציבור בישראל החליף את השלטון, וכדאי שתתעוררו ותבינו את זה.

אליעזר זנדברג: הציבור בישראל לא רוצה ולא רצה את הדרך שלכם, אז אל תגידו "ביבי לא מתאים" ברמה הפרסונלית ותתכוונו להחליף דרך – –

נואף מסאלחה: ראש הממשלה – – –

אליעזר זנדברג: – – תגידו: אנחנו רוצים לשנות דרך.

אליעזר זנדברג: ואז גם אין סיכוי שהציבור בישראל ילך בעקבותיכם.

אליעזר זנדברג: תודה.

שלום שמחון: חבר הכנסת זנדברג, השאלה, אם אתה מסכים שהוא לא מתאים.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראשית דברי אני רוצה להצטרף לכל אלה שהביעו את השתתפותם באבלך, אדוני היושב-ראש, ואנחנו מאחלים לכם, לכל המשפחה, שלא תדעו צער עוד.

דן תיכון: תודה.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, ההצעה, חבר הכנסת רפי אלול, להביע אי-אמון לממשלה היתה הצעה בעתה.

תמר גוז'נסקי: מאז העלית את ההצעה שלך, אדוני, בחודשים שחלפו, אני חושבת שאנחנו מקבלים עוד ועוד נימוקים ועוד ועוד הסברים מדוע אנחנו צריכים באופן דחוף להצביע על הנושא הזה דווקא במליאה.

תמר גוז'נסקי: אני יכולה להביא הרבה מאוד דוגמאות.

גדעון עזרא: למוסקבה – – –

תמר גוז'נסקי: כאן, למשל, דובר על ההבטחה של ראש הממשלה שיהיה שקט ושלום, ואני רוצה לשאול: על חשבון מי ועל מצפונו של מי מונחים הקורבנות שנופלים?

תמר גוז'נסקי: מה שקורה בלבנון זה שקט ושלווה?

תמר גוז'נסקי: מה שקורה בסמטאות הקסבה זה שקט ושלווה?

זאב בוים: – – –

גדעון עזרא: – – –

תמר גוז'נסקי: ולכן אנחנו עומדים היום מול ראש ממשלה שלא רק לא מקיים שום הבטחה אלא להיפך.

תמר גוז'נסקי: אבל אני רוצה להביא חשבון אחר לראש הממשלה, אני רוצה להביא את החשבון של הראש הפתוח שאני ראיתי ממכת אלה של שוטר, והראש הוא ראשו של חסר דיור במבשרת-ציון.

תמר גוז'נסקי: על מה הוא הוכה?

תמר גוז'נסקי: מה היה הפשע שלו?

גדעון עזרא: זה בגלל זה?

גדעון עזרא: בזה הוא אשם?

תמר גוז'נסקי: כן, הוא אשם, משום שלממשלה הזאת, מול חסרי הדיור במבשרת-ציון ובמקומות אחרים, אין שום פתרון.

תמר גוז'נסקי: כאשר הממשלה הזאת עלתה לשלטון, אחד הדברים הראשונים שהיא עשתה – היא ביטלה את התוכנית "בנה דירתך".

גדעון עזרא: זה שקר.

תמר גוז'נסקי: זה לא שקר, זאת עובדה.

תמר גוז'נסקי: והזוגות האלה חיכו לתוכנית הזאת ארבע וחמש שנים.

תמר גוז'נסקי: ומה עכשיו מציעים להם?

תמר גוז'נסקי: מציעים להם אלות של משטרה ופינוי אלים של יס"ם?

תמר גוז'נסקי: זה הפתרון שנותן ראש הממשלה למצוקת דיור אמיתית של אנשים עובדים עם שניים ושלושה ילדים, שההורים שלהם הקימו את היישוב הזה ואין להם לאן ללכת?

גדעון עזרא: – – –

תמר גוז'נסקי: אז אומרים להם עכשיו בציניות: האדמה של מבשרת היא נורא יקרה, מה פתאום אתם רוצים לגור במבשרת?

תמר גוז'נסקי: תלכו לירוחם, תלכו לקריית-שמונה, פה יגורו רק מיליונרים.

תמר גוז'נסקי: ואני חושבת שממשלה כזאת, שעלתה בקולות של אנשים כאלה, שהאמינו להבטחות שיהיה טוב, שתקום ממשלה שתדאג לשכבות האלה, בועטת בשכבות האלה בדיוק, לועגת להם, שמה אותם בתחתית סולם העדיפויות שלה.

תמר גוז'נסקי: ראש הממשלה היה עסוק עכשיו שלושה שבועות בסבב תיקים.

תמר גוז'נסקי: היה לו זמן בכלל לחשוב על המשפחות שנצלות עכשיו בשמש של מבשרת-ציון, ששוכבות עם החפצים העלובים שלהן בחוץ?

תמר גוז'נסקי: לא היה לו זמן לחשוב על זה.

תמר גוז'נסקי: לכן אני רוצה לומר: ולו רק בגלל מבשרת-ציון ולו רק בגלל הקורבנות בלבנון, לו רק משתי הסיבות האלה, ראש הממשלה צריך לפרוש מתפקידו.

תמר גוז'נסקי: תודה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת שלום שמחון, בבקשה.

דן תיכון: חברת הכנסת גוז'נסקי, אולי להעמיד דברים על דיוקם: את "בנה דירתך" מבקרת המדינה המליצה לבטל בדוח שלה.

תמר גוז'נסקי: היא לא המליצה לבטל, היא רק המליצה לתקן את הליקויים.

דן תיכון: בהחלט.

דן תיכון: את קראת את הדוח וצוין בו שמרבית הדירות הגיעו לאן שלא היו צריכות להגיע.

תמר גוז'נסקי: יציעו פתרון אחר.

דן תיכון: כן, אני חושב שצריך לחדש את התוכנית הזאת, בהחלט, ומבשרת-ציון היא דוגמה לכך.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, גם אני משתתף בצערך ומקווה שלא תדע עוד צער.

שלום שמחון: כנסת נכבדה, אדוני שר המשפטים, אני חושב שהיוזמה של חבר הכנסת רפי אלול היא יוזמה בעתה, ואני לא כל כך מבין מדוע ועדת הכנסת לא מצאה לנכון, לפחות מבחינת ההתנסות – ואת זה אני אומר ליושב-ראש הוועדה – של משהו שהוא חדש, לנסות וללכת אתו קדימה.

שלום שמחון: בסופו של דבר, כל אחד מאתנו מבין שדי קשה להשיג 80 חברי כנסת – – –

אופיר פינס-פז: אפילו קצת קדימה זה בסדר.

שלום שמחון: – – – אבל בחוק שהוא חדש יש משמעות להתנסות ולתהייה.

שלום שמחון: יש לנו כאן ניסיון עם ראש ממשלה שיש אצלו הרבה מאוד התנסות, והתהייה היא תהייה של כולנו, ואנחנו משלמים מחיר כמעט יום-יום, ומחירים שקשה מאוד להשיג אותם.

שלום שמחון: אז ממה חוששת ועדת הכנסת?

שלום שמחון: היא חוששת מאיזו טעות של דיון במליאה שאולי מישהו יצליח להתקרב ל-80 חברי כנסת?

שלום שמחון: הרי הטעויות שאנחנו משלמים יום-יום, בביטחון, בכלכלה ובכל הנושאים האחרים, הן הרבה יותר כבדות ממה שהיה קורה בדיון מהסוג הזה.

שלום שמחון: אני גם לא כל כך מבין את שאלת המצפון שהוזכרה פה על-ידי חבר הכנסת מודי זנדברג.

שלום שמחון: מצפון זה דבר מאוד חשוב, ודבר שאתה מתייחס אליו יום-יום ואתה יודע להפנים את מה שקורה אתך.

שלום שמחון: רמת ההפנמה כפי שהוצגה כאן על-ידי חבר הכנסת זנדברג, היא לא דו-כיוונית אלא בעיקר חד-כיוונית.

שלום שמחון: כל אחד מאתנו נפגש עם השני בוועדות הכנסת, במסדרונות ובמזנון, ושומע את הדברים האמיתיים.

שלום שמחון: אני שואל את עצמי, כאשר אדם עומד כאן על הדוכן, האם יש לו היכולת לשים לרגע את העניינים המפלגתיים בצד ולומר את האמת בדיוק כפי שהוא אומר אותה על כוס קפה במזנון?

שלום שמחון: נדמה לי שמה שמלווה את כל חברי הכנסת הוא לא מעט צביעות, מאחר שכל אחד מאתנו יודע את האמת, כל אחד מאתנו יודע כי המחזה שהיינו עדים לו בשלושת השבועות האחרונים הוא מחזה שאינו מתאים למדינה מתוקנת כשלנו.

שלום שמחון: הוא מתאים אולי לרפובליקת בננות או למדינות בעולם השלישי, בוודאי לא לישראל.

שלום שמחון: חבל מאוד שבראשנו עומד אדם שמצליח להוביל אותנו מהר מאוד אל אותו עולם שלישי.

שלום שמחון: השאלה המרכזית הזו היא, בסופו של דבר, השאלה שכל אחד מאתנו צריך לתת עליה את הדעת.

שלום שמחון: הייתי רוצה להאמין, כי ביום מבחן, כאשר צריך לקבל החלטה להדיח את ראש הממשלה מתפקידו, יימצאו 80 חברי כנסת שיהיו מסוגלים לומר את האמת שלהם לא רק לטובת האמת האישית אלא לטובת האמת שהעם בישראל זקוק לה.

שלום שמחון: לכן אני חושב, שיש חשיבות רבה לדיון הזה, על מנת לקדם את היוזמה שהתחיל בה חבר הכנסת רפי אלול.

שלום שמחון: אני מקווה שתהיינה עוד יוזמות רבות כאלה בכנסת הנוכחית, על מנת שהממשלה הזו תסיים את ימיה.

שלום שמחון: תודה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת רענן כהן, ואחריו – חבר הכנסת רחבעם זאבי.

רענן כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, קודם כול אני משתתף בצערו של יושב-ראש הכנסת על מות אחיו.

רענן כהן: אני יודע שראש הממשלה, על-פי התקנון ועל-פי הקואליציה התומכת בו – אף שכל אחד אינו רוצה אותו, כולם יצביעו בעדו – לא יועבר מתפקידו, אבל אני מאמין שהציבור רואה מציאות אחרת.

רענן כהן: אני רוצה לפנות אל חברי בקואליציה: אתם נותנים לראש הממשלה תמיכה כמו דבק, דבק כל כך חזק, ללא אידיאולוגיה, בלי שום עומק אסטרטגי.

רענן כהן: ראש הממשלה הזה חי ממהדורת חדשות אחת למשנה.

רענן כהן: הוא יוצר משברים בבוקר, מטפל בהם בצהריים ובערב יוצר משבר אחר.

רענן כהן: בעצם אנחנו לא יודעים, אפילו לא לרגע, מה תוליד המציאות בעוד דקה או רבע שעה.

רענן כהן: ראש הממשלה הזה מדאיג את כולנו.

רענן כהן: אילו לא היה ראש ממשלה, לא הייתי מתייחס אליו, אבל ראש הממשלה הזה יכול להוביל את העם למצב של מלחמה, להחלטות קשות, מסובכות ומורכבות, ולסבך את כל עם ישראל.

רענן כהן: כולנו כאן צריכים לסבול מההחלטות ומטירוף הדעת של ראש הממשלה הזה.

רענן כהן: ראש ממשלה שקשה להאמין לו, ראש ממשלה מסוכן לחברה בכל התחומים.

רענן כהן: הממשלה הזו לא עסקה במשך שנה בשום דיון רציני: לא בתחום תהליך השלום, לא בתחום החברתי-הכלכלי, לא בתחום הדיור ולא בתחומים אחרים המציקים לכל חברה ולכל שכונה, בכל בעיה ובכל נושא.

רענן כהן: ראש ממשלה כזה היה צריך לעסוק בשאלות המציקות לחברה.

רענן כהן: תראו איזה ראש ממשלה: יש לו זמן לסקי, יש לו זמן לכל מיני דברים, אבל אין לו זמן לשאלות המציקות לחברה.

רענן כהן: אם יש לכנסת הזו אומץ, אם יש לכנסת הזו אמונה, אם יש לחברי הכנסת רצון אמיתי לדאוג לחברה, הייתי מציע גם לחברי הליכוד להחליף את ראש הממשלה הזה.

רענן כהן: אני חושב שזהו ראש הממשלה הגרוע ביותר.

רענן כהן: הוא זכה בפיס מתוך טעות טראגית.

קריאה: כמו ברדוגו.

רענן כהן: הרי הוא עובד אצל ברדוגו.

סאלח סלים: לא טעות, זה הקמיע.

רענן כהן: ברדוגו מעביר לו מה שצריך לעשות.

רענן כהן: הקמיע, ברדוגו, לא ברדוגו – יש לנו בעיה, תאמינו לי.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת כהן, אמרת שאתה נפגש עם הציבור והציבור אומר לך את הדברים האלה.

ראובן ריבלין: אני נפגש עם הציבור, והוא אומר לי את ההיפך.

רענן כהן: כל אחד עם הציבור שלו.

ראובן ריבלין: אבל הציבור שלי הוא הרוב.

 אברהם-בייגה שוחט: גם מרידור הוא חלק מהציבור שלך?

רפאל אלול: דוד לוי גם הוא הציבור שלך.

רענן כהן: האופוזיציה לא יכולה להעביר היום את ראש הממשלה מתפקידו.

רענן כהן: אני פונה אל חברי מהקואליציה: אם נחבור היום יחד, נביא הצעה אחרת ונחליף את ראש הממשלה – נביא גאולה למדינת ישראל.

רענן כהן: נביא ליתר שלווה, ליתר ביטחון ולתחושה שאפשר לחיות בארץ הזו.

רענן כהן: תודה רבה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת רחבעם זאבי, ואחריו – חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, ראש הממשלה בנימין נתניהו נבחר לראשונה בישראל בשיטת הבחירה הישירה, וזהו שורש כל רע.

רחבעם זאבי: אילו לא היה נבחר בשיטת הבחירה הישירה, גם הוא היה מתנהג אחרת, גם האופוזיציה היתה מתנהגת אחרת וגם תומכיו בקואליציה היו מתנהגים אחרת.

רחבעם זאבי: אנחנו לא צריכים לחכות כל ארבע וחצי השנים של הקדנציה הזו, כדי לדעת שעשינו מיקח טעות בכנסת השתים-עשרה, כאשר החלטנו על שיטת הבחירה הישירה.

רחבעם זאבי: זוהי שיטה פסולה שהיתה מענה למצב רוח לאומי קשה שהיא באותו זמן, משום שהדרג הפוליטי בכל המפלגות, כפי שאומרים בעגה הישראלית "לכלך" – "אברשה שוב הביתה", חבר הכנסת גור שעבר מן הצד הזה לצד הזה וכו' וכו'.

רחבעם זאבי: קמו תנועות מחאה, "חוקה לישראל", שעשו הרבה רעש, הרבה תעמולה, הוציאו הרבה כסף, וכל העניין הסתכם, בסופו של דבר, בחוק אומלל אחד: בחירה ישירה של ראש הממשלה, ואנחנו אוכלים את זה.

רחבעם זאבי: הוא נבחר בקולות שלנו.

רחבעם זאבי: ההפרש בינו לבין חבר הכנסת פרס בהתמודדות על ראשות הממשלה היה שלושת-רבעי אחוז.

רחבעם זאבי: אני יכול להאמין שאני ותנועתי הבאנו לו יותר משלושת-רבעי אחוז.

רחבעם זאבי: כלומר, מותר לי לפנות אליו כמי שגרם לכך שהוא יהיה מוצב בקריית בן-גוריון בירושלים, כראש ממשלה לארבע שנים או לארבע שנים וחצי.

רחבעם זאבי: אני רוצה לשפוט את מר נתניהו לא על-פי הכישלונות שיש בעבודת המטה בממשלה.

רחבעם זאבי: כישלונות דומים, כאלה או אחרים, היו גם בממשלות העבודה והליכוד לדורותיהן.

רחבעם זאבי: אתם יכולים לעיין בדפי העיתונות ובדפי "דברי הכנסת" ובפרוטוקולים של הממשלה ולראות שגם הממשלות האחרות חטאו.

רחבעם זאבי: ודאי שראש ממשלה שלא היה שר בממשלה אחרת, אין לו השיטה לחיקוי, ויש פרק זמן ללימוד העניין.

רחבעם זאבי: יש טעויות כאלה ואחרות.

רחבעם זאבי: אני רוצה לבחון את ראש הממשלה בנאמנותו למצע שלו, בנאמנותו לבוחר ובנאמנותו למה שהוא אמר לנו.

רחבעם זאבי: אני אבחן אותו בבנייה בחברון, בבנייה בקבר-יוסף, בסלילת כבישים, בהתרחבות ההיאחזויות; אבחן אותו במלחמה בלתי מתפשרת להדברת הטרור והאינתיפאדה הערבית, כפי שאנחנו עדים לה היום, שהחלה מחדש.

רחבעם זאבי: זהו המבחן.

רחבעם זאבי: ולכן, אחרי שנה אני עוד לא רוצה לתת לו ציון.

רחבעם זאבי: בכלל, בצה"ל היה נקוט טופס חוות דעת תקופתית, טופס 617 קראו לזה.

רחבעם זאבי: אני לא יודע אם זה נאה שאנחנו כנבחרי ציבור נמלא טופס 617 לראש ממשלה.

רחבעם זאבי: אבל בדמוקרטיה זכותנו להביע את המחאה.

רחבעם זאבי: אני לא בטוח שהמחאה היא מעבר לכך שרוצים להתחלף בשלטון.

רחבעם זאבי: זה לגיטימי, אופוזיציה רוצה להיות בשלטון ולגיטימי שהיא תעשה הכול.

רחבעם זאבי: אבל אנחנו, אני, תנועתי, תנועת מולדת, סיעת מולדת, נבחן את ראש הממשלה נתניהו רק במעשים.

רחבעם זאבי: במעשים אני מתכוון לא לעבודת המטה הלקויה ובקלקולים שיש בממשלה, אלא במעשים לשמירת ארץ-ישראל לעם ישראל.

רחבעם זאבי: תודה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואחריו – חבר הכנסת אברהם שוחט.

דן תיכון: בבקשה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, גם אני מצרף תנחומים.

אופיר פינס-פז: חברי חברי הכנסת, אני זוכר שבמערכת הבחירות האחרונה וגם בימים הראשונים של הכנסת הזאת, אנחנו באופוזיציה שאלנו את בנימין נתניהו: מי אתה?

אופיר פינס-פז: לא היה ברור לנו מי הוא בנימין נתניהו, לא הכרנו אותו מספיק קודם.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שגם היום, שנה אחרי כינונה של הממשלה הזאת, אנחנו עדיין לא יודעים מה הוא ומי הוא בנימין נתניהו, אבל אנחנו כן יודעים מה הוא לא.

צחי הנגבי: ראש ממשלה.

אופיר פינס-פז: הוא לא ראש ממשלה מתאים.

אופיר פינס-פז: אמרנו, ונדמה לי שהוא מוכיח את זה יום-יום, שעה-שעה לאורך כל הקדנציה שלו.

אופיר פינס-פז: לא זכור לי ראש ממשלה שזוכה למידה כל כך רבה של חוסר אמון ציבורי.

אופיר פינס-פז: יש תחושה חזקה שהציבור לא סומך עליו.

אופיר פינס-פז: הייתי אומר שהוא אפילו פשוט מפחיד את הציבור, מפחיד את העם.

אופיר פינס-פז: רשימת ההישגים שלו היא רשימת הישגים באמת במרכאות.

אופיר פינס-פז: הוא לא יכול לזקוף לזכותו ולו הישג אחד מאז נתמנה-נבחר לשמש ראש ממשלה, לא בתחום המדיני, לא בתחום הביטחוני, ודאי שלא בתחום הכלכלי.

אופיר פינס-פז: בתחום החברתי, לפי דעתי, זו הממשלה האנטי-חברתית ביותר שידעה מדינת ישראל קיצוצים חברתיים עמוקים, מיתון קשה, אין כסף לכלום, הכול נעצר, שלטון החוק נשחק, שערורייה רודפת שערורייה.

אופיר פינס-פז: אם תשאלו גם את ראשי הליכוד הנוכחיים, ראשי חרות הנוכחיים, אלו שהיו עד לא מזמן ראשי חרות, הם יגידו לכם שביבי נתניהו לא מתאים.

אופיר פינס-פז: אבל אתם, חברי בקואליציה, נאחזים משום-מה בקרנות המזבח כאילו שיש לכם בעיה של רוב קואליציוני.

אופיר פינס-פז: אין לכם בעיה של רוב קואליציוני, יש לכם בעיה של מי שמנהיג את הממשלה הזו.

אופיר פינס-פז: אתם יכולים לפתור את הבעיה.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא מביעים אי-אמון בכל הקואליציה.

אופיר פינס-פז: אתם יכולים לעשות "פריש-מיש", לעשות החלפות.

אופיר פינס-פז: תמצאו מישהו מביניכם שמתאים יותר, ראוי יותר, נהנה מאמון ציבורי רב יותר.

אופיר פינס-פז: תעבירו אותו, יש לכם רוב בכנסת.

דן תיכון: איך?

דן תיכון: זה בלתי אפשרי.

דן תיכון: על-פי החוק זה בלתי אפשרי.

אופיר פינס-פז: כן, אבל אנחנו היום מביעים חוסר אמון בראש הממשלה.

נסים דהן: צריך בחירות.

): אתה לא יכול בלי בחירות.

נסים דהן: – – –

אופיר פינס-פז: כל הכלים נמצאים בידיכם.

אופיר פינס-פז: יש לכם בעיה, שלפי דעתי היא בעיה פתירה.

אופיר פינס-פז: יש לכם קואליציה רחבה, יש לכם 66 חברים בקואליציה.

אופיר פינס-פז: יש לכם בעיה עם מי שמנהיג את הקואליציה הזאת.

אופיר פינס-פז: לא ידעתם את זה מלכתחילה.

אופיר פינס-פז: יש לכם הזדמנות לשנות, יש לכם הזדמנות להחליף.

אופיר פינס-פז: אתם יודעים מה?

אופיר פינס-פז: אתם יכולים לעשות אפילו שסילבן שלום ומיקי איתן שניהם יחד יהיו בממשלה.

גדעון עזרא: – – –

אופיר פינס-פז: אם מישהו אחר משרי הממשלה ימלא את מקומו של ראש הממשלה.

אופיר פינס-פז: נראה שכל הדברים האלה הם ברמה התיאורטית והדמיונית, וברמה המעשית כפי הנראה ההצעה הזאת תעבור מהעולם, ואנחנו נישאר, לפחות לימים הקרובים והבאים, עם ראש הממשלה הנוכחי, אבל אני רוצה שלפחות הדיון הזה ידליק נורת אזהרה אדומה גם אצלכם.

אופיר פינס-פז: כל זמן שבנימין נתניהו יכהן כראש הממשלה הזו, ימי הממשלה הזו ספורים, הממשלה הזו תצטרך לסיים את תפקידה מהר מכפי שתכננתם, ואם תיערכו בזמן ונכון, יכול להיות עוד שתצליחו איכשהו לשרוד ממה שאמור לקרות.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת אברהם שוחט, ואחריו – חבר הכנסת סאלח סלים.

 אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, מטבע הדברים אופוזיציה תוקפת ממשלה ותוקפת את ראש הממשלה, אבל נזדמן לנו מצב שבו אני יכול להסתייע רק בדברי חבריו, חבריו למפלגה, ראש ממשלה לשעבר, שרים, חברי כנסת.

 אברהם-בייגה שוחט: חלק מהדברים נאמרו בפומבי, חלק מהדברים נאמרו במסדרונות, ואני לא צריך להגיד אף מלה אחת בתוספת של ביקורת שהיא מבית-מדרשה של מפלגת העבודה או מסיעתי.

 אברהם-בייגה שוחט: אני חושב, שראש הממשלה הנוכחי שבר את כל השיאים האפשריים ברמת ההתייחסות של שריו אליו, של חברי הקואליציה, של חברים שהיו מהמובילים שלו לחייו הפוליטיים: מישה ארנס, יצחק שמיר, והעיתונות מלאה והמסכים מלאים לא בדברי רכילות.

 אברהם-בייגה שוחט: דברי רכילות נאמרים מאחורי הגב, דברי רכילות נאמרים מתוך רצון רע.

 אברהם-בייגה שוחט: הדברים שנאמרים על-ידי שמיר, ארנס, בני בגין, דן מרידור, על-ידיכם במסדרונות האחוריים הם דברים שמעולם לא נאמרו על ראש ממשלה בישראל.

 אברהם-בייגה שוחט: קרתה לנו תאונה.

 אברהם-בייגה שוחט: הוא נבחר כחוק.

 אברהם-בייגה שוחט: צחי איננו פה, והוא יצעק לי בקריאת ביניים שהוא ראש ממשלה – זה נכון.

 אברהם-בייגה שוחט: אבל קרתה לדמוקרטיה הישראלית תאונה שלא כתובה בשום מילון פוליטי.

 אברהם-בייגה שוחט: בשום מקום אין מצב שבו נבחר ראש ממשלה שביום הרכבת הממשלה הוא הצליח למנות אדם אחד לתפקיד שר אוצר ולאחר מכן נסוג.

 אברהם-בייגה שוחט: הוא לא מינה את אריק שרון, שבנה לו את ניצחונו בבחירות, ולאחר מכן בנה לו תיק כדי להכניס אותו לממשלה.

 אברהם-בייגה שוחט: הוא גרם לבני בגין לצאת החוצה, על בסיס החלטה – זה סביר, אבל הוא יצר קונספירציה ברורה מסביב לשר האוצר כדי להוליך אותו החוצה.

 אברהם-בייגה שוחט: איפה נשמע בהיסטוריה של מדינת ישראל שצריך להקים ועדה חיצונית בראשות שופט מחוזי לשעבר כדי לבדוק מועמד לתפקיד רמטכ"ל?

 אברהם-בייגה שוחט: האם הממשלה לא מכירה את המועמד שבא להיות רמטכ"ל?

 אברהם-בייגה שוחט: האם אנחנו לוקחים מישהו מאיזה מקום, מחברה שמוכרת שטיחים או רהיטים?

 אברהם-בייגה שוחט: את האיש הזה שמים כרמטכ"ל?

 אברהם-בייגה שוחט: האם רמטכ"ל לא עובר מסלול של 30 שנה?

 אברהם-בייגה שוחט: הרי בושה להציע את הוועדה הזאת.

 אברהם-בייגה שוחט: זו בושה וחרפה.

 אברהם-בייגה שוחט: יש חמישה-שישה תפקידים שהממשלה צריכה לדון בהם.

 אברהם-בייגה שוחט: מכירים את האנשים, אפשר לתמוך, אפשר לא לתמוך, אבל ראש הממשלה הזה במעשיו גרם לכך, שמדינת ישראל ניצבת בצורה מגוחכת; שראש מוסד, ראש שב"כ, הרמטכ"ל של צה"ל צריכים לעבור ועדה כדי להפשיט אותם, כאילו שהם לא נמצאים תחת המיקרוסקופ שלנו.

 אברהם-בייגה שוחט: יש משרה אחת שלא נמצאה תחת המיקרוסקופ הציבורי, וזו משרת ראש הממשלה שהציבור בחר בו.

 אברהם-בייגה שוחט: אנחנו נמצאים במצב שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו, ואתם בעיקר, חברי הקואליציה: לאן העסק הזה הולך?

 אברהם-בייגה שוחט: איך העסק הזה יכול להתקיים?

 אברהם-בייגה שוחט: למה שר החוץ רוצה החלטת ממשלה על מודל של התנהגות?

 אברהם-בייגה שוחט: רבין, זיכרונו לברכה, לא היה איש קל.

 אברהם-בייגה שוחט: יש פה אנשים שמכירים אותו מהרבה מאוד מפגשים ומהרבה מאוד נקודות מגע וחיכוך של החיים הציבוריים והפוליטיים שלו.

 אברהם-בייגה שוחט: לרבין לא היתה הקונסטיטוציה שיש לראש הממשלה והיתה לו ממשלת מיעוט.

 אברהם-בייגה שוחט: אבל מישהו מעלה על הדעת קוד של התנהגות, שיבוא שר בממשלה ויגיד: אני רוצה לעגן בהחלטת ממשלה את מערכת היחסים; לא בנייר כתוב, לא בחתימת ראש הממשלה, לא בשום דבר, אני רוצה את זה בהחלטת ממשלה?

 אברהם-בייגה שוחט: ולמה?

 אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שיש לו שנה של ניסיון שהוכיחה, שמדינת ישראל, על כל תושביה, נמצאת במצב של תאונה פוליטית עם תופעה בלתי ניתנת לתיאור של איכויות, קודים מוסריים, דרך עבודה והתייחסות לבעיות, כפי שמתבטאת על-ידי ראש הממשלה שנבחר כחוק, בנימין נתניהו.

 אברהם-בייגה שוחט: אני בטוח שהדברים שאני אומר הם נכונים.

 אברהם-בייגה שוחט: לא השתמשתי בארגומנטים שלנו.

 אברהם-בייגה שוחט: הלכתי למקורות חזקים: לשמיר, לארנס, לבני בגין, לדן מרידור; אפילו ללימור לבנת, שהסתלקה מתפקיד השר המקשר לכנסת ואמרה: אני על הדבר הזה לא מוכנה להגן יותר.

 אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לכם, תזכרו מה שאני אומר לכם, אף שפוליטיקאים בדרך כלל אינם מפנימים את מה שאני אומר:

 אברהם-בייגה שוחט: אל תחשבו שלא תהיה לכם כחברי קואליציה אחריות לכך אם, חוסר המדיניות שלו, חוסר האמת שלו, הדרך שבה הוא ילך, יביאו אותנו, חס וחלילה, לאסון.

 אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע אם זה יקרה, אני מקווה מאוד שזה לא יקרה.

 אברהם-בייגה שוחט: גם לעשות מדיניות שנוגדת את מה שאנחנו חושבים זה לגיטימי, אבל לעשות את המדיניות בדרך שבה הוא עושה זה בלתי לגיטימי, לא ציבורי, לא אחראי, ואני מקווה שלא תצטערו על כך שנתתם לו להיות ראש ממשלתנו.

 אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת סאלח סלים, ואחריו – חבר הכנסת חגי מירום.

סאלח סלים: אדוני היושב-ראש, אני משתתף בצערך בשמי ובשם הסיעה.

סאלח סלים: כנסת נכבדה, עברה שנה ועוד קצת לממשלה הזאת.

סאלח סלים: אם נהיה אובייקטיבים לרגע ונסכם מה נעשה בשנה הזו, הדבר גלוי, כל אחד יכול לראות זאת.

סאלח סלים: בתחום המדיני הכול תקוע.

סאלח סלים: לא רק אין התקדמות, יש נסיגה אחורה.

סאלח סלים: יש תסיסה, תסיסה גוברת מיום ליום בצד הפלשתיני מרוב הלחץ, ההשפלה והמשך הכיבוש והמשך ההתייחסות לעם שלם.

סאלח סלים: אם אנחנו רואים שמתקוממים נגד הלחץ ונגד ההתנהגות של המתנחלים כלפי הערבים בחברון ובכפרים אחרים או בערים אחרות – בסוף מאשימים את הצד הפלשתיני שהוא לא שקט, שהוא לא מסודר, שהוא עושה פרובוקציות ומפר את הסדר.

סאלח סלים: מה אתם רוצים?

סאלח סלים: עם יושב תחת כיבוש.

סאלח סלים: מה מצפים ממנו?

סאלח סלים: שיבוא עם זר פרחים?

סאלח סלים: העם לא יכול לסבול עוד את הכיבוש.

סאלח סלים: הגיע הזמן שתבינו זאת.

סאלח סלים: המצב תוסס, תוסס ותוסס ועלול להתפרץ.

סאלח סלים: אם תהיה אינתיפאדה חדשה, כולנו יודעים שהיא תהיה על רמה אחרת, וייפלו בה הרבה, גם יהודים וגם ערבים.

סאלח סלים: בתחום הכלכלי אנחנו רואים את המצב: נסיגה אחורה.

סאלח סלים: האבטלה גוברת.

סאלח סלים: התייקרות.

סאלח סלים: בתחום החברתי, מה שאנחנו שומעים על הממשלה הזאת, יותר מכל הממשלות היא ממשלת השחיתויות.

סאלח סלים: כל שבוע, כל שבועיים שומעים על פרשה אחרת בדרג הכי גבוה של שרים.

סאלח סלים: כל שבועיים יש פרשת שחיתות אחרת.

סאלח סלים: בעניין הדמוקרטיה, אנחנו רואים התקפה הרסנית על הפרקליטות.

סאלח סלים: הפרקליטות היא מוסד.

סאלח סלים: עדיין לא התלכלכה בפוליטיקה פה ושם.

סאלח סלים: פעם מאשימים אותה בעדתיות, פעם מאשימים אותה בפוליטיזציה.

סאלח סלים: התקפה על כלי התקשורת.

סאלח סלים: התקפה אפילו על המשטרה.

סאלח סלים: על המשטרה.

סאלח סלים: כאשר זה לא מוצא חן בעיניהם, התקפה על המשטרה, כאילו המשטרה רודפת את הממשלה הזאת.

סאלח סלים: אין תחום שיש בו התקדמות, הליכה קדימה.

סאלח סלים: אין שום תחום.

סאלח סלים: שיבוא ויסביר לנו נציג הממשלה במה התקדמה הממשלה בשנה הזאת.

סאלח סלים: אין שום התקדמות בשום מישור מכל המישורים האלה.

סאלח סלים: תודה רבה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת חגי מירום, ואחריו – חבר הכנסת אחמד סעד.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, גם אני מצטרף למלות הניחומים לך ולמשפחתך על האבל שאתם שרויים בו.

חגי מירום: להבדיל, חברי חברי הכנסת, אני מוצא את עצמי, אפרופו דיון על ראש הממשלה והצורך להזיז אותו מתפקידו, נסער מאוד ביממה האחרונה מסיפורי כבוד הרב עובדיה יוסף.

חגי מירום: אני רוצה לספר כאן היום סיפורי עיזים, בעצם בעקבות דבריו של הרב עובדיה יוסף, אשר השווה את ראש הממשלה לעיזה עיוורת.

חגי מירום: המחשבה, התיאור הזה של עיזה עיוורת הוא יפה: גם עז, עם כל מה שהיא מייצגת וגם העיוורון; כלומר, חוסר הראייה לאן היא הולכת.

חגי מירום: והוא עוד מתאר אותה הולכת ונופלת, ועולה ונופלת בכל מהמורה ובכל בור, והעדר הולך אחריה, כי שמו אותה כמשכוכית.

חגי מירום: עיזה בכלל ידועה בסיפורת.

חגי מירום: עיזה ידועה בסיפורי ילדים.

חגי מירום: למשל, אני זוכר שגדלתי על "עיזה פזיזה".

חגי מירום: מה זה עיזה פזיזה?

חגי מירום: עיזה פזיזה זו עז שאינה חושבת, שאינה יודעת מה היא עושה ולאן היא הולכת.

חגי מירום: כי העז בכלל היא מין בעל-חיים פזיז כזה, שאינו יודע אנה הוא בא.

חגי מירום: או למשל, כשהיינו ילדים לימדו אותנו את המושג "עיזה רגיזה".

חגי מירום: מה זה "עיזה רגיזה"?

חגי מירום: – זו עז שמתרגזת.

חגי מירום: היא בועטת בכד החלב כשחולבים אותה, היא אינה מוכנה לקבל עליה מרות – עיזה פזיזה, עיזה רגיזה.

חגי מירום: בכלל, העז נחשבת לחיה די מטומטמת, ואני חושב שזה לא מקרה שכבוד הרב עובדיה יוסף חשב להמשיל את העז הזאת למצב שבו אנחנו נתונים.

חגי מירום: אם אני ממשיך בסיפורת העיזים, אני רוצה להזכיר לכם, למשל, את הסיפור על הבית שמילאו אותו ברהיטים, ועוד רהיטים, ועוד רהיטים, וכשבעל הבית אמר: אבל הבית מלא, הכניסו לו גם עז לתוך הבית.

חגי מירום: על מנת שהוא ירגיש אחר כך שאפשר לחיות בתוך הבית, אמרו לו: עכשיו תוציא את העז ותוכל להרגיש בנוח.

חגי מירום: זאת אומרת, מה שאנחנו צריכים עכשיו לעשות זה רק להוציא את העיזה, את העז, על מנת להרגיש בנוח.

חגי מירום: יש גם ביטוי מאוד יפה שאומרים: הכניסו לנו עז.

חגי מירום: אתם מכירים זאת, חברי הכנסת.

חגי מירום: כשאומרים: הכניסו לנו עז, הכוונה היא: תקעו לנו משהו שלא העלינו על דעתנו שיכניסו לנו, משהו כזה שלא התכוננו אליו, משהו כזה לא סימפתי.

חגי מירום: הכניסו לנו עז, הכוונה היא: לך תיפטר עכשיו מאיזו עז שהכניסו לנו אותה.

חגי מירום: אני גם רוצה להזכיר לאלה שמכירים קצת את העיזים, שעיזים הן חיות שאוכלות ומכלות את היער.

חגי מירום: אתה מכניס עז אל הטבע, וכשהיא גומרת לאכול את כל הירק, היא מרימה את שתי הרגליים שלה כלפי מעלה אל העץ ומתחילה לאכול גם את עלי העץ.

חגי מירום: כך בעצם העיזה מכלה את היער כולו.

חגי מירום: וכבר מזמן למדנו, שאין מכניסים עיזים לתוך יער, מפני שהעיזים מכלות את היער.

וליד צאדק חאג'-יחיא: הן לא רק מכלות את היער, אלא הן גם מרעילות את היער.

חגי מירום: כן, והן גם מרעילות את היער בדרכים אחרות, שאנחנו לא נפרט אותן כאן.

נסים דהן: האם זה שיעור בטבע?

חגי מירום: ובכן, העיזים נחשבות מזיקות ליער וקרן-הקיימת ממש הוציאה חוק עזר כזה, מין הוראות כאלה לפקחים, שלא לתת לעיזים להיכנס לתוך יערות שרוצים שיצמחו, שיפרחו ויניבו ירק.

דן תיכון: לסיים.

חגי מירום: בעצם הייתי אומר כאן לסיכום דברי שהעז, העיזה, היא סיפורת ארוכה על חיה די די בעייתית ודי עלובה ועצובה.

חגי מירום: הפעם היטיב הרב עובדיה יוסף לעשות כאשר הוא המשיל את ראש הממשלה לעיזה עיוורת.

חגי מירום: עיזה זה גם דומה לעזה, והייתי אומר לראש הממשלה בהזדמנות זו: לך לעיזה.

חגי מירום: תודה רבה, אדוני.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת אחמד סעד.

דן תיכון: אחריו – חבר הכנסת יהודה הראל.

אחמד סעד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה להגיד שאני מסכים עם מה שאמר חבר הכנסת זנדבר – – –

יהושע מצא: לא זנדבר, זנדבר זה מישהו אחר.

יהושע מצא: זנדברג.

אחמד סעד: בערבית זה מצלצל טוב מאוד.

אחמד סעד: אני יודע.

אחמד סעד: כאשר אנחנו אומרים: ביבי לא מתאים, צריך להעביר את ראש הממשלה מתפקידו – אנחנו מתכוונים באמת לכך שצריך להחליף את הדרך, אנחנו מתכוונים ל"ביבי נתניהו – הדרך", אנחנו מתכוונים ל"ביבי נתניהו – המדיניות ההרפתקנית".

אחמד סעד: במשך זמן כה קצר הוא מוביל את המדינה ואת האזור לסף של קטסטרופה.

אחמד סעד: אני לא יודע אם אתה תמצא אפילו שר אחד – אולי השר מצא, או צחי הנגבי – שבלחשושים, ואפילו לא בלחשושים אלא גם באופן הגלוי ביותר, לא אומרים שהם לא מאמינים לראש הממשלה.

אחמד סעד: ראש הממשלה במדיניותו מפספס הזדמנות היסטורית לשלום בין ישראל לפלשתינים ולארצות ערב.

אחמד סעד: הוא הביא למשבר עמוק עם הפלשתינים.

אחמד סעד: היום אנחנו עדים לשלב חדש במשבר הזה.

אחמד סעד: אם כל הזמן הפגיעה העיקרית היתה ברכוש, היום הפגיעה היא גם ברגש.

אחמד סעד: רק לפני שבוע היתה הפרשה של החזיר, המעשה השפל, וראש הממשלה וחברי הכנסת מכל הסיעות גינו את המעשה הזה.

אחמד סעד: אבל אני רוצה לשאול את הגזענים האלה: מי מזין דברים אלה אם לא הכיבוש, ותחת מטריית הכיבוש – המתנחלים האלה?

אחמד סעד: שלשום שמענו על פרשה שפלה אחרת.

אחמד סעד: קרעו את הקוראן.

אחמד סעד: פגעו ברכוש ובנפש.

אחמד סעד: זה לא רק של המוסלמים.

נסים דהן: אפילו הרשות הפלשתינית אמרה שאלה לא יהודים.

נסים דהן: אז, בבקשה.

אחמד סעד: המנהלת אמרה שיש אפילו מזון של הצבא.

נסים דהן: הרשות הפלשטינית אמרה שאלה לא יהודים.

אחמד סעד: המנהלת אמרה שזו לא פעם ראשונה שהם נכנסים לבית-הספר.

נסים דהן: הרשות הפלשתינית הגיעה למסקנה שאלה לא יהודים.

אחמד סעד: יש עדות, חבר הכנסת דהן.

אחמד סעד: אתה אל תגן על גזענים.

אחמד סעד: אל תגן על גזענים.

נסים דהן: על מה שצריך להתנצל התנצלנו.

נסים דהן: אבל פה אפילו הרשות הפלשתינית אמרה שאלה לא יהודים.

אחמד סעד: יש עדויות.

אחמד סעד: יש עדויות.

אחמד סעד: יש מזון של הצבא.

אחמד סעד: יש עדויות.

נסים דהן: הרשות אומרת שאלה לא יהודים.

אחמד סעד: תהיה חקירה ונראה מה יהיה בסוף.

נסים דהן: זה לא יכול להיות שיהודים עשו זאת.

נסים דהן: לפי איך שזה סגור – – –

אחמד סעד: החבר דהן, אתה לא יכול לעצום עין בפני המעשים הנפשעים.

נסים דהן: אני לא עוצם עין.

נסים דהן: גיניתי את עניין החזיר.

נסים דהן: אבל פה אתה לא צודק.

נסים דהן: אתה סתם מעליל.

אחמד סעד: אבל מי מזין אותם?

אחמד סעד: זה משוגע?

אחמד סעד: זה משוגע?

אחמד סעד: זה שלב חדש.

אחמד סעד: אני אומר לכם, שאם לא תשנו את המדיניות הזאת – – –

נסים דהן: אלה לא יהודים.

קריאה: מאיפה אתה יודע?

קריאה: אתה לא היית שם.

אחמד סעד: חבר הכנסת דהן, אם הממשלה, שאתם בקואליציה אתה, לא תשנה את המדיניות הזאת, זה יוביל את כל המדינה ואת כל האזור לכף של השטן.

אחמד סעד: אני אומר לך: צריך לשנות את המדיניות הזאת.

אחמד סעד: מה אתם רוצים?

אחמד סעד: זו מלחמת דתות?

אחמד סעד: זאת בעיה פוליטית שצריך לפתור אותה על בסיס הכרה בזכויות של הזולת.

אחמד סעד: לא צריכה להיות התחכמות ולא צריך להרוויח זמן.

אחמד סעד: זה לא יעזור.

אחמד סעד: זה לא יעזור.

אחמד סעד: לכן, צריך לשנות את המדיניות הזאת, את המדיניות ההרפתקנית של ראש הממשלה.

אחמד סעד: תודה רבה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת יהודה הראל.

דן תיכון: אחריו – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

יהודה הראל: אדוני היושב-ראש, גם אני רוצה להשתתף בצערך ובצער משפחתך.

יהודה הראל: חברי הכנסת, ראש הממשלה נבחר בשיטה החדשה שעובדה והוצעה על-ידי מפלגת העבודה.

יהודה הראל: על-פי השיטה הזאת, ראש הממשלה שואב את סמכותו ואת תפקידו מבחירה ישירה של העם.

יהודה הראל: בצחוק אמרו שהוא זכה בפיס.

יהודה הראל: מעניין, אם היה זוכה חבר הכנסת שמעון פרס באותו מספר קולות, האם היו קוראים לזה זכייה בפיס או בחירות דמוקרטיות במדינת ישראל?

יהודה הראל: אני מציע שלא לצחוק מהבחירות הדמוקרטיות האלו, כי עם כל החסרונות – כמו שאומרים, לא מצאנו שיטה יותר טובה, ומה שיחליף בחירות לא יהיה טוב מבחירות.

יהודה הראל: בבחירות גם קול אחד יכול לקבוע.

יהודה הראל: אגיד לחברי במפלגת העבודה – כדי להחליף את השלטון עליכם לשכנע את רוב הציבור שייתן בכם את אמונו, לא תעקפו את העניין הזה.

ענת מאור: – – – הבעיה היא אחרת.

ענת מאור: הציבור, לפי כל הסקרים, כבר מזמן נתן לנו אמונו.

נסים דהן: – – –

יהודה הראל: כבר שלוש פעמים הייתם בממשלה לפי כל הסקרים, אבל כדי להיות בממשלה לא מספיק לפי כל הסקרים.

נסים דהן: – – –

ענת מאור: – – –

נסים דהן: היו 2,000 איש – איפה האנשים האלה?

נסים דהן: 2,000 איש הצליחו להוציא במוצאי שבת להפגין נגד הממשלה.

נסים דהן: ביג דיל.

שבח וייס: 2,500.

ענת מאור: לא היו 2,000 איש; היו 20,000.

נסים דהן: 20,000 – – –

יהודה הראל: היא יודעת כמה היו, כי היא שלחה את האוטובוסים.

יהודה הראל: הקיבוץ הארצי נתן את האוטובוסים, אז הם יודעים.

ענת מאור: לא 2,000 איש; היו 20,000.

יהודה הראל: אני יכול להמשיך?

יהודה הראל: תודה.

יהודה הראל: ממשלה לא קמה ולא נופלת בתרגילים, לא בסקרים.

יהודה הראל: גם הממשלה של היום, כשהיא היתה באופוזיציה, נוכחה לדעת שממשלה לא נופלת בהפגנות ולא בהפגנות פרועות ולא בהפגנות קשות ולא בהפגנות המוניות.

שבח וייס: אבל ראש ממשלה נרצח אחרי הפגנות.

יהודה הראל: לא הייתי מציע, לטובת כולנו, לעשות את הקשר הישיר בין שני המקרים האלה, אף-על-פי שיכול להיות שיש.

יהודה הראל: לא הייתי מציע להפוך את מי שעשה הפגנות – אני, כידוע, לא השתתפתי בהפגנות כאלה או אחרות – לאחראי לאסון שקרה.

יהודה הראל: בכל אופן, מה שנמצא לפנינו זאת הצעה להחליף את הממשלה.

יהודה הראל: הצעה להחליף את הממשלה, בשיטה שמקובלת אצלנו, תגיע בבחירות.

יהודה הראל: הסידור המיוחד הזה של 80 חברי כנסת נועד למקרה פלילי או למקרה חריג ביותר, שכזה לא קרה לנו.

יהודה הראל: אנחנו נמשיך להביע ביקורת קשה על קלקולים מסוימים בדרך ניהול הממשלה ומשרד ראש הממשלה, ולתרום ככל יכולתנו לשיפור הממשלה ולהמשך קיומה.

יהודה הראל: כדי להחליף את ראש הממשלה או את הממשלה, את הקואליציה באופוזיציה, יצטרכו לשכנע אותנו שהאופוזיציה, שהיתה הממשלה הקודמת, קרובה לעמדותינו, שאין בה הסכנות שהיו בממשלה הקודמת, שבגללן לא תמכנו בה.

יהודה הראל: עד הרגע הזה לא התקרבנו לקטע הזה, ואנחנו מתרחקים ממנו.

יהודה הראל: בגלל זה מגמתנו לשפר את הממשלה, לחזק אותה ולגרום שהדברים שנותנים את האחיזה לביקורת שנשמעה כאן, שבחלקה היא נכונה, לא יקרו יותר.

דוד טל: תודה רבה, אדוני חבר הכנסת הראל.

דוד טל: אני מאוד מודה לך.

יהודה הראל: המשך דברי בצד המדיני של ההצעה הזאת, בסעיף של האי-אמון.

יהודה הראל: תודה רבה.

דוד טל: תודה, חבר הכנסת הראל.

דוד טל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת אלכסנדר לובוצקי.

דוד טל: אחריו – חבר הכנסת משה גפני, ואחריו – חבר הכנסת נסים דהן.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה להמשיך בדבריו של חבר הכנסת חגי מירום, אשר נתלה בעץ גבוה – בדבריו של הרב עובדיה יוסף, שהמשיל את המצב השורר במדינה לעז עיוורת המובילה עדר.

טלב אלסאנע: אני רוצה להביא את הסיפור של הרבי והעז.

טלב אלסאנע: בא אדם לרבי ואומר שצפוף לו בית.

טלב אלסאנע: הוא אומר לו: תכניס עז לתוך הבית.

טלב אלסאנע: הוא חוזר.

טלב אלסאנע: שואל אותו הרבי: מה המצב?

טלב אלסאנע: הוא אומר לו: עוד יותר גרוע.

טלב אלסאנע: הוא אומר לו: תכניס עוד עז לתוך הבית.

שבח וייס: את זה חבר הכנסת מירום אמר.

טלב אלסאנע: הוא אמר את זה?

טלב אלסאנע: אז הוא לא השאיר לי כלום, לכן אקצר בעניין הזה.

טלב אלסאנע: זה המצב של הממשלה.

טלב אלסאנע: אומרים שגרוע בעזה; הם אומרים: נבנה בהר-חומה.

טלב אלסאנע: אומרים: גרוע יותר בהר-חומה; אומרים: ניכנס למתנחלים בחברון.

טלב אלסאנע: אומרים: עוד יותר גרוע; מכניסים את הפרשה של בר-און.

טלב אלסאנע: כך בא ראש הממשלה לפתור את המצוקה, על-ידי יצירת מצוקה ויצירת עוד מצוקה, עד שאנשים אומרים: מספיק, נמאס לנו, אנחנו לא יכולים לסבול יותר.

טלב אלסאנע: זה המצב של הממשלה הזאת.

טלב אלסאנע: אלא מה ההבדל?

טלב אלסאנע: במקום להתמודד עם הבעיה של הצפיפות והעיזים, הממשלה הזאת לא מתמודדת כלל עם בעיות אמיתיות של העם.

טלב אלסאנע: יש קיפאון עם הפלשתינים, יש כמעט מלחמה בחברון, יש קיפאון בתהליך השלום עם הסורים, יש מלחמה ויש קורבנות בלבנון.

טלב אלסאנע: ובמקום להתעסק עם הפלשתינים, במקום להתעסק עם הסורים – מתעסקים במה?

טלב אלסאנע: במטבח, במטבחון.

טלב אלסאנע: במקום לנהל משא-ומתן עם הפלשתינים, מנהלים משא-ומתן עם דוד לוי ועם שרון.

טלב אלסאנע: זו ממשלה שהיא בכלל מנותקת, ללא מדיניות, אבל גם מנותקת מהמציאות, תלושה מהמציאות.

טלב אלסאנע: אני שואל אותך, חבר הכנסת דהן, אתה שכל הזמן מדבר על הממשלה הזאת; גם קודם לכן שמעתי אותך צועק – הרי יש בחירות.

טלב אלסאנע: מדוע בוחרים באנשים?

טלב אלסאנע: על מנת שנבחרי העם ינהלו, מתוך אחריות ציבורית, את ענייני השלטון במדינה.

טלב אלסאנע: אבל מי מנהל את המדיניות הקיימת היום?

טלב אלסאנע: האם נבחרי הציבור?

טלב אלסאנע: האם מולכו, עם כל הכבוד, הוא נבחר ציבור?

טלב אלסאנע: האם דני נוה הוא נבחר ציבור?

טלב אלסאנע: האנשים האלה לא נבחרו על-ידי הציבור, והם מנהלים את המדיניות וגם מנהלים את הממשלה, אם ניתן לומר שיש ממשלה.

טלב אלסאנע: לדעתי, יש כאן מצב אבסורדי לחלוטין, לא במובן של מינהל תקין אלא במובן שאין ממשלה במדינת ישראל, אין מדיניות.

טלב אלסאנע: יש אנשים שכל הזמן עסוקים בקטנוניות שלהם ובדברים הקטנים.

טלב אלסאנע: חבל שגורלנו באזור הזה הפך להיות תלוי, עקב הוואקום השלטוני הקיים, בחסדם של מטורפת או מטורף בחברון.

טלב אלסאנע: כל פעם צץ לנו מטורף תורן אחר.

טלב אלסאנע: אם זה המצב בחברון, הייתי רוצה שיכריזו על כל ההתנחלות בחברון כבית-חולים לחולי נפש, על מנת שיפטרו את כל האנשים שם מאחריות באופן קולקטיבי וגם מראש.

טלב אלסאנע: כי כל הזמן אנחנו שומעים את התירוצים האלה – אנשים אלה לא אחראים למעשיהם.

דוד טל: תודה.

טלב אלסאנע: אם ממשילים את המצב לעז עיוורת המובילה עדר, אני הייתי קורא לעם: מספיק – להכניס את העז הזו לתוך הסגר ולפטור אותנו מוקדם ככל האפשר מהמצב האבסורדי.

טלב אלסאנע: אם לא מביאים את הקץ לממשלה הזאת, הממשלה הזאת תביא את הקץ לכולנו.

דוד טל: אני מודה לך, חבר הכנסת טלב אלסאנע.

דוד טל: חבר הכנסת אלכסנדר לובוצקי, ואחריו, כאמור, חבר הכנסת משה גפני.

אלכסנדר לובוצקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתחיל בתנחומים ליושב-ראש הכנסת על מותו של אחיו, וגם בניחומים למשפחת מילוא מקיבוץ שדה-אליהו שאיבדה אתמול את בנה בקרב בלבנון, וניחומים לחברנו חנן פורת שנדב היה לו כבן.

אלכסנדר לובוצקי: קשה לעבור מהנושא הזה לנושא שעל סדר-היום, אבל אין לנו ברירה.

אלכסנדר לובוצקי: אודה ולא אבוש, כי היום קשה להיות חבר הקואליציה.

אלכסנדר לובוצקי: בהחלט די מביך מה שקורה בממשלה בשבועיים-שלושה האחרונים, כאשר ראש הממשלה צריך לטפל כגננת בכל בעיות הכבוד והכיבודים של שריו וחברי ממשלתו.

אלכסנדר לובוצקי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות – – –

סופה לנדבר: השרים אשמים, כנראה.

אלכסנדר לובוצקי: אסביר מייד.

אלכסנדר לובוצקי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לקרוא – – –

חיים רמון: הילד הוא ראש הממשלה.

אלכסנדר לובוצקי: יכול להיות.

חיים רמון: זה הפוך.

חיים רמון: הוא לא הגננת, הוא הילד הפרוע.

אלכסנדר לובוצקי: אני אענה לך בצורה אחרת מייד.

חיים רמון: אני עדיין ליד הרב עובדיה.

עבד-אלוהב דראושה: יש ילדים נבונים, אבל בממשלה הזאת אתה לא רואה אותם.

אלכסנדר לובוצקי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לקרוא לראש הממשלה לא ללכת לאותם פתרונות שאנחנו שומעים בתקשורת ביממה האחרונה על רוטציה בתפקידים.

אלכסנדר לובוצקי: מדובר על תפקידים חשובים – של שר המדע, של סגן שר האוצר – שדורשים לימוד של השר הממונה או של סגן השר הממונה.

אלכסנדר לובוצקי: החלפה לאחר שנה וחצי תפגע קשה בתפקוד.

אלכסנדר לובוצקי: התנגדתי בזמני לפתרון שנעשה במשרד האוצר – הרוטציה בין השרים.

אלכסנדר לובוצקי: גם כאן נדמה לי שצריך ששיקולי תפקוד יגברו על שיקולים אישיים.

אלכסנדר לובוצקי: בכל אופן, אני רוצה לומר לחברי האופוזיציה ולחבר הכנסת רמון מדוע למרות הקשיים קשה לי ולמפלגתי להביא להפלת הממשלה.

אלכסנדר לובוצקי: נכון שלפעמים אנחנו מתקרבים לאותו רגע שבו אנחנו מרגישים שאולי אין ברירה, אבל קשה לנו להביא לכך.

אלכסנדר לובוצקי: עזר לי חבר הכנסת אחמד סעד, שאמר קודם: אנחנו לא רוצים להפיל את ראש הממשלה, אנחנו רוצים לשנות לחלוטין את כיוון פעולתה של הממשלה.

יצחק כהן: ואתה האמנת לו?

יצחק כהן: אז מה אם הוא אמר.

חיים רמון: תחליף – – – תעמיד אדם אחר שיש לו דרך כמו שלך ושהוא ייבחר, אם אתה חושב כך.

חיים רמון: אני לא מבין את הטיעון הזה, אתם חוזרים עליו כל הזמן.

חיים רמון: אם יש לכם ראש ממשלה שאתם לא מאמינים בו, תחליפו אותו, תבחרו מה שראוי – – –

דוד טל: חבר הכנסת רמון, אדוני יעלה אל הדוכן בעוד כמה דקות, ואני מניח שאאפשר לו לומר את דבריו.

אלכסנדר לובוצקי: אמחיש את זה רק בנושא אחד, אף שאפשר בהחלט להמחיש את זה בכמה נושאים.

אלכסנדר לובוצקי: אחת השאלות הכבדות שעומדות על הפרק היא שאלת המשא-ומתן עם סוריה ושאלת רמת-הגולן.

אלכסנדר לובוצקי: זו שאלה כבדה.

אלכסנדר לובוצקי: ייתכן שבתקופה הקרובה, בשנים הקרובות, יצטרכו לקבל הכרעה עם משמעויות היסטוריות בנושא הזה.

אלכסנדר לובוצקי: כאשר אני שומע את מנהיג מפלגתך חוזר על אותה ססמה של רבין, שהתנגדתי לה – קמנו כיוון שהתנגדנו לה – "כעומק השלום עומק הנסיגה", ומוסיף אולי: כעומק סידורי הביטחון; וכשהיום אני יודע שממשלת

אלכסנדר לובוצקי: כם מראש הסכימה, עוד לפני המשא-ומתן, לומר שתהיה נסיגה מכל רמת-הגולן, אתה צריך להבין שאני לא יכול להפיל את הממשלה בגלל נאומו של צחי הנגבי, שמאוד לא מקובל עלי – – –

חיים רמון: תפיל את ראש הממשלה – – – שעמדותיו כעמדותיך, אתה בטוח שיש לך רוב – – –

דוד טל: חבר הכנסת לובוצקי, אני מבקש לסיים.

אלכסנדר לובוצקי: אתה יודע שאנחנו לא חיים במציאות אוטופית, ואתה יודע שהפלת ראש ממשלה בתנאים הנוכחיים יכולה, בהסתברות גבוהה, להביא להעלאת ראש ממשלה שישנה את המדיניות ב-180 מעלות.

אלכסנדר לובוצקי: הזכרתי לכם את עמדתי כבר כמה פעמים, ואני אחזור עליה במשפט אחד:

אלכסנדר לובוצקי: אכן הגיע הזמן – – –

דוד טל: לא, לא, העמדה שלך – – –

חיים רמון: על חשבון זמני.

דוד טל: אין שום בעיה, אני רושם את זה לחובתך.

דוד טל: בבקשה.

אלכסנדר לובוצקי: תודה רבה.

אלכסנדר לובוצקי: הגיע הזמן שכולנו נוותר על האמת המלאה שלנו וננסה להתכנס למרכז, למדיניות שיכולה להיות מקובלת על כל חלקי העם, ולא יהיה מצב שבו החלפת אדם זה או אחר תשנה לחלוטין את פני מהלך ההיסטוריה.

אלכסנדר לובוצקי: תודה רבה.

דוד טל: תודה.

דוד טל: חבר הכנסת הרב משה גפני, בבקשה.

דוד טל: חבר הכנסת רמון, נותרו לך דקתיים וחצי בערך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להצטרף לתנחומים ליושב-ראש הכנסת על פטירת אחיו ועל נפילתו של הקצין נדב מילוא, ולשלוח תנחומים למשפחה ולידידנו חבר הכנסת חנן פורת.

משה גפני: רבותי חברי הכנסת, אנחנו דנים היום על החלטתה של ועדת הכנסת שלא להמליץ למליאת הכנסת להדיח את ראש הממשלה.

משה גפני: אם מישהו מאתנו לא הבין באיזו תסבוכת אנחנו נמצאים, הבה נזכור שבמדינת ישראל היה קמפיין בתקופת התרגיל הידוע של חבר הכנסת שמעון פרס, שהוביל אותו פרופסור אוריאל רייכמן מ"חוקה לישראל", והוא: לשנות את שיטת הממשל בישראל ולהעניק בחירה ישירה לראשות ממשלה.

משה גפני: אני זוכר אותם ימים מעניינים עם הפגנות, שצריך לשנות את השיטה.

משה גפני: אני זוכר, רבותי חברי הכנסת ממפלגת העבודה, כיצד קשרתם כתרים לראשו של חבר הכנסת דאז בנימין נתניהו, שהיום הוא ראש הממשלה, שהלך נגד עמדת סיעתו ותמך בשינוי המיוחל שיציל את עם ישראל במדינת ישראל ותהיה בחירה ישירה לראשות ממשלה.

משה גפני: קשרתם לו כתרים ואמרתם שהוא איש ליברלי, שהוא בעד רפורמה בשיטה, ושצריך לעשות את השינוי.

משה גפני: אני זוכר את הימים האלה.

משה גפני: מאחורי העניין עומדים הרפורמים, שתמכו ב"חוקה לישראל" ובפרופסור אוריאל רייכמן, שניהל את הקמפיין הידוע, והוא חשב – והם חשבו – שאם ייבחר ראש ממשלה בבחירה ישירה, לחרדים לא יהיה מה לומר.

משה גפני: זה עמד אז מאחורי העניין, והיום יש לכם בעיה, מה לעשות?

סופה לנדבר: גם לכם יש בעיה, אבל – – –

משה גפני: קודם כול נדבר על הבעיה הפוליטית, אחרי זה נדבר על הבעיות שעומדות.

משה גפני: קודם כול אתם צריכים לבוא לוועדת הכנסת – – – זה מה שיש?

דוד טל: שלוש דקות ותו לא.

משה גפני: אתמצת את הדברים.

משה גפני: יש בעיה כי השיטה לא נכונה.

משה גפני: אם מישהו חושב שאפשר למנוע מהציבור החרדי – שברוך השם הוא ציבור גדול במדינת ישראל – להשפיע על שיטת ממשל כזאת או ראש ממשלה אחר, הוא פשוט טועה, אין אפשרות כזאת.

משה גפני: מה עשה פרופסור רייכמן כשהוא ראה שלא הולך לו?

משה גפני: מה עשו הרפורמים?

משה גפני: "לעצור את החרדים", יעצרו עם הפגנה.

משה גפני: באופן דמוקרטי אין אפשרות לשנות את העובדה שבמדינת ישראל יש ימין, יש שמאל, יש ציבור ערבי, יש ציבור חרדי.

משה גפני: יש ציבורים במדינת ישראל, ואי-אפשר להוציא אף אחד מחוץ לחוק, אפשר לעשות לציבור הזה דה-לגיטימציה ציבורית.

משה גפני: אז באו 500 איש להפגנה, ביג דיל.

משה גפני: כל אחד מאתנו, חברי הכנסת החרדים שנמצאים פה, יכול לעשות הפגנה עם פי-אלף משתתפים.

משה גפני: כל הקמפיין של הרפורמים, של הקונסרבטיבים, של יהדות העולם, של "חוקה לישראל", של רייכמן – 500 איש, 600 איש, שחלק מהם היו סקרנים.

משה גפני: יש דבר אחד שאי-אפשר להחליף אותו בהתאם לנסיבות, וזו התורה הקדושה.

משה גפני: התורה כנתינתה מסיני שרירה וקיימת במצבים של אבל, במצבים של שמחה, של גלות, במצבים שיש היום בארץ, בשנה הזאת, בקדנציה אחרת; זה דבר שלא ניתן להחלפה.

משה גפני: מי שחשב שלשעתו נכונה היתה בחירה ישירה לראשות ממשלה והיום הוא רוצה לשנות את זה, שיעשה את החשבון האם עדיף חוקה בנשיאותו של פרופסור רייכמן; או עדיף שאנחנו כולנו נחזור לחוקה האמיתית שלנו, שהיא התורה שלא תהא מוחלפת.

משה גפני: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני, חבר הכנסת גפני.

דוד טל: חבר הכנסת הרב נסים דהן, בבקשה.

דוד טל: אני מבקש לנסות להקפיד להישאר במסגרת הזמן של שלוש דקות.

חיים רמון: אנחנו מדברים על החלפת ראש הממשלה, לא על החלפת התורה.

חיים רמון: בוא נתפשר בינתיים על החלפת ראש הממשלה.

דוד טל: אם אדוני יתפשר על התורה, אני מניח שיהיה לך רוב בכנסת.

דוד טל: הרוב היום לא מספיק לך, אתה זקוק ל-80.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גם אני, בשם חברי, שולח את תנחומי ליושב-ראש הכנסת, למשפחת החייל שאולי ברגעים אלה מתקיימת הלווייתו.

נסים דהן: אנחנו מקווים ומתפללים שזה יהיה הקורבן האחרון.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, כשאנחנו דנים בהחלפת ראש הממשלה או בהעברתו מתפקידו על-פי סעיף 27 לחוק-יסוד: הממשלה, אנחנו עושים עוול לחוק כשאנחנו משתמשים בחוק שלא נועד לניצול בוויכוח פוליטי, שלא נועד לניצול בכל הנוגע להבדלי השקפה ולהבדלי מדיניות.

נסים דהן: במקורו נועד החוק, לפי הפירוש שאני נותן לו, למצב שבו ראש הממשלה אינו מסוגל למלא את תפקידו כיוון שלפני זה הוא הואשם בפלילים, או שבמציאות קורה שאדם כבר לא מסוגל לתפקד.

נסים דהן: אבל כל זמן שהוויכוח – – –

חיים רמון: יש הסבורים שזה המקרה.

נסים דהן: לכן, הם העלו כאן את ההצעה הזאת, וועדת הכנסת לא קיבלה את ההצעה שלהם, והיא ממליצה שלא להיענות לבקשה שלהם.

חיים רמון: טעתה.

נסים דהן: זכותך.

נסים דהן: עוד מעט תהיה הצבעה ונראה מה דעת הרוב.

נסים דהן: הסיבה היא פשוטה: ברגע ששינינו את שיטת הבחירות והריבון הוא הבוחר את ראש הממשלה, רק הריבון שבחר את ראש הממשלה יכול לשלוח אותו הביתה.

נסים דהן: אני יודע שיש בחוק אפשרות של רוב של 80 חברי כנסת, אבל, כמו שאמרתי, זה לא נועד לניצול בוויכוח פוליטי או בוויכוח על מדיניות או על מהלכים שהממשלה נוקטת, או ראש הממשלה נוקט כדי שאותם 80 חברי כנסת ישלחו אותו הביתה.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אם היינו חושבים ואם היינו רואים מולנו אנשים או איש שיבוא במקומו והוויכוחים האלה לא יהיו אותו דבר וההאשמות ההדדיות לא ימשיכו להיות כדאשתקד, אולי היינו משתכנעים להצביע בעד ההצעה.

נסים דהן: אבל כיוון שאנחנו רואים כאן שכל ההאשמות הן האשמות הדדיות, ומי שקורא את הפרוטוקול מדיוני הכנסת מלפני שנה ואפילו יותר – רואה שהדברים נאמרו כמעט מלה במלה, רק לצד שכנגד.

חיים רמון: – – – בתוך הממשלה.

נסים דהן: כיוון שחבר הכנסת רמון – – –

חיים רמון: זה השתנה.

נסים דהן: חבר הכנסת רמון, חשבתי שאני חולם, הלכתי לקרוא את פרוטוקול הכנסת מלפני שנה וקצת יותר וראיתי שעמדו פה על הדוכן נואמים מהקואליציה של היום שהם אופוזיציה לשעבר והטיחו אותן האשמות בראש הממשלה.

נסים דהן: אם היה החוק של 80 חברי כנסת – כל שני וחמישי היו אוספים חתימות כדי לפטר את ראש הממשלה.

נסים דהן: לא שאנחנו כל כך מאושרים מכל המהלכים או מכל מה שקורה בממשלה – – –

חיים רמון: אפשר לדעת ממה אתה כן מאושר?

חיים רמון: ממה אתה לא מאושר – – –

נסים דהן: אני אגיד לך, חבר הכנסת רמון, ובזה אני מסיים – – –

דוד טל: אתה לא חייב לענות לחבר הכנסת רמון, חבר הכנסת – – –

נסים דהן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אם תרשה לי, אני אענה לו ובזה אני מסיים.

חיים רמון: לא צריך.

דוד טל: אני מבקש לסיים.

נסים דהן: אתה יודע שנהגי המוניות – – –

חיים רמון: – – –

נסים דהן: פעם אמרו שהחרמון הוא העיניים של המדינה.

נסים דהן: אומרים שנהגי המוניות הם האוזניים של המדינה.

נסים דהן: לא מזמן יצא לי לשוחח עם נהג מונית, והוא אמר לי: כל הטענות של האופוזיציה על הממשלה נכונות, אבל דבר אחד הם לא יכולים לטעון – והוא התכוון אלי, הוא אמר לי: אתה לא אוסף יותר אנשים בשקים.

נסים דהן: הוא צדק.

נסים דהן: מאז כוננה הממשלה החדשה הזאת – לא קראו לי יותר למילואים לאסוף אנשים בשקים.

נסים דהן: בממשלה הקודמת אספתי כמה פעמים.

נסים דהן: זה ייאמר לזכותה של הממשלה.

דוד טל: תודה.

נסים דהן: אין יותר פיצוצים של אוטובוסים.

דוד טל: תודה, חבר הכנסת דהן – – –

נסים דהן: את זה נהג מונית אמר, לא אני, והוא צודק.

דוד טל: תודה.

דוד טל: אני מודה לך, חבר הכנסת דהן.

דוד טל: חבר הכנסת שבח וייס.

קריאה: – – –

דוד טל: אתה רשום, אדוני.

דוד טל: אולי אני טועה.

שבח וייס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להעיר לחברי הטוב, חבר הכנסת נסים דהן, על המשפט האחרון שלו – אפשר להתייחס אליו בשתי צורות, לפחות בשתי צורות.

שבח וייס: אחת – מבחינת הסדר הקלנדרי, מבחינת לוח השנה.

שבח וייס: הפיגועים הקשים, ההמוניים, נפסקו בחודש מרס, שלושה חודשים לפני הבחירות.

שבח וייס: הם נפסקו על רקע הפעולות שעשתה ישראל ובעיקר על רקע הפעולות שעשתה הרשות הפלשתינית.

שבח וייס: שנית, נכון, אנחנו ממש לא רוצים שזה יקרה, יש מלחמה בצפון ושברו של הפרק הזה בהתנהגות הממשלה, פרק הריסת כל שביב של אמון בינינו לבין הפלשתינים, חלילה יכול להחזיר אותנו גם לעניין האוטובוסים, ואני אומר: חלילה, לכן לא הייתי נאחז בזה.

שבח וייס: זה לא מספיק, זה לא מובטח, אני לא חושב שצריך להניע את הדיון סביב העניין הזה.

שבח וייס: לנו, כאופוזיציה, יש ביקורת על הממשלה, זה ברור לחלוטין, אבל יש גם בין חברי האופוזיציה אנשים שיוצאים מתוך הנחה שהממשלה שנבחרה יש לה פרק זמן שהיא צריכה למשול, ופרק הזמן הנפוץ בישראל הוא ארבע שנים.

שבח וייס: יש אומות שזה חמש שנים; באירופה, בגרמניה, בצרפת, באנגליה, הבחירות יכולות להתקיים אחת לחמש שנים.

שבח וייס: אני לא זוכר כמעט שבוע בתולדותיה של הממשלה הזאת שהיא מסתדרת עם עצמה.

שבח וייס: שיטת הבחירה הישירה הבטיחה יציבות יתר לראש הממשלה.

שבח וייס: קואליציה של 66 פלוס שניים לעתים מבטיחה לו רוב פרלמנטרי, והעסק לא עובד.

שבח וייס: בהכרעה החיובית הגדולה היחידה, שכאשר היא עומדת על סדר-היום לבדה היא לא מספקת – לגבי המשך תהליך אוסלו באמצעות פינוי חברון, הממשלה הזאת נזקקה לרשת ביטחון של האופוזיציה.

שבח וייס: זאת ממשלה ללא רוב לשום הכרעה כבדה ורצינית שהיא רוצה לקבל.

שבח וייס: היא מדדה בתוך היציבות המלאכותית שלה מיום ליום, משבוע לשבוע, הממשלה כושלת מאוד, פתלתולה, מתעתעת, הרסה לחלוטין את רוח אוסלו ומסכנת, באופן ממשי, את עתידנו.

דוד טל: אני מבקש לסיים.

דוד טל: תודה, אדוני; אני מודה.

דוד טל: חבר הכנסת עמנואל זיסמן, ואחריו – חבר הכנסת חיים רמון.

דוד טל: מה לעשות אדוני, זמנך הגיע גם.

עמנואל זיסמן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני התנגדתי לחוק לבחירה אישית וישירה.

עמנואל זיסמן: יחד עם חברי, השר לשעבר שמעון שטרית, השגנו 40% במרכז מפלגת העבודה – – –

שבח וייס: ספירה לא מדויקת.

עמנואל זיסמן: – – – התגלו שיבושים זמן קצר לאחר ההצבעה – – –

נסים זוילי: שיבושים במה?

עמנואל זיסמן: בהצבעה.

עמנואל זיסמן: אתה עוד לא היית מזכיר כללי; היה מיכה חריש.

עמנואל זיסמן: מיכה חריש וגם יצחק רבין, זיכרונו לברכה, הזמינו אותנו לשיחה והסבירו לנו מה החשיבות הגדולה לא רק של מהפך שלטוני, והיה מהפך שלטוני כתוצאה מזה.

עמנואל זיסמן: מפלגת העבודה הרכיבה ממשלה, וזה נתן אפשרות גם למרצ להיות בממשלה.

עמנואל זיסמן: יצחק רבין היה ראש הממשלה.

עמנואל זיסמן: וכל זה קרה כאשר שמעון שטרית ואני החלטנו לוותר על עתירה למוסד לביקורת.

עמנואל זיסמן: והנה התהפכו היוצרות.

עמנואל זיסמן: שמעון פרס שעמד מן הצד אז, כמו פונטיוס פילטוס, עכשיו אחד הלוחמים הגדולים לביטול החוק, אבל יש חוק והיו בחירות לפי החוק הזה – – –

שבח וייס: הדימוי לא מוצלח.

עמנואל זיסמן: בנושא הזה.

עמנואל זיסמן: הוא היה נגד, אבל לא היה לו האומץ להילחם נגד ביטול החוק אז.

שבח וייס: – – –

עמנואל זיסמן: תודה, אני מקבל זאת.

עמנואל זיסמן: אין לי כוונה לפגוע בו.

יוסי כץ: נציב אכזר.

עמנואל זיסמן: אני אומר את הדברים האלה, כי היו בחירות לפני קצת למעלה משנה, היתה הכרעה ברורה מאוד, נבחר ביבי נתניהו – – –

נסים זוילי: חצי אחוז.

עמנואל זיסמן: לא חשוב.

עמנואל זיסמן: אני מכיר חבר שלך שנבחר להיות מזכיר מועצת פועלים על חודו של קול; אני מכיר ראש מועצה מקומית שהיה עוזר שלי, במבשרת-ציון, על חודו של קול.

עמנואל זיסמן: אני מכיר הכרעות על חודם של קולות.

עמנואל זיסמן: אני מכיר את עסקת רבין, שאני פעלתי למען בחירתו, אתה נאבקת על קולו של פרס, שנבחר ב-400 וכמה קולות.

עמנואל זיסמן: זה אפשר לו להיות מועמד ואחר כך ראש ממשלה.

עמנואל זיסמן: למה אני אומר את הדברים האלה?

עמנואל זיסמן: יש הצעות אי-אמון, וגם היום בערב תהיינה הצעות אי-אמון, אבל לחפש, בדרך הזאת, כדי להפיל את ביבי נתניהו – לפי דעתי, זאת דרך קנטרנית ולא מקובלת.

עמנואל זיסמן: יותר טוב באי-אמון, כי מה אומר החוק – ואני אומר זאת.

עמנואל זיסמן: אם היועץ המשפטי לממשלה ופרקליטת המדינה היו מוצאים שצריך להגיש כתב אישום נגד ראש הממשלה וראש הממשלה היה ממשיך לכהן – הסעיף הזה היה סעיף נכון.

חיים רמון: בעוד שעתיים נתקן את המעוות ותהיה לך הזדמנות להצביע אי-אמון – – –

עמנואל זיסמן: אני אומר לך, שכל ראש ממשלה בישראל, חבר הכנסת חיים רמון, שיוגש נגדו כתב אישום, לא חשוב מיהו, מאיזו מפלגה הוא – הייתי מביע בו מייד אי-אמון, גם אם הייתי חושב שיעדים לאומיים וציוניים בעלי חשיבות גורלית היו עומדים בסכנה.

עמנואל זיסמן: לכן אני אומר לכם – – –

יוסי כץ: זאת אומרת, אתה מסתפק בכתב אישום.

עמנואל זיסמן: לכן אני אומר לכם, שמה שאתם רוצים לעשות – לנצל את הסעיף הזה, לתת לו פירוש לא נכון – תילחמו בגדול, באופן חזיתי, בהצעות האי-אמון, או שתצליחו בבחירות הבאות, אם תוכלו להיות מגובשים ומאוחדים גם בעתיד.

דוד טל: תודה רבה לחבר הכנסת זיסמן.

דוד טל: חבר הכנסת חיים רמון.

דוד טל: בבקשה, אדוני – דקתיים.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ייתכן שהפירוש של הסעיף הוא לא הכי מדויק, אבל אם זה הדבר היחיד שמפריע לחברי הקואליציה, הרי בעוד שעתיים, שלוש שעות, מוגשת הצעת אי-אמון, ואז אני בטוח, שאם הם מתייחסים ברצינות לעניין ולכך שראש הממשלה הזה, לדעתם, לא ראוי לאמון, ואנחנו יודעים שלדעת רבים בקואליציה הוא לא ראוי לאמון, הם יוכלו להצביע על-פי סעיף אחר.

חיים רמון: אבל אין ספק שהשימוש בסעיף הזה, שהוא באמת מאוד מאוד חריג, בא כתוצאה מראש ממשלה מאוד מאוד חריג.

חיים רמון: זאת הבעיה.

חיים רמון: באמת שימוש בסעיף הזה צריך להיות על רקע תחושה שראש ממשלה הוא כישלון מוחלט.

חיים רמון: עכשיו אני רוצה לומר לכם.

חיים רמון: אני לא מכיר את בנימין נתניהו, ראש הממשלה.

חיים רמון: לא עבדתי אתו מימי, לא מכיר אותו מקרוב.

חיים רמון: אני רואה אותו בוועדת החוץ והביטחון, גיבשתי דעה לגביו, אבל יכול להיות שהדעה הזאת היא דעה לא אובייקטיבית, כי אני איש אופוזיציה.

חיים רמון: אבל כל מה שאני באמת יודע על ביבי נתניהו, אני יודע מהשולחן הזה, שר אחרי שר, כמעט אין שר אחד ששמעתי ממנו מלה טובה על בנימין נתניהו, והם עובדים אתו, הם נמצאים אתו, הם יושבים אתו.

חיים רמון: ואני מדבר על השרים.

חיים רמון: יש גם חברי כנסת לא מעטים.

חיים רמון: מהשר יולי אדלשטיין שאומר: המצב בממשלה נורא; ועד שני השרים הבכירים – שר החוץ דוד לוי ושר הביטחון יצחק מרדכי, ששניהם אומרים: אנחנו עומדים על עברי פי-פחת מבחינה מדינית ומבחינה ביטחונית.

חיים רמון: הם אומרים את זה, ואני מתייחס אליהם בכבוד – והם לא עיוורים, וייתכן שראש הממשלה הוא עיוור.

חיים רמון: אני אינני מצפה שראש הממשלה יפיל את עצמו, כי הוא מאמין שאין כמותו וכי מצבנו מעולם לא היה טוב יותר.

חיים רמון: את זה אני יכול להגיד לכם מדיונים בוועדת החוץ והביטחון, כאשר מחודש לחודש הוא בא עם תזה הפוכה מהקודמת.

חיים רמון: אבל, הכול בסדר.

יוסי שריד: אל תדליף.

חיים רמון: לא, אני לא אומר מה, אני רק אומר שהכול בסדר.

חיים רמון: הוא חוזר על הדברים האלה גם אחר כך כשהוא יוצא לעיתונאים.

חיים רמון: אבל אני שואל אתכם באמת.

חיים רמון: דיבר פה חבר הכנסת אלכס לובוצקי; מה אתם אומרים?

חיים רמון: אנחנו לא רוצים להחליף את ראש הממשלה, אנחנו רוצים להחליף את הדרך שלו.

חיים רמון: האמינו לי, תעשו לי טובה אם הייתם מגלים לי מה הדרך שלו, אז גם אני אולי הייתי איש מאושר.

חיים רמון: הייתי יודע לפחות עם מה אני מתווכח.

חיים רמון: אבל אתם אומרים דבר אחר.

חיים רמון: אתם שכל הזמן מדברים בשם העם ויש לכם רוב בעם והדרך הזאת נהנית מתמיכה גדולה בעם, אינכם מסכימים להעמיד את הדרך הזאת במבחן למרות מה שאתם חושבים.

עמנואל זיסמן: – – –

חיים רמון: לא, לא כל שנה.

חיים רמון: אני מדבר על איש שאתם איבדתם בו את האמון.

חיים רמון: תעמידו, תחליפו את האיש, תעמידו איש אחר.

חיים רמון: הרי אתם איבדתם את האמון, לא אנחנו.

חיים רמון: אנחנו באופוזיציה, לא היה לנו אמון מלכתחילה, כך שלא היה מה לאבד.

חיים רמון: ולכן, אתם בצדק תבואו אלינו.

חיים רמון: מייד כשהוא נבחר לא היה לנו אמון.

זאב בוים: אנחנו נשקול את זה בעוד שלוש שנים וחצי.

חיים רמון: חבר הכנסת בוים, ממש לא נעים לי להגיד, אני שמעתי אותך שאתה עומד לעשות מרד נגד ראש הממשלה הזה אחרי פיטוריו והדחתו של דן מרידור.

חיים רמון: כל מי מכם שיעיר הערה – – –

זאב בוים: מאיפה שמעת על זה?

חיים רמון: תאמין לי שאני שמעתי.

חיים רמון: אני אביא לך גם עדים.

חיים רמון: כל מי שיושב ליד השולחן הזה, כל אחד מכם, אין איש שאומר על ראש הממשלה הזה דבר אחד טוב.

גדעון עזרא: – – –

חיים רמון: אין לכם אמון בו.

חיים רמון: לשר החוץ אין אמון; לשר הביטחון אין אמון.

חיים רמון: אריק שרון מגדיר אותו – – –

זאב בוים: לפי מה שאמרת עלי, אתה שם בפיהם של אנשים דברים שהם לא אומרים.

חיים רמון: חבר הכנסת בוים, אל תגן על מה שאתה לא מאמין.

חיים רמון: חבל, אין צורך, זה לא יעזור לך במאומה.

גדעון עזרא: – – –

חיים רמון: השר אריאל שרון, עוד לפני מה שהוא עשה לו, אמר שראש הממשלה הזה הוא סכנת נפשות.

חיים רמון: רק אתם.

חיים רמון: אומר השר יולי אדלשטיין: המצב נורא.

חיים רמון: מה אתם רוצים ממני?

גדעון עזרא: העם בחר ביולי אדלשטיין?

גדעון עזרא: העם בחר בביבי.

חיים רמון: העם בחר בביבי.

חיים רמון: איך אמרתם?

חיים רמון: גם אתם שהייתם באופוזיציה חשבתם שהוא טעה.

חיים רמון: אבל זה שהאופוזיציה החושבת שהעם טעה בבחירה של בנימין נתניהו מכבדת את זה, זה לגיטימי.

חיים רמון: כל הקואליציה, שלושת-רבעי הממשלה חושבים שהעם טעה, זאת הבעיה, והם יושבים אתו, והם רואים אותו, והם מתייחסים אליו, והם מדברים עליו יום-יום, שעה-שעה.

חיים רמון: והם חושבים שראש הממשלה הזה מוביל אותנו לעברי פי-פחת.

חיים רמון: הם חושבים, אחד לאחד, בדבריהם, איש מהם לא מאמין בו.

חיים רמון: וראש ממשלה שתומכיו לשעבר, בהווה, אינם מאמינים בו – אתם יותר אשמים ממנו, אתם תישאו באחריות הרבה יותר ממנו לכל מה שיקרה, כי אתם ראיתם, אתם ידעתם, אתם דיברתם, אתם באתם אל כל אחד מאתנו ותפסתם את הראש ואמרתם: אנחנו לא יודעים מה לעשות אתו.

דוד טל: בבקשה לסיים.

גדעון עזרא: – – –

חיים רמון: תאמין לי, אתה יודע שאני צודק, חבר הכנסת גדעון עזרא, תלך אל חבריך ותשמע אותם.

חיים רמון: ואני מדבר.

חיים רמון: תבואו באומץ, טעיתם אתם בבחירה של המנהיג שלכם, אנחנו כולנו התברר לנו בשנה הזאת שהיתה טעות גדולה בבחירתו, תעמידו אדם אחר, נלך אל העם, אנחנו מקווים שהוא יבחר במנהיג שאנחנו בחרנו בו, אתם תבחרו, אתם תקוו הפוך, וסך הכול נוציא את המכשלה הנוראה הזאת מחיינו; ואתם חושבים כך, לא האופוזיציה.

חיים רמון: מובן שהאופוזיציה גם כן, אבל בראש ובראשונה – אתם.

חיים רמון: תודה.

דוד טל: תודה רבה לחבר הכנסת רמון.

דוד טל: חבר הכנסת חיים דיין – איננו.

דוד טל: חבר הכנסת תאופיק חטיב, בבקשה.

תאופיק חטיב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אכן השינוי בסעיף מאי-אמון בממשלה לאי-אמון בראש הממשלה יכול להתאים כאן דווקא לקואליציה, דווקא לאותם רבים – גם שרים וגם חברי כנסת – שאינם מאמינים בראש הממשלה.

תאופיק חטיב: זה בא לענות להם על הצורך הפנימי והכללי.

תאופיק חטיב: הנה יש אי-אמון רק בראש הממשלה, קדימה.

תאופיק חטיב: חבר כנסת אלול, כשהגיש את ההצעה שלו שנדחתה לזמן קצת מרוחק – –

שבח וייס: היא נדחתה עד תמוז.

תאופיק חטיב: – – הוא חשב שהוא יאבד את המומנטום, שעד שההצעה תבוא לדיון יתקנו את מה שהתקלקל, והתברר לו שהזמן שעובר רק מוסיף, ומוסיף עוד ועוד סיבות להגיש עוד ועוד הצעות כאלה.

תאופיק חטיב: הישגיה של הממשלה הזאת הם כה רבים בתחום המינוסים.

תאופיק חטיב: הממשלה הזאת איבדה את כל יחסי החוץ – בתחום יחסי החוץ.

תאופיק חטיב: אמרו שהשערים של המפרץ נפתחו בסוף הקדנציה של הממשלה הקודמת, ומתברר שאפילו השערים של עזה ננעלים, לא המפרץ.

תאופיק חטיב: האלימות גם בפנים וגם בחוץ – חוגגת.

תאופיק חטיב: רבים מחברי הבית חוששים לגייס אותם 61 חברי כנסת, שמא יאבדו חלק מהכוח שצברו והם לא רוצים לחזור על כל הבעייתיות של בחירות חדשות.

תאופיק חטיב: אבל אולי 80 חברי כנסת זה יותר קל, גם לאותן סיעות שלא רוצות לאבד את הכוח שלהן.

תאופיק חטיב: 80 חברי כנסת מזיזים רק את ראש הממשלה, והכנסת נשארת לאותן סיעות שמפחדות מהבחירות.

תאופיק חטיב: חבר הכנסת סאלח סלים אמר שאין שום התקדמות בשום דרך שהממשלה הזאת הלכה בה.

תאופיק חטיב: אני אומר לו: יש, יש התקדמות.

תאופיק חטיב: יש התקדמות לכיוון של מלחמה קרובה, עם סוריה, עם הפלשתינים, ועוד מעט, עם עוד קצת קלקולים, אולי גם עם מצרים.

תאופיק חטיב: ואחרון אחרון לא חביב, הנושא של הקלקולים בשבועיים האחרונים, של המתנחלים בחברון, הנושא של הכרוז, והנושא השני שהרגיז את חבר הכנסת דהן – – –

גדעון עזרא: – – –

תאופיק חטיב: רק שנייה.

תאופיק חטיב: למה אתה מתפרץ?

תאופיק חטיב: תשמע, ואחר כך תגיד.

תאופיק חטיב: – – – והנושא של קריעת ספרי הקוראן.

תאופיק חטיב: הרשות אמרה שכנראה הצבא לא מעורב בזה.

תאופיק חטיב: ודרך אגב, אני לא האשמתי את הצבא.

תאופיק חטיב: שלא תחשוב, שלא יעלה על דעתך, שאיזה מוסלמי יכול להעז להיכנס לבית-ספר ולקרוע את הקוראן.

נסים דהן: אני רק ציטטתי את מה שהרשות אמרה.

נסים דהן: לא אמרתי לא מוסלמי ולא יהודי.

נסים דהן: אמרתי מה הרשות אמרה.

תאופיק חטיב: עזוב את הרשות.

תאופיק חטיב: ממתי אתה מצטט את הרשות?

תאופיק חטיב: יש לך כל כך הרבה אמון ברשות שאתה מצטט אותה?

נסים דהן: אני תמיד מצטט את הרשות.

נסים דהן: כל מה שהם עושים, בשבילי קדוש קדוש.

תאופיק חטיב: יפה.

תאופיק חטיב: משפט אחרון, לגבי אותם מתנחלים בחברון.

תאופיק חטיב: יש אצלנו משל, הוא לא דומה למשל העז, זה משהו אחר.

תאופיק חטיב: זה המשל של המסמר, אצלנו קוראים לו המסמר של ג'וחה, אצלכם זה הרשל'ה.

דוד טל: כולנו מכירים את זה.

דוד טל: לכן בוא נקצר ונסיים.

תאופיק חטיב: אז אולי אפשר לעקור את המסמר הזה ולנוח, כולנו.

תאופיק חטיב: תודה רבה.

דוד טל: אני מודה לך מאוד.

דוד טל: חבר הכנסת אלי גולדשמידט, בבקשה.

אלי גולדשמידט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, קודם כול אני מבקש להצטרף לדברי ההשתתפות באבלה של משפחת מילוא בקיבוץ שדה-אליהו.

אלי גולדשמידט: כמו כולנו אני מצרף את דברי ההזדהות עם חיילי צה"ל שנמצאים בגבול הצפון ונושאים בעול הלחימה השוטפת ומשלמים בקורבנות.

אלי גולדשמידט: כולנו מקווים שלא יהיו עוד קורבנות.

אלי גולדשמידט: קשה מכאן לעבור, ועוד במסגרת כל כך קצרה של זמן, לעניין שלשמו אנחנו נמצאים פה היום.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לומר שהרבה מאוד מדברים על ספירה לאחור.

אלי גולדשמידט: מדברים על ספירה לאחור, לקץ ימיה של הממשלה הזאת.

אלי גולדשמידט: אבל אני רוצה לדבר היום לא על אי-אמון בין השרים, כיוון שהשרים מצביעים אי-אמון בראש הממשלה כל שבוע.

אלי גולדשמידט: אף לא אחד מהשרים, חוץ מהשר יהושע מצא, לא מאמין בראש הממשלה.

אלי גולדשמידט: לא מאמינים בראש הממשלה, לא מאמינים לראש הממשלה.

אלי גולדשמידט: גם מרבית חברי הכנסת, נדמה לי אולי כל חברי הכנסת, אינם מאמינים לראש הממשלה ובראש הממשלה.

אלי גולדשמידט: אבל אינני רוצה לעסוק בעניין הזה.

אלי גולדשמידט: ספרי ההיסטוריה שייכתבו בעוד 50 שנה, בעוד 100 שנה, עלולים, ואני מזהיר את כולנו, לחפש אותה נקודה שממנה החלה ההידרדרות לקראת המלחמה.

אלי גולדשמידט: אינני יודע אם ההידרדרות תסומן ביום שראש הממשלה פתח את המנהרה; או שמא זה יהיה במועד מאוחר יותר, ביום שהופסקו השיחות עם הפלשתינים; או שמא זה יהיה במועד אחר, אולי 29 במאי, אותו מועד הבחירות, שבו העם אכן בחר בבנימין נתניהו לראשות הממשלה.

אלי גולדשמידט: אבל אחד מהימים האלה של שנת 1997 יסומן בדברי הימים כיום שבו החלה הספירה לאחור לקראת המלחמה הבאה.

אלי גולדשמידט: ואני קורא לחברי הכנסת, יושבים פה שניים מהצד הימני של המפה הפוליטית, שאני מכיר ומוקיר אותם באופן אישי, ואת מצפונם ואת מחויבותם גם לשלום.

אלי גולדשמידט: נדמה לי שחבר הכנסת גדעון עזרא, טרם תקופתו הפרלמנטרית, עבד יחד עם השר משה שחל במסגרת עבודה ביטחונית, ובפעילות ביטחונית אחרת שכולנו מכירים אותה.

אלי גולדשמידט: אולי זה קשה לפוליטיקאים, אבל תסתכלו על מצפונכם, תסתכלו פנימה לתוככם, ותשאלו את עצמכם, האם בעובדה שאתם ממשיכים לתמוך בראש ממשלה שהרס באופן מוחלט את כל תהליך השלום, האם בכך אתם לא נותנים יד לאותו תהליך, אשר בסופו של דבר יביא למלחמה הבאה.

אלי גולדשמידט: המצפון הוא של כל אחד לחוד; הקורבנות יהיו של כולנו.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה לחבר הכנסת גולדשמידט.

דוד טל: חבר הכנסת מיכה גולדמן – איננו.

דוד טל: חבר הכנסת יורי שטרן – איננו.

דוד טל: חבר הכנסת חיים אורון – איננו.

דוד טל: חבר הכנסת יוסי כץ – איננו.

דוד טל: חברת הכנסת ענת מאור – איננה.

דוד טל: חבר הכנסת נסים זוילי, בבקשה.

נסים זוילי: ידידי היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני יודע שלפעמים הדבר הקל ביותר לחברי כנסת לעשות זה לדבר ולמתוח ביקורת.

נסים זוילי: נדמה לי, שדווקא ההזדמנות שניתנת לנו לנתח את השנה של שלטונו של ביבי נתניהו כראש ממשלה, היא דוגמה איך אפשר בפרלמנט כמו שלנו להגיד את מה שחושבים בלי להסתבך בביקורת שאינה מבוססת.

נסים זוילי: בזמן שעומד לרשותי אני רוצה להתייחס רק לנושא אחד.

נסים זוילי: בחודשיים האחרונים מדינת ישראל עברה משברים בזה אחר זה, שכל אחד מהם היה מחייב ראש ממשלה ב-full time job.

נסים זוילי: אני מדבר רק במישורים הלאומיים, אני בכלל לא מדבר במישורים הפנים-מפלגתיים.

נסים זוילי: ומה אנחנו רואים?

נסים זוילי: ראש ממשלה ש-24 שעות ביממה עוסק בתככים פנים-מפלגתיים ופנים-קואליציוניים.

נסים זוילי: שום דבר אחר.

נסים זוילי: דרום-לבנון ממשיכה לבעור, ולראש הממשלה לא היה זמן לקיים דיון רציני על אלטרנטיבות לפתרון בעיית לבנון ולהבטחת יישובי הצפון.

נסים זוילי: אולי, אולי אחרי הרבה מאוד שנים שאנחנו נמצאים ברצועת הביטחון בדרום-לבנון, מ-1984, מ-1985, אולי הגיע הזמן אחרי 14 שנים לחשוב על פתרונות אחרים.

נסים זוילי: אולי ההסדר שהצלחנו להגיע אליו עם כוחות שפועלים בדרום-לבנון, אפשר היה להגיע אליו תוך הוצאת צה"ל מדרום-לבנון בכלל?

נסים זוילי: מי אמר שהדרך היחידה לאבטחת יישובי הצפון היא להשאיר את חיילי צה"ל בדרום-לבנון?

נסים זוילי: כשאנחנו יודעים בביטחון כמעט של מאה אחוזים כי בכל חודש שני חיילי צה"ל יוצאים מדרום-לבנון על אלונקות.

נסים זוילי: אנחנו יודעים את זה.

נסים זוילי: ואנחנו יודעים שזה יקרה בחודש הבא, ואנחנו יודעים שזה יקרה בעוד חודשיים, ואנחנו לא מעזים לחשוב אולי יש פתרונות אחרים.

נסים זוילי: אנחנו קפואים במחשבה שלנו – גם בזמן הממשלה שלנו, אינני מדבר רק על הממשלה הזאת.

נסים זוילי: חס וחלילה להעלות רעיונות שאולי אם ניערך מחדש בגבול לבנון אפשר להבטיח את יישובי הצפון בלי שהחיילים שלנו יצטרכו להילחם בדרך הלחימה שבה יש להם היתרון הכי קטן מול כל היכולות שיש בצה"ל.

נסים זוילי: וזה, מעבר לסבל של תושבי דרום-לבנון.

נסים זוילי: אולי פינוי של צה"ל מדרום-לבנון אפשרי, וניתן להשיג בדרכים עקיפות או אחרות את ביטחון יישובי הצפון בלי נוכחות של צה"ל שם.

נסים זוילי: זו דוגמה אחת.

נסים זוילי: דוגמה שנייה.

נסים זוילי: אנחנו רואים את המסלול של המשק.

נסים זוילי: מה מצא ראש הממשלה לעשות?

נסים זוילי: רק תרגיל כדי להעיף את שר האוצר.

נסים זוילי: זה הדבר היחיד שהוא מצא לעשות כדי להציל את המשק מהמסלול שלו.

נסים זוילי: רואים גידול של 40% בשנה באבטלה.

נסים זוילי: האבטלה קפצה מ-6% ללמעלה מ-7.5% במשך שנה אחת.

נסים זוילי: רואים מגמה של ירידה בהשקעות.

נסים זוילי: רואים שהמשק הולך לכיוון של מיתון.

נסים זוילי: הדבר היחיד שמצא ראש הממשלה לעשות זה תרגיל מניפולטיבי כדי להוציא את דן מרידור, שנוא נפשו, מהתפקיד שלו, ולהבטיח אותו באופוזיציה נוספת בתוך הליכוד.

נסים זוילי: חברים, לראש הממשלה יש דברים אחרים לעשות.

נסים זוילי: אני אומר לך, חבר הכנסת ריבלין.

נסים זוילי: ראש ממשלה רציני, הדבר האחרון שהוא צריך לעסוק בו זה התככים שראש הממשלה עסק בהם בחודשיים האחרונים.

נסים זוילי: כל מה שהוא עוסק בו זה כדי להבטיח את המשך שלטונו.

נסים זוילי: הוא לא עושה שום דבר למען המדינה הזאת.

נסים זוילי: מיום שהוא עלה לשלטון הוא לא עשה שום דבר למען המדינה הזאת.

נסים זוילי: הכול כדי להבטיח את שלטונו.

נסים זוילי: באנגלית יש מלה נפלאה, to survive.

נסים זוילי: זה מה שהוא מנסה לעשות, כל פעם, מתרגיל לתרגיל, מעימות פנימי לעימות פנימי.

נסים זוילי: תאמין לי, שהאופוזיציה לא עושה כלום לראש הממשלה.

נסים זוילי: הנזק היחיד לראש הממשלה הוא מתוך הקואליציה, משום שאנשים לא מאמינים ביכולת שלו להנהיג את המדינה, ודאי וודאי לא מדינה כמו מדינת ישראל.

נסים זוילי: אם הוא היה בשווייץ אולי הוא היה מתאים, במדינת ישראל הוא לא יכול להיות ראש ממשלה, לכן לא צריך להתייפייף ולבוא ולהגיד: מה אתם מגישים הצעות אי-אמון?

נסים זוילי: למה אתם הולכים בדרך הזאת?

נסים זוילי: אתם יודעים שהביקורת שמוטחת בראש הממשלה היא ביקורת מוצדקת.

נסים זוילי: היא נשענת על עובדות, היא נשענת על מצבה של ממשלת ישראל, והיא נשענת על כך שאם אנחנו רוצים לחזור למסלול הכל-כך חיובי שהיו בו המזרח התיכון ומדינת ישראל לפני שנה, יש רק דרך אחת: להחליף את ראש הממשלה.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת ראובן ריבלין, בבקשה.

חיים אורון: שמי לא הופיע על המחשב.

דוד טל: אדוני, אני קורא לפי הסדר שמופיע אצלי, וברגע שחבר כנסת לא נמצא אני ממשיך הלאה.

דוד טל: אני מניח שלסגנית מזכיר הכנסת אין האפשרות לעבור באותו קצב שאני עובר על האנשים שלא נמצאים.

דוד טל: עם כל הכבוד.

חיים אורון: אני יושב במזנון הכנסת – – –

דוד טל: בכל אופן, לפנים משורת הדין אאפשר לכם לדבר, אבל לא צריך לבוא בטענות לסגנית מזכיר הכנסת.

דוד טל: בבקשה, אדוני.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב את דבריהם של חברי מספסלי האופוזיציה, בעיקר אנשי מפלגת העבודה.

ראובן ריבלין: אין ראש ממשלה, וגם לא ראש ממשלה זה, שהוא נקי מביקורת.

חיים אורון: אין מושלם.

ראובן ריבלין: יש גם לי ביקורת, וביקורת נוקבת, על מעשים שונים ומחדלים שנעשים על-ידי ממשלה זו.

ראובן ריבלין: גם חוק הבחירה הישירה קובע שתי דרכים להעניש את ראש הממשלה: האחת על-ידי פיזורה של הכנסת כולה; ואחרת, מה שנקרא בפי כל הדחה, או בלעז, של 80 חברי כנסת.

ראובן ריבלין: ואני מוכרח לומר לכם, שכאשר כל שבוע אתם עולים לכאן, כריטואל שיש בו כבר מן השעמום, ואתם מטיחים כל מיני דברי ביקורת שאין להם שחר, אתם גורמים גם עוול לאותה ביקורת מוצדקת שיכולה להיות, ויכולה להיות גם מטעמנו, מספסלינו.

ראובן ריבלין: חברים, שמעתי את חבר הכנסת אלי גולדשמידט, ועכשיו את מזכ"ל מפלגת העבודה לשעבר, אחד מהטובים והמובילים בין חברי הכנסת, נסים זוילי.

ראובן ריבלין: באמת אתה חושב שאין דיון מעמיק בממשלה ושעל סדר-היום של צה"ל, של ועדת החוץ והביטחון, שאתה חבר בה – –

נסים זוילי: אני לא חבר בה, אבל אין.

ראובן ריבלין: – – לא עומד נושא לבנון?

נסים זוילי: לא היה.

ראובן ריבלין: האם אנחנו יכולים, חד-צדדית, לעזוב את לבנון?

ראובן ריבלין: האם העניין הזה לא נמצא על סדר-יומה של הכנסת באופן בלתי פוסק, על סדר-יומה של הציבוריות הישראלית, על סדר-יומו של ביטחון ישראל?

ראובן ריבלין: ואנחנו הרי יודעים שאנחנו, יחד עם לבנונים רבים, מוחזקים כבני ערובה בידי הקשה שבאויבות מדינתנו, סוריה, שהאסטרטגיה שלה היא אסטרטגיה של מלחמה, אסטרטגיה של אי-שלום, ואתם באים ומטיחים גם עניין זה בפניו של ראש הממשלה?

ראובן ריבלין: אני מוכרח לבוא ולומר: אני מציע לכם, פשוט, באמת, לבוא ולהיות יותר רציניים עם אותו הליך פרלמנטרי, שהוא כל כך חשוב, של בקשה להבעת אי-אמון בממשלה ובראש הממשלה, על מנת שהציבור יקבל את דבריכם בצורה יותר רצינית.

ראובן ריבלין: לא ייתכן הריטואל הזה, שכל פעם אתם עולים ומספרים את כל הסיפורים אשר היו קורות השבוע, כאילו הם בבחינת הטחה וחובה.

ראובן ריבלין: הרי רעת הכול, ידידי הטובים, לגבי יותר ממחצית מהעם הזה, שבחר את ממשלת הליכוד, היא העובדה שהלכנו לאוסלו, הדרך שבה הלכנו לאוסלו והפזיזות הבלתי-מתקבלת על הדעת שבה הובלתם אותנו למסלול התרסקות.

ראובן ריבלין: הבוקר, אדוני היושב-ראש, ישבתי במכון ירושלים ושמעתי מהו הסדר הקבע לגבי ירושלים כתוצאה ממהלכי אוסלו.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת דהאמשה אפילו לא היה מאמין אם היה שומע בבוקר מה אומרים טובי החוקרים, so called, של אותם אנשים שהלכו כברת דרך ויעצו לאנשי אוסלו.

ראובן ריבלין: אם היו מובאים הדברים כפי שהם מובאים על-ידי החוקרים מטעם אותם אנשים שהלכו לאוסלו כאותם יועצים טובים, והיו מביאים אותה מערכת מסקנות על סמך עובדות, שלהן צריך כדי לקבל החלטות על גורלה של ירושלים, לפני בן-גוריון, אני מודיע לכם, חברי הכנסת: מדינת ישראל לא היתה קמה.

ראובן ריבלין: ומסלול אוסלו הוא מסלול שעליו יש מחלוקת, ומסלול אוסלו הוא מסלול שראש הממשלה בפירוש, יחד עם הליכוד, התנגד לו.

ראובן ריבלין: ויש ביקורת רבה מצד האופוזיציה כל הזמן על כך שיש מכשולים על דרכו הסלולה לשלום של הסכם אוסלו.

ראובן ריבלין: אני חושב שדרך אוסלו עלולה להביא אותנו להתרסקות, שאוי לראשיתה ואבוי לאחריתה.

ראובן ריבלין: בעניין זה יש ביקורת, כי יש מחלוקת, אבל לבוא כל פעם עם דברים של מה בכך על מנת לצעוק "זאבים, זאבים"?

ראובן ריבלין: ייתכן מאוד שפעם באמת יגיעו הזאבים, ואז איפה נהיה כולנו?

ראובן ריבלין: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה, חבר הכנסת ריבלין.

דוד טל: חבר הכנסת עוזי ברעם – בבקשה, אדוני.

דוד טל: אחריו – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה.

עוזי ברעם: כבוד היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני יודע שיש חברי כנסת שיושבים ואומרים: מה פתאום האופוזיציה מעלה מחדש את ראש הממשלה נתניהו?

עוזי ברעם: מה פתאום עכשיו משתמשים בסעיף בתקנון על מנת לנסות להעביר אותו מכהונתו?

עוזי ברעם: אני בשלוש דקות אומר: זה משום שמאז קום המדינה לא היה ראש ממשלה כזה.

עוזי ברעם: ואני מאחל לעם ישראל ולכל המפלגות, לרבות הליכוד, שלא נגיע לחזיון תעתועים של ראש ממשלה כזה עוד הפעם.

עוזי ברעם: זאת לא רק שאלה של תפקוד ענייני שלא קיים, זו גם שאלה של תפקוד אישי קטסטרופלי.

עוזי ברעם: שמעתי עכשיו אחד מחברי הכנסת של הליכוד אומר בטלוויזיה, שמהמשבר האחרון יצא נתניהו מנצח, ואז אמרתי: לאיזה עיוות מוסרי אנחנו מגיעים, שראש ממשלה שהולך בחוצות ומשקר בחוצפה ובאיתנות ובישירות לאנשים בזה אחר זה, הוא היום המנצח.

עוזי ברעם: זוהי התרבות החדשה של ארץ-ישראל, שראש ממשלה כמוהו, שכמוהו עוד לא היה, יוצא כאילו מנצח במשבר הזה, משבר שכמוהו לא היה.

עוזי ברעם: אני חבר בית-המחוקקים הזה משנת 1977.

עוזי ברעם: ראיתי כאן את מנחם בגין, זיכרונו לברכה, ותקפתי אותו, וגם את יצחק שמיר, ייבדל לחיים ארוכים, אבל ההתקפה היתה עניינית, על אנשים שעשו מדיניות שלחלקה התנגדתי.

עוזי ברעם: לפעמים גם היתה התנגחות אישית, אבל איפה ראינו ראש ממשלה, ששר בממשלתו קם בבוקר ואיננו יודע מה גורלו?

עוזי ברעם: איפה ראינו ראש ממשלה שכל יושבי השולחן הזה, חוץ משניים, אומרים עליו שאיננו ראוי להיות ראש ממשלה ואומרים עליו דברים שאני חושש, גם כאשר החסינות עומדת לי, לומר אותם מעל הבמה הזאת?

עוזי ברעם: ואם יש דבר שעם ישראל היום צריך, זה להחליף את ראש הממשלה הזה.

עוזי ברעם: נכון שזה קשה, נכון שזה מחייב בחירות.

עוזי ברעם: יושב כאן יורי שטרן.

עוזי ברעם: יורי, אתה יודע מתי תגיעו למסקנה שאתם הולכים לבחירות?

עוזי ברעם: כאשר תרגישו שהחשש מפני הקטסטרופה שאתם הולכים להביא על עם ישראל גדול יותר מהסיכוי של הבחירות ומהסיכון של הבחירות.

עוזי ברעם: והקטסטרופה שהולכת וממשמשת היא חמורה.

עוזי ברעם: אמר חבר הכנסת ריבלין כמה דברים על הסכם אוסלו.

עוזי ברעם: הסכם אוסלו הוא הסכם בעייתי, אבל החתירה לשלום עם הפלשתינים – זו האופציה הקיומית הנכונה לעם ישראל כאשר הוא מסתכל על המזרח התיכון כולו.

עוזי ברעם: אנחנו, חברי ועדת החוץ והביטחון, שומעים פעם אחר פעם דיווח על האפשרויות החמורות שעומדות בפני המדינה.

עוזי ברעם: וכואב הלב ונחמץ הלב על שבשעה קשה כזאת למדינת ישראל בראש הממשלה עומד אדם לא הולם ולא מתאים שקוראים לו בנימין נתניהו.

עוזי ברעם: טוב היתה עושה הכנסת גם לעצמה, גם לעם היהודי, גם לעם הישראלי ולעם הערבי שנמצאים פה, אם היתה מעבירה אותו מכהונתו, ובהקדם.

דוד טל: תודה רבה, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה – איננו.

דוד טל: חבר הכנסת אברהם פורז – גם הוא איננו.

דוד טל: חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, קשה להוסיף על מה שהקדימו ואמרו חברי משני צדי המפה הפוליטית על ראש הממשלה ועל תפקודו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסיכומם של הדברים, אין ספק שראש הממשלה הזה חייב ללכת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אינני רוצה לחלק שלטון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אין זה מתפקידי, אפילו לא מרצוני לחלק שלטון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עם ישראל בוחר את ממשלתו, את הכנסת ואת השלטון שהוא רוצה בו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל ברגע שהתמונה היא כזאת, שראש הממשלה הזה אינו מתפקד נכון לדעת רבים, לדעת שרים ולדעת חברי כנסת – יש דרך להחליף אותו באמצעות הסעיף הזה שאנו משתמשים בו היום, בלי סיכון, הוצאות ודברים נוספים הכרוכים בכך, וזוהי הדרך הטובה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי מציע לאנשי הליכוד לקבל את ההצעה הזאת, כי החלפתו של ראש הממשלה היא צו השעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אפנה עכשיו בערבית בדברים שיסכמו את הנושא כפי שהעליתי אותו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם יש כאן מתרגם?

דוד טל: לא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: עד היום אין מתרגם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מקווה שלקראת המושב הבא כבר יהיה מתרגם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה מתרגם זמני והוא עזב.

דוד טל: אתם מתואמים בעניין זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כן, יושב-ראש הכנסת אמור להביא את הנושא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: (נושא דברים בערבית; להלן תרגומם לעברית: הדיון הוא לפי סעיף 27 לחוק-יסוד: הממשלה, להחלפת ראש הממשלה בלבד, ללא בחירות חדשות ופיזור הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש הסכמה כללית בקרב חברי הבית, ואפילו בקרב מרבית השרים, כי ראש הממשלה ראוי להיות מוחלף, משום שאיננו ממלא את תפקידו באופן הנכון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני אומר, שזו גם עמדתה של רשימתנו, הרשימה הערבית המאוחדת, שאכן יש להחליף, ומייד, את ראש הממשלה, לטובת העם ולטובת כל התושבים, כדי למנוע קטסטרופה ואסונות שמדיניותו תביא על כולנו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לשם כך, יש להחליף את ראש הממשלה, ומייד.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: )

דוד טל: תודה רבה.

דוד טל: חבר הכנסת נואף מסאלחה – איננו.

דוד טל: חבר הכנסת מיכה גולדמן – איננו.

דוד טל: חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

יורי שטרן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, להצעה שנדחתה יש שני היבטים: היבט אקטואלי והיבט חוקתי, ואני רוצה להתייחס לשניהם.

יורי שטרן: ההיבט האקטואלי שייך, כמובן, לראש הממשלה הנוכחי.

יורי שטרן: אולי השיטה החדשה של בחירת ראש הממשלה גרמה לכך שמול עינינו מתרחשת, הייתי אומר אמריקניזציה, במובן הרע של החיים הפוליטיים שלנו, עם התרכזות יותר ויותר חזקה בעניינים האישיים – באישיותו של ראש הממשלה, בבני משפחתו, על כל מיני היבטים ותכונות שעד כה לא היו במרכז הדיון הציבורי.

שלום שמחון: על כל אלה עוד היינו סולחים לו.

יורי שטרן: אני חושב שהדיונים החוזרים האלה הם סתם, וכך הצעות האי-אמון למיניהן, שאנו דנים בהן במקום להתייחס לעצם המדיניות.

אלי גולדשמידט: זהו תפקידה של האופוזיציה, המשתמשת במכשירים הפרלמנטריים שיש לה.

אלי גולדשמידט: אתה רוצה לסגור את הכנסת?

יורי שטרן: לאופוזיציה יש תפקיד.

אלי גולדשמידט: התפקיד הוא לבקר.

יורי שטרן: תפקידה של האופוזיציה הוא לבקר את הממשלה, אבל היא הופכת את הדיונים במדיניות הממשלה, שלגביה יש לכם בוודאי דעה אחרת, לדיונים על אישיותו של ראש הממשלה ותכונותיו האישיות, ואני אומר שזו טעות.

ראובן ריבלין: – – –

יורי שטרן: זה לא מקדם ולא עוזר, זה בסך הכול פוגע גם במטרות שלכם.

יורי שטרן: והדבר השני, כל הצעה כזו לא רק מתייחסת למנגנון של הפלת הממשלה הנוכחית או ראש הממשלה הנוכחי; יש לכך השלכות לטווח ארוך.

יורי שטרן: במשך שנים עבדו גורמים שונים והיה ויכוח ציבורי מתמשך בנושא הבחירה הישירה של ראש הממשלה.

יורי שטרן: החוק עבר, ואנחנו פועלים על-פי השיטה החדשה, ואנו רואים בה לא מעט בעיות ותקלות.

סופה לנדבר: – – –

יורי שטרן: כדי לתקן את המצב, יש להשקיע מחשבה רצינית שאינה צריכה להיות תוצאה של ויכוח אקטואלי או ניסיון אקוטי-אקטואלי-עכשווי להפיל את ראש הממשלה הנוכחי.

יורי שטרן: אני פשוט קורא לכם לראות את המערכת החדשה שנוצרה בעקבות חוק הבחירה החדש של ראש הממשלה, כמערכת שאתה נצטרך לחיות שנים רבות, וכל התיקונים בה צריכים להיות מאוד-מאוד מחושבים.

יורי שטרן: לכן אני חושב שטוב עשתה ועדת הכנסת שדחתה את ההצעה.

דוד טל: אני מודה לך.

דוד טל: חבר הכנסת חיים אורון, בבקשה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

חיים אורון: יורי שטרן, אני רוצה לדבר דווקא אתך.

חיים אורון: אני מודה, אני לא מאמין במהלך שעשו עכשיו, אני לא מאמין שיהיו 80 חברי כנסת, ואני גם מודה שאין לי יותר ציפיות בעניין הזה מראש הממשלה, וגם לא מרוב חברי סיעתו.

חיים אורון: אבל אני חושב, שאנחנו מגיעים לנקודה שבה כל חבר כנסת עומד מול מצפונו וכל סיעה עומדת מול מצפונה.

חיים אורון: אני חושב, שהולכת ונוצרת שאלה מוסרית אתית מאוד-מאוד קשה – עד כמה אפשרי הפער בין מה שכולנו אומרים זה לזה, ובעיקר – החששות שאנו משדרים זה לזה; איזה פער יכול להיות בין כל אלה לבין הבשלה למעשה פוליטי.

חיים אורון: אני הולך להגיד דבר מאוד חמור.

חיים אורון: יכול להיות שהוא לא יבשיל למהלך פוליטי בארבע השנים הקרובות, והוא לא ישחרר אף אחד מהשותפים לתחושה הקשה שמלווה את הבית הזה שבועות רבים, לא על רקע של אירוע מסוים, לא על רקע של מחלוקת מסוימת, כי את זה אנחנו חיים פה שנים רבות; לא על רקע של עמדות שונות באשר לפתרון שאלות מאוד מרכזיות – אלא התחושה הבסיסית של רוב חברי הבית, שאיננו יכולים לסמוך על מי שעומד בראש המערכת.

חיים אורון: במהלך השנה האחרונה, בכמה וכמה שיחות עם כמה וכמה חברים מהקואליציה, אמרו: תראה, אבל יש עקומת למידה, לומדים מתוך הניסיון, זה ישתנה.

חיים אורון: חבר הכנסת יורי שטרן, אני יודע שאתם יודעים שהפסקתם להאמין בעקומת הלמידה ואתם לא מאמינים שזה יכול להשתנות.

יורי שטרן: אם היינו מפסיקים להאמין, היינו יוצאים מזה.

חיים אורון: לא במקרה אני פונה אליכם, כמו אל חברי הדרך השלישית, שאינם כאן עכשיו, כמו אל אותם חברים בתוך הקואליציה שאיבדו את אמונם.

חיים אורון: אני לא מציע שום "פוטש", ואני לא מציע שום תהליך שבו הכנסת תפטר ראש ממשלה.

חיים אורון: אני מציע פתרון יחיד אפשרי במצב כזה – ללכת לבחירות.

חיים אורון: אני אגיד דבר יותר קשה.

חיים אורון: אני עוד לא יודע איך תסתיימנה הבחירות.

חיים אורון: אבל איך אמרתם?

חיים אורון: – 10%.

חיים אורון: אם 50% ממה שכולנו מדברים עליו נכון, צריך ללכת לבחירות.

חיים אורון: כי כבר לא מדובר במחלוקת פוליטית ולא מדובר בעמדות שונות.

חיים אורון: מדובר בתחושת אחריות עמוקה מאוד לדברים היקרים ביותר לרוב האנשים שיושבים בבית הזה.

חיים אורון: ויש הוצאת שם רע מהותי לפוליטיקה.

חיים אורון: לא כזאת שאומרים פוליטיקאי, מהותי למערכת הפוליטית, אם גם בסיטואציה כזאת היא לא מוצאת בתוכה את הכוחות לבוא ולומר את הדבר היחיד המתבקש, לא החלפת שר בשר ולא אם יהיה סגן שר בחצי משרה – כמה יש, 67?

חיים אורון: עוד מעט יחלקו את הקדנציה ל-67 חודשים וכך יגמרו את העניין.

חיים אורון: זאת הבעיה?

חיים אורון: אנחנו לא נרפה מאותן קבוצות בקואליציה שהאחריות מוטלת עליהן יותר ויותר.

דוד טל: תודה לך, אדוני.

דוד טל: חבר הכנסת יוסי כץ, בבקשה.

יוסי כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית אני מודה לך על שאפשרת לי לומר את דברי.

יוסי כץ: מדינת ישראל נמצאת על פרשת דרכים, ובמצב שבו אנחנו נמצאים, על הגה הקברניט צריך להיות קברניט בעל כושר הנהגה, כושר מנהיגות, שיודע לאן פניו מועדות, לאיזה מסלול להוביל את המדינה.

יוסי כץ: דווקא בשעה כזו מוביל אותנו אדם שאיננו מוצא את ידיו ואת רגליו, איננו יודע היכן ימין והיכן שמאל, הספינה מיטלטלת מצד לצד ואנחנו נמצאים בקיפאון מדיני שמשמעותו נסיגה.

יוסי כץ: אין עמידה על המקום; קיפאון מדיני פירושו נסיגה.

יוסי כץ: אבל לא רציתי להתייחס לתחום המדיני, אלא דווקא לנושאים החברתיים.

יוסי כץ: נדמה לי שהזניחו קצת את התחום הזה במהלך הדיון הערב.

יוסי כץ: חשוב לדעת, אני מתייחס לסעיף הזה של הבקשה להדיח את ראש הממשלה כאל נאום שצריך לנאום אותו בהצעת אי-אמון.

יוסי כץ: גם אני לא מתלהב מהדרך הזו כדרך פרלמנטרית, אבל היא מבטאת בסך הכול את חוסר האמון שלנו בממשלה כולה, בראש הממשלה ובממשלה.

יוסי כץ: חשוב שתדעו, הממשלה הזו מקצצת באופן הרסני תקציבים שנוגעים לשכבות החלשות, ואלה לא דברים בעלמא.

יוסי כץ: רק לפני שעה קלה התקשרו אלי והודיעו לי על קיצוץ של כמה מאות אלפי שקלים לציבור לא חשוב כל כך, ציבור החירשים, שאולי לא מעניין חלק מן היושבים כאן.

יוסי כץ: הוא בוודאי לא מופיע בכותרות, אבל החליטו לקצץ 400,000-300,000 שקלים לציבור הזה.

יוסי כץ: וכמוהו ילדים נכים שמלווים אותם לבתי-הספר, כמוהו – חינוך, שעות העשרה.

יוסי כץ: כל מערכת החינוך עוברת לאט לאט קיצוץ.

יוסי כץ: אלה דברים שכל אחד מאזרחי מדינת ישראל ירגיש אותם, כי כל ילדינו לומדים במערכת החינוך.

יוסי כץ: אני יכול להמשיך לספר לכם עוד על גזירות בתחום החברתי, על סכנת התמוטטות של מערכת הבריאות, על תרופות שצריך להילחם בדם כדי להכניס אותן לסל השירותים, והמשפחות סובלות.

יוסי כץ: בגלל כל אלה אני מביע אי-אמון בממשלה ובראש הממשלה.

יוסי כץ: תודה.

דוד טל: תודה לחבר הכנסת יוסי כץ.

דוד טל: חברת הכנסת ענת מאור, בבקשה.

דוד טל: אחריה – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, אם יהיה באולם.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סף אטימות הממשלה והקואליציה הולך ועולה.

ענת מאור: ממה נפשך?

ענת מאור: חוק הבחירה הישירה לראשות הממשלה הקנה לנו, לכנסת, אפשרות לתהליך אי-אמון והדחה של ראש הממשלה.

ענת מאור: מה אומרת לנו ועדת הכנסת?

ענת מאור: היא אפילו לא נותנת לנו את הזכות לדון בכך.

ענת מאור: להגן על ראש הממשלה, הם כבר מזמן לא מגינים, כי כישלון טוטלי כזה כבר אין איש בקואליציה שמוכן להגן עליו, אבל לסתום פה את הפה?

ענת מאור: אסור לנו להסכים לזה ככנסת.

ענת מאור: לא רק שהאי-אמון היום דורש 61 קולות ולא רוב רגיל, ועל מנת להעביר את ראש הממשלה מכהונתו דרושים 81 קולות של חברי כנסת, אבל אפילו לא להיכנס להליך?

ענת מאור: חברות וחברי הכנסת, לפני שבוע, בעת הדיון על האי-אמון אמרתי כאן:

ענת מאור: ראש הממשלה הזה נכשל בסיום שנה א'.

ענת מאור: כמו שכל ילדי ישראל יצאו לחופשה, עליו לצאת לחופשה ולרדת כיתה.

ענת מאור: הוא לא יכול להמשיך בבית-ספרנו.

ענת מאור: הוא נכשל בקרוא וכתוב של המפה הפוליטית.

ענת מאור: הוא נכשל באל"ף-בי"ת של כללי המינהל התקין.

ענת מאור: הוא נכשל בהתנהגות והוא ממשיך בכוחנות של הגן.

ענת מאור: שנת "כישלטון" כזו עוד לא היתה.

ענת מאור: חשבתי שזה השיא, והנה, בשבוע אחד מחוסרי דיור ממבשרת-ציון מוצאים באלימות, אתמול ביקרתי במאהל שלהם, כאילו הם אויבים – לא הפלשתינים, הם האויבים.

ענת מאור: והנה אנחנו מתבשרים שבשועפאט לוקחים דירות שהמדינה בונה וגוזלים אותן כמו את כבשת הרש מזכאים.

ענת מאור: שביתת הפסיכולוגים נכנסה לשבוע השישי, וראש הממשלה רוצה בצורה דיקטטורית, על מנת שהוא יתערב בסכסוך, שקודם כול יפסיקו את השביתה.

ענת מאור: הממשלה הזו רצתה להוציא צווי ריתוק.

ענת מאור: במקום להידבר עם העובדים היא רוצה קודם כול לשבור אותם; "כן, לשבור", של ז'בוטינסקי.

ענת מאור: היום היה לנו כנס של עובדים סוציאליים, כנס יפה מאוד, שאני מברכת עליו, של הרשות לטיפול בנוער מצוקה.

ענת מאור: יש קיצוץ נוראי בתקציבים.

ענת מאור: נוער מוזנח, ללא קורת גג, ואין פתרונות.

ענת מאור: עמותת "עלם" – עמותה למען נוער במצוקה – עושה את הפעילות, ואין פתרונות ממלכתיים.

ענת מאור: האבטלה עולה.

ענת מאור: אבל ראש הממשלה אטום לב.

ענת מאור: ראש הממשלה גמר שנת "כישלטון" שלא היתה דומה לה.

ענת מאור: זו ממשלה כושלת, ממשלה שממוטטת, לא רק מתמוטטת.

ענת מאור: אנחנו מתבשרים שרוצים למנות את נאמן לשר.

ענת מאור: הרי אין נאמנות ואמינות של איש בממשלה הזאת.

ענת מאור: האמנות היחידה של הממשלה הזו היא אי-אמינות.

ענת מאור: אני פונה אליכם, אנשי הקואליציה, לאפשר לכנסת למלא את התפקיד המינימלי המוטל עליה, גם להביע אי-אמון בראש הממשלה, גם להקדים את הבחירות, אבל קודם כול לאפשר לה לקיים את ההליך ולא להיות אומרי "הן" למדיניות כושלת ונכשלת.

דוד טל: אני מודה לך, גברתי.

דוד טל: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמענו את כל הדמגוגיות ונשמע עוד בהצבעת האי-אמון שבאה עלינו בקרוב, היום.

בנימין אלון: כאילו זאת הבעיה – אם ראש הממשלה הוא כזה או אחר.

בנימין אלון: אין שום ספק שהאופוזיציה לוחמת, כי היא רוצה מדיניות אחרת.

דליה איציק: מי שיודע מה המדיניות רוצה מדיניות אחרת.

דוד טל: גברתי חברת הכנסת דליה איציק, רק הרגע הגעת.

דוד טל: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת בנימין אלון להמשיך.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כשאני מביט במציאות, אני לגמרי לא מאושר.

בנימין אלון: אני פוחד ממה שיהיה אולי עוד בחודשיים במה שנקרא "הפעימה השנייה".

בנימין אלון: אני פוחד מאוד וכועס מאוד על כך שראש הממשלה התגאה, שבהסכם חברון הוא הכניס מכתב של דניס רוס עם רשימה של התחייבויות, ובכל הדברים האלה אין שום ביצוע.

בנימין אלון: לא אכביד כאן על חברי הכנסת.

בנימין אלון: יש שם התחייבות על הדדיות, ביטול האמנה.

בנימין אלון: אלו הם הסכמים שראש הממשלה עצמו ארגן.

בנימין אלון: הוא לא יכול להאשים בזה את הממשלה הקודמת.

בנימין אלון: אבל מעל לכול, אני פה במלכוד.

בנימין אלון: כל עוד זה המצב, מה היא האלטרנטיבה?

בנימין אלון: למה אני מתגעגע?

בנימין אלון: לרב-אלוף ברק, שהיה חלק מממשלת הגנרלים של רבין המנוח?

בנימין אלון: זו כן היתה תרבות שלטון?

בנימין אלון: ממשלת מיעוט שנשענה על מפלגות שמחוץ לקואליציה; ממשלת מיעוט שגם בבחירות האחרונות ראינו ש-11% מהעם היהודי בפירוש אמר לה שלום, גם אם זה היה על חודו של קול באיזון הכללי; ממשלת גנרלים של דיין, יתום ושחק, וכל השרים היו שם בחוץ.

בנימין אלון: זו כן היתה תרבות שלטון?

בנימין אלון: הפרסונליזציה ש"אני אנווט ואני אוביל" – בזה התחיל ביבי?

בנימין אלון: "העבודה בראשות רבין", התומך הגדול ביותר יחד עם בנימין נתניהו בחוק הזה של הבחירה הישירה, שהורס את התרבות הדמוקרטית של המדינה שלנו, שיוצר פה סקטוריאליות, שהופך את כל עניין המנהיגות לאיזה מין פולחן מטומטם, שמביא לנו את כל הרמות הנמוכות של הפוליטיקה העולמית – זה התחיל רק עם בנימין נתניהו?

בנימין אלון: הוא האיץ בזה, הוא תסכל אותנו והאיץ את כל המהלך השטחי הזה.

בנימין אלון: לכן אני באמת לא מוצא את עצמי – אוי לי מכאן ואוי לי מכאן.

בנימין אלון: אין למי להתגעגע בממשלה הקודמת – לא לתרבות השלטון שלה; ואני בוודאי לא מתגעגע ליכולת התפקוד שלה, שבאמת היתה טובה יותר.

בנימין אלון: הם לא נתקעו כל רגע כמו שנתקעת הממשלה הזאת, אבל למה הם הובילו אותנו עם הזריזות שלהם?

בנימין אלון: כמעט שאיבדנו פה את כל ארץ-ישראל ואת מדינת ישראל.

בנימין אלון: אז לזה אני אתגעגע?

דוד טל: חבר הכנסת אלון, אבקש לסיים.

בנימין אלון: לכן, רבותי חברי הכנסת, יכול להיות שנוכל להשלים דברינו, הרי אתם מספקים לנו הרבה הזדמנויות להתלבט בקול.

בנימין אלון: יש עוד מעט הצבעת אי-אמון, נמשיך אז.

דוד טל: תודה לחבר הכנסת אלון.

דוד טל: חברת הכנסת סופה לנדבר, בבקשה.

דוד טל: שלוש דקות.

סופה לנדבר: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד השר, כנסת נכבדה, אני רוצה בעצם להתייחס לבעיות החברה, שבגללן האופוזיציה צריכה להגיש אי-אמון; בעיות החברה שעומדות מולנו, ובעצם אף אחד אינו נותן להן פתרון.

סופה לנדבר: היינו היום בוועידה של עובדים הסוציאליים, וראיתי שהמנגינה שנשמעת שוב ושוב נמצאת בתוך מקהלה שגדלה מיום ליום, ולמקהלה הזאת מצטרפים אנשי קואליציה, עד כמה שזה לא מוזר.

סופה לנדבר: במפגש הזה עם עובדים סוציאליים, כאשר דיברנו על בעיות חברה של נוער, על נוער במצוקה, ראינו שלמקהלה הזאת הצטרפו יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, יושב-ראש ועדת הרווחה, מקסים לוי, ועוד כמה חברי כנסת מהקואליציה.

סופה לנדבר: ואנחנו שומעים מחברי הכנסת מהקואליציה, שאומרים לנו על כל דבר, על כל שאלה: מה לעשות?

סופה לנדבר: לא טוב, אין מה לעשות, אין פתרון, אין כלים לטפל, אין תשובה.

סופה לנדבר: המנגינה הזאת חוזרת על עצמה, ושוב, לכל שאלות הנוגעות לחברה ולכל הבעיות החברתיות אותה מנגינה: לא טוב, אין מה לעשות, אין פתרון, אין כלים לטפל, אין תשובה.

ראובן ריבלין: למה הם נשארים בקואליציה?

ראובן ריבלין: שאלת אותם?

סופה לנדבר: אתה צריך לשאול, אתה שותף בקואליציה.

ראובן ריבלין: לי הם אומרים דברים אחרים.

סופה לנדבר: אתה שותף בקואליציה.

סופה לנדבר: אני לא מאשימה אותם.

סופה לנדבר: פשוט, כאשר הם עומדים מול בעיות של חברה – והם אנשים רגישים לבעיות החברה – הם רואים שראש הממשלה ושרים בממשלה אינם מסוגלים לתת תשובה לבעיות.

סופה לנדבר: לכן המנגינה הזאת חוזרת שוב ושוב: לא טוב, אין מה לעשות, אין פתרון, אין כלים לטפל, אין תשובה.

סופה לנדבר: לפני כמה ימים התקבלה קלטת בכמה בתים בארץ, קלטת שבה רב מתפלל, ועם כל הפסוקים של התורה הוא חוזר ומסביר לנו למה החברה הישראלית ולמה היהודים צריכים לעשות מצווה, והוא פונה לכל יהודי ואומר: רבותי, צריך לעשות מצוות.

סופה לנדבר: אני פונה לראש הממשלה ואומרת לו: כבוד ראש הממשלה, תעשה מצווה לכל החברה הישראלית – תתפטר, ואז אני מבטיחה שהאופוזיציה לא תגיש לך אי-אמון.

דוד טל: תודה רבה לחברת הכנסת לנדבר.

דוד טל: חבר הכנסת אלי בן-מנחם – איננו.

דוד טל: חבר הכנסת וליד צאדק, בבקשה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודמי דיברו על ראש הממשלה ואמרו דברים נכונים להפליא.

וליד צאדק חאג'-יחיא: אני חושב שכל מלה שאמרו בגנות ראש הממשלה צודקת וקולעת למציאות.

וליד צאדק חאג'-יחיא: קודמתי, סופה, דיברה על העובדים הסוציאליים, ואני רוצה לדבר על העניין הזה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: ראש הממשלה שלנו אינו פועל למען הפעולה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: הוא מעדיף להיות ראש ממשלה מאשר לקדם את תהליך השלום, מאשר לקדם את העניינים החברתיים, המצוקות שישנן; ובגלל זה הוא נתון כל הזמן לסחיטות.

וליד צאדק חאג'-יחיא: אמרו: למה לא מביעים אי-אמון, למה לא מדברים.

וליד צאדק חאג'-יחיא: הסיבה היא, כיוון שהוא כל הזמן נתון לסחיטות של הקואליציה שהוא חבר בה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: לכן הוא ממשיך להיות ראש ממשלה, והם סוחטים ונהנים.

וליד צאדק חאג'-יחיא: ומי סובל?

וליד צאדק חאג'-יחיא: סובלים מחוסרי הדיור, האבטלה גואה, הפסיכולוגים שובתים, ויש קיצוץ בתקציבי חינוך ובריאות.

וליד צאדק חאג'-יחיא: הסובלים העיקריים, בסופו של דבר, הם הילדים במצוקה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: היום שמענו בכנס שנערך בכנסת ביוזמה ברוכה של "עלם" דברים מזעזעים ומסמרי שיער על הנוער המנותק, ילדי הרחוב, שאין להם קורת-גג כדי לחסות בצלה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: אולי, אדוני, תגן עלי?

וליד צאדק חאג'-יחיא: יש קואליציה שם.

דוד טל: חבר הכנסת סאלח סלים, חבר הכנסת רובי ריבלין, אני מבקש לאפשר לדובר להמשיך.

ראובן ריבלין: סליחה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: העובדים הסוציאליים, אם אלה ערבים ואם אלה יהודים, עושים את מלאכתם נאמנה, באמת בנאמנות ובמסירות.

וליד צאדק חאג'-יחיא: למרות כל הצמצומים ולמרות מחסור בתקציבים, הם עושים עבודה יפה וברוכה, וכל משאלתם היא כמה עשרות אלפי שקלים כדי שהם יוכלו להרחיב את הפעילות הגואה של האגף, שלצערי הרב היא דרושה היום.

וליד צאדק חאג'-יחיא: לכן בשטח החברתי הכישלון הוא חמור ביותר.

וליד צאדק חאג'-יחיא: חמור שבעתיים, כמובן, הוא מה שנקרא הקיפאון המדיני.

וליד צאדק חאג'-יחיא: זה לא קיפאון מדיני, אדוני היושב-ראש.

וליד צאדק חאג'-יחיא: זו נסיגה מהתהליך המדיני, נסיגה מכל אשר הממשלה הקודמת השיגה וקידמה, שהיא זרעה ונתנה אור לעם הזה כדי שיראה שעתידו מובטח, לא בצל של מלחמות אלא בעידן של שלום, שידע מה יעשה מחר ומה מחרתיים ולא ייקרא למילואים למלחמה שבצל הקיפאון הזה או הנסיגה הזאת, לצערי הרב מתקרבת והולכת.

וליד צאדק חאג'-יחיא: תודה רבה.

דוד טל: תודה רבה, חבר הכנסת וליד צאדק.

דוד טל: חבר הכנסת סאלח טריף – וסוגרת את הרשימה חברת הכנסת דליה איציק.

דוד טל: בבקשה.

דליה איציק: תודה, אדוני היושב-ראש.

דליה איציק: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, הוויכוח עם בנימין נתניהו איננו ויכוח פוליטי.

דליה איציק: ממילא אין אף אחד במדינה הזאת שיודע מה דעותיו של בנימין נתניהו בנושאי מדיניות, איש לא יודע לאן הוא מוביל, גם לא המקורבים לו ביותר, גם לא הוא עצמו.

דליה איציק: לכן הוויכוח, חבר הכנסת רובי ריבלין, הוא לא על דעותיו של האיש.

דליה איציק: הוויכוח הוא על האיש, ואתם יודעים כמוני, ואתה יודע, חבר הכנסת רובי ריבלין, שמקורבי ראש הממשלה בסביבה הכי קרובה שלו מרימים גבה, מנידים ראש ואומרים: איך קרתה לנו התקלה הקשה הזאת?

דליה איציק: איזה אסון קרה למדינת ישראל?

דליה איציק: תקלה נוראית קרתה לנו.

דליה איציק: זאת האמת.

דליה איציק: אני מסתכלת לך בעיניים ולשר צחי הנגבי, שעד לפני כמה זמן דיבר על כך שאסור להכניס מישהו שלא טרח להביא את הליכוד לשלטון.

דליה איציק: היום לא שמענו את השר.

דליה איציק: היום לא שמענו אותך, פתאום שתיקה גזרת על עצמך.

דליה איציק: היום פתאום נאמן הוא נאמן לליכוד, הוא טרח והביא את הליכוד לשלטון.

צחי הנגבי: אני נותן גיבוי לראש הממשלה.

דליה איציק: פתאום זה הופך להיות בסדר.

דליה איציק: פתאום עיקרון מופר ברגל גסה וזה בסדר לגמרי.

ראובן ריבלין: לכהן במשרד האוצר זה עונש.

דליה איציק: חבר הכנסת מקסים לוי, אני מסתכלת עליך וחושבת לעצמי: איך אתה יושב על הכיסא בשקט כשאתה יודע מי מנהל את המדינה?

דליה איציק: ואתה יודע מי מנהל את המדינה, אתה יודע שיש לנו בעיה עם איש שיש לו בעיית אופי קשה מאוד.

מקסים לוי: על זה אני מדבר – – –

דליה איציק: על זה בדיוק אתה מדבר עם השר, אני מבינה.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת מקסים לוי מדבר ככה אבל מצביע ככה.

דליה איציק: גם זה זמני, תאמין לי.

דליה איציק: אל תבנו על זה, חבר הכנסת רובי ריבלין.

מקסים לוי: – – –

ראובן ריבלין: אני לא אומר לך מה אתה תעשה, אני אומר לך מה אתה עושה.

דוד טל: חבר הכנסת ריבלין.

דליה איציק: חבר הכנסת ריבלין, זה זמני, אל תבנה על זה.

דליה איציק: אני אומרת לך, חבר הכנסת מקסים לוי, אני מאוד התרשמתי מיושרך.

מקסים לוי: הוא אמר, שמה שאני מדבר – אני לא מצביע.

מקסים לוי: אני כל הזמן הצבעתי על-פי מצפוני בלבד, ועכשיו ראיתי אותך מצביע – – –

דוד טל: חבר הכנסת מקסים לוי, אני מבקש לאפשר לחברת הכנסת דליה איציק לסיים.

דליה איציק: חבר הכנסת מקסים לוי, אני מאוד התרשמתי מיושרך, אני מוכרחה להגיד לך.

דליה איציק: ואני ראיתי הרבה פעמים גם בוועדה איך אתה מנהל את העניינים ביד רמה ובזרוע נטויה.

דליה איציק: אני אומרת לך: תשלחו את האיש הזה הביתה.

דליה איציק: יבוא אפילו מישהו אחר, שייבחר מישהו אחר.

דליה איציק: האיש הזה הוא אסון למדינת ישראל, האיש הזה משקר בלי סוף.

דליה איציק: תחת רוחו, תחת הנהגתו של ראש הממשלה הזה, חוגגת האלימות.

דליה איציק: תסתכל על אביגדור ליברמן.

דליה איציק: אתה חי עם זה בשלום – יושב פקיד ממשלתי וכותב במכתב שהוא לא יבוא לחקירה עוד.

דליה איציק: איפה זה ייעצר?

דליה איציק: אני שואלת אותך.

דליה איציק: איך אתם חיים עם זה בשלום?

נסים דהן: הוא צודק.

דליה איציק: אני אומרת לך, חבר הכנסת מקסים לוי, תגיד גם לשר שיושב לידך, תגיד לו פעם אחר פעם שיש גבולות שאי-אפשר לחיות אתם.

דוד טל: תודה, גברתי; אני מודה לך מאוד.

דליה איציק: הגבולות שאי-אפשר לחיות אתם הם ראש הממשלה הנוכחי.

דליה איציק: לכן, כדי שתעבור על מדינת ישראל שנה שקטה יותר וכדי שבשנה הבאה אתה תסתכל בראי ואנחנו לא נבכה על כל מיני אסונות שאתה יודע שאולי עתידים לחכות לנו בדרך – עשו לנו טובה, שחררו אותנו מהאיש הזה ותשלחו את מדינת ישראל לבחירות אחרות כדי שסוף-סוף ייבחר מי שראוי למדינה הזאת.

אלי בן-מנחם: על מי את בונה?

אלי בן-מנחם: חוץ ממקסים לוי אין לך סיכוי.

דוד טל: תודה לך, גברתי.

דוד טל: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ש' כרם: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת – הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 8) (אי-אמון בראש הממשלה), של חבר הכנסת חגי מירום.

ש' כרם: ועוד הונחה החלטת ועדת האתיקה בעניין קבלת תרומות למימון הגנה משפטית ועזרה רפואית.

ש' כרם: תודה.

דוד טל: תודה רבה, גברתי.

דוד טל: חברי הכנסת אנחנו עוברים להצעת סיעות העבודה–מד"ע-רע"ם, מרצ וחד"ש-בל"ד להביע אי-אמון לראש-הממשלה בשל: 1.

דוד טל: תפקודו בניהול ענייני המדינה – העבודה–מד"ע-רע"ם; 2.

דוד טל: תפקוד הממשלה – מרצ; 3.

דוד טל: הקיפאון בתהליך המדיני והקיצוץ בתקציבי הבריאות ושירותי הרווחה – חד"ש-בל"ד.

דוד טל: ראשון המנמקים, חבר הכנסת אהוד ברק – בבקשה, אדוני.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עם כל בית ישראל אנחנו מרכינים היום את ראשינו ומצדיעים לגבורה, למסירות הנפש ולקורבן של רב-סרן נדב מילוא, זיכרונו לברכה, בן שדה-אליהו, מפקד פלוגת ההנדסה של חטיבת הצנחנים שנפל בראש אנשיו ליד סוג'וד שבלבנון.

אהוד ברק: אנחנו מחבקים בעין דומעת ובלב שבור את משפחת מילוא הרחבה ואת בית שדה-אליהו שכה רבים מבניו חובשי הכיפות משרתים במובילות שביחידותינו.

אהוד ברק: עם כל הבית אנחנו מחזקים את ידי לוחמיו הנפלאים של צה"ל ומפקדיו הפרוסים בגבול הלבנון, ביהודה ושומרון ובחבל עזה להגן על חיינו, על זכותנו בארץ ועל תקוותנו בחתירה לשלום ולחיים של כבוד הדדי עם שכנינו.

אהוד ברק: בזכותם של לוחמי צה"ל ובזכות קורבנם של הנופלים אנחנו יכולים לקיים את הדמוקרטיה הישראלית חיה ונושמת ולהיאבק על דרכה, גם כאן בבית הזה.

אהוד ברק: מרוחם וממסירותם נשאב יחד את הכוח להתלכד ולהתאחד, להיאבק בכל מי שמנסה לפלג את העם, לקטב אותו או להסית חלק אחד בתוכו נגד החלק האחר.

אהוד ברק: יחד, רק יחד, נוכל לעמוד בכל המבחנים.

אהוד ברק: רוח הלוחמים, רוחו של נדב, זיכרונו לברכה, תלווה אותנו בכל אשר נלך.

אהוד ברק: יהי זכרו ברוך.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גם ביום הכואב הזה עלינו לדבר אמת: אין אמון, אין אמון בראש הממשלה שלנו.

אהוד ברק: ראש הממשלה יודע זאת, אני יודע זאת, העם יודע זאת וגם הסקרים המונחים על שולחנו של ראש הממשלה אומרים זאת.

אהוד ברק: בשנתו השנייה של בנימין נתניהו כראש ממשלה הוא ממשיך להתנהג כאילו הוא עדיין במסע בחירות אין-סופי: מבטיח ואיננו מקיים, מדבר ולא עושה, מוביל ממשבר למשבר ממשלה שאיבדה את אמון הציבור, את אמונה בעצמה, את אמון חבריה זה בזה ובך, אדוני ראש הממשלה העומד בראשה.

אהוד ברק: אדוני ראש הממשלה, ממשלתך ואתה איבדתם את אמון העם.

אהוד ברק: גם אם היום לא תיפול ממשלתך ושוב תיחלצו בעור שיניכם אתה יודע, אני יודע, גם שריך יודעים, שהעם עייף מהתירוצים, מההסברים, מהמשברים.

אהוד ברק: העם עייף, אדוני ראש הממשלה, מהבושות ומהחרדות שהן נחלת כולנו מאז עלית לשלטון.

אהוד ברק: העם דורש להוציא את העז העיוורת מהמטבחון.

אהוד ברק: אין אמון בראש הממשלה.

אהוד ברק: את זאת אומרים טובי חבריך, את זאת אומרים מנהיגי הליכוד בעבר, מיצחק שמיר ומישה ארנס ועד חברי הכנסת בני בגין ודן מרידור, אנשים שמאמינים שטובת המדינה קודמת לטובת הכיסא.

אהוד ברק: אין אמון בראש הממשלה.

אהוד ברק: אני שומע זאת שוב ושוב בשווקים, בעיירות הפיתוח ובשכונות, אני שומע זאת שוב ושוב בין הצעירים, בין העולים ובין הגמלאים, אותם אלו שהצביעו עבורך והאמינו להבטחות השווא הריקות שפיזרת; אותם אלה שיצאו לרחובות מתוך אמונה בחזיונות השווא שמכרת ללא כיסוי.

אהוד ברק: רובם כבר יודעים, השאר עוד ידעו, שדרכך איננה נכונה, שבעצם אין לך דרך.

אהוד ברק: אדוני ראש הממשלה, במקום לאחד – הרחבת את הקיטוב, במקום לקרב – העמקת את הפער החברתי.

אהוד ברק: כולנו חרדים וחוששים מהדרך שבה אתה הולך.

אהוד ברק: כולנו עייפים מהזחיחות התמידית, מה"יהיה בסדר".

אהוד ברק: האמת ידועה לכול מימין ומשמאל, גם לאנשיך הקרובים ביותר.

אהוד ברק: זה לא זה, ככה לא מנהלים מדינה, זה לא רציני, מגיע לנו יותר.

אהוד ברק: הציבור לא שכח לך את ההבטחות לחיים טובים יותר, חיים מלאי תקווה, חיים של שלום בטוח.

אהוד ברק: דיברת על הישגים, ממשלת הישגים.

אהוד ברק: על אילו הישגים אתה מדבר?

אהוד ברק: על חברון שהבאת בה הסדר משופר, לדבריך, ואנחנו חוזים בתוצאותיו כל ערב בטלוויזיה?

אהוד ברק: על פתרון הפלא של לבנון תחילה?

אהוד ברק: על הידרדרות המצב הביטחוני?

אהוד ברק: על עצירת התהליך המדיני?

אהוד ברק: על איחוד העולם הערבי נגדנו?

אהוד ברק: על בידודנו בעולם?

אהוד ברק: על הרס היחסים עם מדינות צפון-אפריקה והמפרץ?

אהוד ברק: על המשברים והקלקולים המביכים שחוזרים ונשנים ובעיני העולם כולו מציירים אותנו כהתנהגות של רפובליקת בננות?

אהוד ברק: על נאמניך הקרובים ביותר שמודים בחדרים סגורים שאתה לא מתאים להיות ראש ממשלה?

אהוד ברק: על אנשים אמיצים וישרים שבחרו לעזוב את ממשלת הכישלון שאתה מנהל ועל אלה שבדרך?

אהוד ברק: על הקרע המעמיק בעם?

אהוד ברק: על ההתעלמות מהבעיות החברתיות הבוערות?

אהוד ברק: על מה אתה כל כך גאה?

אהוד ברק: מה אתה מסתובב כל כך זחוח?

אהוד ברק: בעוד הבית שבנית בשתי ידיים שמאליות דולף מכל חור, היסודות מתנדנדים וסכנה לשבת בו, בעוד בחצרך צומחים עשבים שוטים המאיימים לכסות את הבית, ואתה במקום לעוקרם משקה אותם, עוסקים אתה והסובבים אותך בבישולים, בכיבודים הדדיים במטבחון או אולי מוטב להגיד ב"שירותון", כפי שקרא לזה חבר הכנסת אריה דרעי.

אהוד ברק: זאת מבלי לשים לב שהבית קורס.

אהוד ברק: אין לנו עוד אמון בך, אדוני ראש הממשלה, כי שכחת שאתה מייצג את כולנו.

אהוד ברק: לא לך ולא לנושאי כליך יש בעלות או זכות עדיפה על מדינת ישראל, היא שייכת לכולנו.

אהוד ברק: הציבור כולו מודאג עמוקות מתרבות השלטון שלך, מחוסר הרגישות החברתית שלך, מדרכך המזדגזגת ואובדת.

אהוד ברק: אין לנו אמון בך.

אהוד ברק: אם זה לא מספיק, אני מבקש שתדע שלטובי ידידינו בארצות-הברית ובעולם כולו אין אמון בדרך שבה אתה הולך.

אהוד ברק: אין אמון בראש הממשלה לבוחרי גשר, לבוחרי ישראל בעלייה, לבוחרי הדרך השלישית וגם לחלק מבוחרי הליכוד.

אהוד ברק: הדאגה מדרכך, ראש הממשלה, משותפת לרבים רבים בתוכם.

אהוד ברק: אני פונה אליכם, חברי הממשלה, אל אחריותכם ואל מצפונכם.

אהוד ברק: אתם אינכם עיוורים, אתם ואתכם חברי הכנסת מהקואליציה היושבים בוועדת החוץ והביטחון מוטרדים עמוקות מפוטנציאל ארוך טווח של תוכנית גרעינית אירנית, של תוכנית הטילים האירנית; מוטרדים עמוקות ממשמעותו של מבוי סתום ארוך טווח בשיחות עם סוריה ומהמשך מלחמת ההתשה בלבנון; מוטרדים מאוד מהסיכון להתפרצות אלימה מיידית של אינתיפאדה מזוינת עם הפלשתינים.

אהוד ברק: אתם אינכם עיוורים.

אהוד ברק: ראש הממשלה מרוצה, אצלו הכול בסדר.

אהוד ברק: אתם יודעים את האמת, אתם יודעים שבעיות רציניות אינן נפתרות בדיבורים בעלמא, ה-וה-CNN אינם תחליף למנהיגות.

אהוד ברק: אתם נושאים באחריות אישית וקולקטיבית.

אהוד ברק: אני פונה אליכם להסיק מסקנות ולהביא להחלפתה של ממשלה זו לטובת העם, אחדותו ועתידו.

אהוד ברק: מבמה זו אני מבקש מכם, בשם האלוהים, מספיק עם משחקי הכבוד, מספיק עם המבוכה, החלקלקות, מספיק עם גלגולי הלשון והעיניים של לשכת ראש הממשלה, מספיק עם המשברים חסרי התוחלת שאינם מקדמים את עתידנו, מספיק עם הגרירה שלנו בדהרה אל הקיר או אל התהום.

אהוד ברק: שרים יקרים, אני רוצה שתזכרו שכאשר האש הגדולה תוצת, אלו שאת בניהם תשלחו לעזה, לחברון, לשכם ולטול-כרם יזכרו היטב שלקחתם חלק במחזה הזה שאת סופו ידענו כולנו מראש.

אהוד ברק: לא תוכלו ביום ההוא לחמוק מאחריות, לא תוכלו ביום ההוא לחמוק ממשפטו של הציבור.

אהוד ברק: ראש הממשלה, אני קורא לך להתפטר.

אהוד ברק: אני קורא לך להתפטר, כי הציבור יודע שהזמן אוזל והכיוון איננו נכון ואפילו מסוכן.

אהוד ברק: פילגת את העם, הרסת את תהליך בניית האמון והפיוס ההיסטורי בינינו לבין שכנינו.

אהוד ברק: ראש הממשלה, אני קורא לך להתפטר, כי העם רוצה אחדות ולא שנאת אחים, כי העם רוצה תקווה חדשה ולא ייאוש, כי העם רוצה שלום של אמון ושל מעשים, לא של דיבורים, שלום עם שכנינו ולא הסברים ולא דיבורים בעלמא.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראש הממשלה בוודאי יבחר שוב לשלוח אל הדוכן את אחד מנושאי כליו להסית, להשמיץ ולהסיט את הדיון מכישלונו שלו אל נושאים אחרים.

אהוד ברק: אולי הוא עוד יפתיע אותנו ויעלה בעצמו כדי להשמיע באוזנינו שוב דברי הסתה על ריצתה של ממשלת העבודה אל גבולות 67' ואל חלוקת ירושלים.

אהוד ברק: אני אומר לך, ראש הממשלה, ה"אוריינט האוס" פתוח והוא פועל כפי שלא היה מעולם.

אהוד ברק: שוטריו של ג'יבריל רג'וב פועלים באין מפריע בירושלים.

אהוד ברק: מעמדה של ישראל בירושלים בירתה הולך ונחלש מאז עלתה ממשלתך לשלטון.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נתניהו, שבלם לפני שנתיים, יחד עם חבר הכנסת דראושה, את פיתוח ירושלים על-ידי ממשלת רבין, ממשיך היום בדרכו.

אהוד ברק: צודק חבר הכנסת בני בגין כאשר הוא אומר: נתניהו מחלק את ירושלים.

אהוד ברק: מאחורי הדיבור הנוקשה שלך, אדוני ראש הממשלה, עומדת שבירות מסוכנת, זחיחות דעת ורקורד של התקפלות מול לחצים מהמנהרה עד המטבחון, וגם משום כך אין לנו אמון בך.

אהוד ברק: אפשר וצריך להחליף את הממשלה הזאת.

אהוד ברק: רק ממשלה אחרת, ממשלה שאנחנו נוביל, תוכל להבטיח אחריות לאומית בהנהגת ענייני המדינה, יציבות תחת לחצים, שלום בטוח במעשים, לא בדיבורים ותקווה, אחריות לאינטרסים הביטחוניים של ישראל לאחדות ירושלים, לאחדות העם.

אהוד ברק: אנחנו נביא שלום, כי השלום הוא הביטחון.

אהוד ברק: אנחנו נביא סולידריות ואהבת אחים במקום הסתה ושנאת חינם.

אהוד ברק: אנחנו נביא את טיפוח העולים, השכונות ועיירות הפיתוח, אנחנו נביא את קידום הנשים בישראל, דאגה לנוער ולוותיקים, אנחנו נביא סגירת פערים ושוויון בין כל הקבוצות בחברה הישראלית בלי הבדל דת, גזע ולאום.

אהוד ברק: אנחנו נביא יום חינוך ארוך, כניסה חופשית לאוניברסיטאות, שירות לאומי כולל, והעיקר – שלום ותקווה לעתיד טוב יותר, לעתיד אחר לילדינו.

אהוד ברק: אדוני ראש הממשלה, אתה מרבה לדבר על הצורך בתקופת הסתגלות לשכנינו.

אהוד ברק: נדמה לי שמגיעה לנו, קודם כול, הסתגלות שלך, הסתגלות לעובדה שאתה כבר ראש ממשלה וש-13 חודשים לאחר שעלית לתפקיד הזה, הציבור איבד את אמונו במנהיגותך.

אהוד ברק: ראיתי מקרוב חמישה ראשי ממשלה – לכל אחד מהם עמדה התמיכה של בערך מחצית הציבור; על חלקם חלקתי לעתים, אך גם כאשר מחציתו של העם חשב אחרת מהם, גם כאשר העם חשב אחרת מהם – מעולם לא הטיל איש ספק ספק לא ברצינותם, לא באינטגריטי שלהם, לא בסמכותם המוסרית, לא במחויבותם לעתיד המדינה ולעתיד ילדינו כולם.

אהוד ברק: לך, אדוני ראש הממשלה, זה קורה; לך לא מאמינים.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אין לנו אמון בראש הממשלה, כולנו יודעים זאת, ולמרות זאת, רק חלקנו יצביע היום בעד החלפתו.

אהוד ברק: אני מבטיח לכם, שאנחנו נמשיך, ללא ליאות, ונעשה הכול על מנת להחליף את הממשלה הזאת, את ממשלת הבועה, את ממשלת הצללים הזאת, המטילה צל כבד על עתידנו.

אהוד ברק: אדוני ראש הממשלה, אני מבקש שתזכור בכל עת שהעם איננו מאמין לך, ואנחנו הפסקנו לשבת בחיבוק ידיים ולקוות שיהיה בסדר, כי לא יהיה בסדר.

אהוד ברק: אנחנו נפעל בציבור כולו, יום אחר יום, עם יותר ויותר אנשים ויותר ויותר לבבות – רבבות שאיבדו את האמון בך, על מנת להחזיר לעם המיוסר הזה את עתידו, את תקוותו, את ביטחונו ואת חלומו, ובבוא העת יצלח הדבר בידינו.

אהוד ברק: כן יהי רצון.

שבח וייס: אני מודה לחבר הכנסת אהוד ברק.

שבח וייס: אני מזמין את חבר הכנסת יוסי שריד, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

יוסי שריד: אדוני היושב-ראש, גם אני לא יכול לפתוח את דברי הערב, כאן, בלי לבכות על בננו, נדב מילוא, זכרו לברכה, שנפל על הגנת הבית.

יוסי שריד: לא הכרתי באופן אישי את נדב מילוא, אבל מכל מה שקראנו עליו ומכל מה ששמענו עליו התוודענו לאיש צעיר, מסור, נאמן, מוכשר, יפה, אמיץ.

יוסי שריד: לפני שנה נפלה ההזדמנות בזכותי להיות בקיבוץ שדה-אליהו בחתונה אצל משפחת מילוא, כאשר אחיו הבכור, דן, נישא לבחירת לבו, בת של חבר טוב שלי.

יוסי שריד: היינו בשדה-אליהו לא בפעם הראשונה, ושוב נוכחנו לדעת, בפעם המי-יודע-כמה, ששדה-אליהו הוא שדה תנובות, שדה שמצמיח כל כך הרבה גידולים טובים וכל כך הרבה גידולים יפים.

יוסי שריד: ואני רוצה לחזור על הביטוי הזה, אף שבזמן האחרון הוא ביטוי שמעורר משום-מה כעס אצל חוגים מסוימים בציבור – אני רוצה לומר שנדב, נדב וחבריו הם מלח הארץ.

יוסי שריד: כאשר אומרים: מלח הארץ, יש כאלה – ואני יודע אפילו למה – שמרגישים כאילו זורים מלח על הפצעים שלהם.

יוסי שריד: אני מדגיש ואני מזכיר את קיבוץ שדה-אליהו דווקא היום, כאשר ברנש מבני-ברק, עורך שבועון, קורא לא פחות ולא יותר: לחרוש את הקיבוצים, למחות אותם, את הקיבוצים, מעל פני האדמה, לא להשאיר מהם שריד, לא להשאיר מהם זכר, ואולי, אם מישהו מעוניין – כך כותב הברנש הנלוז הזה – אפשר להשאיר שניים-שלושה קיבוצים כמוזיאונים או כשמורות טבע.

יוסי שריד: נדב מילוא, זיכרונו לברכה, נפל בדרום-לבנון על הגנת הבית, ואני רוצה לפתוח בדרום-לבנון כמשל, משל למדיניות הממשלה.

יוסי שריד: זו, כמובן, איננה מדיניות, זו חלטורה, זו אחיזת עיניים, זו ודאי איננה מדיניות.

יוסי שריד: אתם זוכרים, חברי חברי הכנסת וחברותי, אתם זוכרים שמייד בתחילת הכהונה של הממשלה הזאת דיבר ראש הממשלה על לבנון תחילה, אחר כך, כעבור כמה חודשים ולפני כמה ימים, שר הביטחון דיבר על חיילים צרפתים, אחר כך הוא קצת שינה – בגיבוי של חיילים צרפתים; יבואו החיילים האלה ויחליפו אותנו ויתמקמו בדרום-לבנון.

יוסי שריד: אנחנו הרי יודעים – כל אדם בר-דעת, כל אדם שעיניו בראשו – אנחנו יודעים שזאת אחיזת עיניים ואנחנו יודעים שזאת חלטורה, ומדינת ישראל לא יכולה לכלכל חלטורות.

יוסי שריד: אנחנו יודעים שאין נסיגה מדרום-לבנון, ולא פעם אמרתי שאני נגד נסיגה חד-צדדית, בלי הסורים, בלי הסכם עם הסורים, בלי הסכמתו של אסד.

יוסי שריד: אסד, אם נרצה ואם נמאן, הוא הכתובת.

יוסי שריד: אפשר להציע צרפתים בדרום-לבנון, ואפשר להציע מיקרונזים בדרום-לבנון, ואפשר להציע בושמנים והוטנטוטים, ואי-אפשר לעקוף את סוריה.

יוסי שריד: אבל זו דרכה של הממשלה, דרך החלטורה ודרך אחיזת העיניים.

יוסי שריד: ואם לא ידברו עם אסד, ואם לא יגיעו אתו להסכם, אחת דתנו להישאר בדרום-לבנון וקורבנות נוספים ייפלו.

יוסי שריד: חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, סוכנות החלל האמריקנית שלחה לפני כמה שנים חללית אל המאדים, וסוכנות החלל האמריקנית כבר מספרת לנו שעל-פי מה שידוע לה אין חיים על המאדים, אין חיים על מרס.

יוסי שריד: אני רוצה לומר לאנשי סוכנות החלל האמריקנית, בכל הכבוד, רבותי המדענים, לנו יש ממצאים לגמרי אחרים, יש חיים על מאדים.

יוסי שריד: יש חיים על מרס.

יוסי שריד: ראש הממשלה שלנו חי על מרס.

יוסי שריד: הממשלה כולה חיה על המאדים.

יוסי שריד: ואם אין חיים על המאדים, על מרס, איך זה קרה ומנין הגיעו ומנין באו לנו ומנין באו אלינו כל החייזרים האלה?

יוסי שריד: – בנימין נתניהו ושרי הממשלה.

יוסי שריד: אנחנו נאמר לסוכנות החלל האמריקנית, רבותי, דבר מוזר קרה לכם, למה שלחתם חללית, 600 מיליון קילומטר?

יוסי שריד: כדי לוודא מה שאתם ביקשתם לוודא הייתם צריכים לשלוח מטוס בסך הכול, ולא חללית, מרחק של 10,000 קילומטר.

יוסי שריד: ואז הייתם רואים במו עיניכם את החייזרים בארצנו.

יוסי שריד: ברשותכם, אני רוצה לעבור במעבר חד למשלי החיות של הרב עובדיה יוסף.

יוסי שריד: אתם יודעים שלא תמיד הרב עובדיה יוסף מצליח במשלים שלו, בעיקר במשלי החיות.

יוסי שריד: היה לו לא מזמן משל לא כל כך מוצלח בעניין החמורים והנשים; מאוד מאוד לא מוצלח, לומר את זה בלשון של המעטה.

יוסי שריד: אבל משל העז הוא בכל זאת מעניין.

יוסי שריד: הרב עובדיה יוסף דיבר על עז עיוורת.

יוסי שריד: אבל אני רוצה לומר לכם, שגם עז פיקחת היא לא מי יודע מה.

יוסי שריד: עז היא עז, אחרי ככלות הכול.

יוסי שריד: ועם עז עיוורת או פיקחת, רבותי חברי הכנסת, לא מגיעים רחוק.

יוסי שריד: אבל כן מגיעים עמוק, מגיעים עמוק מאוד, ממש אל התהום.

יוסי שריד: אולי הרב עובדיה יוסף בכלל ביקש לחלק לראש הממשלה את עיטור העז?

יוסי שריד: ישראל היא המדינה האחרונה, המדינה האחרונה שיכולה להרשות לעצמה מדיניות עיזית.

יוסי שריד: אבל אני שואל, האם צריך להיות עז עיוורת כדי לא לראות את המציאות בדרום-לבנון, כפי שתיארתי אותה עכשיו בקיצור נמרץ, ועוד הייתי יכול לתאר אותה כהנה וכהנה?

יוסי שריד: והאם צריך להיות עז עיוורת כדי לא לראות את המציאות בשטחים, שעוד מעט מתגלגלת לאפשרות הגרועה ביותר, והאפשרות הגרועה ביותר היא מלחמת דת?

יוסי שריד: זו אפילו לא המלחמה שממנה יגורנו.

יוסי שריד: היה כרוז כפי שהיה, ואז אמרו: האשה הסהרורית הזאת, המשוגעת הזאת, ואחרי כמה ימים, אני לא ראיתי אבל אשתי סיפרה לי, ואתם בוודאי, רבים מכם ראו, קיצונים – תמיד זה קיצונים, בוודאי על-פי הגדרה זה קיצונים – עומדים שם מתנחלים, בלי הכללות – צריך להגיד בלי הכללות – וצועקים: מוחמד חזיר, מוחמד חזיר.

יוסי שריד: ואחר כך נקרעו ספרי קוראן.

יוסי שריד: יכול להיות שזה מעשה של פרובוקציה, בהחלט יכול להיות שזה מעשה של פרובוקציה, אבל גם פרובוקציה בדרך כלל נופלת על אדמה מוכשרת, לא תמיד, ואף פעם לא היה אפשר לעשות פרובוקציה כזו.

יוסי שריד: זאת אומרת, אם חודשים ארוכים אני מתריע מפני ההתפרצות, מפני ההתפוצצות, מפני המלחמה שבדרך, היא יכולה להיות בגלגול הרבה יותר נורא – מלחמת דת.

יוסי שריד: והאם באמת צריך להיות עז עיוורת כדי לא לראות את המלחמה שבאה, המלחמה הבאה באה.

יוסי שריד: והאם צריך להיות עז עיוורת כדי לא להבין שההתנחלויות לא רק שהן המכשול העיקרי והגבוה ביותר בדרך לשלום, אלא היום – וגם את זה כבר צריך לשנות – הם המאיץ העיקרי למלחמה.

יוסי שריד: היום, אולי כבר לא היום, אולי מחר, באים המינויים החדשים, הסבב, הסבב שנתניהו מסובב בממשלתו, את ממשלתו, ואני חושב שהסבב הזה שוב מוכיח בפעם המי-יודע-כמה, שראש ממשלה יכול להונות את כל השרים כל הזמן.

יוסי שריד: אולי הם רוצים שיונו אותם.

יוסי שריד: אני רוצה לומר לכם גם דבר מעבר לזה, מי שמצליח להונות אפילו את אריק שרון הוא אלוף העונה.

יוסי שריד: על זה לא יכול להיות ויכוח.

יוסי שריד: זה התחיל משרון שר אוצר במטבח, וזה מסתיים בשרון שר תשתיות בבוידעם.

יוסי שריד: כי איך זה נגמר בעצם, אנחנו צריכים להבין.

יוסי שריד: על-פי הודעה מוסמכת של לשכת ראש הממשלה הבוקר – ההודעה אומרת – מתייעצים אתו, עם שרון הגדול, שכנראה הוא כבר לא כל כך גדול, אבל המפא"יניק, הבולדוזר – לא מפא"יניק, לא בולדוזר, הנוסחה היא – שימו לב – מתייעצים אתו מפעם לפעם בהתאם לצרכים שיתעוררו.

יוסי שריד: ישבתי ושמעתי 40 חברי כנסת, כולם דיברו על זה שאי-אפשר להאמין למלה אחת של ראש הממשלה, גם כאשר היא מלה מפורשת, גם כאשר ראש הממשלה אומר מלה מפורשת.

יוסי שריד: ניקח דוגמה, נניח המלה המפורשת כן.

יוסי שריד: מלה מפורשת.

יוסי שריד: נניח המלה המפורשת לא.

יוסי שריד: גם אז לא מאמינים לו.

יוסי שריד: אז מתייעצים אתו, אתו – זה עם שרון – מפעם לפעם בהתאם לצרכים שיתעוררו, זאת אומרת בשלב זה גם אין צרכים.

יוסי שריד: אם יתעוררו צרכים.

יוסי שריד: למדינה הזו אין צרכים עכשיו, אין צרכים בוערים.

יוסי שריד: ושרון אוכל את זה, אבל טוב ששרון אוכל את זה, אין לי דמעות בשבילו, אבל לפחות אני מוכרח לומר, בגלל הסיבוב הזה, בגלל הסבב הזה הרווחנו לפחות את הפגישה עם אבו-מאזן.

יוסי שריד: ודוד לוי, חבר הכנסת לנקרי, לא במצב הרבה יותר טוב.

יוסי שריד: לו הובטח – זו הנוסחה השנייה – שהוא ינהל מעכשיו בלעדית, בלעדית, את המשא-ומתן, ועוזרי ראש הממשלה יתאמו אתו.

יוסי שריד: אני שואל, חבר הכנסת לנקרי, על זה היה המשבר?

יוסי שריד: על זה רעשה הארץ?

יוסי שריד: על זה עצרה הארץ את נשימתה במשך חודש ימים?

יוסי שריד: בעצם מה קורה כאן, עשינו סיבוב שלם וחזרנו לעז.

יוסי שריד: זאת אומרת, איך חזרנו לעז?

יוסי שריד: הכניסו לדוד לוי עז בדמות שרון למטבח, עכשיו בנימין נתניהו הוציא את העז, ודוד לוי נאנח אנחת רווחה והקלה – הוציאו לו את העז.

נואף מסאלחה: שרון עז?

חגי מירום: על זה נאמר:

חגי מירום: השם עז לעמו ייתן, השם יברך את עמו בשלום.

יוסי שריד: על זה אפשר לומר שעז לתמורה בטרם פורענות, אם אתה כבר רוצה.

יוסי שריד: אבל לא רציתי יותר מדי לעשות.

יוסי שריד: עז זה עז ואנחנו יודעים מה זו עז, ואני אומר את זה, אגב, כאדם שמחבב מאוד עיזים.

יוסי שריד: השאלה, מה עיזים עושות?

יוסי שריד: מה העז עושה?

חיים רמון: יוסי, אתה אוהב בעלי חיים.

חיים רמון: ..

יוסי שריד: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לסיים, כי היה לי עוד איזה קטע מעניין.

שבח וייס: עוד דקה.

יוסי שריד: אבל אני רוצה לומר בכל זאת.

יוסי שריד: אולי בראש הממשלה, על-פי המשל של הרב עובדיה יוסף, ניצבת עז, אבל הציבור הוא לא עדר.

יוסי שריד: והציבור איננו עיוור.

יוסי שריד: והציבור מחכה שמישהו בממשלה יקום ויאמר: עד כאן.

יוסי שריד: עד כאן.

יוסי שריד: שר אחד קם, אבל זה לא מספיק.

יוסי שריד: יקום ויאמר: עד כאן.

יוסי שריד: אנחנו אחרי העז לא הולכים אל התהום.

יוסי שריד: ואיש לא קם בשלב זה, והתהום פעורה והיא הולכת ומתקרבת, לא עיזים ולא עדר הציבור – ואחריכם או אחריך לא נלך.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת שריד.

שבח וייס: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ולאחר מכן שני שרים יתייחסו להצעות האי-אמון.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הרשו לי, בשם סיעתי, בשם כל חברי הבית, בשם כל האזרחים, להשתתף באבלה של משפחת מילוא על מות בנה נדב במלחמה, במלחמה כה מיותרת, בלבנון.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, ראש הממשלה אינו מכבד אותנו בנוכחותו, ובכל זאת אני מרשה לעצמי להפנות אליו כמה שאלות.

תמר גוז'נסקי: אדוני ראש הממשלה, האם בין געשעפט לגעשעפט, בין תרגיל לתבשיל, שאלת את עצמך לאן, לאן נעלמה התקווה שתלו בך מצביעיך; לאן נעלם החיוך אפילו מפניהם של תומכיך; כיצד הגענו למצב ששלושה מכל ארבעה ישראלים כבר חושבים שלממשלה בראשותך אין זכות קיום, ומן הראוי היה או לגשת לבחירות מייד, או להקים ממשלה אחרת.

תמר גוז'נסקי: ראש הממשלה בנימין נתניהו הוא המנותק ביותר, המנוכר ביותר והציני ביותר שהכרנו.

תמר גוז'נסקי: והוא ראש הממשלה שאינו מרים את עיניו מעל שולחן העסקאות למיניהן, לראות שעוד ועוד חיילים נהרגים בלבנון או נשלחים שוב להילחם בסימטאות הקסבה בחברון.

תמר גוז'נסקי: וכאשר זה קורה הוא מודיע לנו שמצבנו מעולם לא היה טוב יותר.

תמר גוז'נסקי: כאשר המשטרה פורעת בצורה אכזרית בחסרי הדיור במבשרת-ציון, שמרוב ייאוש על אטימות הממשלה למצוקה שלהם נכנסו לאותן דירות סגורות במרכז הקליטה, ראש הממשלה ממשיך לדקלם על שוק חופשי ושולח את חסרי הדיור לקנות דירות אצל הקבלנים.

תמר גוז'נסקי: כאשר אלפי מטופלים סובלים כבר שבועות ארוכים מכך שהממשלה לא נענית לדרישות הצנועות והצודקות של הפסיכולוגים, הממשלה בראשותו של נתניהו מתבצרת בהתנגדות לכל העלאת שכר.

תמר גוז'נסקי: אפשר לחשוב שהפסיכולוגים הם אויבי המדינה.

תמר גוז'נסקי: כאשר כפרים ערביים לא מוכרים נאבקים על זכותם להכרה ולשירותים ולשוויון, הממשלה משיבה להם בהרס בתים ובהמשך מדיניות האפליה הכל-צדדית כלפי האוכלוסייה הערבית.

תמר גוז'נסקי: כבר אמר הנביא עמוס על המציאות בתקופתו שמתאימה גם לתקופתנו: "מהומת רבות בתוכה ועשוקים בקרבה".

תמר גוז'נסקי: הוא דיבר על השליטים "האוצרים חמס ושד בארמנותיהם".

תמר גוז'נסקי: כזה הוא המצב תחת שלטונו של בנימין נתניהו.

תמר גוז'נסקי: אין, אין לממשלה תשובה על המצוקות החברתיות, כאשר במשך שבועות של סידורי עבודה פנים-קואליציוניים אין מי שידאג למובטלים בדימונה, אין מי שידאג לאלה שחיים היום תחת כיפת השמים במבשרת-ציון.

תמר גוז'נסקי: והבשורה הכלכלית של הממשלה למובטלים ולחסרי הדיור היא ההמצאה של פתיחת חשבון מטבע-חוץ בחוץ-לארץ.

תמר גוז'נסקי: יש בקואליציה מפלגות שמנופפות בדגל החברתי, אבל הן לא איימו במשבר קואליציוני מהסיבות האלה, מהסיבות החברתיות, אלא בשל השאלה של המטבח או המטבחון, בשל שיקולי יוקרה כאלה או אחרים.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, שירותי הבריאות הציבוריים בסכנה, ולו רק מהסיבה הזאת הממשלה בראשות נתניהו צריכה ללכת הביתה.

תמר גוז'נסקי: עם גירעון שנתי של 1.5 מיליארד שקלים קופות-החולים לא יוכלו להמשיך ולתת שירות לתושבי המדינה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להזכיר ולהדגיש, שכאשר נכנס לתוקפו חוק ביטוח בריאות ממלכתי, בשנת 1995, כיסתה הממשלה 10% מעלות הסל, ושילמה אז כמעט 2 מיליארדי שקלים.

תמר גוז'נסקי: ב-1997 ירדה השתתפות הממשלה למיליארד שקלים, והיא מכסה רק 7% מסל הבריאות.

תמר גוז'נסקי: אפשר היה לפתור את כל המצוקות של שירותי הבריאות, של שירותי האשפוז, של בתי-החולים, אם למערכת הבריאות היו מגיעות כל ההכנסות של מס הבריאות ושל המס המקביל.

תמר גוז'נסקי: אם היו הכספים האלה מגיעים, היה השנה אפילו עודף משמעותי מעבר לעלות הסל, ואז לא היתה עומדת השאלה הטראגית אם יהיו או לא יהיו תרופות חדשות לחולי איידס ולחולי נפש, ואז לא היתה השאלה איך אפשר להציל חיים, ואז לא היתה בעיה של עדכון מחירים.

תמר גוז'נסקי: אבל הממשלה הזאת היא זו שביטלה כליל את המס המקביל.

תמר גוז'נסקי: ולכן, חברי הכנסת, הממשלה האדישה הזאת, שבאכזריות מנסה להכות במחוסרי הדיור במבשרת-ציון, זאת הממשלה שמדרדרת את שירותי הבריאות, זאת הממשלה שמובילה את ישראל לאבטלה גדלה, זאת הממשלה שבזמנה המשבר בשירותי הרווחה ברשויות המקומיות גובל כבר ממש בפיקוח נפש.

תמר גוז'נסקי: הממשלה הזאת שלפה מתוך פח האשפה של ההיסטוריה את מדיניות הכוח והתכתיב, אותה מדיניות שחשבנו שנפרדנו ממנה כאשר החל תהליך השלום באוסלו.

תמר גוז'נסקי: מדיניות הכוח הזאת, מדיניות ההתנחלויות והעימות שחידש בנימין נתניהו בצורה נחושה ביותר, המדיניות הזאת גורמת לאסון שהולך ונעשה מוחשי יותר ויותר.

תמר גוז'נסקי: ואני שואלת עוד את ראש הממשלה: איזה מחיר, איזה מחיר בקורבנות, איזה מחיר בהתפתחותה של ישראל, איזה מחיר בעתידה אתה מוכן לשלם עבור המשך ההתנחלויות, או עבור הפרובוקציה המכונה התנחלות הר-חומה?

תמר גוז'נסקי: רק לפני זמן קצר שיגר ראש הממשלה בלון תקשורתי מופלא:

תמר גוז'נסקי: תוך חצי שנה – אמר ראש הממשלה נתניהו – אני יכול להשיג הסדר קבע.

תמר גוז'נסקי: חלפו מאז שלושה-ארבעה חודשים, והבלון הזה התפוצץ בסמטאות חברון, בצומת מורג, הוא מתפוצץ יום יום בלבנון.

תמר גוז'נסקי: אינני חושבת שראש הממשלה אינו יודע לאן הוא מוביל את מדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהוא יודע בדיוק לאן הוא מוביל אותה, גם בתחום הכלכלי, גם בתחום החברתי וגם בתחום המדיני.

תמר גוז'נסקי: אינני מוכנה לתת לו הקלות והנחות בשל חוסר ניסיון, חוסר ידע, חוסר כשרון.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שנתניהו יודע מה הוא עושה.

תמר גוז'נסקי: ואנחנו כאופוזיציה לא צריכים ללעוג למדיניות שלו, אלא צריכים להילחם נגדה, כי היא מדיניות הרסנית.

תמר גוז'נסקי: אינני חושבת שיש לנו בעיה עם ראש ממשלה שאינו יודע היכן נמצאת מדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: אין לנו בעיה עם ראש ממשלה שלא קורא נתונים כלכליים.

תמר גוז'נסקי: תאמינו לי, הוא קורא גם קורא.

תמר גוז'נסקי: לכן, אני מאשימה את ראש הממשלה שהוא מוביל במתכוון להחרפת היחסים עם הרשות הפלשתינית; שהוא מוביל במתכוון לפיצוץ ההסכמים עם הרשות הפלשתינית; שהוא מוביל במתכוון להחרפת המציאות האיומה בדרום-לבנון, מציאות המלחמה; שהוא מוביל במתכוון לחסימת כל הזדמנות לחידוש המשא-ומתן עם סוריה.

תמר גוז'נסקי: זאת האשמה החמורה המוטלת לפתחו של נתניהו.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, שראש הממשלה עושה את כל הדברים האלה כי הוא רואה בשלום, שאפשר היה להשיג בדרך אוסלו, בשלום של שטחים תמורת שלום, של החזרת שטחים, של פירוק התנחלויות – הוא רואה בזה נושא שתמורתו הוא מוכן לשלם כל מחיר.

תמר גוז'נסקי: יש לנו עניין עם ראש ממשלה ששם זה מול זה התנחלויות או מלחמה, ואומר: התנחלויות; ששם זה מול זה הר-חומה ועימות מחריף עם העם הפלשתיני, ואומר: הר-חומה; ששם זה מול זה המשך הכיבוש בדרום-לבנון או הסכם עם סוריה, ואומר: המשך הכיבוש בדרום-לבנון.

תמר גוז'נסקי: לכן אני חושבת שראש הממשלה הזה מנהל מדיניות לא רק, כפי שנאמר בעבר, דרך כוונת הרובה אלא דרך כוונות התותחים של הטנקים, שאותם הוא הציב לאחרונה מסביב לערים הפלשתיניות.

תמר גוז'נסקי: ומה כוונתו של ראש הממשלה?

תמר גוז'נסקי: הוא חושב להיכנס אל הערים האלה, לכבוש אותן מחדש.

תמר גוז'נסקי: ואז מה?

תמר גוז'נסקי: האינתיפאדה שהיתה תהיה משחק ילדים מול האינתיפאדה שתהיה.

תמר גוז'נסקי: ואז מה?

תמר גוז'נסקי: הרי בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, כבר למדנו שבסוף אנחנו מתיישבים ליד שולחן המשא-ומתן.

תמר גוז'נסקי: זה סופה של מלחמה, זה סופו של כל עימות, זה סופו של כל סכסוך.

תמר גוז'נסקי: והשאלה היחידה: מתי נתיישב, לפני המלחמה הבאה או אחריה?

תמר גוז'נסקי: זאת השאלה שעליה ראש הממשלה צריך להשיב.

תמר גוז'נסקי: במדיניות שלו הוא מוביל לכך שנשב רק לאחר המלחמה.

תמר גוז'נסקי: אז לשם מה נחוץ לנו ראש ממשלה שמוביל אותנו למלחמה שבסופה נשב למשא-ומתן?

תמר גוז'נסקי: אני חושבת, חברי, שיש דרך להגיע לשלום, יש דרך להפסיק את הבנייה בהר-חומה, בהתנחלויות.

תמר גוז'נסקי: זה לא דורש החלטה כל כך דרמטית.

תמר גוז'נסקי: צריכים וחייבים לבצע כלשונם וכרוחם את הסכמי אוסלו, ואפשר להגיע להסכם קבע, שבמרכזו מדינה פלשתינית, שבירתה ירושלים המזרחית, בצד מדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: כדי שלא ייפלו קורבנות וכדי שלא נצטרך ללכת להלוויות נוספות, וכדי שלא נצטרך לסבול את הסבל הנורא הזה כמו הסבל של חסרי הדיור, כמו הסבל של ילדים שלא זוכים לחינוך, כדי שנעשה את כל הדברים האלה ראש הממשלה בנימין נתניהו צריך להתפטר, ולכן סיעת חד"ש מציעה אי-אמון בו.

שבח וייס: אני מודה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שבח וייס: אדוני שר המשפטים, השר צחי הנגבי – תשובת הממשלה.

שבח וייס: אחריו – שר הבריאות יהושע מצא.

שבח וייס: אחרי זה יתחיל הדיון.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, כקודמי אני מבקש להביע את השתתפותה של הממשלה באבלה העמוק של משפחת מילוא, באבלה של משפחת לוחמי הנדסה של חטיבת הצנחנים, באבלו של קיבוץ שדה-אליהו.

צחי הנגבי: עם כל בית ישראל כולנו מצדיעים לגבורתו, כולנו מזדהים עם המחיר הנורא, הכבד מכול, ששולם במערכה להגנת מדינת ישראל.

צחי הנגבי: רבותי חברי הכנסת, התהליך המדיני נמצא בעת הזאת בצומת רגיש ומורכב.

צחי הנגבי: יש איתותים מסוימים, לא קלי ערך, שמלמדים כי בלב המנהיגות הערבית באזורנו מבשילה, מעט ולאט, אבל בהחלט מבשילה סוף-סוף ההכרה, שקידום התהליך המדיני, החשוב כל כך לעמי האזור ולנו, מחייב התחשבות ורגישות לאינטרסים הלאומיים של מדינת ישראל.

צחי הנגבי: יש יותר מאינדיקציה בודדת, שגם הסורים וגם הפלשתינים – לאחר שנה שבה התייצבה מולם הנהגה שמשוכנעת בצדקת עמדתה וידה המושטת לשלום איננה מסתירה את מה שמצוי בפני עיניה – החלו להתרגל לכך, כי מה שהיה לא ישוב עוד.

צחי הנגבי: אולי – לאחר נובמבר 2000, אבל בוודאי לא כל עוד הממשלה הזאת מכהנת בתפקידה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, בתקופת קודמינו הורגלה, לצערנו, המנהיגות הפלשתינית לכך שהיא בת-תפנוקים.

צחי הנגבי: אין להם צורך להתאמץ, אין להם צורך להתכתש, אולי בכלל אין טעם לנהל משא-ומתן.

צחי הנגבי: הרי שמעון פרס עצמו, אדוני היושב-ראש, טבע את הביטוי הבלתי-נשכח: התפקיד שלנו הוא לתת, התפקיד שלהם הוא לקחת.

צחי הנגבי: לצערנו, בדיוק כלשונה וכרוחה של הססמה הזאת התנהלו הדברים ארבע שנים תמימות.

צחי הנגבי: אלה, אנחנו, נותנים; אלה לוקחים.

צחי הנגבי: מה שהיה נורא מכול הוא, שלא רק לקחו.

צחי הנגבי: אלה שלקחו לא רק הסתפקו בעובדה שמולם ניצבת ממשלה עם כוח עמידה שנוי במחלוקת – אולי יותר מפוקפק מכך, ממשלה שנכנעת למרבית דרישותיהם ללא מאבק, כי היא רוצה, איך היא אומרת, להפסיק לשלוט בעם אחר, לכן היא יותר מתנדבת לתת מאשר מישהו אחר אולי מתאמץ לתבוע – אלה שלקחו ראו את הרפיון המדיני הזה ותרגמו אותו לסימפטום קלאסי של התפוררות חוט השדרה של הציונות, של ממשלת ישראל, ולא נרתעו כל אותן שנים קשות מהפרה אחר הפרה אחר הפרה של מרבית ההתחייבויות המהותיות שנטלו על עצמם באותו משא-ומתן בלתי הגיוני.

צחי הנגבי: ולמה יירתעו?

צחי הנגבי: איזה מחיר תבעה מהם ממשלת השמאל בשנות שלטונה כאשר הפרו את ההסכם?

צחי הנגבי: אילו סנקציות נקטה מפלגת העבודה כאשר האוטובוסים בערינו הפכו מלכודות מוות, כאשר חיילי צה"ל נחטפו ונרצחו, כאשר הטרור התעצם והתגבר והחציף פניו והרים את ראשו, והכול בחסות הרשות הפלשתינית ובעידודו של חתן פרס נובל לשלום אבו-עמאר?

צחי הנגבי: איזה קו אדום קבעה הממשלה הקודמת כדי למנוע מעם ישראל לשלם מחיר שלא היה כמותו בשום תקופה של ארבע שנים שקדמה לממשלה ההיא בכל מה שנוגע לטרור רצחני ואכזרי?

צחי הנגבי: עד כדי כך הגיעו הדברים, ידידי חברי האופוזיציה, בתקופת שלטונכם, עד כדי כך הידרדר הביטחון לשפל, שנאלצתם להתחנן בפני שועי עולם לנטוש את בירותיהם ולהגיע לדיונות של שארם-אל-שיח' כדי לקיים ועידה בין-לאומית למאבק בטרור, שלא היה לה שום מקום, לא היה לה שום משקל ולא היה לה שום אפקט, אבל ידעתם שאם הם – ביל קלינטון ובוריס ילצין וג'ון מיג'ור, אם הם לא ייחלצו לעזרתכם ולא יעניקו עוד קורטוב של חמצן לריאותיכם המשתנקות, הרי עתידה של הממשלה שלכם לקרוס ולאבד את כל עולמה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, גם ההנשמה המלאכותית המפורסמת הזאת של הוועידה נגד הטרור, הפקה אחת מני כמה הפקות מגוחכות של מר איתן הבר, גם היא לא הועילה, וב-29 בחודש מאי שנה שעברה זרמו המוני בית ישראל אל הקלפיות, ו-60% מהבוחרים היהודים קבעו: עיוורים נמאסתם, חסרי אחריות נמאסתם.

צחי הנגבי: הבטחתם לנו מזרח תיכון חדש.

צחי הנגבי: הוא חדש באמת, בהיקף השנאה, בהיקף הזלזול בעוצמה היהודית, בהיקף הדלדול בכוח ההרתעה שלנו.

צחי הנגבי: אנחנו רוצים שלום, מייחלים לשלום מרגע לידתנו, מרגע שכל פעוט בגן-הילדים מצייר את היונה עם עלה של זית, אבל היונה הזאת לא צריכה להסתובב על השיפוד במנגלים של עזה.

צחי הנגבי: היא צריכה לפרוס כנפיים ולפרוח אל השלום, וכולנו אתה, לא אל ההבטחות.

צחי הנגבי: איך אמר כאן שמעון פרס: מאה שנים של שלום.

צחי הנגבי: לא נותר מהם לא מאה ולא שנה, אלא רק עוד, עוד ועוד – מחיר נורא.

צחי הנגבי: מיליון וחצי בוחרים, אדוני היושב-ראש, הפקידו בידי בנימין נתניהו וממשלתו את גורלם, וככל שתנאמו כאן נאומים על עיזים ועל חיות מתיבת נח, החיה הזו שנקראת עם ישראל לא פועלת על-פי הנחיות שהיא מקבלת בכרוזים שלכם.

צחי הנגבי: רובה המכריע של האוכלוסייה שתמכה בבנימין נתניהו, עדיין – למרות ההכפשות, למרות הסילופים, למרות הבדיות והדמגוגיה – משוכנעת שבמו הצבעתה היא הצילה את העם הזה; עדיין מאושרת שיש בראשות ישראל מי שאיננו מוכן בשום פנים ואופן להתקפל ולהתכופף לנוכח לחצים חיצוניים ופנימיים, והיא עדיין מלאות חרדה שמא אולי באמת בסופו של דבר יימסר שוב הגה השלטון לידי השמאל, ואותם אסונות חברתיים, כלכליים, מדיניים וביטחוניים שידענו אך לפני שנה ישובו להכות בנו מכה אנושה אחר מכה.

צחי הנגבי: זה היה די מתמיה לשמוע כאן דוברים מן האופוזיציה מבקרים את ראש הממשלה ואת הממשלה על המצב בלבנון.

צחי הנגבי: מה היה בארבע השנים הקודמות: פעמיים בשני מבצעים, מבצע דין-וחשבון ומבצע "ענבי זעם", צה"ל הכה במחבלים וב"חיזבאללה" מכה קשה ביותר ועמד על סף שבירתם, אבל אתם, מתוך פחד מאובדן הקואליציה הפגועה והשבירה שלכם, אל מול איומיו של דראושה והחשש לאבד את הקול הערבי בבחירות, עצרתם וללא הסבר חתמתם על מסמך שכל פרשן צבאי ומדיני ידע שאין לו תוקף, שבסך-הכול הוא מכניס את צה"ל לסד של מחויבות, אבל לצד השני אין מחויבות לשום מסמך.

צחי הנגבי: ומאז כל הזמן, במשך תקופה כל כך ארוכה אנחנו שומעים, שהצד השני מפר את ההבנות, מפר את ההבנות.

צחי הנגבי: מי לא הבין אז שאין להבנות האלה שום מקום ושום משקל?

צחי הנגבי: אבל הפוליטיקה הכריעה את שיקול הדעת.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, לאופוזיציה יש זכות מוסרית לפצות פה בנושא של הקיפאון המדיני כביכול?

צחי הנגבי: אני גם לא מאמין שיש קיפאון, אבל גם אם היה קיפאון תקופה לא קצרה, ברובו הוא היה על בסיס החלטות שקיבלנו בנושא ירושלים, כאשר אתם אמרתם שאיש לא ייטול את שיקול הדעת מן הממשלה בעניין ירושלים.

צחי הנגבי: אתם רציתם להביע אי-אמון בממשלה הנוכחית על זה שאיננה אצה-רצה להתיר את הבנייה בהר-חומה.

צחי הנגבי: אתם יכולים להטיח בנו ביקורת על קיפאון מדיני, כאשר אתם נתתם לפקידים שלא הוסמכו, לא נבחרו ולא קיבלו מנדט מן הציבור להכתיב באוסלו לעם שלם הסדר מדיני שכבר אז אמרנו מה תהיה התוצאה הבלתי-נמנעת שלו.

צחי הנגבי: כאשר ממשלה מגלה חנופה שאינה יודעת שיעור כלפי היריב המדיני, כאשר היא מוכרת לו אשליות על העצמאות שבדרך, על המדינה שתקום, היא מובילה לציפיות מוגזמות, ואלה מייצרות תקווה בלתי מציאותית, וכאשר זו מתנפצת ולמזלנו בזמן, אחריה באות רק תחושות התסכול והעלבון, שעלולות להוביל – אני מקווה שלא תובלנה – לאלימות.

צחי הנגבי: רבותי חברי הכנסת, אין לאופוזיציה פתחון-פה גם בתחום הכלכלי: ארבע שנים הייתם בשלטון, ובכל דקה, בכל יום ובכל חודש בשנים האלה המשכתם להתנכל ולבוז לשלומי, לירוחם, לאופקים, לדימונה, לשכונות תל-אביב ולמושבי התענכים.

צחי הנגבי: היום אתם אומרים: איך הצביעו שם לימין?

צחי הנגבי: למה שיצביעו עבורכם?

צחי הנגבי: השקעתם הון עתק בסקטורים הקרובים ללבבכם והכרוכים אחריכם.

צחי הנגבי: התנכרתם לאלה שבאמת נזקקים, באותה התנשאות ובאותה אטימות שמהן אינכם יכולים להיגמל, גם אם תצבעו בלבן את הדגל האדום, גם אם תמחקו מכל ספרי ההיסטוריה את שם מפלגתכם, כפי שמתכנן היושב-ראש הנבחר שלכם, גם אם תישבעו בחיי יקיריכם שבכל הזדמנות תשתפו את שלמה בן-עמי בכל נושא חברתי.

צחי הנגבי: אף אחד לא מאמין לכם, אף אחד לא יאמין לכם, כי הרי רק לפני שנה – רק לפני שנה – הייתם שם.

צחי הנגבי: רק לפני שנה שלטתם בתקציבים, קבעתם את סדרי העדיפויות, הקציתם את המשאבים.

צחי הנגבי: גברתי תמר גוז'נסקי, אני תושב מבשרת-ציון, איזה משאבים הופנו לאנשים במבשרת-ציון?

תמר גוז'נסקי: מי ביטל את התוכנית?

צחי הנגבי: שנים על גבי שנים, ארבע שנים הם קוראים בדם לבם שלא חושבים עליהם.

צחי הנגבי: ופתאום, כאשר יש איזה עימות, כאשר יש איזו מחלוקת, אף אחד מכם אינו מדבר על הפרת חוק.

צחי הנגבי: מפלגות שהן בעד שמירת החוק, מפלגות שרוממות החוק בגרונן, שהכול אצלן חייב להתנהל במסגרת החוק.

צחי הנגבי: וכאשר שר המשטרה נאלץ לצערי לפעול, מכיוון שבתוך 30 יום יש חזקה למי שפולש, ואין לו ברירה, לאחר שניסה לפעול בדרכי נועם ובפיוס – אתם מתייצבים ובדמגוגיה זולה מנסים לייצר עוד מחלוקת חברתית.

צחי הנגבי: דרך אגב, לא ראיתי שבשנים האלה הפסקתם להזרים תקציבים לרשות הפלשתינית, תקציבים בסכומי עתק.

צחי הנגבי: לא ראיתי אתכם מכים על חטא כאשר השבוע היתה כותרת מזעזעת בעיתון: 325 מיליון דולר נגנבו על-ידי בכירים ברשות הפלשתינית ולא נודע גורלם.

צחי הנגבי: אתם יודעים מה זה 325 מיליון דולר, חלקם מכספי מדינות תורמות שמעוניינות באמת בשלום, חלק בוודאי מהכספים שמדינת ישראל חשבה כי חובתה להעניק לרשות הפלשתינית.

צחי הנגבי: אין לכם אי-אמון ברשות הפלשתינית, רק בראש הממשלה של מדינת ישראל יש לכם אי-אמון, כי שם זה לא פוליטיקה, שם זה עניין מדיני.

וליד צאדק חאג'-יחיא: עם כל מה שאתה אומר פה, אתה צריך להתפטר.

צחי הנגבי: אני יודע שאתה לא מאמין בדברים האלה, אני בטוח.

צחי הנגבי: כל שקל שנמסר לרשות הפלשתינית מצא דרכו לעניי עזה.

צחי הנגבי: גורלו של אוצר המדינה, להבדיל מאותם תקציבים ענקיים שנעלמו, איננו נסתר מן העין.

צחי הנגבי: הרי כל אחד מכם יודע, כל כתב כלכלי כתב על כך לפני הבחירות, שכל ממשלה שתעלה – תהיה זו ממשלת פרס או ממשלת נתניהו – תצטרך להתמודד עם ירושה כלכלית שלא היתה חמורה ממנה הרבה שנים.

צחי הנגבי: זה מה שעשתה הממשלה הזו באחריות, היא לא משכנה את העתיד בשביל כמה נקודות בעתיד, היא ניגשה מייד עם הקמתה לשורת קיצוצים מכאיבים שלא היו כמותם מאז 1985.

צחי הנגבי: מה יותר קשה לממשלה מלקצץ, כל אחד כאן יודע.

צחי הנגבי: משה שחל היושב כאן היה שר, והוא יודע מה זה לקצץ בבשר החי בכל משרד ממשלתי, אבל אין ברירה.

צחי הנגבי: המשרד הממשלתי לא שייך לשר והממשלה לא שייכת לראש הממשלה.

שבח וייס: המשרדים שלא יהיו רווחיים, של משה שחל, נכון?

צחי הנגבי: בדיוק.

צחי הנגבי: משה שחל היה תמיד זה שגילה אחריות במשרדו, וכך גם השרים שלנו.

צחי הנגבי: בלי התלהבות, אבל מתוך תחושת אחריות והבנת האתגר שעומד לנגד עינינו עשינו קיצוצים קשים.

צחי הנגבי: מי יודע מה היה קורה אם לא היינו מקצצים, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: אפשר לקרוא זאת בתחזיות אפוקליפטיות שבנק ישראל פרס לנגד עינינו בישיבת הממשלה הראשונה שעסקה בתחום הזה.

צחי הנגבי: היינו נקלעים למשבר לאומי שיכול היה להביא לקרע ולשסע חברתי, לעצור את העלייה לחלוטין, לפגוע פגיעה חמורה ביותר בביטחון – לא אפשרנו זאת.

צחי הנגבי: אבל לאופוזיציה יש טענות כלכליות.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, זה היה מעט מן הדברים שיש לנו לומר.

צחי הנגבי: לנו אין אמון באופוזיציה הזאת, שפועלת בחוסר אחריות מרגע שהכנסת יצאה לדרכה.

צחי הנגבי: אנחנו נבקש מן הכנסת להצביע – – –

שבח וייס: להצביע אי-אמון באופוזיציה.

יהושע מצא: אנחנו נמשיך לשמור עליהם.

צחי הנגבי: – – – להדוף.

צחי הנגבי: לשמור עליהם, כי הם שומרים עלינו.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, שר הבריאות ישיב גם כן על הצעות האי-אמון – בנושא מערכת הבריאות.

צחי הנגבי: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה לשר המשפטים.

שבח וייס: אדוני שר הבריאות, בבקשה.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כאן באולם יושבים פחות ממספר החותמים על הצעות האי-אמון.

שבח וייס: אווירה אינטימית, זה בסדר.

יהושע מצא: זו אווירה של חוסר רצינות מצד האופוזיציה.

יהושע מצא: היינו סולחים לאינטימיות הזאת, אבל חוסר רצינות?

יהושע מצא: אני אולי אפתיע את חברי הסיעות אשר יזמו את הדיון הזה בנוגע למערכות הבריאות בישראל.

יהושע מצא: חברת הכנסת גוז'נסקי, כמעט בירכתי את מגישי ההצעות לדיון המתקיים היום.

יהושע מצא: אני חושב, כי לאחר כל ניסיונות הסרק, גם אלו שהיינו עדים להם היום, וההצעות חסרות התכלית להביע אי-אמון בממשלה בנושאים קנטרניים ולא מעט מתסיסים, לא אחת מבישים, ראינו כאן את המחזה המביש כלפי ראש הממשלה והתיאורים של עז כזו או אחרת.

יהושע מצא: אני לא רוצה להעיר ליושב-ראש, חס וחלילה, אבל נדמה לי, אדוני היושב-ראש, באיזה שהוא מקום הכנסת הזאת הולכת ומאבדת מכבודה בדיון המילולי שהיא מקיימת.

יהושע מצא: כמי שחיבר בנושא הזה חומר רב, אני יודע שבתוכך היית רוצה לראות דיון מסוג שונה במקצת.

יהושע מצא: הנה היום היה צריך להתקיים דיון כבד משקל בנושא הבריאות, וכמעט בירכתי, חברת הכנסת גוז'נסקי.

יהושע מצא: גם שוחחתי עם מגישי ההצעה בשבוע החולף, הייתי כמעט מעדיף שנושא הבריאות היה עולה במסגרת של דיון רציני ומעמיק ולא בטכניקה שחוקה של הצעות אי-אמון, טכניקה שגוררת לא מעט התנגחויות שאינן במקומן, מיותרות, והרבה הרבה דמגוגיה, והיום היתה בבית הזה הרבה הרבה דמגוגיה.

יהושע מצא: הופתעתי לשמוע מהרמטכ"ל לשעבר כל כך הרבה דמגוגיה, וכולה סובבת סביב הנושא האישי שלו.

אורי אור: לעומת זה שר המשפטים – – –

יהושע מצא: הבט, אני כאן שר הבריאות.

אורי אור: אז בוא נעסוק בפוליטיקה.

יהושע מצא: טוב, אני אומר לך, מאבדים פרופורציות.

יהושע מצא: הוויכוח כבר הופך אישי בבית.

יהושע מצא: המנהיג שלכם עולה לבמה – קודם יצאתי, לא לוויכוח, ואמרתי לשני חברי: שדוף.

יהושע מצא: כך התבטאתי בפני חבר הכנסת ריבלין – שדוף.

יהושע מצא: ריבונו של עולם, זה הוויכוח שמנהל ראש האופוזיציה?

יהושע מצא: זה מה שיש לו לומר?

יהושע מצא: אבל, כמו שאתם נוהגים לומר לנו, אף אחד לא מאמין לכם ואף אחד לא מאמין לראש הממשלה, ואתם נגד.

יהושע מצא: הרי זה כללי.

יהושע מצא: הפעם לא תאמרו: זה וזה, כללי.

יהושע מצא: אני רוצה לומר לכם, משיחות עם חברים רבים שלכם, הם אומרים לי: ברק שדוף, ריק מתוכן.

יהושע מצא: אני שמעתיו היום פה ולמדתי שהוא ריק מתוכן.

אורי אור: זה לא נכון.

יהושע מצא: אני אומר לך שזה נכון, לא פחות מהמידה שאתם פה מציגים את ראש הממשלה.

חגי מירום: חברים שלנו לא אומרים לך דבר כזה.

יהושע מצא: רבותי, הכול במסגרת המותר.

יהושע מצא: הוגשו כאן לפנינו, אדוני היושב-ראש – – –

משה שחל: אדוני שר הבריאות, מותר לי להגיד לך משהו?

יהושע מצא: בסוף תשאל, אדוני.

יהושע מצא: קודם כול אני לא נותן רשות, זה תפקידו של היושב-ראש.

שבח וייס: אני נותן, ברשות הדובר.

יהושע מצא: אבל תן לי להמשיך.

יהושע מצא: השר לביטחון פנים לשעבר, תוכל לעלות בתורך ולומר את דבריך.

עבד-אלוהב דראושה: אתה תבלבל אותו.

עבד-אלוהב דראושה: יש לו נאום מסודר.

שבח וייס: אולי בסוף דבריך אני אאפשר לו.

שבח וייס: חבר הכנסת שחל לא רשום.

שבח וייס: בסוף נאומך, או עכשיו, איך שאתם רוצים.

יהושע מצא: לי זה לא מפריע.

שבח וייס: בסוף נאומו של השר אני אאפשר לך.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, הוגשו כאן שלוש הצעות אי-אמון, בשותפות בין סיעות העבודה-מד"ע, מרצ וחד"ש-בל"ד; בל"ד-חד"ש בענייני מדינה, בענייני תפקוד ממשלה, בענייני הקיפאון המדיני, בענייני הבריאות.

יהושע מצא: אני חייב, למען ההיסטוריה בבית הזה, ההיסטוריה של מפלגת העבודה, כי את הדברים האלה שמעתי מזמן.

יהושע מצא: סיימה את נאומה חברת הכנסת גוז'נסקי, שאתם חתומים אתה והיא חתומה אתכם וזו שותפות אחת, ולא תתנערו ממנה.

חגי מירום: אנחנו לא מתנערים, אנחנו מתגאים.

יהושע מצא: ודאי שלא תתנערו.

יהושע מצא: חברת הכנסת גוז'נסקי הצהירה בסיום דבריה, כי למען השלום צריכה לקום כאן מדינה פלשתינית – –

חגי מירום: גם אנחנו חושבים כך.

חגי מירום: גם אני מצהיר.

יהושע מצא: – – שבירתה מזרח-ירושלים, ולא שמעתיכם מתקוממים.

וליד צאדק חאג'-יחיא: כדי להזרים כסף למערכת הבריאות.

וליד צאדק חאג'-יחיא: זה מה שהיא מציעה.

יהושע מצא: ידידי הטוב, אני הדגשתי חזור והדגש, וחברת הכנסת תמר גוז'נסקי יכולה לחזור על כך פעמים רבות.

יהושע מצא: היא לא אמרה זאת בפעם הראשונה והיא לא תאמר זאת בפעם האחרונה.

עבד-אלוהב דראושה: זאת האמת לאמיתה.

אברהם פורז: אנחנו חשבנו שפרס יחלק את ירושלים.

אברהם פורז: אני יודע שפרס יחלק את ירושלים.

אברהם פורז: עכשיו אתה מייחס את זה לחברת הכנסת גוז'נסקי.

יהושע מצא: חבר הכנסת פורז, כשנאמר שפרס יחלק את ירושלים והשר שחל ביצע את המדיניות, ירושלים התחלקה לה הלכה למעשה.

יהושע מצא: זה ההבדל בין זה לבין מה שחברת הכנסת גוז'נסקי מצהירה אידיאולוגית: מדינה פלשתינית שבירתה ירושלים.

יהושע מצא: נא לרשום בפניכם, אנשי מפלגת העבודה, את אשר אמר השותף שלכם להצעת האי-אמון.

יהושע מצא: למפלגת העבודה – אני רוצה לדבר בכל זאת קצת על הבריאות – לאלה שהגישו את הצעת האי-אמון בנושא הבריאות אומר, הרבה העזה, הרבה חוצפה, שחצנות ללא גבול ומצח נחושה.

יהושע מצא: זה מה שמאפיין את מפלגת העבודה שבאה היום בטענות לממשלה.

יהושע מצא: ותהיו הוגנים, בנושא הבריאות, ממשלה בת שנה אחת בלבד, ואותה אתם מאשימים במשבר שבמערכת הבריאות.

יהושע מצא: כי אתם יודעים יפה מאוד, אנשי מפלגת העבודה, שמקורו של המשבר הזה והמשכו של המשבר הזה, אדוני היושב-ראש, טבועים עמוק עמוק במפלגת העבודה ובהסתדרות, באותה שיטה בולשביקית של הפנקס האדום.

יהושע מצא: שם החל המשבר והוא נמשך היום, ואתם באים לממשלה בת שנה ואומרים לה: תשלמי על המחדל שלך.

יהושע מצא: קצת הגינות.

יהושע מצא: אני רוצה לומר לממשלה הזאת שכיהנה ב-1995, לממשלה הזאת שיושבת פה על ספסלי האופוזיציה, שכיהנה ב-1996, והציבור פסק את פסוקו והוריד אותה מהשלטון – במערכת הבריאות בשנתיים האלו, בשיטתכם, תחת חוק ביטוח בריאות ממלכתי צברה המערכת שלכם בקופות-החולים ובמערכת הבריאות 2 מיליארדי שקל גירעון.

יהושע מצא: חברת הכנסת גוז'נסקי, את יודעת ש-2 מיליארדי שקל בקירוב הם הגירעון של 1995 ו-1996.

יהושע מצא: אני יודע שאת יודעת זאת כי את מעמיקה בחומר שקשור במערכת הבריאות.

אפי אושעיה: אולי השר יספר לנו מה הוא עושה בנושא?

יהושע מצא: לכן, זו חוצפה לבוא ולהגיד: מערכת הבריאות קורסת.

יהושע מצא: ישבתם בשלטון.

יהושע מצא: בייגה עשה שותפות עם חיים רמון.

יהושע מצא: חיים רמון עשה שותפות עם בייגה.

יהושע מצא: לקחו חוק ביטוח בריאות ממלכתי, הביאו אותו לאוויר העולם, לא נתנו לו את המקורות הכספיים שהיה עליהם לתת לו, וכל זה כדי שחיים רמון יוכל לרוץ במירוץ אחר לחלוטין ללא כל כוונה בנושא הבריאות.

יהושע מצא: רץ את המירוץ שלו, מפלגת העבודה שלטה ונוצר גירעון של 2 מיליארדי שקל.

יהושע מצא: ואני כעת, ב-1998, צריך לתת תשובה, וחסרים לי מיליארד ו-300 מיליון שקל ל-1998, במנותק מהגירעון.

יהושע מצא: זאת לא משום שהמערכת מתנהלת רע אלא משום שחסרים המקורות לאותו סל בריאות שצריך לספקו לתושבי המדינה.

יהושע מצא: אז קצת הגינות.

יהושע מצא: לו זה עלה בהצעה לסדר-היום, אני מבין, אבל באי-אמון לממשלה?

יהושע מצא: – לא מכובד.

יהושע מצא: על כן אני אומר למפלגת העבודה, שהיא שותפה להצעה הזאת, כי היא לפחות באה לנושא הזה בידיים לא נקיות.

יהושע מצא: לא אומר את זה על הסיעות האחרות, כי מפלגת העבודה יודעת יפה מאוד שהיא יכולה לקחת על עצמה את כל הנושא הזה.

יהושע מצא: אבל נראה שתסכול עמוק בתוך האופוזיציה גורם לכך שתוגשנה הצעות לא אחראיות.

יהושע מצא: רבותי חברי הכנסת, גם לי יש לב כבד מאוד על גורמים במשרדי ממשלה, המנסים למנוע את סיום המשבר.

יהושע מצא: אך מכאן ועד אי-אמון הדרך ארוכה.

יהושע מצא: אם כבר עולה נושא כזה אני שואל את הבית, את מגישי ההצעות, מדוע לשרבב אותו עם הנושא המדיני.

יהושע מצא: האם אין כאן עדות לחוסר רצינות, ואני על כך מצר.

יהושע מצא: כי ראוי היה שנושא מערכת הבריאות יועלה בנפרד.

יהושע מצא: אבל משעלה, נדבר בו.

יהושע מצא: כי מדובר בנושא הנוגע לכל אזרח, נושא שיש בו משום פיקוח נפש.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, אני קורא לאחרונה רבות על סיורים שעורכים חברי הכנסת ברחבי הארץ, גם למוזיאון ישראל בעניין אתרים ארכיאולוגיים.

יהושע מצא: חשוב מאוד.

יהושע מצא: שמעתי גם שוועדת המדע קיימה ישיבה מיוחדת בבית נשיא המדינה בנושא תקציב המדע.

יהושע מצא: אין ספק, נושא חשוב מאוד.

שבח וייס: זה מכיוון שהנשיא שלנו היה בעבר שר המדע, אדוני.

יהושע מצא: אין ספק, אדוני, רב-חשיבות.

יהושע מצא: מי אני ומה אני שאומר מלה על דיון כזה בבית הנשיא.

יהושע מצא: חשוב מאוד.

יהושע מצא: אנו גם פוגשים בשנה האחרונה את ועדת הפנים בראשותו של חבר הכנסת סאלח טריף.

יהושע מצא: ועדה עם המון מרץ ואנרגיה.

יהושע מצא: אין ספור סיורים.

יהושע מצא: פעם ב"אוריינט האוס", פעם אחרת בלשכת היושב-ראש, ערפאת.

יהושע מצא: שוב, חשוב מאוד.

יהושע מצא: זו דאגה לפלשתינים, צריך לדאוג להם.

יהושע מצא: חשובים הסיורים.

יהושע מצא: זה גם נוגע ללב.

יהושע מצא: אך משום מה לא ראיתי את סאלח טריף, חבר הכנסת דראושה, בבית-החולים "מוקאסד" במזרח-ירושלים.

עבד-אלוהב דראושה: הוא לא אחראי לזה.

יהושע מצא: לא ראיתי אותו שם.

יהושע מצא: חסרות תרופות, מתים אנשים.

עבד-אלוהב דראושה: הוא דווקא מסייר שם.

יהושע מצא: אני יודע, הוא מסייר ב"אוריינט האוס" ואצל ערפאת.

עבד-אלוהב דראושה: לא רק.

יהושע מצא: ועדת הפנים מסיירת גם בבתי-חולים.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

יהושע מצא: חשב מישהו מחברי הכנסת לערוך סיור בבית-החולים לחולי נפש בטירת-כרמל?

יהושע מצא: בבאר-יעקב?

יהושע מצא: בבאר-שבע?

יהושע מצא: אני הייתי בהם.

עבד-אלוהב דראושה: היית ב"מוקאסד"?

יהושע מצא: אני לא רוצה להיכנס לתחום הפוליטי, כי הרשות הפלשתינית שמה יד על "מוקאסד".

עבד-אלוהב דראושה: שרים קודמים ביקרו שם.

יהושע מצא: תקשיב לי.

יהושע מצא: אני לא רוצה להפוך את הוויכוח הזה – – – אתה רוצה להקשיב לי?

יהושע מצא: שאלת שאלת.

עבד-אלוהב דראושה: גם שרי בריאות של הליכוד ביקרו.

עבד-אלוהב דראושה: אפילו שוסטק היה שם וקיבלו את פניו.

יהושע מצא: אתה רוצה להקשיב?

עבד-אלוהב דראושה: אני מקשיב.

יהושע מצא: לא, אתה משיב לעצמך מה שאתה רוצה להשיב.

יהושע מצא: הרשות הפלשתינית השתלטה על "מוקאסד", ומשום שלא רציתי להביא להחרפה במערכת היחסים הזאת המגעים אתם הם במכתבים, ואני לא רוצה לומר מעבר לזה.

יהושע מצא: כי אין לי בעיה שם, בביקור אחד, להתסיס את כל השטח.

יהושע מצא: האמן לי, כי יש ויכוח קשה.

יהושע מצא: במכתבים יש רבים; אם הם ירצו לחשוף בפניך, יראו לך אותם.

שבח וייס: בקטע הזה לפחות אתה נמצא בתיקו עם יושב-ראש ועדת הפנים, לגבי בית-החולים הזה.

יהושע מצא: לא, חס וחלילה, מה הקשר לתיקו?

שבח וייס: שניכם לא ביקרתם שם.

יהושע מצא: תסלח לי מאוד, אני אומר לך שיש בתי-חולים שעדיף שלא לפוצץ את הפצע שם בנושא הפוליטי.

יהושע מצא: כי ביקור כזה של שר יכול היה להביא למציאות אחרת.

עבד-אלוהב דראושה: ביקרת בבתי-החולים הערביים בנצרת?

עבד-אלוהב דראושה: למה לך "מוקאסד" – נצרת.

יהושע מצא: ידידי הטוב, אין שבוע שאני לא בשניים מבתי-החולים, והקשים.

יהושע מצא: בתי-חולים לחולי נפש, גריאטריים, ילדים חולים.

יהושע מצא: אשיב על שאלה אחת ולא אכנס לחקירות שלך.

יהושע מצא: אכן הייתי בכל בתי-החולים בנצרת-עילית.

עבד-אלוהב דראושה: נצרת, לא נצרת-עילית.

יהושע מצא: יותר מזה, כאשר שבתי מנצרת העברתי תמיכה לבית-החולים הסקוטי.

יהושע מצא: אני נוהג ממלכתיות בתפקיד שלי, אבל אני מדבר על הצעת אי-אמון שמוגשת על-ידי חברי כנסת.

יהושע מצא: בסיורים אין-ספור, אולי היו מבקרים בבית-החולים בטירה או בבאר-שבע והיו יודעים אולי היום, בימים האלה, מה גורמת שביתת הפסיכולוגים בבתי-החולים האלה.

יהושע מצא: הם היו מזדעזעים לראות כיצד ילדים קטנים שצריכים טיפול פסיכולוגי לא מקבלים אותו, כי הפסיכולוגים לא בשטח.

יהושע מצא: אז אפשר לעשות עוד סיור של חברי כנסת בנושא אחר ואפשר ללכת לאוהל של הפסיכולוגים ולהצטלם.

יהושע מצא: כך לא מקדמים נושא.

יהושע מצא: אולי כדאי שמישהו מחברי הכנסת, מאותם יוזמי דיון, ייזום דיון בבית הנשיא על אותה החלטה של נערי האוצר מלפני שלושה שבועות?

יהושע מצא: כסנקציה על כך שאני סירבתי להעלות את מחיר יום האשפוז ולייקר זאת ב-100 מיליון שקל, הטילו גזירה על בתי-החולים – קיצוץ של 40% ביכולת קניית התרופות שלהם.

יהודה הראל: אבל הם לא אחראים, זה השר – – – נערי האוצר?

יהושע מצא: ידידי הטוב, תרשה לי לקרוא להם "נערי האוצר", מכיוון שהם כל כך נוהגים בקביעת מדיניות, לכן אני קורא להם כך.

יהודה הראל: אבל האחראי הוא שר האוצר.

עבד-אלוהב דראושה: תקרא לילד בשמו – זה ראש הממשלה – – –

יהושע מצא: מאה אחוז, ראש הממשלה, אתה צודק.

עבד-אלוהב דראושה: והוא מזלזל בבריאות.

יהושע מצא: אתה צודק, חבר הכנסת דראושה.

יהושע מצא: בדרך הזאת שכל הזמן תחפש מישהו אשם, אתה תמשיך תמיד להישאר בפינה הזאת שם סגור.

אברהם פורז: אתה רוצה פגישה עם אבו-מאזן, אדוני השר?

אברהם פורז: הוא הכתובת.

שבח וייס: אני דווקא הבנתי שהשר מצא רוצה פגישה עם הנשיא.

אברהם פורז: אל תזלזל בחבר הכנסת דראושה, הוא אצלם גורם משמעותי.

שבח וייס: השר רוצה פגישה עם הנשיא שלנו.

יהושע מצא: ידידי אברהם פורז, כדי להיפגש עם אבו-מאזן או דמויות אחרות, כבן הארץ הזאת דורות לעומק, אני לא צריך שום יוזמה של חבר הכנסת דראושה, ואני לא רוצה להמשיך בזאת, כדי חס וחלילה לא לפגוע בדראושה.

עבד-אלוהב דראושה: אני מבין – – – בגלל – – –

יהושע מצא: רבותי, האם מישהו בבית הזה מאותם מגישי הצעות האי-אמון מזדעק או הזדעק כאשר 2,500 קשישים וקשישות ממתינים לעתים עד בוש ועד כלות חייהם לסידור במוסד גריאטרי?

עבד-אלוהב דראושה: האופוזיציה אחראית לכך?

עבד-אלוהב דראושה: היא לא בשלטון.

שבח וייס: רבותי.

שבח וייס: חבר הכנסת אורי אור.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה.

יהושע מצא: אני אגיד לך למה האופוזיציה אשמה.

יהושע מצא: כי אתה שוב מסתכל בהסתכלות של ריבוע מסוים; אני לא רוצה להגיד מרובע – ריבוע.

יהושע מצא: בנושאים של מערכת הבריאות השוקעת, המתמוטטת – זאת ירושה שאיש לא יאמר לנו: נתנו לכם אותה טובה.

עבד-אלוהב דראושה: ססמאות יפות, אבל מקצצים לך ואתה שותק.

שבח וייס: חברים, נא לאפשר לשר הבריאות.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, נא לאפשר לשר הבריאות לסיים.

יהושע מצא: אני מודיע לך – במערכת הבריאות – – –

עבד-אלוהב דראושה: מקצצים לך ואתה ממשיך לשתוק, כי אתה לא מעז לקום נגד.

שבח וייס: עם העז גמרנו, לא מעז – היום כבר נגמר הנושא הזה.

יהושע מצא: יכול להיות שחבר הכנסת דראושה צריך איזו עז אצלו, אז אולי הוא היה משנה קצת.

נעמי בלומנטל: צער בעלי-חיים.

יהושע מצא: יכול להיות, חבר הכנסת דראושה, אולי נמאס לך כבר לשמוע על מצוקת מערכת הבריאות, כי בסך הכול זה טבעי שלאדם בריא לא מתחשק לעסוק בנושא מסוג זה.

עבד-אלוהב דראושה: אני לא כל כך בריא, כואבים לי הדברים.

יהושע מצא: אבל אתה עברת את זה ותהיה בריא.

יהושע מצא: ביקרתי אותך וידעתי – – –

עבד-אלוהב דראושה: זה נאום מתאים לאופוזיציה, לא לשר הבריאות.

עבד-אלוהב דראושה: זה מתאים לראש האופוזיציה, לא לשר הבריאות.

שבח וייס: חברים, קדימה.

שבח וייס: זהו, חבר הכנסת דראושה.

יהושע מצא: אני רוצה להמחיש את המציאות של בתי-החולים בשתי דוגמאות; דוגמה אחת מבתי-החולים לבריאות הנפש.

יהושע מצא: נמצא פה חבר הכנסת אברהם פורז, לוחם גדול על זכויות אזרח; חבר הכנסת יוסי שריד איננו פה, אבל הוא אוהב להצטייר כלוחם למען זכויות אזרח.

קריאה: – – –

יהושע מצא: תאמין לי שאני עושה לך טובה שאתה פה.

שבח וייס: אני מנסה ללחוץ, מה לעשות?

יהושע מצא: זה דיון של בריאות, שאני להיפך, אני רוצה – – – רבותי, מתברר שיש בבתי-החולים כ-1,000 חולי נפש, שחלקם מסוכנים, במחלקות סגורות, חלקם האחר במחלקות יותר פתוחות, ואילו היו מקבלים את התרופה המסוימת שהם צריכים לקבל, והיא איננה על המדף משום שאין תקציב והיא לא כלולה בסל, מרביתם היו משתחררים לקהילה, חלקם האחר היה עובר ממחלקה סגורה למחלקה פתוחה.

יהושע מצא: אני לא מגלה פה תגלית, את הצעקה הזאת צעקתי לפני שבוע והפניתי אותה לאברהם פורז, לוחם זכויות האזרח.

אברהם רביץ: כמה עולה התרופה הזאת?

אברהם רביץ: לא זול יותר מאשר לתת להם אוכל ושינה בבתי-החולים?

תמר גוז'נסקי: – – –

יהושע מצא: ידידי הטוב, יושב-ראש ועדת הכספים, יכול להיות.

יהושע מצא: לא כך אנחנו בנויים בארץ הזאת – כמה עולה וכמה אתה נותן.

יהושע מצא: יש תרופה, היא לא בסל.

יהושע מצא: קופת-חולים לא מוכנה לשלם אותה.

יהושע מצא: אז אני אתחיל לשלם לקופת-חולים עם כיכר לחם ואגיד: תראו, חסכתם כיכר לחם?

אברהם רביץ: לא, יום אשפוז.

יהושע מצא: ידידי הטוב, קופת-חולים לא נותנת את התרופה, ואיש לא הזדעק בבית הזה.

עבד-אלוהב דראושה: – – – חייב – – –

יהושע מצא: איש לא הזדעק בבית הזה, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים.

יהודה הראל: – – – האופוזיציה – – –

עבד-אלוהב דראושה: השר נואם כאילו היה באופוזיציה, הוא מתאר מצב כאילו הוא לא נוגע בו.

יהושע מצא: חבר הכנסת שריד חסר לי פה, הוא לא נחרד מרמיסת זכויות אזרחים הכלואים בבתי-חולים פסיכיאטריים.

יהושע מצא: אבל כשיוסי שריד צריך לתת נאום חוצב להבות על אחרים – ואני לא רוצה לפרט מי אלה האחרים – שזכויות האזרח שלהם נרמסות או נפגעות, באיזו רטוריקה הוא מופיע בפני הבית הזה.

יהושע מצא: אבל כאן, אפילו לא מלה אחת אמר חבר הכנסת שריד על נושא מערכת הבריאות, שזה נושא חברתי מדרגה עליונה.

יהושע מצא: גם תרופת – – –

אברהם פורז: אדוני השר, אתה עושה עוול.

אברהם פורז: כשמביעים אי-אמון בממשלה על עניין מדיני, לא מדברים על בריאות.

שבח וייס: כן, יש חלוקה.

שבח וייס: חברת הכנסת גוז'נסקי הגישה בענייני בריאות.

אברהם פורז: אז – – – לחברת הכנסת גוז'נסקי.

יהושע מצא: ידידי הטוב, לא יועיל לכם, מכיוון שכרכתם את העניין המדיני עם הבריאות ואת הבריאות עם העניין המדיני, ואמרתי שאני מצר על כך.

יהושע מצא: אבל עולה כאן חבר הכנסת ברק, מי שטוען לכתר המהיגות במדינת ישראל – ואני כבר אמרתי: כולו שדוף, כולו דמגוגיה – והוא לא מוצא לנכון לומר מלה אחת על החולים בעם ישראל; הוא לא מוצא לנכון לומר מלה אחת על כלואים בבתי-חולים במדינת ישראל, הוא לא מוצא לנכון להגיד מלה אחת על כך שחולי איידס אינם זכאים לקבל את התרופה שתציל את חייהם, משום שאין לנושא הזה כספים.

יהושע מצא: זה לא.

יהושע מצא: קל מאוד לכולנו, חבר הכנסת פורז, לנאום בנושאים מדיניים, בנושאים ביטחוניים.

יהושע מצא: כולנו חכמים, כולנו נבונים, כולנו יודעים את התורה הזאת, אבל כשאתה מגיע לנושא החברתי – איך הוא הסתפק במשפטים כלליים שאני רשמתי אותם שם, השארתי על השולחן: אנחנו נעשה, אנחנו נטפל, אנחנו נקדם.

יהושע מצא: דמגוגיה, לא צריך לקדם ולעשות בעתיד, עכשיו יש מלחמה.

אברהם פורז: השר מצא, אתם בשלטון, לא?

יהושע מצא: אנחנו בשלטון, אבל הוא – – –

אברהם פורז: אתה מדבר כאילו אנחנו בשלטון.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לך עוד משהו – האיש השדוף הזה מונה על-ידי שר ביטחון של הליכוד להיות רמטכ"ל.

אברהם פורז: כנראה זו היתה טעות בשיקול הדעת שלו.

יהושע מצא: בואו לא ניכנס לנושאי רמטכ"לות, חבר הכנסת פורז, כדי שלא – – –

אברהם פורז: אבל שר ביטחון – – –

יהושע מצא: אני לא אפגע בשום רמטכ"ל לשעבר, חבר הכנסת פורז, ראינו רמטכ"לים והיו רמטכ"לים במדינת ישראל.

יהושע מצא: אסתפק רק בזאת – – –

אברהם פורז: איך אפשר לומר על אדם, רמטכ"ל לשעבר, שדוף?

אברהם פורז: לדעתי זה מוגזם.

נעמי בלומנטל: הכה בו השידפון.

אברהם פורז: אמרתי שזה רמטכ"ל שמונה על-ידי שר ביטחון של הליכוד.

יהושע מצא: תן לי, אני לא יכול, אני חייב לענות לסדר-יום, אני מצטער.

יהושע מצא: לכבוד אורי אור אני הולך ומקצר.

שבח וייס: כל הנושא הוא אישי, מחודש לחודש אנחנו מחריפים את הדברים.

יהושע מצא: אמרתי שאנחנו גולשים.

יהושע מצא: אני פוסח על כמה דפים שכולם על מערכת הבריאות, וחבל.

נעמי בלומנטל: רצינו לשמוע.

יהושע מצא: חבל, זה היה מעשיר את הידיעה.

יהושע מצא: אגיד בחצאי משפטים – – –

אברהם פורז: ההישג שלך יהיה אם תצליח להוציא מהממשלה שאתה חבר בה יותר למערכת הבריאות.

אברהם פורז: אני מוכן לתמוך בך.

נעמי בלומנטל: הוא מוציא.

יהושע מצא: חבר הכנסת פורז, אני נאבק לקבל תקציבים ואני מקווה שאקבל אותם.

יהושע מצא: לא עליתי לבמה כדי לקבל כאן תקציבים מאיש.

יהושע מצא: אתה לא היית בתחילת הדיון.

יהושע מצא: הצטערתי על כך שמגישים הצעת אי-אמון בנושא הבריאות במקום הצעה לסדר-היום, כדי לקיים דיון מסודר.

יהושע מצא: יש סכנה גדולה שבישראל יתפתח מסלול רפואה נוסף – לבעלי יכולת ולחסרי יכולת.

יצחק כהן: אין סכנה, זה קיים.

יהושע מצא: אני שמח שאתה יודע הכול, לא זו תפיסת עולמי כחבר בממשלה הנושאת באחריות לא רק לביטחון העם הזה אלא גם לחברה בישראל ולבריאותה.

יהושע מצא: ראשית דבר יש לומר לברק וליוסי שריד, המטילים פחדי מלחמה על העם הזה, ולמפלגת העבודה ולמרצ, כי אם תפרוץ מלחמה, חס וחלילה, אני מקווה כי היא לא תפרוץ, אבל אם היא תפרוץ – השר שחל נמצא פה ואני מברך על זה לא כדי לעקוץ, אתה היית מהבכירים בממשלה הקודמת וחווית את הסכם אוסלו מראשיתו, או מייד אחרי ראשיתו כי מראשיתו היו רק כאלה שעבדו במחתרת – אפשר ללכת לפרוטוקולים בכנסת הזאת ולראות את הנאומים אחד לאחד של אנשי האופוזיציה דאז, שלי ושל אחרים, ואמרנו לכם: אתם מביאים מלחמה על עם ישראל.

יהושע מצא: אמרנו לכם: אתם מכניסים את הפלשתינים לעולם האילוזיות והאשליות, שלא נוכל לתת להם – – –

שלום שמחון: סוף סוף מצאו את האשמים למלחמה הבאה.

יהושע מצא: אמרתי לכם:

יהושע מצא: אם חס וחלילה היא תפרוץ – – –

שלום שמחון: אם את כל האחריות אתה מעביר למישהו אחר, אז איפה האחריות שלכם?

יהושע מצא: חבר הכנסת החדש והצעיר, אלה דברים לשחל, מהוותיקים.

עבד-אלוהב דראושה: מה אתם עושים?

עבד-אלוהב דראושה: מביאים למלחמה בכל המזרח התיכון.

יהושע מצא: אמרנו לכם שהסכם אוסלו יגרור את העם בישראל למלחמה.

יהושע מצא: גם אתם, מפלגת העבודה, לא הייתם יכולים לספק היום את הסחורה של הסכם אוסלו; גם אתם, בניגוד לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי, לא הייתם מוכנים לתת את מזרח-ירושלים כבירת פלשתין; גם אתם, בניגוד לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי, לא הייתם מוכנים לתת את זכות השיבה.

יהושע מצא: דרך הסכם אוסלו קיבלו הפלשתינים אותן אשליות של זכות שיבה, מדינה פלשתינית וירושלים כבירה שלהם.

יהושע מצא: גם אתם לא יכולתם לספק את זה.

יהושע מצא: למזלכם הגדול, האמן לי, נפלתם מהשלטון, מזלכם הגדול שלא הספקתם להגיע להתמודדות הזאת.

יהושע מצא: אנחנו מתמודדים בהתמודדות הזאת טוב, בחשיבה נכונה ובכבוד, גם אם הסכם חברון לקח שישה חודשים.

עבד-אלוהב דראושה: הרסתם את תהליך השלום, אתם מובילים למלחמה ולאלימות.

שבח וייס: רבותי, עוד לא התחלנו בדיון.

שבח וייס: לפי הקצב הזה – עד אור הבוקר ועד שחר ינצנץ.

שבח וייס: תאפשרו לשר להשמיע את דבריו.

יהושע מצא: צר לי, אבל נראה שהמלחמה של הצלת נפשות במערכת הבריאות אינה מעניינת את הדוברים של מפלגת העבודה ומרצ כאן, כי זו מלחמה שאין בה לא זוהר, לא כותרות ולא מסיבת עיתונאים המתארת רמטכ"ל המתריע מפני מלחמה עתידית.

יהושע מצא: המלחמה הזאת, המתקיימת להצלת חיי חולים, היא אפורה, אין בה כותרות, אך מי שמתיימר לרצות לקבל את אמון העם, בבקשה שלא יעשה שקר בנפשו וידאג דאגת אמת לאזרח למען שיפור חייו ביום-יום.

יהושע מצא: די לנו בנביאי השקר המזהירים מפני מלחמות ובו בזמן בורחים ממלחמה למען חייהם של חולים, זקנים, ילדים, פגים ונשים.

יהושע מצא: זו המלחמה, אני אומר לחבר הכנסת ברק, לחבר הכנסת שריד, לאנשי מפלגת העבודה ולאנשי מרצ, זו המלחמה שאתם צריכים לעמוד בה, להתריע, להזהיר ולעשות למענה.

יהושע מצא: חבר הכנסת ברק עמד כאן חצי שעה, חבר הכנסת שריד עמד כאן חצי שעה – – –

שבח וייס: לא, לא.

יהושע מצא: עשרים דקות, רבע שעה, התפשרתי אתך.

יהושע מצא: אפילו לא מלה אחת על ההצעה שכוללת גם בריאות.

שבח וייס: לא, זה נפרד.

יהושע מצא: לא, לא.

שבח וייס: השר מצא, ברשותך, אתה הרי פרלמנטר ותיק.

יהושע מצא: אדוני, אל תלמד אותי, הנה זה פה אצלי – 1, 2, 3; גם מדיני וגם חברתי.

שבח וייס: רק בשלישי, וחברת הכנסת תמר גוז'נסקי עמדה בזה.

יהושע מצא: וראש האופוזיציה, המנהיג שלה, זה שעומד ככתר מעל כולם, לא יאמר מלה אחת על הבריאות?

שבח וייס: לא, אלה לא הנושאים שלו.

שבח וייס: תראה: תפקודו בניהול ענייני המדינה.

שבח וייס: זה רק הנושא השלישי.

שבח וייס: אולי יש לנו סדר-יום שונה.

יהושע מצא: כבוד היושב-ראש, אתה יודע מה?

יהושע מצא: לבי לא כבד עליך שאתה מנסה להגן על חבר הכנסת ברק, יכול להיות שזה רצונך.

שבח וייס: מבחינת ה-fair play, אלה שלושה נושאים שונים.

יהושע מצא: ב-fair play הזה האדון ברק היה צריך לדבר כאן על נושא הבריאות – –

שבח וייס: לא.

יהושע מצא: – – ולא רק להזהיר מפני מלחמות, כי זו ההצעה העומדת כאן בפנינו.

יהושע מצא: מהיום עד מחרתיים תאמר לי "לא", זה מה שכתוב פה.

שבח וייס: אני קורא.

יהושע מצא: גם אני קורא.

יהושע מצא: אתה רוצה שנקרא שנינו?

יהושע מצא: אז נקרא עד מחרתיים.

שבח וייס: בוא נתחלף בניירות.

יהושע מצא: הקיפאון בתהליך המדיני והקיצוץ בתקציבי הבריאות ושירותי הרווחה – נכון?

יהושע מצא: אבל זה במסגרת הצעת אי-אמון אחת ולא שלוש הצעות.

שבח וייס: שלוש.

שבח וייס: טוב, רבותי, לא חשוב.

יהושע מצא: אתה צריך להגן עליו, אדוני.

שבח וייס: הפעם אין לי קושי.

יהושע מצא: עד לגבול מסוים.

יהושע מצא: עומד כאן ברק ומאיים באש הגדולה אשר תוצת ובמשפט הציבורי.

יהושע מצא: ריבונו של עולם, אנשי האופוזיציה, די לדבר על משפט ציבורי, משפט ציבורי, בקושי שנה אנחנו בשלטון.

יהושע מצא: המשפט הציבורי כבר היה לפני 12 חודשים, הוא העלה אותנו לשלטון והושיב את מפלגת העבודה באופוזיציה.

יהושע מצא: אתם רוצים כל שנה התמודדות של משפט ציבורי?

יהושע מצא: תהיו קצת יותר רציניים.

יהושע מצא: זה לך, הציבור כבר העמיד את אנשי אוסלו למבחן לפני שנה, הוא העמיד אותם באותו משפט ציבורי של דין הבוחר והפסדתם את שלטונכם.

יהושע מצא: חבל שנהיה עדים, אדוני היושב-ראש, לצערי, כנראה שלוש שנים נוספות לאותו תסכול – – –

עבד-אלוהב דראושה: חס וחלילה.

עבד-אלוהב דראושה: עוד שלוש שנים נסבול?

יהושע מצא: שלוש שנים וחצי, זאת כנסת יותר ארוכה.

עבד-אלוהב דראושה: אתם תפוצצו את האזור כולו.

שבח וייס: רבותי, נמשיך, אנחנו בראשית הדיון.

יהושע מצא: התסכול מעביר אתכם על דעתכם.

יהושע מצא: להפוך כל דיון פה להשמצות ולביזיונות – זה מבייש את הבית הזה, וחבל.

יהושע מצא: לסיום דברי, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שניים-שלושה משפטים, כולם בתחום הבריאות.

יהושע מצא: המערכת נמצאת במצוקה קשה.

יהושע מצא: זו מערכת שב-1995, כאשר יצא חוק הבריאות לאוויר העולם, היו בה גירעונות של מיליארדים רבים.

תמר גוז'נסקי: זה לא משנה ממה?

יהושע מצא: באותם ימים, בראשית 1995, היה הסדר חובות עם קופות-חולים.

יהושע מצא: בסדר, אני אומר לפני 1995.

יהושע מצא: אני מדבר על מה שהיה לפני 1995.

יהושע מצא: היה הסדר חובות עם קופות-חולים, בא לאוויר העולם החוק הזה, והכול אמרו: הנה, מכאן ואילך הכול יתיישר.

יהושע מצא: למלים "מכאן ואילך" יש הסבר, ואומר אותו בחצי משפט ובסוגריים: העלאת השכר של בייגה באותה תקופה, שהקפיצה את כל המגזר, יצרה לא מעט חוסר במקורות ולא השלימו מקורות.

יהושע מצא: בשנים 1996-1995 נוצר הגירעון של 1.3 מיליארד שקל.

יהושע מצא: בשנת 1998 חסרים אותם 1.3 מיליארד שקל.

יהושע מצא: אני אומר לכולכם, ואני אומר זאת בממשלה, אני לא מסתיר, אני לא עומד פה כמי שמייצג אופוזיציה כביכול, אני אומר את הדברים האלה עם כל הקשיים לראש הממשלה ובממשלה.

יהושע מצא: יש ויכוח.

יהושע מצא: אתה, חבר הכנסת שחל, השר לשעבר, יודע יפה מאוד כמה הוויכוח התקציבי קשה ונוקשה.

יהושע מצא: יש ויכוח.

יהושע מצא: אני מקווה שאקבל את המקורות החסרים, כדי שאוכל לנהל מערכת בריאות טובה ללא כל קשר לפוליטיקה כזאת או אחרת.

יהושע מצא: אבל זו מערכת קשה, שאת ההתמודדות לגביה צריך לראות במלוא ההיקף, במלוא הכנות ובמלוא היושר, כדי שאפשר יהיה להצליח.

יהושע מצא: האמינו לי, אם אני לא אצליח בה – – –

שלום שמחון: אם כך, מדוע רצית לעזוב את המשרד הזה?

יהושע מצא: זו שאלה טובה.

יהושע מצא: אשיב לך גם כן.

יהושע מצא: לרגע קט, קט כזה, קטנצ'יק, התפתיתי.

יהושע מצא: התפתיתי לברוח ממצוקות וללכת ככה קצת לתיירות.

עבד-אלוהב דראושה: לטייל קצת.

יהושע מצא: אבל לקח לי שעתיים להתאושש.

שלום שמחון: – – –

יהושע מצא: ידידי הטוב, לקח לי שעתיים להתאושש, לחזור לעצמי ולדעת שהאחריות עלי היא כבדה.

יהושע מצא: אני אומר לך כעת במלוא היושר: לא רציתי להחזיר את משרד הבריאות לימים של שלוש השנים האחרונות, שבהן לא היה שר הבריאות.

יהושע מצא: שלוש שנים לא היה שר בריאות, כי חיים רמון התעסק עם חוק ולא עם בריאות, סנה התעסק עם רמת-הגולן ולא עם בריאות, וצחי הנגבי הספיק לשבת שם חודשיים והוא כבר היה עם המזוודות – למשרד המשפטים.

יהושע מצא: לא רציתי להחזיר את משרד הבריאות לכאוס.

יהושע מצא: האחריות שלי הביאה אותי מייד להתעשת ולהישאר.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך מאוד.

שבח וייס: תודה רבה לשר מצא.

שבח וייס: האם אתה תוכל לגלות לנו אולי איזה סוד, אדוני השר?

עבד-אלוהב דראושה: מה אתה מציע?

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, תן לי רק שנייה לברר משהו.

שבח וייס: אני רוצה לשאול את השר אם הוא יוכל לגלות לנו איזה סוד.

שבח וייס: יש לכם איזו כוונה להאריך היום את הדיונים?

שבח וייס: יש עוד איזו הפתעה הערב?

שבח וייס: כי אז אתן גם לחברי הכנסת זמן חופשי.

נעמי בלומנטל: אי-אפשר לדעת.

יהושע מצא: סהדי במרומים.

יהושע מצא: דיברתי משום שהנושא עניין אותי.

שבח וייס: זה בטוח.

שבח וייס: חשבתי שיש גם כוונה נוספת.

שבח וייס: תודה רבה לשר.

שבח וייס: כן, השר לשעבר שחל?

משה שחל: אם השר שרון, עד אתמול ב-01:00, ידע שהוא שר האוצר ורק ב-01:00 הודיעו לו, אני מבטיח לך ששר הבריאות לא יודע אם לקחו לו את המשרד ומה קורה אתו.

שבח וייס: אחרי ה"פופוליטיקה".

שבח וייס: חבר הכנסת שמחון?

שלום שמחון: ראש הממשלה מחפש עכשיו את המטבע כדי להטילו בין סילבן לבין מיכאל איתן.

שלום שמחון: אם הוא ימצא את המטבע הזאת – הכול יהיה בסדר.

שבח וייס: טוב.

שבח וייס: חבר הכנסת פורז, אתה התחלפת עם חבר הכנסת אורי אור בהסכמתנו, בהסכמתי.

שבח וייס: אתה תפתח את הדיון, ואחריך – חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

שבח וייס: לך יש חמש דקות.

שבח וייס: לעומת זאת, לחברת הכנסת נעמי בלומנטל יש גם חמש דקות.

נעמי בלומנטל: אבל פורז קיבל את חמש הדקות בהפתעה.

שבח וייס: לא, הוא עשה הכנות נפשיות.

שבח וייס: בואו נקפיד על הזמן.

אברהם פורז: חברי הכנסת, אדוני השר, לא אכנס לעניין הבריאות.

אברהם פורז: אני יכול רק לומר דבר אחד: אדוני השר, בעיית הבריאות היא בינך לבין האוצר לבין הממשלה.

אברהם פורז: גם אם האופוזיציה תזכיר את עניין הבריאות בכל נאום 15 פעם, זה לא יפתור שום בעיה.

אברהם פורז: גם אי-אפשר לומר על אדם שבנאום מדיני לא מתעסק בעניין הבריאות, שהוא מתעלם מעניין הבריאות.

אברהם פורז: כולנו יודעים שיש בעיה במערכת.

אברהם פורז: כשחוקקו חוק חדש, מטבע הדברים שהיו לו בעיות.

אברהם פורז: אבל הבעיה היא שלך, הבעיה היא קשה, היא מסובכת, היא מורכבת, ואני גם לא יכול לתת לך עצות איך לפתור אותה.

שבח וייס: ברשותך, אני רוצה לומר משהו למען הפרוטוקול.

שבח וייס: טוב, פולמוס, פולמוס, זה בסדר, אנחנו רגילים לזה.

שבח וייס: היו שלוש הצעות אי-אמון: האחת – תפקודו של ראש הממשלה בניהול ענייני המדינה – העבודה–מד"ע-רע"ם, ואת ההצעה הזאת הגיש חבר הכנסת אהוד ברק; השנייה – תפקוד הממשלה, הצעה שהגיש אותה חבר הכנסת יוסי שריד; השלישית – הקיפאון בתהליך המדיני והקיצוץ בתקציבי הבריאות ושירותי הרווחה, הצעה שהגישה אותה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שבח וייס: כך שאנחנו רגילים לחלוקות האלה, אבל במסגרת הפולמוס הכללי זה בסדר גמור.

שבח וייס: בבקשה.

אברהם פורז: אני רוצה ללכת לדברים היותר-רציניים.

אברהם פורז: אני מתקשה עד היום להבין את מדיניותה של הממשלה בתחום הביטחוני.

אברהם פורז: אי-אפשר מצד אחד לומר שהסכמי אוסלו הם אסון, ומצד שני להמשיך בהם או לפחות להצהיר שהולכים בהם.

אברהם פורז: אם לדעת הממשלה הנוכחית ההסכמים האלה הם אסון, הם היו צריכים לעשות מעשה, להודיע על ביטולם, לשאת בתוצאות וכו'.

אברהם פורז: הם לא עושים זאת, אם כי בפועל הם עושים זאת.

אברהם פורז: העובדה שהממשלה הזאת היא ממשלה מקרטעת, ממשלה שלא הולכת טוב – היא לא דבר שאני אומר.

אברהם פורז: אם אני אומר – אז אולי אני איש אופוזיציה ואני חשוד בזה שאולי אני לא אומר דברים מדויקים.

אברהם פורז: אבל בואו נראה את הדברים באופן לגמרי אובייקטיבי.

אברהם פורז: שר המשפטים, שכנראה עומד להיות שר האוצר, נאלץ להתפטר.

אברהם פורז: השר בני בגין – – –

יצחק כהן: למה הוא נאלץ להתפטר?

אברהם פורז: הוא נאלץ להתפטר.

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: מה קרה?

אברהם פורז: תראה, אני לא רוצה להיכנס לעניין האישי.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לך שאני לא רוצה להיכנס לעניין האישי.

יצחק כהן: נכנסת, נכנסת.

יצחק כהן: למה הוא התפטר?

אברהם פורז: אני רוצה להגיד לך שהוא התפטר כי הוגש נגדו כתב אישום.

יצחק כהן: נו, ומה קרה?

אברהם פורז: הוא זוכה באישום.

אברהם פורז: נכון, הוא זוכה באישום.

אברהם פורז: אבל הוא נאלץ להתפטר.

יצחק כהן: – – –

אברהם פורז: אתה יודע מה?

אברהם פורז: אגיד לך יותר מזה, אגיד לך לשיטתך: הוא נאלץ להתפטר.

אברהם פורז: האם זה "פייר" ששר המשפטים הנוכחי מתיישב על הכיסא ואומר: לא אפנה אותו בשום מקום?

יצחק כהן: לא, לא.

אברהם פורז: אז הוא לא בסדר.

אברהם פורז: זה קלקול?

יצחק כהן: קלקול.

אברהם פורז: קלקול, יפה.

אברהם פורז: השר בני בגין עזב את הממשלה.

אברהם פורז: זה קלקול?

אברהם פורז: לא קלקול?

אברהם פורז: אהה, זה לא קלקול.

אברהם פורז: מאה אחוז.

אברהם פורז: דן מרידור עזב את הממשלה והתפטר.

אברהם פורז: זה לא קלקול, זה בסדר.

שבח וייס: אתם מסתדרים או שאתם צריכים אותי?

אברהם פורז: זה לא בסדר.

אברהם פורז: דוד לוי – – –

שבח וייס: רק רגע, חבר הכנסת יצחק כהן, ואחר כך תמשיך.

יצחק כהן: אתה אדם הגון.

אברהם פורז: תודה.

יצחק כהן: שר המשפטים התפטר מפני שמישהו פשע נגדו.

אברהם פורז: חבר הכנסת יצחק כהן, אני רוצה לומר לך משהו.

אברהם פורז: לא רציתי לומר זאת, אבל אומר זאת.

אברהם פורז: שר המשפטים נתן תצהיר לא מדויק לבג"ץ, ובית-המשפט האמין לו שהוא עשה זאת בתום לב.

יצחק כהן: הוא יצא זכאי.

אברהם פורז: אדם אחר שנותן תצהיר לבג"ץ, מוטב לו שמאוד ידייק בעובדות, ואז אין לו שום בעיה שהוא צריך להסביר שהוא עשה זאת בתום לב.

אברהם פורז: אגב, אני מאמין לו שהוא עשה זאת בתום לב.

אברהם פורז: אבל הדברים בתצהיר לא היו נכונים.

אברהם פורז: הדברים היו לא נכונים.

שבח וייס: לחבר הכנסת טל יש שאלה לחבר הכנסת פורז.

דוד טל: אדוני מטיל דופי בפסק-הדין של בית-המשפט?

אברהם פורז: לא, לא, לא.

דוד טל: יש זיכוי?

דוד טל: כן או לא?

אברהם פורז: אתם מושכים אותי ואני אומר שאין לי טענה, האיש זוכה בצדק.

אברהם פורז: אני סומך על בית-המשפט.

אברהם פורז: אבל אני רוצה להסביר, שמאחר שהעניין מוצג כך שהיתה רדיפה של האיש, שהפרקליטות כביכול בלי שום סיבה הגישה כתב אישום והתנכלה לו – אני אומר שזה לא נכון – – –

יצחק כהן: זה מיקי, מיקי.

אברהם פורז: לא, יש גם פרקליטת מדינה ויש גם פרקליט שהופיע בתיק.

אברהם פורז: שר האוצר המיועד, שאני לא יודע אם הוא מיועד, נתן תצהיר לא מדויק לבג"ץ, ובית-המשפט האמין לו שהוא עשה זאת בתום לב.

אברהם פורז: אם הוא היה יותר זהיר והיה נותן תצהיר מדויק מלכתחילה – כל הסיפור לא היה מתחיל.

אברהם פורז: יש לו אשם בזה שהוגש נגדו כתב אישום.

יצחק כהן: אבל הוא זוכה.

אברהם פורז: הוא זוכה.

אברהם פורז: בית-המשפט האמין לו.

אברהם פורז: בסדר.

אברהם פורז: גם אני מאמין לו.

שבח וייס: חבר הכנסת כהן, בסוף כל הנאום ייגמר סביב נאמן.

שבח וייס: זה לא בסדר.

שבח וייס: תן לו לנוע לשלב נוסף.

אברהם פורז: סיכמנו כך – – –

יצחק כהן: לא כך התחיל הסיפור.

שבח וייס: טוב, עוברים לסיפור השני.

אברהם פורז: אין לי זמן.

שבח וייס: חבר הכנסת כהן, עוברים לסיפור השני.

שבח וייס: הוא התחיל בסיפור לא כל-כך טוב.

אברהם פורז: אם היושב-ראש ייתן לי זמן, אני מוכן לברר את פרשת נאמן עד הסוף.

שבח וייס: לא, אין לנו זמן.

אברהם פורז: אבל אין לי זמן.

אברהם פורז: אני אומר כך: שר המשפטים, לדעתי באופן בלתי הגון, מסרב לפנות את כיסאו.

אברהם פורז: שמענו על כך.

אברהם פורז: השר בני בגין עזב.

אברהם פורז: זה קלקול.

אברהם פורז: השר מרידור נאלץ לעזוב.

אברהם פורז: זה קלקול.

אברהם פורז: השר לוי לא בא לחלק מהישיבות, מחרים, לא מחרים, ברוגז, לא ברוגז.

אברהם פורז: זה קלקול.

אברהם פורז: מפלגת ישראל בעלייה – חלק החרימו את הישיבות, באו, לא באו, כן באו, זה קלקול.

אברהם פורז: במלים אחרות, העסק הזה לא מתפקד כמו שצריך, ולא אני אומר את זה – כל אחד אומר את זה.

אברהם פורז: השאלה היא, אם בכלל ממשלה כזאת וקואליציה כזאת מסוגלות לנווט את המדינה.

אברהם פורז: אני אומר לכם שאני מודאג, ולא משום שאני באופוזיציה; אני כבר רגיל להיות באופוזיציה – זאת קדנציה שנייה שאני באופוזיציה.

אברהם פורז: גם ממשלה שפועלת הפוך ממה שאני חושב במישור האידיאולוגי אבל מתפקדת נכון פחות או יותר – זה סיפור.

אברהם פורז: אבל גם כאשר לשיטתה כל העסק הוא זיגזג אחד גדול, העסק מאוד מאוד מסובך.

אברהם פורז: במלה אחרונה אני יכול לומר לכם, שהיה לי רגע אחד של תקווה, שבו חשבתי שאולי דן תיכון יתמנה לשר האוצר.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לכם, שדן תיכון, מבחינתי, היה מאוד מאוד מתאים להיות שר האוצר גם מבחינת השקפתו הליברלית, גם מבחינת יכולתו, גם בהיותו פרלמנטר ותיק; עובדה שהוא לא מונה.

אברהם פורז: יעקב נאמן מתמנה, אולי, לשר האוצר; אינני יודע.

אברהם פורז: אני לא יכול לומר עליו שום דבר.

אברהם פורז: בקטע הזה אני יודע רק שבשעתו היה לו רעיון, ואני מקווה שהוא לא יחזור עליו; כשהוא היה מנכ"ל משרד האוצר בתקופתו של יגאל הורביץ, הוא הציע לפתוח את כל הכספות של המדינה ולעשות חיפוש בכספות של אזרחי ישראל.

אברהם פורז: אני מקווה שהוא לא יחזור על העניין הזה, אבל אולי האזרחים שיש להם שם משהו צריכים להיות מודאגים, שמא השר החדש באמת יפשפש להם בכספות, אבל אני לא יכול לומר זאת.

אברהם פורז: אני אומר את זה כקוריוז – – –

שלום שמחון: מחר כולם ירוצו לכספות – – –

אברהם פורז: בסדר, שיחזיקו תחת הבלטות.

אברהם פורז: מכל מקום, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת מתפקדת רע מאוד.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אני ממליץ שבעניין הכספות הוא איכשהו ינהל משא-ומתן עם הבנקים כדי שיוזילו את ההחזקה שלהן.

שבח וייס: חברת הכנסת נעמי בלומנטל, ואחר כך – חבר הכנסת יצחק כהן.

שבח וייס: חמש דקות, חברים יקרים.

עבד-אלוהב דראושה: מה יש לך להגן על הממשלה הזאת?

נעמי בלומנטל: ידידי דראושה – – –

שבח וייס: תיכף נשמע.

נעמי בלומנטל: אחרי שאתה שיבחת את אריק שרון לעילא ולעילא, מי אני לידך?

חיים אורון: – – – יצא כל הבלון.

נעמי בלומנטל: חבר הכנסת אורון, פגשתי את ידידנו דראושה, ישבנו יחד ושמעתיו מהלל ומשבח – –

חיים אורון: – – –

נעמי בלומנטל: – – את השר אריק שרון, ואני מעלה זיכרונות, כאן מעל במת הכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: ואת תקפת אותו – –

נעמי בלומנטל: לא, להיפך.

עבד-אלוהב דראושה: – – שראש הממשלה מעניש אותו, והוא לא ממנה אותו לשר האוצר.

נעמי בלומנטל: אני אמרתי דבר כזה?

שבח וייס: רבותי.

נעמי בלומנטל: מעולם.

שבח וייס: עכשיו יש לנו – – –

נעמי בלומנטל: יש לנו שרים אחד אחד.

שבח וייס: עכשיו חברת הכנסת נעמי בלומנטל מתחילה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מוכרחה לומר – –

שבח וייס: עכשיו אני מתחיל למדוד את הזמן.

נעמי בלומנטל: – – שאני בהחלט נהנית לראות אתכם ישובים באופוזיציה, לא מפני שאתם נראים יותר טוב כשאתם יושבים שם מאשר כשאתם יושבים כאן, אלא משום שאני לא התרשמתי שבזמן שישבתם כאן, בארבע השנים שישבתם שם, עשיתם מי יודע-מה.

נעמי בלומנטל: כך שאני לא מוכרחה לומר שאנחנו צריכים לחזור לימים האלה, לא מתגעגעים אליהם.

נעמי בלומנטל: וגם שמעתי קודם את ראש סיעת העבודה מדבר, ואני מוכרחה לומר, שלא הכה בי הברק.

נעמי בלומנטל: לא נראה לי גם שיש לכם איזו בשורה עתידית, איזו תוכנית מרשימה, איזו הודעה מרנינה; והרי בקטע של החזון כבר היינו יחד אתכם וראינו לאן זה הוביל אותנו.

נעמי בלומנטל: האמת, שלא ברור לחלוטין על מה אתם מעלים השכם והערב הצעות אי-אמון.

נעמי בלומנטל: הלוא אתם יודעים כל הזמן שכל הצעת אי-אמון למעשה נותנת אמון בלתי רגיל בממשלה, גם אם הכוונה שלכם הפוכה.

נעמי בלומנטל: ולראיה – אתם תראו את ההצבעה של היום בערב, שגם היא תסתיים ברוב מוחץ; לא כפי שהיה בעבר, בממשלה הקודמת, שעל חודו של איזה קול, שלא נדבר עליו, היתה עולה או יורדת הצעת אי-אמון.

נעמי בלומנטל: כאן בהחלט – כל הצבעת אי-אמון אנחנו מרחיבים בסופה את האמון בממשלה ובראשה.

נעמי בלומנטל: לעניין התכנים.

נעמי בלומנטל: אשר לקיפאון – הקיפאון בתהליך המדיני.

נעמי בלומנטל: מבחינת

נעמי בלומנטל: כם כל מה שאיננו ריצה מטורפת, ריצה של התאבדות לוויתורים, למסירת שטחים, להתרפסות, לכניעה, כל מה שאיננו איבוד הצפון ואיבוד קשר למציאות ולהיסטוריה נקרא, כאן, מעל במת האופוזיציה: קיפאון.

נעמי בלומנטל: אנחנו הולכים בקצב נורמלי, בקצב בטוח, בקצב שמאפשר לבחון מסביב, לראות מה באמת יש לנו, מה קורה, מה מיישם הצד השני, על אילו עקרונות ואילו יסודות אנחנו עומדים, מי עומד מולנו, מי עומד מנגד – – –

שלום שמחון: חברת הכנסת בלומנטל, יכול להיות ששני אנשים מסתכלים על בן-אדם עומד ואחד מהם אומר שהוא הולך?

נעמי בלומנטל: לא, לא.

נעמי בלומנטל: אני בעד שנבחן טוב טוב מי עומד מולנו.

נעמי בלומנטל: אני מוכנה שנעמוד שני צעדים; יותר טוב מאשר נרוץ לוויתורים.

נעמי בלומנטל: כבר היינו שם.

נעמי בלומנטל: בוא נראה מי עומד מנגד, מה המסרים שלו, מה תרומתו, מה הוא מוסיף, אולי נבחן, ידידך ערפאת – – –

עבד-אלוהב דראושה: בינתיים אתם הורסים את תהליך השלום.

נעמי בלומנטל: לא, אדוני.

נעמי בלומנטל: מי שהורס את תהליך השלום – אתה יודע מי זה; זה מי שלא עומד בשום הסכם.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

נעמי בלומנטל: אולי נראה מה הצד השני, ידידך ערפאת, מוסיף להבאת השלום, לרגיעה.

נעמי בלומנטל: אתם יודעים, היינו בסרט הזה כבר קודם, בבריחה מראייה נכונה של המציאות, או בלשון ימים עברו, בכמיהה המסנוורת לחלום, לחזון; פירות הבאושים, הקטסטרופות של ההזיה הזאת – שבענו מהם ודי לנו.

נעמי בלומנטל: מוטב לי לפעול – זאת תשובה לך, אדוני היקר – מוטב לי לפעול בצל הקיפאון האחראי מלשזוף לאור החזון הקפקאי, וזאת התשובה שלי לך על השאלה – לאן אנחנו הולכים.

שלום שמחון: כבת מושב לשעבר, נדמה לי שלא הבנת את השאלה שלי.

נעמי בלומנטל: הבנתי איך אפשר גם לעמוד וגם ללכת.

נעמי בלומנטל: היה מי שהלך ורץ לקראת חזון, וראינו את התהום שהוא נפל לתוכה.

נעמי בלומנטל: וזה גם התברר אחרי כן בבחירות.

נעמי בלומנטל: אני אומרת: נלך צעד צעד מדוד, ואם הצעד המדוד פירושו לעמוד לשנייה, להסתכל מסביב, לראות מי עומד מולנו, איזה צעדים הצד השני עושה אל עבר תהום שהוא מוליך אליה את אנשיו.

נעמי בלומנטל: אני אומרת: יבורך; יבורכו – גם אם אלה היסוסים; ואם אלה מהלכים שיובילו בסופו של דבר לשלום המיוחל – אני בעד.

נעמי בלומנטל: הרי בבסיס הראייה שלכם יש ראייה עצמית מזוכיסטית, שאולי, אם אנחנו כנועים יותר, רופסים יותר, הצד השני ישתנה, יוותר, יפסיק לרצוח סוחרי קרקעות תמימים, יפסיק לעצור ולענות שומרי זכויות אדם, ישנה את דרכו, יפסיק לחפש אבנים, יימנע מלהגדיל את מצבור הנשק, יעביר את המשאבים לנצרכים.

נעמי בלומנטל: אך ברור לכל מי שישנו בצד השני שהשינוי, אם יבוא, יהא מתוך הכרה שהטרור לא ייתן רווחים, ושנאה גם היא לא תיתן רווחים.

נעמי בלומנטל: כל זמן שהצד השני לא יבין זאת, הוא ימשיך בדרך הנלוזה שלו, ולכן אנחנו נבחן את צעדינו היטב; אולי אז ישתנה משהו באזור שלנו, וישתנה לטובה.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת יצחק כהן, ואחריו – לחבר הכנסת אבנר חי שאקי.

שלום שמחון: חבר הכנסת יצחק כהן הוא מרכז הקואליציה בוועדת הכספים.

נואף מסאלחה: חמש דקות.

יצחק כהן: אתה יודע מה קרה לאלה שהמליכו אותם לפני הזמן.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, הלוואי שבאמת היה מצב רוח לצחוק, אבל העסק עצוב, עצוב מאוד.

יצחק כהן: בראשית הדברים אני רוצה להביע תנחומים למשפחתו של רב-סרן נדב מילוא – עוד חלל שנפל במלחמה העיקשת והלא-מובנת, ולדעתי – המיותרת, בדרום-לבנון.

יצחק כהן: בתחילת דברי אני גם רוצה להודיע מראש, לפני תחילת הנאום, שאנחנו, סיעת ש"ס, מביעים אמון בממשלה – – –

אפי אושעיה: למה?

יצחק כהן: אני אסביר.

יצחק כהן: אם תרשו לי אני אחזור לדבריו של הרב עובדיה יוסף שליט"א כפי שצוטטו, ואני שמח שמדי שבוע רשות השידור משתדלת להפיץ את דבר התורה הזה ברבים.

יצחק כהן: כך היא מגבירה את הרייטינג של השיעור היקר והקדוש הזה – – –

שבח וייס: עושה רושם של – – –

יצחק כהן: כן, נכון.

יצחק כהן: קונספירציה.

יצחק כהן: מדי שבוע, בזכות רשות השידור, נוספים עוד לומדים לשיעור התורה הזה, ואני מקווה שגם בשבוע הבא קשביהם למיניהם ישמעו ויאזינו, יהיה דיון ציבורי – – –

שלום שמחון: עכשיו מי שלא שומע – זה כבר לא in.

שלום שמחון: אין ברירה.

יצחק כהן: אבל, מורי ורבותי, דברי הרב עובדיה יוסף כוונו אלינו, חברי הכנסת.

יצחק כהן: בואו נעשה את חשבון הנפש – האם אין אנו מועלים באמון הציבור?

יצחק כהן: הוויכוחים ללא תכלית, ליבוי השנאה בעם, הפירוד והשסע שמלווים ומעמיקים אינשי לא מעליא, כדוגמתו של יוסף שריד.

יצחק כהן: אזכיר את דבריו, אני לא יודע אם כדאי, אבל בכל זאת למי ששכח – להקים יחידות "דובדבן", יחידות "שמשון" ולהילחם ביהודים.

יצחק כהן: חילל פעמיים.

יצחק כהן: פעם חילל את שמם של חיילי צה"ל שעשו מלאכת הגנה; פעם שנייה – שסע מחריד.

יצחק כהן: או שהוא מתבטא – להוריד לחרדים את הראש.

יצחק כהן: ואולי לא היו הדברים מעולם ודומה, מורי ורבותי, שאין שום בעיה לעם הזה, ודומה שהסכמי השלום, התהליך הנפלא הזה שהתחיל, לא תקוע.

יצחק כהן: במלחמה האכזרית בדרום-לבנון האם כסומים היינו?

יצחק כהן: האם אטמנו את אוזנינו מלשמוע את דאגתה של אם?

יצחק כהן: אני, לצערי, אח שכול, ואני יודע מה עובר על המשפחות האלה.

יצחק כהן: אני יודע איזה לילות של מריטת עצבים עוברים על ההורים האלה שבניהם נמצאים בדרום-לבנון.

יצחק כהן: מכאן אני רוצה לאחל להם, שיזכו שבניהם יחזרו בשלום לבתיהם.

נסים דהן: אמן.

יצחק כהן: ודומה, מורי ורבותי, שאין בעיה של תאונות דרכים לטפל בהן, ואין בעיה של מחוסרי דיור – ולאחרונה ראינו את הפינוי האכזרי של מפוני מבשרת-ציון.

יצחק כהן: ודומה שמערכת הבריאות לא קרסה מזמן.

יצחק כהן: וקבוצות אינטרסנטים גורמות להצפת המדינה בעובדים זרים שמאיימים על קיומה של מדינת ישראל מבחינה חברתית.

יצחק כהן: ודומה שנתוני הפשיעה הגואים, שאין להם אח ורע בשום מדינה בעולם – אולי אתם לא יודעים, מדי שנייה, מדי דקה מתבצע פשע חמור.

יצחק כהן: הספינה טובעת.

יצחק כהן: ובמקום להירתם כולנו יחד כאיש אחד ובלב אחד להציל את המדינה מהחורבן, חלילה וחס – אתם עסוקים בהטחת האשמות, מלבים שנאה, מקפיצים עוד פרשה ועוד פרשה ועוד פרשה, שכולן בסופו של דבר מתבררות כעורבא פרח.

יצחק כהן: אויבנו מחככים ידיהם בהנאה, הגירוי כפי שהוא משודר על-ידיכם לעולם הוא, חלילה, לפתוח במלחמה טוטלית נגדנו.

יצחק כהן: אתם מאבדים את עצמכם לדעת.

יצחק כהן: ולצערי, כולנו באותה ספינה.

יצחק כהן: דומה לאותו שוטה שקדח חור ברצפת ספינתו, והקברניט שאל אותו: אדוני, מה אתה עושה?

יצחק כהן: אומר לו: מה אכפת לך, זה התא שלי.

יצחק כהן: אומר לו: הרי כולנו נטבע.

יצחק כהן: אומר לו: זה התא שלי, זו מדינה דמוקרטית, אונייה דמוקרטית, אני אעשה בתוך התא שלי מה שאני רוצה.

יצחק כהן: אבל חלילה האונייה עלולה לטבוע.

יצחק כהן: במקום זה אתם מטיחים האשמות בממשלה שנבחרה כדין – אני מסיים, אדוני – – –

נואף מסאלחה: אני חשבתי שאתה רוצה לשאת דרשה.

נואף מסאלחה: אני קשוב.

יצחק כהן: במקום להירתם למצב החירום הזה, אתם לא מסוגלים לסבול את העובדה שראש הממשלה נבחר בבחירות דמוקרטיות, לפי החוק שאתם הכנתם לו בקדנציה שלכם.

יצחק כהן: הוא נבחר והוא יהיה ראש ממשלה, והממשלה נבחרה כדין וכדת, ואנא תנו לה לגמור את הקדנציה, ולא רק לתת לה לגמור, אלא לעזור, למען העם, למען ילדינו, כדי שנחיה במציאות טובה יותר; האמת והשלום אהבו.

יצחק כהן: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת אבנר שאקי, ואחריו – לחבר הכנסת חיים אורון.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת שלום שמחון, אני שומע את שיחת הוועידה שלכם.

אבנר-חי שאקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הכלי הזה ששמו אי-אמון נולד כדי להביע אי-אמון כאשר יש סיבות אובייקטיביות, כאשר ממשלה נקלעת למצוקה שאין ממנה מוצא, כאשר באמת המדינה, כתוצאה מן המדיניות של אותה ממשלה, נמצאת בסכנת אמת – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כהן, אני לא מרשה, אני מצטער.

נואף מסאלחה: שמענו אותך.

אבנר-חי שאקי: אני רוצה לומר, שככל שאני מנסה להעמיק בעניין וללמוד אותו מקרוב, אינני מוצא סיבה אמיתית, אובייקטיבית, והריבוי הזה רק הופך את הכלי הזה לכלי לא יעיל, לא לאופוזיציה ולא לממשלה.

אופיר פינס-פז: זה בגלל ריבוי התקלות.

אבנר-חי שאקי: אני צופה בהן מקרוב, משתדל ללמוד אותן, אינני מוצא שהן עולות בשום צורה על מה שהיה בימי ממשלות קודמות.

אבנר-חי שאקי: אבל כשאני מתייחס לעניין עצמו – – –

שלום שמחון: חבר הכנסת שאקי – – –

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אני לא מרשה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת שלום שמחון, תן לאדם להשלים משפט ואחר כך תקרא קריאת ביניים.

נואף מסאלחה: תן לו משפט אחד או שניים ואחר כך אתה תגיד מה שתרצה.

נואף מסאלחה: בבקשה, אדוני.

אבנר-חי שאקי: האשמה אחרי האשמה, קטרוג אחרי קטרוג, עלבון אחרי עלבון, והתוצאות לפנינו.

אבנר-חי שאקי: כלומר, עד עצם היום הזה לא הוכח שהאשמות הגדולות אכן יש להן יסוד כלשהו.

אבנר-חי שאקי: אז עכשיו אנחנו שומעים חזור ושמוע: סכנת מלחמה.

אבנר-חי שאקי: אינני יודע אם זה משרת איזה עניין צודק לנו לכולנו, קואליציה ואופוזיציה גם יחד.

אבנר-חי שאקי: אני בא לשאול בכל הכנות את חברי ממפלגת העבודה וממרצ, שאני מעריך אותם, ואני אומר:

אבנר-חי שאקי: האם נכון להשתמש בכלי הזה כדי לנגח את הממשלה ולנסות להביא לביטול ההכרעה הדמוקרטית שהושגה בדרך דמוקרטית, כאשר אין אתה רואה שום יסוד של אמת במציאות?

אבנר-חי שאקי: שכן אם מדובר באי-אמון, איזה אדם ראוי יותר לאי-אמון מאשר ערפאת, מאשר אנשיו?

אבנר-חי שאקי: הרי האיש הזה לא קיים הבטחה אחת מהבטחותיו, חתם באוסלו, הגיע לוושינגטון, קיבל פרס נובל, הגיע לקהיר, הגיע לטאבה, חתם בלי סוף על מסמכים, והתוצאה שהוא אינו מקיים אפילו התחייבות אחת, שהוא מתכחש להתחייבויותיו, שהוא מפר פרופסיונלי של הסכמים, שהאמנה הארורה, הגזענית, עדיין בתוקף, שהפעילות של "חמאס" ושל "הג'יאהד" נבלמה לא כתוצאה מהתערבותו אלא כתוצאה מזה שהממשלה הזאת גילתה יתר עוצמה ויתר הרתעה כלפי אותם ארגונים טרוריסטיים.

אבנר-חי שאקי: אני בא לומר, שלמרבה הצער הממשלה הזאת ירשה ירושה כבדה גם מדינית-ביטחונית וגם כלכלית-חברתית.

אבנר-חי שאקי: מדינית-ביטחונית כיצד?

אבנר-חי שאקי: מפני שהסכם אוסלו האומלל, אף-על-פי שמן הצד האחד היו אנשים נפלאים ונעלים כמו רבין, זיכרונו לברכה, וכמו פרס, ייבדל לחיים ארוכים; מן הצד שכנגד ערפאת, שזכה אומנם יחד אתם באותו פרס נובל, כמה מזעזע לחשוב, צירוף המלים פרס נובל לשלום עם השם יאסר ערפאת, כאשר אתה רואה שהאיש הזה הוא מאחורי כל הרציחות שהיו במשך השנה האחרונה, מאחורי 15 ההרוגים בספטמבר, מאחורי שלוש הנשים הנרצחות בתל-אביב בקפה "אפרופו", למעשה האיש לא פסק יום אחד מלהיות טרוריסט, מלהיות רב-רוצחים, מלרצות בדמם של יהודים באשר הוא דם של יהודים.

אבנר-חי שאקי: צריכים להודות, ברוך השם, במשך השנה הזאת הטרור פחת, ההרתעה גדלה, ואין להשוות.

אבנר-חי שאקי: די לקחת את המספרים כדי ללמוד שבשנה זו, ברוך השם, תודה לאל, שבח לבורא עולם, נהרגו פחות ונפצעו פחות אנשים חפים מפשע מאשר בתקופה המקבילה לה בשנה הקודמת.

אבנר-חי שאקי: בנושא הכלכלי, אין זה סוד שנשארו חובות כבדים, נשאר גירעון אדיר, וממשלה זו הצליחה במאמץ גדול לבלום אותו.

אבנר-חי שאקי: אני רוצה לצטט פה לא אחר מאשר סבר פלוצקר, שהוא בוודאי לא חשוד באהדה מיוחדת לממשלה הזאת.

אבנר-חי שאקי: במאמר מפורט שהוא פרסם זה לא כבר הוא מונה את ההישגים הכלכליים של הממשלה הזאת.

אבנר-חי שאקי: הוא מדבר על כך שהאינפלציה ירדה, שהריבית ירדה, שהגירעון הממשלתי קוצץ כדי מחצית, שהמסים לא עלו, שהגירעון במאזן התשלומים קטן, שהשיטפון ביבוא נבלם, ששוק איגרות החוב יוצב, שהציבור חזר לבורסה, שההפרטה התחילה בפועל, שיש שינוי חיובי בחוק עידוד השקעות הון, שיש צינון הביקושים במשק.

אבנר-חי שאקי: רבותי, ידידי, צריך להסתער, זה תפקידה של האופוזיציה, להסתער על הקואליציה, אבל לתקוף נקודות שבאמת האופוזיציה מראה שיש לה כלים טובים יותר, מדיניות נכונה יותר, אפשרות לעשות יותר טוב.

אבנר-חי שאקי: אבל כשאני בודק אובייקטיבית מה שקרה בשנה האחרונה, אני מודה, היו ויש קלקולים, היו פגמים, היו פאשלות, ללא צל של ספק הרבה דברים טעונים תיקון, היו הרבה עיוותים.

אבנר-חי שאקי: אבל נדמה לי שהסך הכולל הוא שמתגברים עליהם, שהם לא דבר יוצא דופן בחיינו הפוליטיים, שכבר ראינו ראשי ממשלה שעשו טעויות יותר גדולות, שנכנסו לבוץ גדול יותר והביאו את העם למצבים קשים יותר.

אבנר-חי שאקי: מן הסיבה הזאת המפלגה הדתית-לאומית ממשיכה לתמוך בראש הממשלה.

אבנר-חי שאקי: היא מעירה לו את מה שהיא מעירה מפעם לפעם.

אבנר-חי שאקי: היא מנסה לתקן.

אבנר-חי שאקי: אני חושב שכל עניין המינויים שהיה החלק הפגום ביותר בתפקוד הממשלה הזאת, העניין הזה באמת הולך ומתייצב, הולך ומיתקן, והוועדה שקמה אכן תביא לכך שלא ניתקל עוד בתופעות כמו אלה שקדמו והביאו לכל המשברים למיניהם במשך החודשים הללו.

אבנר-חי שאקי: אפשר לומר שהממשלה הזאת לימדה את ערפאת, שארץ-ישראל איננה ניתנת לחלוקה, שירושלים איננה ניתנת לחלוקה, שאנחנו מתכוונים להגן על חלקי ארץ-ישראל, מפני שאין סוחרים במולדת ואין עושים עסקים במולדת.

אבנר-חי שאקי: אנחנו מעוניינים מאוד לקלוט עוד מיליוני יהודים שיגיעו בעזרת השם לארץ הזאת.

אבנר-חי שאקי: אנחנו זקוקים לארץ הזאת גם ביטחונית, וגם יש לנו בה זכויות היסטוריות.

אבנר-חי שאקי: ולכן ריצת האמוק שהיתה בממשלה הקודמת למסור יישובים, למסור אזורים, למסור חלקים מן הארץ, זו היתה טעות גדולה, שלא שירתה את העניין.

אבנר-חי שאקי: ערפאת למד לדעת, שישראל מוכנה לוותר, מוכנה להקים מדינה פלשתינית, מוכנה לוותר על חלק מירושלים.

אבנר-חי שאקי: זו היתה טעות.

אבנר-חי שאקי: ואשר לגולן, אינני יכול שלא לשאול ולשוב ולשאול: אם אומנם סבור מישהו באופוזיציה שאפשר היה להגיע להבנה עם אסד, שאפשר היה לשבת אתו ולסיים עניין – ריבונו של עולם, הממשלה הזאת רק שנה בשלטון, אבל האופוזיציה ישבה ארבע שנים תמימות בשלטון.

אבנר-חי שאקי: והיו מי שהכריזו שהגולן הוא אדמה סורית, היו מי שהכריזו שאין טעם ואין צורך עוד באדמות בגולן, שאפשר להבטיח את הביטחון בדרכים אחרות.

אבנר-חי שאקי: למה בכל זאת אסד לא הסכים לא רק לשבת אתנו, אלא לא הסכים לשלוח את שר החוץ שלו לשבת אתנו?

אבנר-חי שאקי: הקושי נובע כנראה מזה שאסד עדיין לא הפנים, למרבה הצער, את הלגיטימיות של ישראל, את זה שאין כוח בעולם שישבור וינצח אותה.

אבנר-חי שאקי: וכל עוד הוא לא יגיע למה שהגיעו חבריו בקהיר ובעמאן, הוא יישאר באותו מצב אומלל.

אבנר-חי שאקי: צריכים להאמין שהוא אכן יתפקח.

אבנר-חי שאקי: והכול מראה שהיום הוא מתעניין לשבת, למרות הכול.

אבנר-חי שאקי: והוא יסכים בסוף ללא תנאים מוקדמים.

אבנר-חי שאקי: ולא יודיעו לו מראש שמוותרים על הגולן כדי שיואיל בטובו לשבת.

אבנר-חי שאקי: יש רצון בשלום.

אבנר-חי שאקי: הממשלה הזאת רוצה לקדם את תהליך השלום.

אבנר-חי שאקי: אבל תהליך שלום אין פירושו בהכרח ויתור על דברים בסיסיים, החלשה של ישראל, סיכון הביטחון.

אבנר-חי שאקי: הדבר הזה פשוט מסוכן.

אבנר-חי שאקי: אני לא נוהג להשתמש תמיד רק בארגומנט של הביטחון, כי אני אומר שאז יבוא איזה פילוסוף ביטחוני חדש שיאמר: היום, בעידן שלנו, בעידן הטילים, מה ערך ל-50 ק"מ, ל-100 ק"מ.

אבנר-חי שאקי: אנחנו אומרים: יש גם זכויות היסטוריות בארץ הזאת, יש לנו תוכניות גדולות, לעם גדול שיבוא ויתיישב בארץ הזאת.

אבנר-חי שאקי: יש לנו קשר עמוק, היסטורי, זיקה נפשית אל כל המקומות הללו, ואין אנו מצויים שם לשווא.

אבנר-חי שאקי: צר לי ששמעתי היום שהמכשול לשלום הוא ההתנחלויות.

אבנר-חי שאקי: לא זו בלבד שההתנחלויות אינן מכשול לשלום – אם בכלל אנחנו דנים היום עם ערפאת, או נדון עם אסד על עתיד יהודה ושומרון ועל עתיד הגולן, זה בזכות ההתנחלויות הללו.

אבנר-חי שאקי: האנשים הללו באו להתיישב כדי לממש זכות היסטורית, זכות אמיתית, זכות שכבר הוכרה במשפט הבין-לאומי.

אבנר-חי שאקי: ואין כל טעם שאנחנו נודיע מראש לאלה שאנו במשא-ומתן אתם שאנו מודים שאין לנו זכויות בחלקים הללו.

אבנר-חי שאקי: זו טעות, טעות פסיכולוגית, טעות פוליטית, שיסודה בטעות אידיאולוגית.

אבנר-חי שאקי: לכן אני אומר שיש מקום לאמון בממשלה הזאת, כי היא, גם מדינית, גם ביטחונית, גם כלכלית וגם חברתית נקטה ונוקטת דרכים שעשויות ללא צל של ספק גם לקדם את השלום וגם לקדם את הביטחון, כפי שכבר הוכח, וגם לקדם את הכלכלה ואת החברה.

אבנר-חי שאקי: מפני שהדרך היא נכונה.

אבנר-חי שאקי: לצערי היו כמה שיבושים, כמה טעויות, כמה כישלונות וכשלים, אבל זה לא מעיד על דרך לא נכונה.

אבנר-חי שאקי: העם רצה בה, רוב העם רצה בה, אין שום סיבה לחשוב שהוא איננו רוצה בה במשך שלוש השנים הבאות.

אבנר-חי שאקי: ולכן ניתן את האמון ונקווה שהממשלה הזאת תעלה על דרך המלך, תתגבר על המכשולים ועל הקשיים, ואכן תצליח להביא לעם הזה גם ביטחון וגם שלום, גם כלכלה טובה וגם חברה צודקת.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – לחברת הכנסת מרינה סולודקין.

נואף מסאלחה: לפי התיאור שלך, חבר הכנסת שאקי, עוד מעט מתגשמת הנבואה של ישעיהו.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מודה, יש סיעה אחת בכנסת הזאת שאני מבין למה היא מביעה אמון כל כך מלא בראש הממשלה.

חיים אורון: את הסיעה הזאת ייצג כרגע חבר הכנסת שאקי.

חיים אורון: מבחינתו של חבר הכנסת שאקי, יש נושא מרכזי אחד, והוא מצדיק את השימוש במלה קלקולים כדי לתאר אותו.

חיים אורון: כך הוא קורא לזה.

חיים אורון: אתם נכנסתם לממשלה בשביל לחסל את תהליך אוסלו.

חיים אורון: אתם נכנסתם לממשלה בשביל לתקוע את התהליך המדיני, גם במחיר מודע של מלחמה נוספת.

חיים אורון: לא איום במלחמה; גם במחיר מודע.

חיים אורון: האופוזיציה מדברת עליו?

חיים אורון: אנחנו מדברים עליו?

חיים אורון: מה, האם אתם לא קוראים אותם עיתונים כמונו?

חיים אורון: אתם לא נפגשים עם אותם אנשים שאנחנו נפגשים אתם?

חיים אורון: אבל אתם תמיד אמרתם, אין פה שום אשמה, אתם אמרתם שעדיף להחזיק בכל ארץ-ישראל גם במחירים כבדים מאוד – איך אמרת?

חיים אורון: לא נימוקי ביטחון – ואז, גם במחיר מלחמה.

אבנר-חי שאקי: אף פעם – – –

חיים אורון: חבר הכנסת שאקי, אף פעם לא אמרתם, אבל תמיד זה כך היה.

חיים אורון: אף פעם לא אמרתם ותמיד זה כך היה וגם עכשיו.

חיים אורון: אתה מונה את הישגי הממשלה, איש תורה ועבודה?

חיים אורון: כך, מהמאמר שציטטת, נעלם שהאבטלה גדלה ב-40%, הצמיחה – אפס.

חיים אורון: זה לא מעסיק אתכם.

אבנר-חי שאקי: פלוצקר, פלוצקר.

חיים אורון: אגב, הוא כותב את זה במאמר שלו.

חיים אורון: תקרא מה כתוב בסוף – הצמיחה אפס.

חיים אורון: פתאום יש לכם תנא דמסייע.

חיים אורון: זה לא מעסיק אתכם, ודאי בהרכבה של הסיעה עכשיו.

חיים אורון: אתה פעם היית, איך אמרו, קצת יותר מתון, לפעמים.

חיים אורון: אתם מייצגים את הזרם הכי קיצוני, שזאת תכליתו.

אבנר-חי שאקי: התיישבות, בסך הכול.

חיים אורון: תעזוב אותי, לא מדובר בשום התיישבות.

חיים אורון: אתם נושאים את שם ההתיישבות לשווא.

חיים אורון: אתם כל פעם אומרים, גם חברת הכנסת נעמי בלומנטל: לכבד את החלטת הרוב.

חיים אורון: אין גבול לצביעות?

חיים אורון: דמוקרטיה אומרת, ששעה אחרי שהתקבלו תוצאות הבחירות, מי שחושב שמדיניות הממשלה שגויה, שרוי לו לעשות ככל האפשר במסגרת הכללים הדמוקרטיים כדי לקצר שלטון ולהחליף אותו.

חיים אורון: מה הדיבורים האלה "אתם רוצים לבטל החלטה דמוקרטית"?

חיים אורון: אנחנו עושים פה משהו לא דמוקרטי?

חיים אורון: אנחנו עושים את ההפגנות שאתם עשיתם בקדנציה הקודמת?

חיים אורון: אנחנו ממלאים את העיר בתמונות של ראש הממשלה עם כאפיה?

אבנר-חי שאקי: הן היו אישיות?

חיים אורון: ראש הממשלה עם כאפיה של ערפאת זה לא אישי?

חיים אורון: זה כללי?

אבנר-חי שאקי: מי עשה את זה, חמישה – – –?

חיים אורון: תעזבו את הדיבורים האלה.

חיים אורון: זה צמח בחלקו בגינה שלכם.

חיים אורון: עכשיו אתם אומרים: יש לכם בעיה עם הדמוקרטיה.

חיים אורון: איזו בעיה יש עם הדמוקרטיה?

חיים אורון: זכותו של הציבור שחושב שהממשלה הזאת מוליכה אותו לאן שהיא מוליכה, להפעיל את כל הכללים הדמוקרטיים.

חיים אורון: אנחנו מוציאים דיבתה רעה?

חיים אורון: אנחנו בכלל יכולים להתחרות במה שאומרים שרים מתוך הממשלה על הממשלה?

חיים אורון: אנחנו יכולים להתחרות במה שאומרים חברי סיעתך בשיחות פה על ראש הממשלה?

חיים אורון: אנחנו מדברים במונחים כאלה?

חיים אורון: לנו יש תחושה, שאתם בחלקכם שותפים לה, שמדינת ישראל שבויה בידי הנהגה שמדינת ישראל לא ראויה שהיא תהיה בראשה, שאיננה מסוגלת לתפקד.

חיים אורון: תראה מה שקורה היום.

חיים אורון: אני מאשים אתכם – אתכם בעצם לא, אתם מבסוטים מהמצב הזה, כי כמה שניתקע יותר בבוץ של הקסבה של חברון והקסבה של שכם, אתם לשיטתכם הצלחתם, כי אתם היחידים שנשארתם שעוד מאמינים באיזו אשליה של ארץ-ישראל השלמה, וארץ-ישראל השלמה, לשיטתכם, יכולה להתקיים רק כאשר יהיה עימות טוטלי עם הפלשתינים.

אבנר-חי שאקי: חס וחלילה.

חיים אורון: כאשר יכבשו מחדש עם טנקים את שכם ואת חברון ואתם תסבירו שזה הסכם אוסלו, רק אז אתם תחזרו בעצם לבסיס האידיאולוגי שלכם.

חיים אורון: כל זמן שזה לא מתקיים אתם בבעיה, כי לא ממשלה שלנו, ממשלה שאתם שותפים בה מדברת על אלון פלוס, על כל מיני פיקציות כאלה שאין להן ידיים ורגליים – על 50% מהגדה המערבית, על 60% מהגדה המערבית – אז ודאי שאתם באים ואומרים: אנחנו רוצים לתקוע כמה שיותר עמוק.

חיים אורון: את המחיר הזה של התקיעה נשלם כולנו, והוא יהיה חמור מאין כמותו.

חיים אורון: לכן, יפה שעה אחת קודם, וככל שיקצרו ימיה של הממשלה הזאת כן ייטב.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחברת הכנסת מרינה סולודקין, ואחריה – לחבר הכנסת שלום שמחון.

מרינה סולודקין: כקודמי, אני וסיעתי ישראל בעלייה – –

נואף מסאלחה: אומרים "כבוד היושב-ראש" או "אדוני היושב-ראש".

מרינה סולודקין: כן, אחר כך.

מרינה סולודקין: – – משתתפים בצערה של משפחת נדב מילוא.

מרינה סולודקין: ועכשיו, כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הייתי רוצה לפתוח ולומר, שחלק מן הטענות של האופוזיציה מוצדקות.

מרינה סולודקין: קיימת שורה של בעיות בתפקוד הממשלה, בניהול המדינה ובניהול התהליך המדיני.

מרינה סולודקין: אחד הגורמים שיצרו חלק ניכר מן הבעיות בקבלת ההחלטות של הממשלה הוא חוסר היציבות היזום וכן ניסיונות לדה-לגיטימציה של הממשלה מצד האופוזיציה.

מרינה סולודקין: הסיפור הזה אינו חדש, ראינו אותן תופעות בתקופת הממשלה הקודמת, של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ושמעון פרס, ייבדל לחיים ארוכים.

מרינה סולודקין: נראה לי שהגיע הזמן ליצור מהלך חקיקתי שיגביל את האפשרות להגשת הצעת אי-אמון לאחת לחצי שנה.

סאלח סלים: זה לא דמוקרטי.

מרינה סולודקין: המחזה הזה שאנו נאלצים לצפות בו על בסיס שבועי הוא חסר תכלית, במיוחד לאור העובדה שחוק הבחירה הישירה ממילא אינו מאפשר הפלת הממשלה ללא רוב של 61 חברי כנסת.

מרינה סולודקין: כולנו יודעים היטב שהרוב הזה מאוד מאוד נדיר.

מרינה סולודקין: סיבה נוספת, לדעתי, להפרעות בתפקוד הממשלה היא ההזמנות הבלתי-נגמרות למתן עדות במשטרה.

מרינה סולודקין: ראינו בזמן האחרון לא מקרה אחד ולא שניים של אישי ציבור שנקראו למשטרה, לוו בתקשורת שלילית ביותר, ולבסוף לא נמצא נגדם שום דבר.

מרינה סולודקין: לאחר שהסתיימה פרשת דרעי–בר-און, והאספקט הפוליטי של פרשת לרנר יסתיים כנראה באפס תוצאות, מתחילה פרשה חדשה של דיור לחרדים ברכס-שועפאט.

מרינה סולודקין: כלומר, שום חלק של הקואליציה לא הצליח להימלט למעשה מקשר לא מחמיא עם המשטרה.

מרינה סולודקין: לאחר כל אלה כבר לא נותר זמן לעסוק בניהול המדינה.

מרינה סולודקין: יש לי אמון מלא בעבודת המשטרה, אולם יש לי ספקות רבים לגבי המניעים של אישים במערכת הפוליטית שמזינים בזדון את המשטרה במידע כוזב ושקרי, שאינו עומד, פעם אחר פעם, במבחן בית-המשפט.

מרינה סולודקין: כאשר האופוזיציה מעבירה ביקורת כל כך חריפה על תפקוד הממשלה, הייתי רוצה לראות גם הצעות אלטרנטיביות ופעילות אופוזיציונית אמיתית.

מרינה סולודקין: האופוזיציה כיום שותקת כדג שנזרק לחוף.

מרינה סולודקין: אין שום תוכנית לפתרון משבר הדיור לזוגות צעירים, לעולים ולמעמד הבינוני-הנמוך.

מרינה סולודקין: המשבר החברתי בין דתיים לחילונים רק הולך ומחריף, וגם לאופוזיציה יש יד בדבר.

מרינה סולודקין: ודוגמאות אחרות לא חסרות.

אפי אושעיה: במה?

אפי אושעיה: במה?

מרינה סולודקין: אם אתם רוצים שינוי, תביאו את האלטרנטיבות שלכם לדיון ציבורי גלוי ונוקב.

אפי אושעיה: הנה, אי-אמון זה דיון ציבורי.

אפי אושעיה: מה את רוצה?

מרינה סולודקין: אל תסתירו את שאיפתכם להגיע לשלטון בניסיונות אימפוטנטיים להפיל את הממשלה באי-אמון.

מרינה סולודקין: כמובן, סיעת ישראל בעלייה מביעה אמון בראש הממשלה.

אפי אושעיה: למה?

אפי אושעיה: תגידי למה.

מרינה סולודקין: יש סיבות.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת שלום שמחון, ואחריו – חבר הכנסת זנדברג.

נואף מסאלחה: יש לך שלוש דקות.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תקופה ארוכה אני עוקב בנאמנות אחר עבודת ראש הממשלה והממשלה, ואני אומר לך, ראש הממשלה, כי לא מצאתי ולו חלקה אחת בריאה.

שלום שמחון: השטחים חזרו לבעור, התסיסה ברחוב הפלשתיני המתוסכל הולכת וגוברת, ואתה, היכן אתה?

שלום שמחון: אתה, ראש הממשלה, עסוק במטבחון שעוד יוביל אותנו לאסון.

שלום שמחון: אני אומר לך, ראש הממשלה, ניסיתי לחפש נקודת אור, התאמצתי למצוא לנו תקווה, שנה שאתה בשלטון ואין אור ויש רק דאגה גדולה.

שלום שמחון: אני קורא לך כי תתעשת, מדינת ישראל היא של כולנו, ואני מודאג מאוד, מודאג עד לאן עוד נידרדר.

שלום שמחון: ראשי זרועות הביטחון מתריעים על סכנת התלקחות באזור, העולם שוב כולו נגדנו, גם ארצות-הברית, הידידה הגדולה שלנו, מאותתת לנו, ושרת החוץ מדלין אולברייט מסרבת להגיע לישראל.

שלום שמחון: מה עוד צריך?

שלום שמחון: אני חייב להתוודות: ציפיתי שאת הצעת האי-אמון בראש הממשלה יגישו חבריו מבית, אלה שהלכו אתו לבחירות, אלה שמכירים אותו טוב מכולנו, אלה שאומרים היום שאין להם אמון בך, ראש הממשלה.

שלום שמחון: אני מדבר על אנשים מרכזיים וחשובים במפלגתך ובקואליציה שלך: ראש הממשלה לשעבר יצחק שמיר, פטרונך משה ארנס, השר לשעבר בני בגין, שר האוצר לשעבר דן מרידור, חבר הכנסת דוד ראם, חבר הכנסת דוד מגן ושאר חברי הכנסת של גשר.

שלום שמחון: בדרך השלישית נשמעים קולות להקדמת הבחירות, ומצעד המאוכזבים גדל כל יום.

שלום שמחון: רשימת החברים בקרב הקואליציה שלא נותנת בך אמון, אדוני ראש הממשלה, רק גדלה.

שלום שמחון: אני רוצה להזכיר לך, שרק לפני שבוע כינס שר בכיר בממשלתך מסיבת עיתונאים כדי לומר לציבור שאין לו אמון בך.

שלום שמחון: השר תקף אותך.

שלום שמחון: אדוני ראש הממשלה, אלה קולות שאמורים להישמע על-ידי אופוזיציה לוחמת ולא על-ידי קואליציה מבית.

שלום שמחון: בשבועות האחרונים אנחנו רואים ושומעים איך האינתיפאדה חוזרת למילון המושגים שלנו, והיכן ראש הממשלה?

שלום שמחון: ראש הממשלה עסוק בשיבוצים בממשלה כבר שלושה שבועות.

שלום שמחון: ההשקעה היחידה של ראש הממשלה בממשלתו היא סקרי פופולריות שהוא עורך לשריו ולכבוד נשיא המדינה.

שלום שמחון: אני מנסה לבחון את המצב: ענף הבנייה במשבר, הקבלנים הגדולים מתחילים להתמוטט.

שלום שמחון: היה היום דיון בוועדת הכספים של הכנסת, הופיע שם מנכ"ל התאחדות הקבלנים, והתמונה שהוא הציג, אף שהוא איש ליכוד, היתה תמונה עגומה מאוד-מאוד, והיא מצביעה על כיוונים אפשריים.

שלום שמחון: כל אחד מאתנו יודע שקיפאון בענף הבנייה הוא סכנה גדולה למשק.

שלום שמחון: יש ירידה בהיקף משלוחי היצוא, ובתפוקה התעשייתית נרשם קיפאון.

שלום שמחון: התעשייה במשבר, מגמת הירידה בהיקף ההשקעות בישראל נמשכת.

שלום שמחון: בדיווח של מנהל מרכז ההשקעות בשבוע שעבר לוועדת הכספים הסתמנה מגמה מדאיגה: יש ירידה של למעלה מ-30% בביקושים ו-40% בהשקעות בפועל של הממשלה הנוכחית.

שלום שמחון: מסקר שנערך על-ידי אגף הכלכלה בהתאחדות התעשיינים עולה, כי קרוב ל-50% מהמפעלים מדווחים על ירידה במכירות.

שלום שמחון: עוד דווח, כי בקרוב ל-60% מהמפעלים יש שחיקה ברווחיות.

שלום שמחון: שר התעשייה והמסחר נתן שרנסקי, זה שהגן קודם על הממשלה מטעם ישראל בעלייה, אמר את הדברים הבאים: אני רואה בדאגה רבה את השחיקה המתמשכת בכושר התחרות של התעשייה הישראלית.

שלום שמחון: השר מודאג – גם אנחנו.

שלום שמחון: התיירות במשבר, מספר התיירים שבאים לישראל ירד מאוד, כל המשק בהתמוטטות.

שלום שמחון: ראש הממשלה, שיצא בהכרזה מרעישה על הפרטות כמדיניות כלכלית מובילה, ממשיך להעמיד פנים כאילו תוכנית ההפרטה שלו היא הצלחה מרשימה, אך מה לעשות והמציאות העגומה גם בשטח זה, בחברות הממשלתיות העיקריות, מבליטה שום אצל ראש הממשלה את המרחק הרב בין מלים והצגות לבין מה שקורה בשטח ומה שנדרש באמת.

שלום שמחון: הבטחתם לחקלאים שתעגנו את זכויותיהם בקרקע, אבל אתם הולכים להשמיט את הקרקע מתחת לרגליהם.

שלום שמחון: הפיקדון שקיבלנו, אנחנו החקלאים, על מנת לסרטט את מפת הארץ, עומד להפוך לגוש בטון גדול אחד.

שלום שמחון: הצבע הירוק עומד להפוך לאפור, ואנו החקלאים נלבש שחור.

שלום שמחון: זה שלושה שבועות אין שר אוצר למדינת ישראל.

שלום שמחון: אני שומע את שריך המודאגים מתראיינים בפחד ואומרים דברים קשים.

שלום שמחון: הם מביעים אי-שביעות רצון מתפקודה של הממשלה, ואני אומר לך, ראש הממשלה, אין לך תמיכה לאי-עשייה, למינויים הכושלים ולמשבר המדיני והחברתי.

שלום שמחון: בסקר שנערך בערוץ-2 בליל שישי האחרון, בקרב חברי הכנסת של הקואליציה בלבד, הוצגה תמונה מדהימה: 75% מחברי הקואליציה שלך, אדוני ראש הממשלה, אומרים שלממשלה אין זכות קיום.

שלום שמחון: 75% מחברי הכנסת מהקואליציה מעריכים שתתקיימנה בחירות במהלך השנה הקרובה.

שלום שמחון: ואם לא די בכך, ביום חמישי האחרון הוצג סקר ב"מבט", ולפיו 75% מהציבור לא נותנים אמון בראש הממשלה ורוצים שינוי.

שלום שמחון: השרים שלך לא נותנים בך אמון, המפלגה שלך לא נותנת בך אמון, הקואליציה שלך לא נותנת בך אמון והציבור לא נותן בך אמון.

שלום שמחון: לכן, אדוני ראש הממשלה, אני קורא לך להתפטר.

שלום שמחון: זו היתה שנה אחת יותר מדי, ויפה שעה אחת קודם.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, ואחריו – חבר הכנסת סאלח סלים.

נואף מסאלחה: חמש דקות.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת – – –

סאלח סלים: אתה עונה לו?

אליעזר זנדברג: אני אענה כפי שאמצא לנכון.

אליעזר זנדברג: יש אדם אחד שאני רוצה לענות לו עוד קודם, אך הוא אינו נמצא כאן.

אליעזר זנדברג: זהו חבר הכנסת שריד.

אליעזר זנדברג: הקשבתי ברוב קשב לנאום העיזים שלו.

אליעזר זנדברג: פעם אחר פעם חזר חבר הכנסת שריד על מוטיב העז בווריאציה א' ובווריאציה ב', ג' וד' – עז, עוד עז ועוד עז – כל פעם הוא דיבר על העיזים, רק עז אחת הוא שכח, רק עז אחת חבר הכנסת שריד לא הזכיר בנאום שלו, והיא העז של אוסלו, שסיבכה אותנו וגרמה לנו להימצא במצב שבו מצד אחד אנו מדברים שלום וחוטפים התקפות טרור, ומצד שני אלה שאנו חתומים אתם לא מכבדים את ההתחייבויות, אבל מצפים שניתן להם עוד ועוד – ג'סטות, ויתורים ומחוות.

אליעזר זנדברג: על העז הזו חבר הכנסת שריד לא דיבר.

אליעזר זנדברג: ויש עוד עז אחת שהוא לא דיבר עליה – העז של השעיר לעזאזל.

אליעזר זנדברג: זוהי אותה עז שזורקים מגובה רב ככפרה על כל חטאותינו, על מנת שתמות ותכפר.

אליעזר זנדברג: אני חושב שהעז ההיא קשורה איכשהו לעז של אוסלו, לפחות במובן של סכנה, הרס ומוות.

אליעזר זנדברג: זה מה שהעז של אוסלו עלולה לגרום ובפועל גם גרמה למדינת ישראל.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דראושה, אתה צריך לסדר פגישה בין רפול לבין ערפאת.

עבד-אלוהב דראושה: אני לא מוכן.

אליעזר זנדברג: אני רוצה להזכיר לציבור בישראל דבר חשוב מאוד: הממשלה הזאת היא ממשלה שהחליטה שצריך לשים קץ למדיניות של לתת, לתת ולתת.

אליעזר זנדברג: אם חתמת על הסכם שיש לך מחויבות כלפיו, אבל יש גם מחויבויות של הצד האחר – הצד האחר צריך בראש ובראשונה לכבד את ההתחייבויות.

אליעזר זנדברג: אגב, בהסכם חברון יש נספח המפרט את ההפרות, את הדברים שהפלשתינים צריכים לממש והם לא עושים.

אליעזר זנדברג: באה הממשלה ואומרת: אדון ערפאת, אתה רוצה להתקדם, בבקשה.

אליעזר זנדברג: קודם כול תמלא אחר ההתחייבויות שלקחת על עצמך ועל הרשות הפלשתינית וטרם ביצעת.

אליעזר זנדברג: אחר כך נדבר.

אליעזר זנדברג: באה הממשלה ואומרת: לפני שאני נותנת 90% מהשטח בשלוש פעימות, תראה לי שאתה בכלל רציני, תראה לי שאתה מתכוון ללכת אתי בכיוון של שלום אמיתי.

אליעזר זנדברג: מה היתה מלכודת אוסלו?

אליעזר זנדברג: ואת זה הציבור צריך לזכור, וכאן ההבדל בין הממשלה הזו לממשלה אחרת.

אליעזר זנדברג: הממשלה הקודמת ובכירים באופוזיציה היום התכוונו לתת 90% מהטריטוריה של יהודה ושומרון במהלך שלוש פעימות שהיו עתידות להסתיים בעוד חודשיים.

אליעזר זנדברג: אם היינו במצב הזה, בלי לפתור את הבעיות האמיתיות שהן לב הסכסוך, כמו הוויכוח סביב ירושלים וסביב המהות של הישות הפלשתינית, עתיד ההתיישבות ביהודה ובשומרון וטענת הפליטים לזכות השיבה – את כל זה דחינו ל-1999 – ב-1997 היינו צריכים להיות בלי קלפים, בלי אדמה, בלי טריטוריה ובלי פתרון.

אליעזר זנדברג: ומה היינו עושים עד 1999, איך היינו פותרים את העניין, כאשר הדבר העיקרי שערפאת רוצה – אדמה – לא היה ברשותנו במהלך המשא-ומתן?

אליעזר זנדברג: את זה יצרה הממשלה הקודמת, את הציפיות האלה בנתה הממשלה הקודמת.

אליעזר זנדברג: למלכודת הזאת הכניסה אותנו הממשלה הקודמת.

אליעזר זנדברג: והממשלה הזאת שינתה את העניין הזה.

אליעזר זנדברג: השינוי המהותי הזה שווה יותר מכל הדיבורים על קלקולים ומכל הדיבורים על אי-אמון וכדומה.

אליעזר זנדברג: רבותי, אנחנו שינינו והתחלנו להיחלץ מן המלכודת שהממשלה הקודמת טמנה לנו כולנו, ואת זה הציבור בישראל צריך לזכור.

אליעזר זנדברג: כי כל מי שאומר: אנחנו רוצים רק להחליף את ראש הממשלה, האיש הזה לא מוצא חן בעינינו, לא שום דבר אחר – מי שאומר את זה מטעה את הציבור.

אליעזר זנדברג: הכוונה שמסתתרת מאחורי זה היא לחזור לדרך הממולכדת של אוסלו, של פעם.

אליעזר זנדברג: הכוונה שמסתתרת מאחורי זה היא לשוב למצב שבו אנחנו ניתן את האדמה ולא נקבל דבר בתמורה.

אליעזר זנדברג: אני חושב שהציבור בישראל הוא אינטליגנטי מספיק כדי להבין את התרגיל הזה שמנסים לעשות לא רק פה בפרלמנט, גם אנשים שכאילו מקימים תנועות עממיות שהן לכאורה חוצות קווים פוליטיים.

אליעזר זנדברג: אין דבר כזה.

שלום שמחון: שאלה.

שלום שמחון: אני רוצה לדעת מה אתה אומר על העובדה, שעומד שר החוץ, שממונה על התהליך המדיני, שקיבל עכשיו חיזוק, ואומר שאין לו אמון בראש הממשלה.

שלום שמחון: לא אני אמרתי את זה, הוא אמר.

אליעזר זנדברג: חבר הכנסת שמחון, כבר אמרתי בדיון הקודם, אינני יודע אם היית נוכח או לא, שקלקולים ואמירות כאלה ואחרות היו ויהיו, ומן הסתם העניינים האלה לא יסתיימו.

אליעזר זנדברג: זה טבעם של דברים.

אליעזר זנדברג: אבל אני חושב שצריך להסתכל על התהליכים ועל המהות.

אליעזר זנדברג: אני רוצה לענות לך דווקא בעניין אחר.

אליעזר זנדברג: אתה הזכרת כאן את המצב הכלכלי.

אליעזר זנדברג: בוא נגיד את האמת.

אליעזר זנדברג: איזה מין קופה ואיזה מין משק אנחנו קיבלנו?

אליעזר זנדברג: את התקציב של 1996 בזבזה הממשלה הקודמת בחצי שנה.

אליעזר זנדברג: בנו תקציב כאילו יהיה גידול עצום בהכנסות, ובפועל גידול בהכנסות לא היה, אבל גידול בהוצאות היה על-פי אותה תחזית שלא התקיימה.

אליעזר זנדברג: אז קודם כול צריך לעשות מעשה, לעצור את האוברדרפט.

אליעזר זנדברג: את זה עשתה הממשלה בשנה הראשונה.

אליעזר זנדברג: בלי זה אין התקדמות.

אליעזר זנדברג: אולי בטווח הקצר לא רואים תוצאה מסוכנת, אבל בטווח הארוך התוצאה תהיה מסוכנת הרבה יותר.

אליעזר זנדברג: הישגים בסיסיים לממשלה בשנה הראשונה – יש.

אליעזר זנדברג: נחלצנו ממלכודת אוסלו, ואני חושב שייצבנו בצעדים קשים, כואבים, את הסכנה הכלכלית שרבצה בפתח.

אליעזר זנדברג: לכן אני אומר, יש לממשלה הזאת עוד זמן, ומן הסתם היא עוד תעשה פעולות רבות לשפר את המצב ולהיטיב עמו, ואין כל סיבה שבעולם להביע בה אי-אמון כאן.

אליעזר זנדברג: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת סאלח סלים, ואחריו – לחבר הכנסת אברהם רביץ.

נואף מסאלחה: בבקשה.

סאלח סלים: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ההצבעה היום נדחתה לשעה 22:00 בגלל ההלוויה של קצין צה"ל שנפל בלבנון.

סאלח סלים: אני שולח מפה את תנחומי למשפחה ומשתתף בצערה.

סאלח סלים: עד מתי?

סאלח סלים: עד מתי זה יימשך?

סאלח סלים: בחורים, עוד בהתחלת החיים שלהם, כל שבוע, כל שבועיים נופלים בחורים.

סאלח סלים: מה יש לנו לעשות בלבנון?

סאלח סלים: איזו דאגה יש לבנים האלה?

סאלח סלים: הרי הלבנונים אומרים: אנחנו כבושים ומתנגדים לכיבוש.

סאלח סלים: תצאו משם.

סאלח סלים: כל דרישתם היא שהכובש יצא מלבנון.

יצחק וקנין: אז יהיה שקט?

סאלח סלים: אז יהיה שקט, כן.

יצחק וקנין: אתה גר שם, לא?

סאלח סלים: כן.

סאלח סלים: זה לא משחק, זה עניין של דם.

סאלח סלים: עד מתי ישתקו האמהות?

סאלח סלים: אני לא מבין, זה זלזול בחיי בני-אדם.

סאלח סלים: צריך להגיד די, שיצאו מלבנון, כי הבחורים האלה צריכים לחיות.

סאלח סלים: הם לא נולדו כדי למות.

סאלח סלים: וכולם יודעים שבסופו של דבר נצא מלבנון.

סאלח סלים: מה יש לנו לחפש שם?

סאלח סלים: כל זמן שהכיבוש הישראלי בדרום-לבנון נמשך, יימשכו ההריגות.

סאלח סלים: אין, אין תשובה אחרת.

סאלח סלים: כשהצבא יצא משם לא תהיה ללבנונים סיבה לתקוף את ישראל.

סאלח סלים: לכן אני חושב, שההורים של החיילים האלה בלבנון צריכים כבר לקום ולהגיד לממשלה הזו: די, לא מוותרים על הילדים שלנו.

סאלח סלים: לממשלה הזו אין רגש.

סאלח סלים: היא לא עשתה דבר במשך שנה כדי להתקדם בתהליך השלום.

סאלח סלים: היא עשתה דברים הפוכים.

סאלח סלים: חבר הכנסת זנדברג שדיבר לפני הוא עורך-דין.

סאלח סלים: אינני יודע כמה הוא מוצלח במקצוע שלו, אבל בסילוף הוא מוצלח.

סאלח סלים: הוא אומר, שהממשלה שלו הודיעה שהיא מקבלת את הסכם אוסלו, אבל כל הפעולות שלה הן נגד אוסלו.

סאלח סלים: הממשלה הזו משקרת.

סאלח סלים: הם אמרו שהם מקבלים את אוסלו כדי להיראות בעיני העולם כממשלה שמכבדת חוק ומכבדת הסכמים אבל בפועל הם עובדים נגד אוסלו.

סאלח סלים: הם לוחצים ולוחצים יותר ויותר על העם בשטחים הכבושים, אם זה בחברון ואם בערים אחרות.

סאלח סלים: הלחץ גובר וגובר, ואז מתחילים הפלשתינים להפגין נגד הכיבוש, וזו זכותם.

סאלח סלים: מאשימים את הפלשתינים שהם לא עומדים בהתחייבויות שלהם.

סאלח סלים: זה שקר, כי הממשלה הזו בכוונה לא רוצה שלום.

סאלח סלים: אם היא אומרת שהיא רוצה בשלום, אלה הם שקרים.

סאלח סלים: כי מי שרוצה שלום צריך לעשות לפי השלום.

סאלח סלים: הוא צריך להתקדם, צריך לכבד את הצד השני.

סאלח סלים: כל הזמן מאשימים את הרשות הפלשתינית שהיא לא עומדת בהתחייבויות.

סאלח סלים: מה נדרש מהרשות הפלשתינית?

סאלח סלים: האמת היא, שהממשלה הזו לא רוצה להתקדם בתהליך השלום והיא עושה ההיפך מהסכמי אוסלו בשטח, כפי שראינו כל הזמן ובמיוחד בשבועות האחרונים בשטחים הכבושים.

סאלח סלים: המתנחלים שם מתגרים באוכלוסייה המקומית, ויש להם כיסוי מצה"ל.

סאלח סלים: בלי צה"ל הם לא היו מעזים לעשות כך.

סאלח סלים: מי שלא מאמין לדברים שלי, יבוא לבקר אתי בחברון וישמע איך המתנחלים מתגרים בהם, זורקים עליהם ביצים, אבנים ועגבניות בכוונה, ולמתנחלים האלה יש גיבוי מחיילי צה"ל.

סאלח סלים: האשם הוא בממשלת ישראל שנותנת גיבוי למתנחלים האלה.

סאלח סלים: כל זמן שהמתנחלים נשארים שם, חבר הכנסת יהודה הראל, בהחלטה מראש שהם לא רוצים שלום, הם לא ייתנו לשלום להתקדם.

סאלח סלים: לכן, כל זמן שהמתנחלים יישארו, השלום לא יתקדם.

נואף מסאלחה: תודה לחבר הכנסת סאלח סלים.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת אברהם רביץ – איננו באולם.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יהודה הראל, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה.

נואף מסאלחה: לפני כן, הודעה לסגן מזכיר הכנסת, בבקשה.

ד' לב: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיע, כי הונח על שולחן הכנסת סיכום בין ראש הממשלה ושר החוץ על דרכי ונוהלי עבודה בתחום המדיני, שהתקבל בלשכת מזכיר הכנסת הערב בשעה 21:06.

ד' לב: תודה.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה לשאול שאלה קצרה.

אופיר פינס-פז: קראתי את הנייר בדבר הסיכום בין ראש הממשלה לשר החוץ.

אופיר פינס-פז: שאלתי: מדוע הנייר הזה הוא לא נייר רשמי של הממשלה, לא נייר של הממשלה, לא נייר של משרד החוץ אלא סתם נייר?

אופיר פינס-פז: כאילו מישהו לוקח נייר טיוטה שהועבר בפקס בצורה כזו.

אופיר פינס-פז: אני עוד לא ראיתי הסכם, חוזה בין אנשים מכובדים כמו ראש ממשלה ושר חוץ, נכתב על נייר כזה, חתום על נייר כזה, נשלח בפקס.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אופיר פינס, עם כל הכבוד, יש חתימה של ראש הממשלה וממלא-מקומו ושר החוץ.

אפי אושעיה: אי-אפשר לזהות את זה.

נואף מסאלחה: עם כל הכבוד לך, אתה יכול לא להסכים לזה – – –

אפי אושעיה: אי-אפשר לזהות את זה.

נואף מסאלחה: זה מונח לפני ונתתי רשות לסגן מזכיר הכנסת לקרוא.

אפי אושעיה: איפה חתם ראש הממשלה?

נואף מסאלחה: הנה למטה: ביבי נתניהו ודוד לוי.

אפי אושעיה: יש פה קשקוש.

אפי אושעיה: מי יודע מה זה?

נואף מסאלחה: אני מבקש מכם, קצת כבוד גם ליושב-ראש הישיבה ולסגן מזכיר הכנסת.

נואף מסאלחה: המסמך הזה התקבל אצל אריה האן ממשרד ראש הממשלה ומלשכת שר החוץ.

נואף מסאלחה: לכן, אנחנו מודיעים לחברי הכנסת אחרי בדיקה: אתם יכולים להתנגד, אבל נא להתייחס בכבוד לסיכום ביניהם.

נואף מסאלחה: בשל: תפקודו בניהול ענייני המדינה; תפקוד הממשלה; הקיפאון בתהליך המדיני והקיצוץ בתקציבי הבריאות ושירותי הרווחה

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת הראל.

יהודה הראל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חייב להודות, לא קל לנו בתוך הקואליציה ובתוך הממשלה.

יהודה הראל: קשה עם מעשה המרכבה הזה שנמשך כל כך הרבה זמן ומתבלטים בו כל כך הרבה אינטרסים אישיים צרים.

יהודה הראל: היה קשה גם עם הנאום של שר המשפטים שירד מהרמה של ויכוח מדיני לרמה האישית.

יהודה הראל: לא קל גם להסתובב בחוץ כשזאת התמונה.

יהודה הראל: אני לא מוכן להתנחם בכך שמספרים לי, ואני זוכר, על דברים די דומים שהיו בממשלות קודמות וגם בממשלה האחרונה.

יהודה הראל: עם זאת, אני רוצה לפנות אל חברינו ממפלגת העבודה.

יהודה הראל: היום בהצעה המשונה הזאת של אי-אמון בראש הממשלה ובהנמקה, ירדתם גם כן לרמה האישית.

יהודה הראל: יש לכם ויכוח רעיוני ופוליטי רציני עם הממשלה הזאת.

יהודה הראל: צריך להתמודד עליו ולא על הרמה האישית, עם כל הבעיות האישיות.

יהודה הראל: כדי לחזור לשלטון אין לכם שום ברירה, אתם צריכים לשכנע את רוב העם בדרככם, או לקבל את הדרך של רוב העם.

יהודה הראל: אין מעקפים.

יהודה הראל: לא יעשו את זה בהפגנות, לא יעשו את זה בהטרדות ולא יעשו את זה בהתקפה אישית על ראש הממשלה.

יהודה הראל: קשה להגן על ראש האופוזיציה כשהוא מותקף אישית כאשר נוהגים בצורה דומה.

יהודה הראל: אני חושש, שאם האופוזיציה תמשיך בדרך כפי שזו מצטיירת עכשיו, היא תישאר באופוזיציה, ואני לא אומר זאת בשמחה.

יהודה הראל: חזרה לשלטון היא חזרה לדרך שאתה ניצח יצחק רבין בבחירות, דרך שמי שהאמין בה התאכזב מממשלתו.

יהודה הראל: שיטה של טשטוש וערפול כאשר מנסים לרצות את החלק הקיצוני ביותר, מה שנקרא מחנה השלום, וגם אותנו וגם את הציבור – לא תעבוד.

יהודה הראל: גם זה וגם זה, בסופו של דבר זה לא זה ולא זה.

יהודה הראל: השיקול שלנו עד עכשיו ומעכשיו הוא בראש ובראשונה מדיני.

יהודה הראל: השיקול המדיני עדיין – אני מדגיש, עדיין – אומר לנו לתמוך בממשלה הזאת ולתמוך בראש הממשלה הזה.

יהודה הראל: אני חושב שחייבים להגיד היום, שראש הממשלה מקדם את תהליך אוסלו.

עבד-אלוהב דראושה: איפה?

יהודה הראל: אני רוצה להגיד גם לחבר הכנסת זנדברג, היתה לראש הממשלה אפשרות קלאסית לחמוק מהסכם אוסלו לאחר המהומות שבאו בעקבות המנהרה, כשחיילי הרשות הפלשתינית ירו על חיילי צה"ל.

יהודה הראל: הוא לא ניצל אותה.

יהודה הראל: כפי שצריך להודות שאחרי שנה בשלטון אי-אפשר להאשים במצב מערכת הבריאות את הממשלה הקודמת, כך אחרי שנה בשלטון והמשך תהליך אוסלו אי-אפשר לתלות את זה רק בהתחייבות על חתימה של הממשלה הקודמת.

יהודה הראל: ראש הממשלה מקדם את תהליך אוסלו יותר מאשר יכלה לקדם אותו הממשלה הקודמת.

יהודה הראל: וזאת למה?

יהודה הראל: רק הוא הצליח להביא את המחנה המתקרא "המחנה הלאומי" להכרה באוסלו, ויותר חשוב, להכרה בחלוקת הארץ – – –

שלום שמחון: איך?

שלום שמחון: בכוח-17?

יהודה הראל: או במה שנקרא תוכנית אלון פלוס.

יהודה הראל: בזה הוא מילא תפקיד היסטורי, וזה לא מקרה שגם את פינוי חברון הממשלה הקודמת לא הצליחה לעשות ברוב הרעוע שהיה לה ובהרכב הרוב הזה.

יהודה הראל: גם המשבר של "מיהו יהודי", שמטריד את המדינה עשרות שנים, או בגילויו האחרון בחוק ההמרה, הטיפול בו היה נכון, ויש לנו תקווה להצעה, שהיא לא רק הצעת פשרה, אלא הולכת לפתור בצורה שתספק את כל הצדדים את הנושא שמטריד אותנו שנים רבות, וזה מעורר תקוות להמשך פתרון שאלת הדת והמדינה.

יהודה הראל: לכן, אני מציע לכם לחדול מדבר אחד שהוא לא בגדר אחריות לאומית והוא האיום במלחמה.

יהודה הראל: חבר הכנסת אורי אור, שמעתי אותך בטלוויזיה מאיים במלחמה טוטלית עם מצרים, באשמת הממשלה.

אורי אור: – – –

יהודה הראל: שמעתי את האיומים האלה.

יהודה הראל: אני רוצה להגיד שיש בהם פוטנציאל של קירוב המלחמה.

יהודה הראל: כי אין כמו באחדות להרתעה ולמניעת מלחמה.

יהודה הראל: אנחנו נעשה מה שנוכל לחיזוק הממשלה ולתיקון דרכיה, אבל צריך להודות, שהממשלה הזאת קיומה בסכנה, ואני צריך להגיד לכם, לא מצד האופוזיציה.

יהודה הראל: אין לה סכנה מצד האופוזיציה.

יהודה הראל: יש לה סכנה מצד עצמה.

יהודה הראל: אם הממשלה הזאת לא תחזיק מעמד יהיה זה באשמתה, באשמת חבריה ובאשמת ראש הממשלה.

יהודה הראל: לא קל לנו להיות אחראים, ואנחנו אחראים לכל מה שמתרחש בממשלה כשאנחנו בקואליציה.

יהודה הראל: אנחנו מנסים לעשות זאת באחריות, אנחנו רוצים לתקן ולחזק עד כמה שנוכל, ואני מקווה שנוכל.

יהודה הראל: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חסכת ארבע-חמש דקות.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, ואחריו – לחבר הכנסת בנימין אלון.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה נעדרת כרגיל, אבל שלחו לנו כאן סיכום שנעשה היום בין ראש הממשלה לבין שר החוץ על דרכי ונוהלי העבודה בתחום המדיני.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה להעיר כמה הערות לגבי הסיכום הזה.

עבד-אלוהב דראושה: בסעיף הראשון כתוב: "ראש הממשלה ושר החוץ חוזרים ומצהירים על מחויבותה של הממשלה לקדם את תהליך השלום".

עבד-אלוהב דראושה: בסעיף 4 כתוב: "שר החוץ יהיה אחראי בפני ראש הממשלה לניהול ענייני החוץ של הממשלה".

עבד-אלוהב דראושה: בסעיף 6: "שר החוץ הוא המופקד על המשא-ומתן המדיני וקידום תהליך השלום".

עבד-אלוהב דראושה: הדברים כתובים, אבל אני רוצה לומר לשר החוץ, ונדמה לי שהוא מודע למה שאני אומר לו, שראש הממשלה הזה לא ייתן לך לקדם את תהליך השלום.

עבד-אלוהב דראושה: ראש הממשלה הזה לא ייתן לך סמכויות לקדם את התהליך, כי, פשוט מאוד, ראש הממשלה לא רוצה שלום.

עבד-אלוהב דראושה: הוא לא רוצה בקידום תהליך אוסלו.

עבד-אלוהב דראושה: הוא רוצה לחסל את תהליך אוסלו.

עבד-אלוהב דראושה: אבל הוא מצהיר בפני העם, בפני העולם, שהוא רוצה לבצע את תהליך אוסלו, ובפועל הוא מחסל את תהליך השלום.

עבד-אלוהב דראושה: לכן, אדוני שר החוץ, כל ההסכמים הללו שאתה חותם עם ראש הממשלה לא שווים את הנייר שהם נכתבו עליו.

עבד-אלוהב דראושה: הוא לא ייתן לך אפשרות.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה לומר משהו לשר החוץ.

עבד-אלוהב דראושה: מתוך שיחות שהיו לי עם בכירים ברשות הפלשתינית, הם לא מתייחסים בהערכה ובכבוד לשר החוץ.

עבד-אלוהב דראושה: הם אוהבים אותו כאדם נחמד וטוב.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אין לו שום הערכה אצלם.

עבד-אלוהב דראושה: הם אפילו לא מוכנים לפגוש אותו, כי הם כבר פגשו אותו וראו שהוא אדם ריק מסמכויות, שלא יכול לממש שום הסכם שמגיעים אליו אתו.

עבד-אלוהב דראושה: לכן הם לא מתייחסים בכבוד לשר החוץ הזה, כיוון שראש הממשלה עצמו לא מתייחס בכבוד לשר החוץ שלו ולא נותן בידיו סמכויות, גם לא בנייר הזה, שאפילו לא נעשה בצורה רשמית.

עבד-אלוהב דראושה: זה לא נייר של משרד ראש הממשלה, זה אפילו לא נייר של משרד החוץ או של הכנסת, אלא זה נייר רגיל.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שראש הממשלה לא ייתן את הסמכויות של שר החוץ, אף שאני יודע ששר החוץ הזה רוצה לקדם את תהליך השלום.

עבד-אלוהב דראושה: אבל ראש הממשלה שלא רוצה לקדם את תהליך השלום, לא יאפשר לו לפעול ולא יאפשר לו לקדם את תהליך השלום, כי הוא מזלזל בו.

עבד-אלוהב דראושה: הוא נתן לו את המסמך הזה והוא חתם עליו רק כדי למנוע סערה, כדי למנוע פרישה של שר החוץ וכדי לשמור על הממשלה שלו ועל הקואליציה שלו; אבל לא כדי לקדם את תהליך השלום או למסור סמכויות בידי שר החוץ.

עבד-אלוהב דראושה: אם אני טועה, ימים יוכיחו.

עבד-אלוהב דראושה: ימים יוכיחו שאין בידי שר החוץ הזה שום סמכויות, ולא יהיו, גם לאחר חתימת ההסכם הזה.

עבד-אלוהב דראושה: כל ההסכם הזה לא שווה את הנייר שהוא נכתב עליו.

עבד-אלוהב דראושה: שר החוץ הרי הקים את תנועת "גשר", כדי שהיא תדאג לעניים, לשכבות העניות ולנושאים החברתיים.

עבד-אלוהב דראושה: בדף השני של ההסכם יש התייחסות לנושאים החברתיים, ובסעיף 3 כתוב: יונהג יום לימודים ארוך.

עבד-אלוהב דראושה: בפועל, הממשלה הזאת קיצצה מתקציב החינוך 850 מיליון שקלים בשנת התקציב הבאה.

עבד-אלוהב דראושה: תשמע, אדוני שר החוץ, הוא מהתל בך.

עבד-אלוהב דראושה: הוא עושה צחוק ממך.

עבד-אלוהב דראושה: הוא לא יחזיר שקל אחד מהקיצוצים הללו.

עבד-אלוהב דראושה: הוא אומר כאן: יונהג יום לימודים ארוך.

עבד-אלוהב דראושה: הרי זאת רק הצהרה, מלים; בפועל – בתקציב יש קיצוץ של 850 מיליון שקלים.

עבד-אלוהב דראושה: מכל כיתה יקצצו שעתיים.

עבד-אלוהב דראושה: הרבה שעות שקוראים להן שעות רוחב, שהיו מהסלים, וכל מיני שעות טיפוח ייעלמו.

עבד-אלוהב דראושה: הרבה משרות של מורים ייעלמו.

עבד-אלוהב דראושה: והוא בא ואומר: יונהג יום לימודים ארוך.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני שר החוץ, אם אתה מקבל את הזלזול הזה בצורה הזאת שאתה עושה – אנחנו לא מקבלים את הזלזול הזה בך, בנו ובציבור.

עבד-אלוהב דראושה: ראש הממשלה הזה מהתל בכולם, עושה צחוק מכולם.

עבד-אלוהב דראושה: הוא חושב לפחות שהוא עושה צחוק מכולם.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אני בטוח שהמצב הזה לא יימשך.

עבד-אלוהב דראושה: גם העם במדינת ישראל, שחלקו התפתה וחשב שראש הממשלה הזה יביא ביטחון ויביא שלום, התפכח.

עבד-אלוהב דראושה: העולם כולו התפכח.

עבד-אלוהב דראושה: העולם כולו יודע היום שמדובר בראש ממשלה שאיננו מדבר אמת, בראש ממשלה שלא מעוניין לקדם את תהליך השלום, בראש ממשלה שמרחיב את ההתנחלויות, מקים את התנחלות הר-חומה, פוגע בתהליך השלום, חוסם את כל האפשרות למשא-ומתן עם הפלשתינים, עם הסורים והלבנונים וממשיך לדבר שלום.

עבד-אלוהב דראושה: אם אני רוצה להתייחס למסמך החברתי, הרי היום, כאשר מערכת הבריאות קורסת, אני רואה שבמסמך הזה, שחתמו עליו ראש הממשלה ושר החוץ שלו – "המוביל את הנושא החברתי", כך לפחות הוא מופיע בציבור, כך לפחות הוא רוצה להיראות – לא מזכירים אפילו במלה אחת את נושא הבריאות.

עבד-אלוהב דראושה: מערכת הבריאות קורסת, והחולים סובלים, ומשפחותיהם סובלות.

עבד-אלוהב דראושה: כל מערכת הבריאות נמצאת בבעיה, והם לא מזכירים כלל את נושא הבריאות, כי נושא הבריאות מחייב תקציבים.

עבד-אלוהב דראושה: רק עכשיו קיצץ ראש הממשלה 100 מיליון שקלים מתקציב הבריאות.

עבד-אלוהב דראושה: על חשבון מי?

עבד-אלוהב דראושה: על חשבון החולים, על חשבון בתי-החולים, על חשבון המשפחות של החולים.

עבד-אלוהב דראושה: אבל לחתום על הסכם ולהביאו לכנסת, זה יותר קל מאשר להחזיר את התקציב שקוצץ, או לדאוג לחולים ולבריאות.

עבד-אלוהב דראושה: בסעיף 7 – גם כדי למרוח עוד מלים ועוד מלים – כתבו: "יוגדל הסיוע לסטודנטים מעיירות הפיתוח ומשכונות המצוקה".

עבד-אלוהב דראושה: לא הזכירו את הסטודנטים הערבים, כאילו הסטודנטים הערבים אינם חלק מהסטודנטים במדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: זאת, אף שהסטודנטים הערבים סובלים את הסבל הקשה ביותר מבין כל הסטודנטים במדינה.

עבד-אלוהב דראושה: הם לא מקבלים את המענקים, הסטיפנדיות או ההלוואות שמקבלים שאר הסטודנטים.

עבד-אלוהב דראושה: אני בעד שייטיבו עם הסטודנטים מעיירות הפיתוח ומשכונות המצוקה.

עבד-אלוהב דראושה: אבל איפה זה מעוגן בתקציב?

עבד-אלוהב דראושה: רק מלים, אדוני שר החוץ?

עבד-אלוהב דראושה: אתה מסתפק במלים, ועוד מלים.

עבד-אלוהב דראושה: הרי ראש הממשלה הזה הבטיח לך הרבה מלים.

עבד-אלוהב דראושה: הוא הבטיח לכולנו שהוא יעשה שלום וביטחון.

עבד-אלוהב דראושה: הוא הבטיח לעולם כולו שהוא ימשיך את הסכם אוסלו וימשיך את המשא-ומתן עם סוריה ולבנון.

עבד-אלוהב דראושה: מה הוא עושה בינתיים?

עבד-אלוהב דראושה: הוא מחסל את התהליך.

עבד-אלוהב דראושה: הוא עוזר לאותם מתנחלים קיצוניים שפוגעים בתהליך, פוגעים יום-יום בפלשתינים וגם פוגעים ברגשות הדתיים, קודם כול של המוסלמים, אבל גם של היהודים המאמינים.

עבד-אלוהב דראושה: מי שפוגע בנביא מוחמד באמצעות תמונה של חזיר, פוגע גם ביהדות, ולא רק באסלאם.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שכל יהודי מאמין נרתע ונזעם בגלל מה שהיה בחברון.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שהציבור במדינת ישראל יתפכח וידע שמדובר בראש ממשלה ובממשלה שמובילים אותו לאסון.

עבד-אלוהב דראושה: אמרתי את הדברים הללו גם בתקופת ממשלת שמיר, כאשר השטחים תססו ובערו.

עבד-אלוהב דראושה: הזהרתי ואמרתי מעל לבמה הזאת, שתהיה קטסטרופה, שתהיה התקוממות והעם הפלשתיני לא יסכים לחיות במצב שהיה.

עבד-אלוהב דראושה: אז זלזלו בדברים.

עבד-אלוהב דראושה: אני חוזר ואומר היום, שהממשלה הזאת תמשיך במדיניות שלה, המדינה תסבול, שני העמים יסבלו וכל האזור הזה יסבול.

עבד-אלוהב דראושה: אני לא רוצה לאיים במלחמות, חס וחלילה.

עבד-אלוהב דראושה: אני לא רוצה מלחמות.

עבד-אלוהב דראושה: אני לא רוצה לראות דם של יהודי או דם של ערבי, כי אנחנו לא נפתור בעיות של יהודים או ערבים על-ידי יותר דם.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה שנחסוך בנפשות, בדם של יהודים וערבים.

עבד-אלוהב דראושה: אבל הממשלה הזאת מדרדרת את האזור כולו למצב קשה, מסובך, שאני לא יודע איך נוכל לצאת ממנו.

עבד-אלוהב דראושה: אבל לפחות אני מציע לראש הממשלה הזה להפסיק את הרחבת ההתנחלויות, להפסיק את הקמת שכונת הר-חומה ולהמשיך את תהליך השלום עם הפלשתינים, עם הסורים ועם הלבנונים.

עבד-אלוהב דראושה: זאת הדרך הנכונה כדי להבטיח עתיד יותר טוב לכולנו – יהודים וערבים, לילדים שלנו – ילדים יהודים וערבים, שזקוקים לשלום, זקוקים לשגשוג וזקוקים לדו-קיום בין יהודים לערבים.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת בנימין אלון, ואחריו – לחברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: כבר דיברתי.

נואף מסאלחה: דיברת?

סופה לנדבר: אתה רוצה שאני אעלה שוב?

נואף מסאלחה: ברצון, אני לא שמעתי אותך אלא היושב-ראש הקודם.

נואף מסאלחה: אחריו– חבר הכנסת עזמי בשארה.

נואף מסאלחה: פשוט לא הורידו את השם שלך, כולם רוצים שתדברי.

נואף מסאלחה: יש לך עשר דקות, חבר הכנסת אלון.

בנימין אלון: תודה.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קשה המצב היום כשליווינו למנוחת עולמים את נדב מילוא, כשלבנון היא אותה לבנון, ונמשכת כל הדמגוגיה הישנה של השמאל – לצאת מן הלבנון.

בנימין אלון: יצאנו מלבנון, אבל לא יצאנו מלבנון.

בנימין אלון: לאף אחד אין כרגע נוסחה, חוץ מלדמגוגים כאן ושם, שחושבים שהחיים הם קלים כל כך והם יכולים לומר את המלים האלה בלי אחריות, בלי להתייחס למציאות הברורה שמולנו עומד אויב ואנחנו נלחמים על חיינו בלבנון.

בנימין אלון: קשה במדינה עכשיו, כי אי-אפשר להתעלם מהמצב הביטחוני-המדיני.

בנימין אלון: יש חבר כנסת אחד שיכול לומר בקלות שפשוט עכשיו להיכנס לעזה, שמבוטנת באמצעי לחימה, בטילים נגד טנקים?

בנימין אלון: שכמות אדירה של חול ומחצבות הגיעו לשם, למקלוט וליצירת תשתית שתיצור ביירות – – –

עבד-אלוהב דראושה: בשביל מה להיכנס, חבר הכנסת אלון?

בנימין אלון: – – – שתיצור ביירות אם צה"ל ייכנס אליה, שתיצור מציאות שחיילי צבא-הגנה לישראל חלילה ייהרגו אם הם ייאלצו להיכנס לשם?

עבד-אלוהב דראושה: בשביל מה להיכנס?

בנימין אלון: יש חבר כנסת אחד מן השמאל או מן הימין שחושב שזה פשוט?

עבד-אלוהב דראושה: לא צריך להיכנס לשם.

בנימין אלון: שכם, רמאללה, חברון נמסרו לזרים והוקמה בהן רשות פלשתינית, כמעט מדינה, ללא יכולת ביקורת של כל אמצעי הלחימה שמגיעים לשם, במנהרות מרפיח או באמצעים אחרים או דרך מכוניות של VIP, שלא לדבר על נשק שאנחנו נתנו.

בנימין אלון: המציאות הזאת היא נוראה, זהו פרי באושים של ממשלות ישראל – בלשון רבים – כי גם ראש הממשלה בנימין נתניהו תרם את חלקו בחברון, כשהוא מתגאה בהדדיות, שהוא הצליח להחתים את דניס רוס על מסמך מצורף להסכם חברון.

בנימין אלון: אבל כל מה שכתוב שם לא מתקיים, מהסעיף הראשון של השלמת ביטול האמנה הפלשתינית ועד לרשימה של הפרות שלשכת ראש הממשלה פרסמה, לרבות התחייבות של ישראל שהיא לא תמשיך לטפל בשום שלב – לא פעימה שנייה ולא לפני פעימה שנייה – אם לא תהיה הדדיות ואם הפלשתינים לא ימלאו את מה שחתמו בהסכם עם ראש הממשלה הזה.

יוסי כץ: מה עם הפעימה הראשונה?

בנימין אלון: ישראל היתה מוכנה לתת, לצערנו ולבושתנו, את הפעימה הראשונה, וזה לא היה מספיק לכבוד הרשות הפלשתינית.

בנימין אלון: כך שהמציאות שאנחנו נמצאים בה עכשיו, רבותי, היא מציאות קשה.

בנימין אלון: זו מציאות כל כך קשה, שמגוחך להתחיל ולומר שזה האופי של ראש הממשלה הזה או חוסר התפקוד – כל הדברים האלו נכונים, וצריך היה לתקן ולא היה צריך ליפול בכל כך הרבה דברים.

בנימין אלון: אבל הסכמי הדמים האלה, הסכמי אוסלו שאנחנו לא מסוגלים להשתחרר מהם, הם הבעיה ולא שום דבר אחר.

בנימין אלון: הסכמי אוסלו שיצרו סכנה אמיתית, שאין ביניהם לבין שלום שום דבר, שיצרו פצצת זמן של ציבור גדול, שאם הוא לא יקבל את מה שהבטיחו לו או את מה שמנהיגיו הבטיחו לו, או את מה שהוא חושב שמגיע לו, יסכן את קיומנו כאן במדינה הזאת, בארץ הזאת – זוהי הבעיה שלנו.

בנימין אלון: מהי האלטרנטיבה?

בנימין אלון: אם זה לא יהיה בנימין נתניהו, מי זה יהיה?

בנימין אלון: רב-אלוף ברק, שהיה שותף פעיל במטבח הסודי של הגנרלים של רבין המנוח?

בנימין אלון: שכך הוא בישל שם את הדברים?

בנימין אלון: מה הרווחתי?

בנימין אלון: הכול ייעשה בקצב מהיר יותר, נכון.

בנימין אלון: אני שומע הרבה את חברי הכנסת הערבים בבניין: למה זה לא מהר יותר?

בנימין אלון: – מהר למה?

בנימין אלון: להידרדר לאן?

בנימין אלון: שכולנו נגיע למקום שלא נוכל אפילו לחלום איך יוצאים משם?

עבד-אלוהב דראושה: לשלום, למדינה פלשתינית על יד ישראל.

סופה לנדבר: – – – מהר או לאט, אנחנו לא מגיעים לשלום.

יוסי כץ: אתה מתכוון לתת רשת ביטחון לראש הממשלה, מה שלא תהיה התוצאה, מה שלא יהיה התפקוד שלו?

בנימין אלון: חבר הכנסת כץ, אני אתן רשת ביטחון לראש הממשלה אם האלטרנטיבה היא ממשלה שתדרדר אותנו לביצוע מהיר יותר של הסכמי אוסלו שסיכנו ומסכנים את קיומה של מדינת ישראל.

בנימין אלון: אבל אני גם אינני מוכן שראש הממשלה ייקח אותנו כמובנים מאליהם ולא יקיים את הבטחותיו הברורות, ואני לא מדבר פה על דברים ערטילאיים: בית נחום ויהודה בחברון, בניין מגורים עם שש דירות, שכבר צריך היה להיבנות; שיפוץ קבר-יוסף בשכם, שצריך היה כבר להיעשות.

בנימין אלון: ולא אמנה פה עוד דברים ספציפיים, וכל אחד מן הדברים הספציפיים הללו אין בו כדי לתת תשובה על הבעיה העיקרית שהיא הסכמי האסון של אוסלו, שממשלת המיעוט של רבין המנוח ופרס הביאה עלינו, ושלבושתנו ראש הממשלה בנימין נתניהו לא מצליח להשתחרר מהם ואף מידרדר אתם יחד בהסכם חברון ואיננו מקפיד על מילוי ההדדיות, שהוא התגאה בה כהישג מדיני, מהרמה הנמוכה שאין אזורי חיץ עד לרמה העקרונית של ביטול האמנה – כל ההישגים שהוא התגאה בהם, שדניס רוס חתום עליהם.

בנימין אלון: ואפשר להראות לציבור חברי הכנסת את המסמך של לשכת ראש הממשלה על כל ההפרות האלו, לא מלבי אני בודה את הדברים.

בנימין אלון: לכן, אין בי שום געגוע לממשלה שמתפקדת טוב יותר ורצה משום שיש לה ראש ממשלה קשוח, עם ממשלת 58 חברי כנסת בתמיכה של חברי סיעות ערביות, שמשום-מה לא יפה בעיניו להכניס אותם לממשלה שלו והם תומכים בו מבחוץ; הוא רץ קדימה והממשלה מתפקדת היטב, ולהשקפתי הוא רץ אל סיכונה של מדינת ישראל.

בנימין אלון: אין בי געגוע לדבר הזה, לא לכל מחזות הזוועה שראינו מאז; אינני אוהב לדבר על הדברים האלה.

בנימין אלון: אני אומר שוב: הגיע הזמן שראש הממשלה – שלא תהיינה אשליות, רבותי חברי הכנסת, ראש הממשלה איננו חבר מולדת והוא לא התחייב במצע שלו לבטל את הסכמי אוסלו; ההיפך, הוא התחייב במצע לנסות להמשיך ולכבד הסכמים של ממשלה קודמת, בניגוד למצע שלי.

בנימין אלון: אבל, אין שום ספק שאחרי שנה של ניסיון, אחרי שנה של כישלון – מלבד 16 ההרוגים מערב סוכות – כישלון אחר כישלון, אי-קיום הבטחה, ובראש הרשימה אותו הסכם חברון שהוא עצמו ארגן.

בנימין אלון: אחרי כל זאת יכול ראש הממשלה, רשאי ראש הממשלה, חייב ראש הממשלה להישיר עיניו אל הציבור ולומר: ניסיתי, זה לא הולך, אם אמתין עכשיו המצב יסתבך יותר.

בנימין אלון: בערים ביהודה, בשומרון ובעזה נוצרים מקלטים של טרור ומצבור חומר-נפץ שאני חייב אחת ולתמיד להפסיק את הסכמי אוסלו, אין צורך להיכנס לתוך הערים האלו, אין שום צורך לסכן חיילים, מספיק לסגור את הערים האלו בסגר הרמטי קבוע ומוחלט.

יוסי כץ: תרעיב אותם.

בנימין אלון: למדנו להסתדר בשוק העבודה ללא התמיכה הערבית, יתכבדו הערבים ויפרנסו את עצמם.

בנימין אלון: אין ספק שמחוסר פתרון כלכלי הם לבד יעשו כמו שעשו בזמן חוסיין – ילכו לכוויית ולמקומות אחרים לאט לאט – –

יוסי כץ: אם הוא יעשה את זה הוא יפסיק להיות ראש ממשלה.

בנימין אלון: – – עד שנצליח להגיע למצב שעם ישראל ישלוט כאן בארץ-ישראל, יתקבץ מן הגלויות ונגיע למצב טוב יותר של "ובא לציון גואל".

בנימין אלון: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת עזמי בשארה, ואחריו – לחבר הכנסת דוד טל.

סאלח סלים: ההבדל בינך לבין ראש הממשלה הוא, שאתה דובר אמת, גלוי, הוא עושה את הדברים בשבילך.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, עוד פעם קודמי מלאה אותנו בהוכחות למה הסכם אוסלו לא מתפקד, אף שהוא נגדו גם אם הוא מתפקד.

עזמי בשארה: אני מניח שגם אם לפי תורתו של בני אלון הפלשתינים היו עומדים בכל ההתחייבויות וכו', בכל זאת הוא היה נשאר בעמדתו נגד הסכם אוסלו.

עזמי בשארה: בשביל מה אתה מלאה אותנו כל פעם עם רוס, ניירות וכו'?

עזמי בשארה: תגיד שאתה נגד הסכם אוסלו גם אם זה שלום, גם אם זה שלום אמיתי אתה נגד זה.

עזמי בשארה: גם אם הסכם אוסלו יביא לשלום צודק ובר-קיימא והפלשתינים יהיו כמו מלאכי השרת, אתה נגד ריבונות פלשתינית ביהודה ובשומרון.

עזמי בשארה: בשביל מה אתה מסובב אותנו כל הזמן עם השטויות הללו?

עזמי בשארה: תגיד את זה מהתחלה.

עזמי בשארה: זה העניין.

בנימין אלון: לשיטת ראש הממשלה.

נואף מסאלחה: היית ברור, חבר הכנסת אלון.

עזמי בשארה: עכשיו נחזור למעשה בעז.

עזמי בשארה: כפי שאתם יודעים, זו היתה כותרת סיפור של ש"י עגנון.

עזמי בשארה: כשלמדתי בבית-הספר בכיתה י"א, זה היה חלק מתוכניות משרד החינוך שהשניאו עלינו את הספרות העברית.

עזמי בשארה: אחר כך, אחרי שקראתי אותו מחוץ לתוכניות בית-הספר, למדתי לאהוב את עגנון.

עזמי בשארה: לימדו אותנו שני סיפורים: "מעשה בעז" ו"מאויב לאוהב" – שניהם מדברים על היחס אל הערבים.

עזמי בשארה: הדיון בכנסת מתרכז היום במעשה בעז.

עזמי בשארה: שמעתי את הדיבורים של הרב עובדיה יוסף והבנתי אותם, הם היו ברורים.

עזמי בשארה: הוא אמר: אין שלום ואין ביטחון.

עזמי בשארה: תמכנו בו כי רצינו שלום וביטחון – אין שלום ואין ביטחון.

עזמי בשארה: מה שהפתיע אותי זה שאתמול ב"מבט" הרב אריה דרעי קטון מלפרש אותו.

עזמי בשארה: הוא אמר:

עזמי בשארה: קטונתי מלפרש את הרב עובדיה יוסף.

עזמי בשארה: פתאום הוא לא יכול לפרש את מה שהוא שמע.

נואף מסאלחה: אולי חבר הכנסת דוד טל, שידבר אחריך, יפרש.

עזמי בשארה: כל בר-דעת שיש לו קצת קומונסנס הבין, שבסך הכול הבטיחו שלום וביטחון, ואין שלום ואין ביטחון, או כפי שאומרים בעברית, לפי שפתו של הרב עובדיה יוסף: לא עיזים ולא יער, בדרך כלל אומרים "לא דובים ולא יער".

עזמי בשארה: אני שותף לדאגתו של הרב עובדיה יוסף לשלום, אני חושב שהוא באמת מודאג ממה שקורה, אבל אין מה לעשות, המפלגה שמאחוריו עושה חישובים קואליציוניים כמו כל מפלגה, ונעשים חישובים קואליציוניים, שנמאס לנו מהדברת והטוק-שואו, ומהטוק-שואו והדברת, אפילו הפובליציסטים לא יכולים לעבוד.

עזמי בשארה: בסוף נתניהו באמת נתן נוק-אאוט.

עזמי בשארה: הכתבים של "ידיעות אחרונות", שיש להם קשרים מיוחדים עם משרד ראש הממשלה, דיברו עד הבוקר.

עזמי בשארה: קצב אומר שנתניהו לא יוותר ולא ייתן לשרון לקצץ מהסמכויות של התשתיות וייקח אותן לאוצר.

עזמי בשארה: עוד בבוקר התווכחו על זה כאשר הרדיו כבר אמר שמי שיהיה שר האוצר הוא יעקב נאמן, דבר שהחשיד את כל האותנטיות של הסירוב שלו לקבל את משרד המשפטים.

עזמי בשארה: ברור עכשיו שזה היה סירוב מוזמן, שהאדון צחי הנגבי והאדון נתניהו הזמינו את הסירוב הזה, ואז הוא לא יכול היה להגיד "כן" על משרד המשפטים.

עזמי בשארה: אגב, משרד המשפטים הוא משרד שהתאים לו מבחינה מקצועית יותר מהמשרד הזה.

עזמי בשארה: הרי מדברים על טכנוקרט, על מקצוענות, ועל לא פוליטיקאי, אז טבעי שמבחינת כישוריו הוא יהיה במשרד המשפטים ולא במשרד האוצר.

עזמי בשארה: הרי מדובר במומחים לא מפלגתיים במקרה הזה – – –

דוד טל: למה לא טבעי שאדם שכיהן כמנכ"ל האוצר – –

נואף מסאלחה: שנה.

דוד טל: – – ויש לו כישורים גם כמשפטן יכהן גם כשר האוצר?

דוד טל: גם איש מפלגת העבודה לא היתה לו הכשרה בכלכלה.

עזמי בשארה: אגיד לך למה, חבר הכנסת טל.

עזמי בשארה: עוד הפעם מנסים להמציא פה את הגלגל, כמו הסיפור של בחירה ישירה לראשות ממשלה במקום נשיאות.

עזמי בשארה: יש שתי שיטות: או ממשלת טכנוקרטים מקצוענים, או ממשלה מפלגתית.

עזמי בשארה: בדרך כלל, אנשים ממפלגות, לא דורשים מהם להיות אנשי מקצוע, כי אז המנכ"לים הם אנשי המקצוע שעושים את העבודה.

עזמי בשארה: אבל ברגע שבכוונה לא רוצים להביא אנשי מפלגות, מביאים אנשי מקצוע.

עזמי בשארה: במקרה הזה הייתי חושב שליעקב נאמן מתאים להיות שר המשפטים, אבל אין גבול לקונספירציות הקואליציוניות, אין גבול, כבר אי-אפשר לעקוב אחרי זה.

ראובן ריבלין: אנשי משרד המשפטים לא רצו שהוא יהיה שר המשפטים.

עזמי בשארה: גם צחי הנגבי אמר "על גופתי המתה".

עזמי בשארה: אני שמח לאידם של – – –

ראובן ריבלין: מה ששכנע היה – – –

עזמי בשארה: חבר הכנסת ריבלין, מה ששכנע – הוא איש שרק אירוניה היסטורית עשתה אותו שר משפטים, רק אירוניה היסטורית, ואתה יודע את זה.

עזמי בשארה: הוא רוצה להמשיך להחזיק במשרד הזה, שיעשה לו קצת רספקטביליות ויחזיר אותו מהבריונות לפוליטיקה.

עזמי בשארה: על כל פנים, אני שמח לאידם של הפובליציסטים, ממש שמח, על שהלאו אותנו.

עזמי בשארה: רציתי להגיד משפט אחד.

עזמי בשארה: מדובר בתוכנית שלום אלון-פלוס.

עזמי בשארה: לדעתי, מדובר בתוכנית שלום שרון, ולא בשום דבר אחר.

עזמי בשארה: אמרו שהפגישה של אבו-מאזן עם שרון החזירה את שרון לפוליטיקה ולא נתנה לאבו-מאזן כלום.

עזמי בשארה: אני מסכים גם עם זה, ובזה אני חלוק עם חלק מחברי הכנסת הערבים.

עזמי בשארה: אני חושב, שדרך אבו-מאזן שרון חזר לפוליטיקה, איש שהיה מנודה מהפוליטיקה משנת 1982, מנודה מכל משרד מדיני.

עזמי בשארה: הוא חזר בגדול לפוליטיקה, ואנחנו החזרנו אותו לפוליטיקה בטעות הזאת של המפגש עם אבו-מאזן – – –

נואף מסאלחה: של דראושה.

עזמי בשארה: אני חושב שזו טעות, יש חילוקי דעות בינינו, והם לגיטימיים.

עזמי בשארה: אני חושב שהחזרנו אותו לפוליטיקה.

עזמי בשארה: מה שחיזק את זה הוא שהממשלה אימצה סוף-סוף את המפה של שרון לפתרון הקבע.

עזמי בשארה: להגיד דבר כזה: שלום עם מפה כזאת, שלום ללא נסיגה, שלום ללא זכויות העם הפלשתיני – זה כמו להגיד דמוקרטיה ללא חופש ביטוי, זה כמו להגיד דמוקרטיה ללא הפרדת רשויות, זה כמו להגיד שמזרח-גרמניה היתה דמוקרטית כפי שהיא קראה לעצמה.

עזמי בשארה: הממשלה הזאת אומרת שהיא רוצה שלום, אבל היא רוצה שלום בלי הורדת התנחלויות אלא עם הרחבת התנחלויות, בלי שום פתרון בירושלים, בלי נסיגה, עם תוכנית מפות של שרון.

עזמי בשארה: זו ממשלה שהיא נגד שלום.

עזמי בשארה: כל שר יגיד: מה, אנחנו נגד שלום?

עזמי בשארה: כן, אתם נגד שלום.

עזמי בשארה: כמו שמזרח-גרמניה, או ברית-המועצות, קראו לעצמן הרפובליקות הדמוקרטיות.

עזמי בשארה: מה, הן היו דמוקרטיות?

עזמי בשארה: הן היו נגד דמוקרטיה.

עזמי בשארה: הממשלה הזאת נגד שלום.

עזמי בשארה: אנחנו בכלל לא מאמינים שיש לה כוונות לשלום.

עזמי בשארה: שלום אחר.

עזמי בשארה: לא ייתכן שלום אחר כי לא תיתכן דמוקרטיה אחרת והממשלה הזאת היא נגד שלום, לכן אין לנו אמון בה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת ראובן ריבלין, הוא היה כל כך אובייקטיבי שאפילו תקף את השותפים שלו על הרפובליקות הערביות.

קריאות: – – –

חיים דיין: – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת חיים דיין – – –

קריאות: – – –

נואף מסאלחה: הרי אמרו עליך גם למה הוספת לבית היפה שלך.

נואף מסאלחה: גם על הבית שלך אמרו אותו דבר.

נואף מסאלחה: תעזוב.

נואף מסאלחה: הלוואי שכולם יבנו בתים יפים.

עבד-אלוהב דראושה: האדמה שם ערבית.

עבד-אלוהב דראושה: – – – הפקיעו אותה מהערבים.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אתם מסיטים את הוויכוח.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת עזמי בשארה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת דוד טל.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, אנא.

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת אורי אור.

דוד טל: אדוני היושב-ראש – – –

נואף מסאלחה: בבקשה, אדוני.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אישי הכנסת, אני אומנם נמנה עם שירותיה של הקואליציה הזאת, אבל, לצערי, אני לא מתכוון לגונן כאן לא על ראש הממשלה וגם לא על הממשלה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת זיסמן, ברוך הבא, תפאדל.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת – – –

סאלח סלים: – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת סאלח סלים.

סאלח סלים: – – –

נואף מסאלחה: לא, אבל הוא שומר עליכם כל הזמן כסגן יושב-ראש, על זכותכם לדבר.

נואף מסאלחה: עכשיו הוא ידבר.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת סאלח טריף, אני מבקש ממך.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת זיסמן.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת בני אלון – שב במקומך.

נואף מסאלחה: דיברת 12 דקות, היה שקט, הגנו על זכותך.

נואף מסאלחה: בבקשה, חבר הכנסת דוד טל.

סאלח סלים: – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת סאלח סלים, זה לא "פייר".

נואף מסאלחה: אתה נאמת.

חיים דיין: – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דיין.

נואף מסאלחה: חברים, לא התכוונתי להוציא השנה אף אחד.

נואף מסאלחה: אנא מכם.

נואף מסאלחה: בבקשה.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, כפי שאמרתי, אני לא מתכוון לגונן כאן על הממשלה ולא על הקואליציה הזאת.

דוד טל: האמת היא, שיש דברים שרואים אותם ואי-אפשר להתעלם מהם.

דוד טל: בממשלה הזאת יש הרבה קלקולים.

דוד טל: לומר את האמת, קיוויתי בעצם שראש הממשלה, עם תחילת כהונתו, אולי בלית ברירה, אולי משום שיש איזה רצף שלטוני ואז ממילא כל ממשלה חדשה מכבדת את הממשלה הקודמת שחתמה על מה שחתמה, והממשלה הקודמת, כידוע, חתמה על הסכם אוסלו, הסכם שאולי טומן בחובו לא מעט מוקשים – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת גפני.

דוד טל: – – – אפשר אולי וצריך היה להגיע להסכם טוב יותר, אך אני סבור שמשהושג ההסכם צריך היה לצעוד אתו ולנסות להגיע לשלום המיוחל.

דוד טל: אני אומר בכנות רבה, שצר לי על הקלקולים הרבים בתוך הממשלה.

דוד טל: הייתי מצפה משרים מסוימים ליתר רצינות וליתר אחריות ביחס למה שקורה היום כאן, במדינת ישראל, וצריך לזכור, רבותי, שלנהל ממשלה זה לא לנהל קייטנה.

דוד טל: יש רושם, לפעמים, לצערי, שיש אנשים שמנהלים שם קייטנות.

דוד טל: אני לא רוצה להאריך בנושא המדיני משום שאז אני אשמע כאופוזיציונר ואני מניח שזה לא יעשה טוב לכמה מעמיתי, אבל בכל מקרה, אדוני היושב-ראש, הייתי רוצה להתייחס במיוחד לנושא החברתי כפי שהוצג כאן ובעטיו, בגלל הקיצוץ בתקציבי הבריאות, הגישו סיעות מסוימות הצעות אי-אמון.

דוד טל: צר לי ששר הבריאות לא מצליח לשכנע את האוצר בצרכים החיוניים של הציבור במדינה, בכל צורכי הבריאות, שבפועל, בעצם, ההוצאה לנפש לבריאות עולה על התקציבים ועל המשאבים שעומדים לרשותן של הקופות.

דוד טל: לא רק זאת אלא אנחנו מתבשרים בימים האחרונים שמשרד הבריאות מנסה להטיל על הקופות עוד ועוד מטלות, וכל מטלה כזאת כרוכה בהרבה מיליוני שקלים, דבר שממילא רק יאיץ ויביא לקריסת הקופות.

דוד טל: אני חושב שדווקא בגלל החוסר התקציבי ראוי להעלות על נס ולטפח, לעודד, את הארגונים הוולונטריים כמו "עזר מציון", "הצלה", "קו לחיים", "יד שרה", "אפרת", "עזרה למרפא" – – –

אלי בן-מנחם: תתחיל עם "יד שרה".

אלי בן-מנחם: "יד שרה" – – –

נואף מסאלחה: תירגע, חבר הכנסת אלי בן-מנחם.

דוד טל: אלה עמותות החסד שעושות מה שהממשלה צריכה לעשות, ולצערנו היא לא עושה.

דוד טל: אני חושב שאוזניכם השומעות, אנשים מכירים את הגופים שהזכרתי, אני חושב שכמעט אין אדם במדינת ישראל שלא מכיר את העמותות האלה ולא מכיר בערך הסגולי שלהן.

דוד טל: אגב, באותה הזדמנות, באותה מסגרת של הסתה – "לעצור את החרדים", תהיתי לפעמים מה היה קורה אם היו עוצרים את החרדים, מי היה פועל למען הזולת?

דוד טל: האם זה מקרה, רבותי, שכל המייסדים המתנדבים הם שומרי מצוות?

דוד טל: לא, בפירוש זה לא במקרה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת בן-מנחם.

דוד טל: זאת דרך חיים של הציבור הזה, והציבור הזה עושה זאת באהבה רבה ופעולותיו ניכרות בשטחו.

דוד טל: עלו כאן חברים ושאלו, גם במזנון ובכל מקום, מדוע ש"ס לא מפילה את הממשלה הזאת?

דוד טל: לכאורה ממבט ראשון אולי יש לנו אינטרס מובהק להפיל כרגע את הממשלה, ואז, במקום להיות רק עשרה מנדטים, להיות 13 מנדטים, 15 מנדטים, 18 מנדטים – – – אני כבר מסיים, אדוני – – –

אורי אור: דווקא ממבט ראשון – לא.

דוד טל: ממבט שני כן?

דוד טל: טוב, אבל באמת אולי יש אינטרס מובהק לעשות את זה.

דוד טל: אבל אני רוצה לשאול אתכם, רבותי, ואני אומר את זה בכנות דווקא לספסלי מפלגת העבודה.

דוד טל: ידידי מיודעי ואלופי, אלוף אורי אור, אמור לי בבקשה, ואם נפיל את הממשלה הזאת, מה האלטרנטיבה שלנו?

דוד טל: את מי נקבל?

דוד טל: אמור לי אתה.

דוד טל: נקבל את אופיר פינס?

נואף מסאלחה: הוא בחור טוב.

דוד טל: אתה יודע, לצערי, שאופיר פינס, השנאה והאיבה לדתיים בוקעות מגרונו השכם והערב.

דוד טל: את מי נקבל?

דוד טל: – את יוסי שריד, שהצהיר לא אחת שיש להקים יחידות כדוגמת "דובדבן"?

אורי אור: אתה רוצה תשובה?

דוד טל: אני שואל שאלות רטוריות, אדוני.

נואף מסאלחה: לא, לא, אתה נואם אחריו.

דוד טל: אתה יודע שמקובל – – –

אורי אור: אני אענה לך.

דוד טל: אחר כך תענה לי, ברצון רב.

דוד טל: את מי נקבל?

דוד טל: – את יוסי שריד, שהציע להקים יחידות כדוגמת "דובדבן" ו"שמשון", שכפי שהכו במחבלים יכו בחרדים?

דוד טל: עם האנשים האלה אני אלך לשבת?

אורי אור: כל מה שתקבל טוב יותר מנתניהו.

דוד טל: לא, אדוני.

דוד טל: אני רוצה לומר לך, שכמה שיהיה רע עם נתניהו – אתכם יהיה יותר קשה, עם האנשים שציינתי.

דוד טל: אני לא יכול לעשות הכללות ואני לא רוצה לעשות הכללות, משום – – –

עבד-אלוהב דראושה: – – –

דוד טל: למה אתה מפריע לי, דראושה?

דוד טל: אני הפרעתי לך פעם אחת?

עבד-אלוהב דראושה: הערה, מותר?

דוד טל: בבקשה.

עבד-אלוהב דראושה: ניסיתי את יוסי שריד כשר והוא התאים לכולם.

עבד-אלוהב דראושה: הוא לא היה רע.

דוד טל: בזמננו היו לנו אינטרסים משותפים להעיף את שולמית אלוני מהתפקיד, והוא סייע לנו בזה רבות.

דוד טל: אני חושב שאנחנו עזרנו לו יותר, אבל זה רק בקטע הזה.

עבד-אלוהב דראושה: תנסו עוד הפעם.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דראושה.

דוד טל: אבל אני שואל ברצינות: מה האלטרנטיבה שמפלגת העבודה מעמידה לנו היום?

דוד טל: עם מי אני צריף לשתף פעולה?

דוד טל: הרי אתם לא נותנים לנו שום צ'אנס, שום הזדמנות, ויש לכם היום, דווקא, הזדמנות מכאן, מהספסלים האלה שאתם חובשים אותם, ספסלי האופוזיציה, לנסות להראות שאתם עושים משהו שלא על מנת לקבל פרס, נטול כל אינטרסים.

דוד טל: לצערי, אתם לא עושים את זה.

דוד טל: במקום שתבינו שבעצם עם הדתיים, עם החרדים, נגזר עליכם לחיות.

דוד טל: ואתם צריכים להבין את זה, משום שככל שתמשיכו במאבקים שלכם, בכל מיני מאבקים של הסתה, במידה מסוימת אנטישמיים לפעמים, זה לא יועיל.

דוד טל: שימו לב כמה דמים תרתי משמע שילמנו ועוד נשלם, כמה אנחנו מוכנים לוותר, כמה אנחנו מוכנים לתרום, כמה אנחנו מוכנים לעשות למען שלום עם שכנינו.

דוד טל: למה לא נקצה, חבר הכנסת אורי אור, ולו רק אחוז אחד, לשלום כאן בפנים, בינינו, בין דתיים לחילונים?

דוד טל: בין יהודים לערבים?

דוד טל: בין חרדים?

דוד טל: למה לא?

דוד טל: למה צריך שהדבר הזה יבוא בצורת כפייה עליכם?

דוד טל: לנו יש כאן

דוד טל: הזכות לחיות כפי שלכל אחד מכם יש הזכות לחיות כאן.

דוד טל: אנחנו נתרום את תרומתנו למדינה הזאת ואנחנו נישאר עם הציונות שלנו שאומרת: עם ישראל בארץ-ישראל על-פי תורת ישראל.

דוד טל: אנחנו ניישב ונגדל כאן דור של אברכים שאתם לא אוהבים לשמוע אותם ודור של אנשים יראי השם שאתם לא אוהבים לשמוע ולראות אותם.

דוד טל: אבל, אתם צריכים להבין שזו דרך החיים שלנו ואין בלתה.

דוד טל: תרצו – תחיו אתנו.

דוד טל: אולי אתנו זה קשה, אבל בלעדינו – אי-אפשר.

דוד טל: אתם צריכים להבין, שמי שרוצה לחזור לשלטון ולשבת על כס ראש הממשלה, הדרך לשם עוברת דרך השדרות של ש"ס.

דוד טל: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת אורי אור, ואחריו – לחברת הכנסת יעל דיין.

אורי אור: אדוני היושב-ראש, שמחתי שהיה פה שר לפני כמה דקות.

חיים דיין: נשאר נציג.

אורי אור: אדוני היושב-ראש, עד כמה שאני יודע, צריך לשבת פה שר בדיונים כאלה.

נואף מסאלחה: השר רפאל איתן ייכנס מייד.

אורי אור: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, חבר הכנסת טל, לא באתי היום לנהל – בוודאי לא עם אחד שנלחם אתי במלחמת יום הכיפורים – ויכוח.

אורי אור: אתה הצגת כמה שאלות.

אורי אור: איש מאתנו אינו מביט בעין רעה על ש"ס.

אורי אור: אני לא רוצה להיכנס למה שאומרים חלק מאנשי ש"ס, ולמה שאומרים חלק מאנשי מפלגת העבודה.

אורי אור: אני זוכר, כאשר הייתי ילד קטן, אמא שלי, שהיום היא בת 90, תמיד היתה אומרת לי: אורי אור, אתה רוצה להצליח בחיים, תיקח עליך 50% מהאשמה.

אורי אור: אני מציע לך, אל תזרוק את האשמה על הצד הזה.

אורי אור: חבר הכנסת טל, קח עליך לפחות 50% מהאשמה, ואז אני כבר מאמין שנמצא דרך להמשיך לשוחח יחד.

אורי אור: אנחנו נשוחח על זה לחוד.

אורי אור: אין לי שום דבר נגד אברכים, אין לי שום דבר נגד יראי שמים.

אורי אור: אני רק רוצה שיקשיבו אלה לאלה.

אורי אור: אני רוצה שכולם יחד יגנו על המדינה ויתחלקו יותר בנטל האחריות ויקשיבו איש לרעהו.

אורי אור: אבל לא זאת מטרתי.

אורי אור: מטרתי, בדקות שיש לי, לומר שהבעיה שלנו היום היא בתוך הקואליציה, היא לא בתוך האופוזיציה.

אורי אור: אבל לפני שאומר את דברי, אני רוצה מעל במה זו להשתתף בצערה של משפחת מילוא על נדב שהיה מ"פ חם בחטיבת הצנחנים.

אורי אור: אני יודע בדיוק מה התפקיד הזה אומר ומה המשמעות של מפקד של יחידה כזאת.

אורי אור: למשק שדה-אליהו ולמשפחה, מה שאני יכול להגיד מעל במה זו הוא שכולנו משתתפים אתם בצערם.

אורי אור: גם אינני רוצה להיכנס לוויכוח – גם הוא בן קיבוץ – עם מי שהציע למחוק את הקיבוצים מעל הקרקע וכו'.

אורי אור: זו, דרך אגב, קריאה לשבת יחד, לשמוע איש את רעהו.

אורי אור: הנה, אדם בן משק שדה-אליהו.

אורי אור: אתה יודע בדיוק לאיזה עיתון אני מתכוון.

אורי אור: אומנם זה לא עיתון של ש"ס, אבל גם הם חרדים.

אורי אור: זו צורה של דיבור משותף.

אורי אור: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני לא מבין למה הכול רוצים כל כך להיות במטבחון של ראש הממשלה.

אורי אור: מה כבר החליטו שם?

אורי אור: אני אומר לחברי מהאופוזיציה ומהקואליציה, שהבעיה של ראש הממשלה היא – ואני אומר את זה באמת ובכאב לב – שהטווח הטקטי שלו הוא שידור יומן הערב בטלוויזיה, והאסטרטגיה שלו מגיעה עד יומן השבוע ביום שישי.

אורי אור: זה מה שמטריד אותי.

אורי אור: אני שומע את שי בזק ואני שומע כל הזמן את האנשים ואיך הם נראים בתקשורת – – – לא רק שיש שר, הוא אפילו מפריע לי.

נואף מסאלחה: הוא מדבר ערבית.

אורי אור: כן, בקול רם.

אורי אור: בנקודה הזאת אין פתרון.

אורי אור: אני שומע כאן, ולא רק כאן, את חברי הקואליציה מתחבטים בתוך עצמם איך להגן על ראש הממשלה.

אורי אור: אני לא צריך לתקוף את ראש הממשלה; אנשי הקואליציה עושים את זה מצוין.

אורי אור: שמענו את שמיר, שמענו את ארנס, שמענו פה חלק מהאנשים.

אורי אור: שני שרים, בעיני בכירים מאוד, הצביעו ברגליים ואמרו שהם אינם סומכים על ראש הממשלה.

אורי אור: זאת מטרת האי-אמון.

אורי אור: אמר מישהו היום שמנהלים פה מדיניות חוץ של חלטורה.

אורי אור: אני רוצה להביא דוגמה מה זה העניין הזה של צבא צרפתי או קיבוץ צרפתי.

אורי אור: מישהו דיבר עם הלבנונים?

אורי אור: מישהו דיבר עם הסורים?

אורי אור: מישהו חושב שהם יסכימו?

אורי אור: אבל אי-אפשר לזרות חול בעיני האנשים במצב שנפגעים אנשים ונהרגים אנשים ויש אמהות ויש אנשים שבצדק באים ואומרים ומתווכחים על הישיבה שם, לבוא ולהגיד, אני הסתובבתי פה והייתי שם ואני מחפש פתרון.

אורי אור: פתרון יש בבית, והוא קשה.

אורי אור: שר המשפטים צחי הנגבי מסית.

אורי אור: אף אחד לא בא היום והאשים את הממשלה על מה שקורה בלבנון, לא אמר שאנחנו מאשימים את הממשלה, לא בא מישהו ואומר: לבנון תחילה.

אורי אור: מה אתה מספר לאנשים?

אורי אור: יש דבר כזה?

אורי אור: אין דבר כזה.

אורי אור: אומר שר המשפטים: פה אין שום סימן – או אינדיקציה בלעז – שהממשלה שלהם, הכוונה לממשלת הליכוד היום, היא זאת שתבוא ותשנה את המערכת הזאת שאנחנו התחלנו אתה כשהובלנו את התהליך.

אורי אור: ההיפך, הוא אומר, הערבים מעריכים מאוד את עוצמתה של הממשלה הזו.

אורי אור: רבותי, אין לזה שום סימן.

אורי אור: כל אחד שקורא יודע שאין שום סימן שהערבים חושבים שהממשלה הזאת חזקה יותר ולכן אין טרור.

אורי אור: האמת היא עצובה מאוד.

אורי אור: האמת היא, שה"חמאס" הגיע למסקנה, שאין תהליך שלום ולא צריך לבצע טרור, התהליך נתקע.

עמנואל זיסמן: עכשיו.

אורי אור: כן.

עמנואל זיסמן: קודם לא?

אורי אור: לא.

עמנואל זיסמן: אתה לא מדייק.

אורי אור: היות שאני יודע, ואתה לא מדייק – – –

עמנואל זיסמן: אני הייתי חבר ועדת החוץ והביטחון ושמעתי שה"חמאס" לא משלים עם תהליך השלום.

אורי אור: לא זה מה שאמרתי.

אורי אור: חבר הכנסת זיסמן, היות שאתה ידידי, לא זה מה שאמרתי.

אורי אור: ה"חמאס" איננו משלים עם תהליך השלום.

אורי אור: ה"חמאס", לצערי הרב, גרם נזק גדול, פגע באנשים, והוא והאירנים רצו לעצור את תהליך השלום.

אורי אור: היום הרשות הפלשתינית עצמה מפעילה את האלימות וה"חמאס" משקיע את כל כוחו בכניסה חזרה למסגדים, בהרחבת שטח השיפוט שלו באזורים המוניציפליים, והוא אומר שכרגע זה לא נחוץ.

נואף מסאלחה: אתה לא צריך להרחיב בדיבורך, אתה צריך לסיים.

אורי אור: לכן, חשוב מאוד לדייק.

אורי אור: לא יכולתו וגאוניותו של ראש ממשלה, לצערי הרב – הייתי שמח אם זה מה שהיה – עצרו את הטרור.

אורי אור: אדוני היושב-ראש, זמני קצר, אני רוצה לומר שאני מוטרד לא משום הדברים האחרים שמפחידים אותנו כל הזמן.

אורי אור: אמרתי כאן, שבעולם הזה שלנו במזרח התיכון, כשיש מבוי סתום ואין תהליך, מלחמות חוזרות חדשות לבקרים.

אורי אור: אינני אומר ואינני יודע אם זה יהיה מחר, מחרתיים או בעוד שלוש שנים, אבל מערכת האי-אמון העצומה שיש בתוך הקואליציה לראש הממשלה, ובתוך האופוזיציה, בקרב השכנים, המעצמות וכולם, היא זאת שמטרידה אותי.

אורי אור: ראו מה קורה במרוקו, בירדן, בתוניס ובכל המקומות האלה.

אורי אור: לכן, ידידי דוד טל מש"ס, במחשבה ראשונה אולי אתם צריכים להישאר בקואליציה.

אורי אור: אבל אחרי ששמעתי את הרב עובדיה יוסף, שאני מכבד אותו מאוד, אני מבין שהוא מבין שבמחשבה שלישית אתם צריכים לצאת מהקואליציה.

אורי אור: ולכן יש לי אי-אמון, אדוני היושב-ראש.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחברת הכנסת יעל דיין, ואחריה – לאחרון הנואמים, חבר הכנסת מקסים לוי.

יעל דיין: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שנה, באחת מהצעות האי-אמון הראשונות שלנו, שאלה חברת הכנסת דליה איציק: מי אתה, בנימין נתניהו?

יעל דיין: במשך השנה שחלפה קיבלנו תשובות.

יעל דיין: אנחנו יודעים מי אתה, בנימין נתניהו.

יעל דיין: חלק מהתשובות היו מביכות, חלק היו מבישות.

יעל דיין: לצערי, אנחנו יודעים היום מיהו בנימין נתניהו, והשאלה אינה צריכה להישאל.

יעל דיין: מה שברור הוא, שהיום אנחנו שואלים היכן ראש ממשלת ישראל.

יעל דיין: כי בנימין נתניהו הוא כל מיני זהויות, ומבני אישיות, ובעיות פסיכולוגיות.

יעל דיין: וחלקן, כך שמענו מכבוד הרב עובדיה יוסף, בעיות זואולוגיות, חלקן רפואיות, חלקן קשורות בקליניקה "און" ובפקולטה לתקשורת.

יעל דיין: ובכל אלה לא מצאנו תשובה היכן הוא ראש ממשלת ישראל, לא כזה שהציבור זקוק לו, ואפילו לא כזה שהציבור בחר בו, לטוב או לרע.

יעל דיין: בנימין נתניהו מוביל אותנו, לא כעז עיוורת ולא כלמינג.

יעל דיין: למי שלא יודע, למינגים הם אותם בעלי-חיים שרצים לצוק, ופעם בשנה זורקים את עצמם למצולות הים במחווה איומה ונוראה של התאבדות.

יעל דיין: הוא מוביל אותנו, לא כעז עיוורת ולא כלמינג, לתהום.

יעל דיין: ואנחנו לא נלך אחריו לתהום הזאת ולא נהיה מובלים, כי אנחנו חפצי חיים, אנחנו חפצי חיים לנו ולילדינו.

יעל דיין: וגם אם אנחנו אקרובטים של הישרדות כעם, מר נתניהו הגדיל לעשות, כך אומר לי חברי ישי, והוא אמן הבנג'י.

יעל דיין: אלא שהוא שוכח להתחבר לחבל כשהוא קופץ קפיצת בנג'י.

יעל דיין: אנחנו לא מתכוונים להתרסק אתו, לא במלחמת דת, לא בזקיפות קומה שכולה הוריזונטלית ומתאימה לארון, ולא בהרעלת קיבה סופית, לא במטבח ולא במטבחון ולא בפינת בישול שבה נרקחים חומרים מכלים, רדיואקטיביים, שאינם ראויים למאכל אדם.

יעל דיין: בנימין נתניהו וכמה משריו, לא כולם, מיצו את מכסת ההצעות הדחופות לסדר-היום שטעמן ומטרתן הן חיסולנו.

יעל דיין: לא יכול להיות שיש לנו ראש ממשלה.

יעל דיין: כי אילו היה לנו ראש ממשלה, אז לא היינו עוסקים בהבלים ובהבלי ההבלים שבהם אנחנו עוסקים, כשלפנינו, לפני מדינת ישראל, הסיכונים הגדולים ביותר, ובאותו זמן גם הסיכויים הגדולים ביותר שהיו לנו אי-פעם.

יעל דיין: לא יכול להיות שראש ממשלת ישראל, אילו היה מישהו בתפקיד הזה, וצוות שריו ירחיקו מעלינו, בקצב של ספר השיאים של גינס, את כל העולם, לרבות מעצמה ידידותית, לרבות אירופה מושיטת היד, עד שיסרבו אלה להיות במחיצתנו.

יעל דיין: לא יכול להיות שראש ממשלה של מדינת ישראל בת ה-50 יהיה זחוח וכאילו מתנצל כשמוחמד מוצג כחזיר, לא רק בידי נערה סהרורית ושותף שלה ששמו יהודה שומרון.

יעל דיין: גם מתנחלי חברון, מוגנים בידי יחידות נבחרות, צועקים מעבר לסורגים החוצה, לערבים: "מוחמד ח'נזיר".

יעל דיין: זאת מבלי שבאותו רגע ראש הממשלה, אילו היה לנו ראש ממשלה, ישים אותם באוטובוסים ממוזגים, לא במשאיות, וייקח אותם ויוביל אותם לאחר כבוד, בתור היישוב היהודי לנצח בחברון, לכל מקום אחר שבו לא יידרשו ילדינו לתת את דמם, בפניהם ומולם, פרובוקטורים, מחרחרי מלחמת דת, שעל זה אין שום מחילה.

יעל דיין: אילו היה לנו ראש ממשלה, אילו למדינת ישראל היה ראש ממשלה, הוא לא היה מכניס עז לבית הקולקטיבי שלנו.

חיים דיין: – – –

יעל דיין: להוציא את היהודים מחברון, גם מולדת מוכנה?

יעל דיין: אני אשמח לשתף אתם פעולה.

יעל דיין: כי חברון היא רשות פלשתינית, וחברון תהיה אחת הערים המרכזיות במדינת פלשתין שתחיה בשלום לצד מדינת ישראל.

יעל דיין: יותר ברור מזה אינני יודעת איך לומר את זה.

יעל דיין: אני רוצה לומר, שכל יום מכניסים ומוציאים עז למטבח הקולקטיבי שלנו.

יעל דיין: וכך מודיעים לנו, שלא יהיה לנו מטבחון.

יעל דיין: מודיעים לנו בעיתונות ומודיעים לנו מטעם הממשלה במלים האלה: לא יהיה מטבחון, לא יהיה מטבח, אלא ראש הממשלה – אילו היה לנו ראש ממשלה – ייוועץ מפעם לפעם, לפי הצורך, בעניינים שונים, בשרים שרון, לוי ומרדכי.

יעל דיין: מתי אין צורך להיוועץ בשר הביטחון ובשר האוצר שלו?

יעל דיין: מה זה לפי הצורך?

יעל דיין: מה זה, מחזור של נשים?

יעל דיין: פעם בחודש יש צורך להיוועץ בשר האוצר?

יעל דיין: ופעם בחודש או בחודשיים או עונתית יש צורך להיוועץ בשר הביטחון שלו ובשר החוץ שלו?

יעל דיין: מפעם לפעם?

יעל דיין: מה עושה ממשלה אם לא עובדת כל הזמן?

יעל דיין: זו ממשלה בשעות נוספות, "מפעם לפעם", "לפי הצורך", לפי העניינים?

יעל דיין: האם יש לנו עניינים שאינם מעניינו של שר האוצר או שר הביטחון או שר החוץ?

יעל דיין: ואנחנו שומעים עוד דבר על אותם עניינים שונים.

יעל דיין: יש לנו ראש ממשלה שהוא ראש ממשלה וירטואלי.

יעל דיין: מי שמתמצא בז'רגון החדש של הילדים שלנו מבין מה זה.

יעל דיין: הוא ראש ממשלה של מציאות וירטואלית.

יעל דיין: אלא שהמציאות שלנו איננה וירטואלית.

יעל דיין: וביום שני אנחנו לומדים: "כינוס הקבינט הוא הישג נוסף של הצוות ליישור ההדורים, ליברמן וברדוגו".

יעל דיין: כינוס הקבינט – זה ההישג.

יעל דיין: האם כינוס הקבינט איננו מובן מאליו?

יעל דיין: הקבינט לא מתכנס לא לפי הצורך ומפעם לפעם?

יעל דיין: האם זה לא תפקידה של הממשלה להתכנס?

יעל דיין: לא.

יעל דיין: זה לא דבר של מה בכך.

יעל דיין: זה הישג של צוות מיוחד.

יעל דיין: ההישג שלו הוא לא מה הקבינט החליט, לא מה הקבינט יעשה, אלא עצם ההתכנסות של הקבינט הוא ההישג.

יעל דיין: בסיום דברי אני רוצה להביא נייר שהונח על שולחננו, והוא גולת הכותרת של מציאות וירטואלית, המתאים ל"כלל הנעל הלוחצת" של שומפטר; מי שלמד מדע המדינה יודע מה זה.

יעל דיין: זה נייר שילמדו אותו בפקולטה למדע המדינה.

יעל דיין: מי שלמד מדע המדינה יכול לחזור וללמוד עוד הפעם.

יעל דיין: כי כל מה שלמדנו וכל מה שאנחנו יודעים, ממקיבר לאייזנשטדט, ועוד לפני זה מרוסו ומונטסקייה והובס – – –

דן תיכון: חברי הכנסת, אני מבקש שקט.

יעל דיין: היום קיבלנו על שולחננו פרק נוסף, חדש וחדשני, יצירתי ועתיר דמיון במדע המדינה.

יעל דיין: וראש הממשלה שבוודאי קרא אותו והיה שותף לחיבורו יודע על מה אני מדברת.

יעל דיין: אנחנו יכולים לשכוח את כל מה שלמדנו, כי היום אנחנו צריכים ללמוד פרק נוסף.

יעל דיין: שימו לב מה נאמר בפרק הזה, בסעיף 4.

יעל דיין: נאמר בו: "שר החוץ יהיה אחראי בפני ראש הממשלה לניהול ענייני החוץ של המדינה".

יעל דיין: וואללה, דבר חדש לגמרי, בלתי צפוי, יצירתי, עתיר דמיון.

יעל דיין: מה יעשה שר החוץ?

יעל דיין: כך נאמר לנו, ואנחנו נאשר את זה: שר החוץ יהיה אחראי לניהול ענייני החוץ.

יעל דיין: ובפסקה 6(א) אנחנו שומעים ששר החוץ הוא גם השר האחראי לענייני החוץ של המדינה והוא המופקד על המשא-ומתן המדיני וקידום תהליך השלום.

יעל דיין: אני חשבתי ששר החוץ הוא מישהו שעוסק כנראה בחומרים אורגניים, בחקלאות או במשהו דומה, והנה אנחנו למדים ששר החוץ צריך לעסוק בענייני חוץ.

יעל דיין: ועל זה מביאים לנו, ברוב בושה וכלימה, נייר כתוב, מודפס.

יעל דיין: לאשר – 24 שעות.

יעל דיין: לא צריך 24 שעות בשביל זה.

יעל דיין: מוסכם עלינו ששר החוץ אחראי לענייני חוץ.

יעל דיין: זו לא תורה חדשה במדע המדינה.

יעל דיין: אני רוצה לומר שמגיע פרס נובל ליצירתיות למי שחיבר את המסמך הזה.

יעל דיין: עכשיו אנחנו יודעים שתפקידו של שר חוץ לעסוק בענייני חוץ.

יעל דיין: אני מבקשת מראש הממשלה, אם יניח על שולחננו נייר דומה ביחס לתפקידיו של שר האוצר, לא לשכוח לציין ששר האוצר יעסוק בענייני האוצר, וכן הלאה וכן הלאה.

יעל דיין: מגיע למדינת ישראל ראש ממשלה לא וירטואלי אלא ראש ממשלה אמיתי, שיטפל בבעיות האמיתיות שלנו.

יעל דיין: מגיעים למדינת ישראל ראש ממשלה וממשלה שיפסיקו לטפל בעניינים ההבליים של המינויים הפנימיים שלהם ויתחילו לראות מה הסיכוי הענק והסיכון הענק שניצבים בפני מדינת ישראל ואולי יובילו אותנו לאיזה מקום שהוא איננו פי תהום.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת מקסים לוי, אתה מוותר.

דן תיכון: מי ישיב בשם הממשלה?

רענן כהן: אני אשיב.

דליה איציק: אף אחד לא רוצה להשיב בשם הממשלה.

דן תיכון: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה.

קריאות: – – –

דן תיכון: בבקשה, תעלה.

רענן כהן: אם אמרת שניגשים להצבעה, ניגשים להצבעה.

דן תיכון: רבותי, ישיב השר.

רענן כהן: אני מבקש רמקול.

דן תיכון: אדוני המזכיר, יש לחבר הכנסת רענן כהן זמן והוא רוצה למסור הודעה לסדר הדיון.

רענן כהן: אדוני היושב-ראש, באותו רגע ששאלת אם מישהו רוצה להשיב בשם הממשלה, אמרו לך: לא.

רענן כהן: באותו רגע שהודעת שניגשים להצביע – – –

דן תיכון: אף אחד לא אמר.

דן תיכון: אתה אמרת "לא".

רענן כהן: מאותו רגע שהודעת שניגשים להצבעה אין עוד דוברים, ניגשים להצבעה.

רענן כהן: לכן אני מבקש ששום חבר ממשלה לא ישיב וניגשים להצבעה על-פי מה שהודעת.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: חבר הכנסת רענן כהן, אתה השבת בשמי, לא שמת לב.

דן תיכון: אתה השבת בשמי.

דן תיכון: אצלי רשום שמישהו משרי הממשלה, חבר הכנסת צחי הנגבי, צריך להשיב.

דן תיכון: בבקשה, חבר הכנסת יהושע מצא.

קריאות: השר.

דן תיכון: השר, השר.

דליה איציק: אולי הדיחו אותו בינתיים?

דן תיכון: השר.

דן תיכון: רבותי.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מודה מאוד על הרגישות – – –

דן תיכון: רק רגע, תמתין.

דן תיכון: נא לשבת.

דן תיכון: גברתי שרת התקשורת.

דן תיכון: חבר הכנסת דהן.

דן תיכון: השר ישי.

דן תיכון: נא לשבת, רבותי.

דן תיכון: אדוני ראש העיר.

דן תיכון: נא לשבת, חבר הכנסת אולמרט.

דן תיכון: חבר הכנסת דהן.

דן תיכון: חבר הכנסת וקנין, נא לשבת.

דן תיכון: חבר הכנסת בני אלון, נא לשבת.

דן תיכון: חבר הכנסת פנחסי, חבר הכנסת מיכאל איתן, נא לשבת.

דן תיכון: חבר הכנסת כהן.

דן תיכון: חבר הכנסת אורון.

דן תיכון: לי יש זמן.

דן תיכון: סדרן, נא לסגור את הדלת.

דן תיכון: חברת הכנסת גוז'נסקי.

דן תיכון: בבקשה, אדוני השר.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמח על ההזדמנות שניתנה לי לסכם את הדיון לא משום הרצון להופיע בפני הבית המלא, שאנחנו לא רגילים בו, אבל משום ההזדמנות שניתנת כאן למערכת הבריאות, הנמצאת במצוקה רבה ונוראה, לומר את דברה.

יהושע מצא: היום, אדוני היושב-ראש, הוצגו בכנסת שלוש הצעות אי-אמון.

יהושע מצא: הצעות האי-אמון היו גם בתחום המדיני וגם בתחום החברתי הקשור למערכת הבריאות.

דן תיכון: חברת הכנסת דליה איציק.

דן תיכון: אדוני סגן שר החינוך, התרבות והספורט, הואל לשבת, מה אתה הולך לטייל עכשיו?

דן תיכון: חבר הכנסת יהלום.

דן תיכון: חבר הכנסת לנדאו.

דן תיכון: אפשר לסגור את הדלת שם, סדרן?

דן תיכון: חבר הכנסת גפני.

דן תיכון: סגן השר ביבי.

חיים אורון: השר מצא, יש לך נייר על כך שאתה אחראי לענייני הבריאות כמו שיש לשר החוץ נייר שהוא אחראי לענייני החוץ?

דן תיכון: חבר הכנסת אורון.

יהושע מצא: בתחילת הדרך כבר קיבלתי אותו.

דן תיכון: חבר הכנסת גפני.

דן תיכון: חבר הכנסת מחאמיד.

דן תיכון: חבר הכנסת הנדל.

דן תיכון: חבר הכנסת וקנין.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לכנסת בהזדמנות זו, כאשר אנחנו עומדים להתחיל אולי בעוד כמה שבועות את הדיונים על התקציב – אני רוצה לומר גם לקואליציה וגם לאופוזיציה – כי מערכת הבריאות נמצאת במצב קשה מבחינה תקציבית.

יהושע מצא: המקורות החסרים לצורך ביצוע סל הבריאות הם בסדרי גודל אדירים, ועל מנת שנוכל למנוע קיומן של שתי מערכות בריאות נפרדות, אחת לעשירים ואחת לעניים, צריך להקצות את המשאבים הדרושים.

יהושע מצא: אני מקווה, שעם בחירתו של שר אוצר חדש, תיכנס המערכת שם להליך מסודר וניתן יהיה להגיע, גם בנושא הבריאות, למערכות נאותות מן הבחינה התקציבית, על מנת לתפקד נכון.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, הובאו בפנינו שלוש הצעות אי-אמון.

יהושע מצא: אני מציע שניגש להצבעה ונדחה את כל השלוש.

יהושע מצא: אני מודה לך מאוד.

דן תיכון: נא לשבת.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה.

דן תיכון: הצעות סיעות העבודה–מד"ע-רע"ם, מרצ וחד"ש-בל"ד, להביע אי-אמון בראש הממשלה.

דן תיכון: אנחנו מצביעים.

דן תיכון: הצבעה מס' 1 בעד ההצעות להביע אי-אמון לראש הממשלה – 39 נגד – 48 נמנעים – אין ההצעות של סיעות העבודה–מד"ע-רע"ם, מרצ וחד"ש-בל"ד להביע אי-אמון לראש הממשלה לא נתקבלו.

דן תיכון: 39 בעד, 48 נגד, אין נמנעים.

דן תיכון: שלוש הצעות האי-אמון נדחו.

דן תיכון: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה הבאה: המלצת ועדת הכנסת לדחות את ההצעה להעביר את ראש הממשלה מכהונתו, על-פי בקשת 40 חברי כנסת – סעיף 27(ג) לחוק-יסוד: הממשלה.

דן תיכון: רבותי, בעד המלצת ועדת הכנסת ונגדה.

דן תיכון: הצבעה מס' 2 בעד המלצת ועדת הכנסת – 50 נגד – 40 נמנעים – אין המלצת ועדת הכנסת לדחות את ההצעה להעביר את ראש הממשלה מכהונתו נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 50, נגד – 40, אין נמנעים.

דן תיכון: המלצת ועדת הכנסת לדחות את ההצעה להעביר את ראש הממשלה מכהונתו נתקבלה.

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

דן תיכון: ב-30 ביוני קיימה הכנסת דיון במספר רב של נושאים: שנה לממשלת נתניהו; האם תצליח ממשלת נתניהו; חודש ימים לממשלת נתניהו; יחס ראש הממשלה כלפי שלטון החוק; בידודה הבין-לאומי של ישראל; פעילות האופוזיציה בתחום מדיניות החוץ; מות תהליך השלום; מימוש קווי היסוד של הממשלה בנוגע לירושלים; ביקורו של ראש הממשלה בארצות-הברית ועוד נושאים.

דן תיכון: יש הצעות לסיכום הדיון.

דן תיכון: ראשית, בשם סיעת העבודה וסיעת מרצ.

דן תיכון: מי יקרא את הצעת הסיכום?

רענן כהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הכנסת מחליטה, במלאות שנה לממשלה, כי הממשלה הנוכחית בראשות בנימין נתניהו הינה כישלון, ולפיכך על ראש הממשלה לסיים בהקדם את כהונתו ועל הממשלה להתפזר.

רענן כהן: הכנסת קובעת, כי התהליך המדיני הופסק ללא הצדקה, וכי ממשלת נתניהו מדרדרת את מדינת ישראל אל תהום העימות המחודש והחמור עם הפלשתינים ועם מדינות ערב.

רענן כהן: הכנסת קובעת, כי הממשלה נכשלה בתחום החברתי ובתחום הכלכלי, וכי ראש הממשלה נכשל בניווט הממשלה והמדינה ליצירת צדק חברתי, דאגה לחלשים ובניית כלכלה מוצקה.

רענן כהן: על ראש הממשלה להסיק את המסקנה היחידה המתבקשת ולהתפטר, כדי לאפשר לעם להביע את דעתו; אני מקווה, כמה שיותר מהר.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: הצעה מטעם סיעת חד"ש-בל"ד לסיכום הדיון.

דן תיכון: יקרא את ההצעה חבר הכנסת האשם מחאמיד.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת סיכום מטעם סיעת חד"ש-בל"ד לסיכום הדיון המשולב מ-30 ביוני 1997: 1.

האשם מחאמיד: הכנסת קוראת לראש הממשלה לבצע כרוחם, כלשונם ובמועדם את כל הסעיפים של הסכמי הביניים שנחתמו עם אש"ף.

האשם מחאמיד: 2.

האשם מחאמיד: הכנסת קוראת לראש הממשלה לנהל את המשא-ומתן על הסדר הקבע הישראלי-הפלשתיני על בסיס ההכרה בזכות העם הפלשתיני לכונן את מדינתו העצמאית בצד ישראל, בשטחים הכבושים שנכבשו על-ידי ישראל ביוני 1967.

האשם מחאמיד: הכנסת קובעת, שבמסגרת הסדר הקבע תמשיך ירושלים המערבית להיות בירתה של ישראל, וירושלים המזרחית תהיה בירת המדינה הפלשתינית שתקום בצדה של ישראל.

האשם מחאמיד: 3.

האשם מחאמיד: על רקע הפרובוקציה שמנהלים המתנחלים נגד הפלשתינים בכלל ודת האסלאם בפרט, והמתיחות שמעורר המשך נוכחותם, הכנסת קוראת לראש הממשלה להתחיל להיערך לפינוי ההתנחלויות.

האשם מחאמיד: הכנסת קוראת לראש הממשלה לבטל את כל התוכניות להרחבת ההתנחלויות, להפקעת קרקעות בגדה וליצירת עובדות מוגמרות אחרות בשטחים הכבושים בידי ישראל.

האשם מחאמיד: 4.

האשם מחאמיד: הכנסת קוראת לראש הממשלה להביע נכונות לנסיגה כוללת מרמת-הגולן במסגרת הסכם שלום כולל באזור.

האשם מחאמיד: 5.

האשם מחאמיד: הכנסת קובעת שהמשך כיבוש דרום-לבנון על-ידי ישראל מדרדר את המצב ועלול להוביל למלחמה כוללת.

האשם מחאמיד: על כן, הכנסת קוראת לראש הממשלה להחליט על הסגת כוחות צה"ל משטחה של לבנון.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: הצעה לסיכום הדיון מטעם סיעת מד"ע-רע"ם.

דן תיכון: חבר הכנסת דהאמשה, בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, 1.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לחדול ממדיניות הכוח וההתנכרות לזכויות העם הפלשתיני ואי-מילוי התחייבויותיה לפי הסכמים חתומים עמו, תוך עיבוי התנחלויות וקביעת עובדות בשטח, מדיניות אשר נוגדת את הסכמי השלום ומרוקנת אותם מתוכן, ואשר הובילה לקיפאון מדיני ומאיימת להרוס את תהליך השלום כולו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 2.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לחזור לשולחן המשא-ומתן עם הצד הפלשתיני ועם סוריה ולבנון, במטרה להגיע לשלום כולל, צודק ובר-קיימא, אשר ישחרר אדמות כבושות ויאפשר לעם הפלשתיני לממש את זכותו המוגדרת להגדרה עצמית במדינתו העצמאית ובירתה מזרח-ירושלים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 3.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לחדול ממדיניות הפנים המעוותת שלה, אשר גורמת להעמקת המיתון והאבטלה ומגבירה את מצוקת השכבות החלשות ומאיימת למוטט את השלטון המקומי כולו, תוך אפליית המגזר הערבי לרעה, אפליה הנמשכת מאז קום המדינה בכל תחומי החיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 4.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה להיענות לדרישות של הרשויות המקומיות במדינה ולפתור את מצוקתן הקשה וליישם את ההסכמים שנחתמו עם הרשויות המקומיות הערביות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: 5.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הכנסת קוראת לממשלה לנקוט מדיניות של תיקון העוול הממושך שנגרם למגזר הערבי כתוצאה ממדיניות האפליה הנ"ל אשר כללה גם החרמת קרקעות, נישול ואי-הכרה ביישובים קיימים.

דן תיכון: הצעת סיכום של סיעת מולדת.

דן תיכון: חבר הכנסת בני אלון, בבקשה.

בנימין אלון: הצעת סיכום של סיעת מולדת: הכנסת קוראת לראש הממשלה לקיים את עקרון ה"הדדיות" אשר נוסח כנספח להסכם חברון, ביטול האמנה וכו'.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה.

דן תיכון: מי בעד או נגד הצעת הסיכום של סיעת מולדת?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ב' אלון – 12 נגד – 66 נמנעים – 4 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ב' אלון לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 12, נגד – 66, ארבעה נמנעים.

דן תיכון: הצעת הסיכום של סיעת מולדת לא נתקבלה.

דן תיכון: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה בעד או נגד הצעה לסיכום הדיון מטעם סיעת מד"ע.

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 4 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה – 9 נגד – 65 נמנעים – 10 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ע' דהאמשה לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 9, נגד – 65, עשרה נמנעים.

דן תיכון: הצעת הסיכום של סיעת מד"ע-רע"ם לא נתקבלה.

דן תיכון: אנחנו עוברים להצבעה הבאה.

דן תיכון: הצעת סיכום מטעם סיעת חד"ש-בל"ד.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 5 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ה' מחאמיד – 11 נגד – 65 נמנעים – 13 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ה' מחאמיד לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 11, נגד – 65, 13 נמנעים.

דן תיכון: הצעת הסיכום של סיעת חד"ש-בל"ד לא נתקבלה.

דן תיכון: אנחנו עוברים להצבעה האחרונה בנושא זה.

דן תיכון: מי בעד הצעת הסיכום של סיעת העבודה וסיעת מרצ?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 6 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת רע' כהן – 37 נגד – 52 נמנעים – 2 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת רע' כהן לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 37, נגד – 52, שני נמנעים.

דן תיכון: הצעת הסיכום של סיעות העבודה ומרצ לא נתקבלה.

דן תיכון: תודה רבה.

דן תיכון: ענף הלול

דן תיכון: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום, הצעה לסדר-היום מס' 2671: ענף הלול, מאת חבר הכנסת יצחק וקנין.

דליה איציק: מה עם השרים?

דן תיכון: רבותי, הצעה לסדר-היום בנושא ענף הלול, של חבר הכנסת יצחק וקנין.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני שר החקלאות, המשבר הפוקד את ענף הלול בחודשים האחרונים עלול להביא להתמוטטות מוחלטת של ענף ההטלה וכפועל יוצא – פגיעה ישירה בפרנסתן של כ-3,600 משפחות אשר מתוכן כ-1,740 הם חקלאים מיישובי קו העימות בגליל, כ-40% מכלל המגדלים בארץ, וענף זה מהווה את עיקר פרנסתם.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, בחודשים האחרונים נצטברו עודפים של ביצי מאכל, מיליוני ביצים, כאשר עד לחודש אוקטובר 1997 צפוי עודף של כ-300 מיליון ביצי מאכל.

יצחק וקנין: עודפים בהיקפים גדולים כפי שצוינו לעיל פוגעים קשות בתמורה המשולמת ליצרנים שברובם הגדול מתגוררים ביישובי קו העימות.

יצחק וקנין: עודף זה גרם להפחתת מחיר של כ-4 אגורות לביצה ומוביל את כל שלוחת ההטלה לאי-רווחיות מוחלטת.

יצחק וקנין: אדוני שר החקלאות, אקדים ואומר שהכנסת ראתה לנכון לפני כחמש שנים לחוקק את חוק הגליל הנותן העדפה ליישובי קו העימות לעומת אזורים אחרים, בכך שנתנה סובסידיה לענף הפטם וההטלה בגליל, מתוך ראייה נכונה שענף זה הוא מקור הפרנסה העיקרי של יישובי קו העימות.

יצחק וקנין: ואתה, כבוד השר, היית בין היוזמים העיקריים שפעלו ודחפו בכנסת הקודמת לחוקק את חוק הגליל מתוך היכרותך את האזור לפני ולפנים, כאשר שימשת כאלוף פיקוד הצפון וגם כרמטכ"ל, ועל כך תבוא על הברכה.

יצחק וקנין: אך, כבוד השר, כיום ענף ההטלה מצוי במשבר קשה מאוד, ויש לעשות הכול כדי להיחלץ ממשבר זה ולהקטינו ככל האפשר.

יצחק וקנין: הגורמים העיקריים למשבר הם: א.

יצחק וקנין: הסכמי גאט"ט גרמו הסרת כל מגבלות הייבוא על-פי חוקי המדינה, וכתוצאה ישירה – ייבוא מוגבר של חומרי רבייה אשר הופנו בחלקם הגדול לשטחי האוטונומיה וגרמו ייצור גדול יותר של עודפים באזורים אלו.

יצחק וקנין: כבוד השר, אם בעבר הועברו עודפי ביצים לאוטונומיה לצריכה עצמית של תושבי השטחים, כיום לא רק שלא מועברות ביצים לשטחי יהודה, שומרון ועזה אלא הביצים מועברות משטחי האוטונומיה למדינת ישראל, וכמות הביצים המוברחות מאזור זה הולכת וגדלה מיום ליום, וזאת בגלל פערי מחירים הנובעים מעלויות ייצור זולות יותר בשטחי האוטונומיה לעומת עלויות הייצור של המגדלים בשטחי מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אדוני השר, ברור לכולנו, כי על המגדלים בארץ החובה לפעול על-פי החוקים והתקנות והמגבלות הנהוגים בכל הקשור לייצור ושיווק ביצי מאכל, כאשר בשטחי האוטונומיה לית דין ולית דיין.

יצחק וקנין: ב.

יצחק וקנין: הצריכה בחודשי הקיץ קטנה יותר מאשר בחודשי החורף.

יצחק וקנין: עובדה זו מגבירה את העודפים במיוחד בחודשים אלו מדי שנה בשנה.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, ידוע לי על פעולות מספר שנעשו בתקופה האחרונה הן על-ידי משרד החקלאות והמועצה לענף הלול והן על-ידי המגדלים על מנת לייצב את הענף.

יצחק וקנין: אחת מהן, החזרת שלוחת ההטלה לתכנון מסודר החל משנת 1977, וזאת אף שלפני שלוש שנים הורד התכנון.

יצחק וקנין: פעולה זו מאפשרת למועצה לווסת את כמויות הביצים בכל מהלך השנה.

יצחק וקנין: אך, לצערי, ללא גיבוש הסכמי רבייה ואישורם של כללי תכנון בשלוחה עם כלל קבלני הרבייה הפועלים כיום בענף, וזאת על מנת לווסת את ייצור הפרגיות להטלה, לא תיתכן שליטה על כמויות הייצור בפועל של ביצי מאכל.

יצחק וקנין: יש לבצע שינויים בהסכמי גאט"ט, בכך שיוטלו שיעורי מכס גבוהים, וזאת על מנת למנוע ייבוא של חומרי רבייה, וכן להגביר את הפיקוח במעברים השונים בין יהודה, שומרון ועזה לבין מדינת ישראל, כדי למנוע הברחות של תוצרת חקלאית למדינת ישראל.

יצחק וקנין: לסיכום, אדוני השר, יש להקצות בדחיפות 6 מיליוני ש"ח לשלוחת ההטלה, כדי לפנות עודפים ולמנוע את ירידת המחירים.

יצחק וקנין: כל ירידה נוספת במחירי התמורה שמקבל החקלאי תביא להתמוטטות מוחלטת ולפגיעה בפרנסתם של אלפי משפחות.

יצחק וקנין: לכן, אבקש להעביר את הנושא לדיון בוועדת הכספים.

שבח וייס: לא, חבר הכנסת וקנין.

שבח וייס: אתה מבקש דיון במליאה.

שבח וייס: נראה אחר כך, נסתדר.

שבח וייס: אדוני שר החקלאות, בבקשה, תשובתך.

שבח וייס: המעבר לענף הלול, ככה חזרה לחיים, הוא שינוי רציני.

שבח וייס: היה מאוד מעניין פה היום.

רפאל איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לאחרונה מסתמן מצב של הצטברות עודפי ביצים בהיקפים גדולים הפוגעים ביצרנים.

רפאל איתן: הסיבות להצטברות העודפים הן: 1.

רפאל איתן: הקטנת הצריכה בחודשי הקיץ, כמקובל בכל השנים; 2.

רפאל איתן: הפחתת המגבלות על חומרי רבייה לאור הסכמי גאט"ט, דבר אשר עודד ייבוא מוגבר של חומרי רבייה; 3.

רפאל איתן: הברחות תוצרת מאזורי יהודה, שומרון ועזה, כתוצאה מפערי מחירים עם ישראל.

רפאל איתן: משרד החקלאות פועל על מנת לשפר את מצב היצרנים בצעדים מספר: תמיכה ממשלתית בסך 5 מיליוני ש"ח לשנת 1997; תשלום סובסידיות ליצרנים מכוח הוראות חוק הגליל; אכיפה מוגברת ויעילה של הייצור במסגרת התכנון הכולל; הגברת הפיקוח על מגדלי הפרגיות; הגברת הפיקוח למניעת הברחות מיהודה, שומרון ועזה; ניסיונות לגיבוש הסכמי רבייה עם כלל קבלני הרבייה בענף; פינוי מרוכז של עודפים תוך מתן תמורה מרבית אפשרית ליצרנים; הקמת קרן לחיוב כלל היצרנים בעלות פינוי העודפים, וכן פעילות לעידוד ייצוא ביצים.

רפאל איתן: קיים גם ייצוא ביצים, לא בכמויות גדולות, אבל הנושא מתחיל לתפוס מקום בענף, לא עם רווחים גדולים אבל גם לא בהפסדים.

רפאל איתן: נוסף על כך קיימים מגעים שמטרתם קביעת שיעורי מכס גבוהים על ייבוא חומרי רבייה בכפוף להסכמי גאט"ט, וכן שינוי התנאים בהסכם פאריס להנהגת הפרדה מוחלטת בין היצוא והשיווק ביהודה, שומרון ועזה לבין אלה במדינת ישראל.

רפאל איתן: אני מסכים שהנושא יעבור לוועדה.

שבח וייס: אתה מציע שהנושא יעבור לוועדה.

שבח וייס: לאיזו ועדה?

שבח וייס: ועדת הכלכלה, נכון?

שלום שמחון: ועדת הכספים.

יצחק וקנין: ועדת הכספים.

שבח וייס: התחום שייך לכלכלה.

יצחק וקנין: אבל אם השר הסכים, בסדר.

שלום שמחון: זה שייך לוועדת הכלכלה בעניין החקיקה, אבל – – –

שבח וייס: טוב, חברים.

שבח וייס: יש הצעה אחרת של חבר הכנסת שלום שמחון, בבקשה.

שבח וייס: מהמקום.

שלום שמחון: אדוני השר, אין הצעה אחרת, זה עניין פרוצדורלי.

שלום שמחון: אני מעוניין להצביע על שלוש נקודות בפני השר: 1.

שלום שמחון: המצב הקיים שבו המגדלים מפנים את העודפים על חשבון עצמם גורם להקטנת הרווחיות בעשרות אחוזים.

שלום שמחון: כדי שחברי הכנסת ידעו, סך כל הרווח הוא כ-6 אגורות לביצה.

שלום שמחון: כרגע הם משלמים 4.5-4 אגורות לביצה עבור פינוי העודפים של עצמם.

שלום שמחון: זה אומר שבעצם הם נשארים כמעט ללא רווח.

שלום שמחון: זה מצב שיכול להביא אותם לתסיסה מאוד גדולה, וכבר עכשיו גם חבר הכנסת וקנין וגם אני יכולים לומר, שהתסיסה גדלה בעיקר באזור קו העימות, בגלל העובדה שזה מקור פרנסה עיקרי של מרבית החקלאים בגליל.

שלום שמחון: 2.

שלום שמחון: נקודה זו נוגעת למה שדיברת על ייצוא ביצים לחוץ-לארץ.

שלום שמחון: דבריך עומדים בסתירה לעובדה שיש כוונה לאפשר לאחד המשווקים לפתח לול ליצוא כאשר יש עודפים, כמו שאמרת, בעשרות מיליוני ביצים.

שלום שמחון: אם כך הוא הדבר, כדאי להוציא אותן ביצים שהן כרגע בעודף.

שלום שמחון: 3.

שלום שמחון: נדמה לי שבלא סיוע כספי, כפי שנעשה בשנים קודמות על-ידי משרד החקלאות ועל-ידי הממשלה, תהיה בעיה לייצב את הענף הזה והוא דורש כרגע ייצוב אמיתי.

שלום שמחון: תודה.

שבח וייס: תודה לחבר הכנסת שמחון.

שבח וייס: רבותי, נעבור להצבעה.

שבח וייס: הרעיון הוא להעביר את הנושא לוועדת הכספים.

שבח וייס: אנו עוברים להצבעה על מצב ענף הלול, הצעה של חבר הכנסת יצחק וקנין, אם להעבירה לטיפולה של ועדת הכספים.

שבח וייס: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכספים נתקבלה.

שבח וייס: שמונה תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: אני קובע שהנושא עובר לטיפולה של ועדת הכספים.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש למסור הודעה לפרוטוקול בקשר להצבעות שנערכו כאן קודם לכן על הצעות הסיכום של הסיעות השונות בסדרה של נושאים.

שבח וייס: חבר הכנסת קליינר נמנה עם אלה שתמכו בהצעת הסיכום של סיעת מולדת.

שבח וייס: משום-מה זה לא הצטייר כאן, ואחרי הבדיקה במחשב התברר שאכן כך הדבר.

שבח וייס: חבר הכנסת קליינר ביקש להעביר בדרך זו לפרוטוקול, שהוא הצביע עבור הצעת הסיכום של סיעת מולדת.

שבח וייס: זו בשורה למחנה ארץ-ישראל.

שבח וייס: הפרסומים על שיווק הירקות האורגניים בגוש-קטיף

שבח וייס: אנו עוברים הלאה, חברים.

שבח וייס: הנושא הבא: הפרסומים על שיווק הירקות האורגניים בגוש-קטיף – הצעות מס' 2743, 2751, 2752, 2757 ו-2760.

שבח וייס: לכל מציע – שלוש דקות.

שבח וייס: אם תוכלו להצטמצם קצת, איכשהו נגיע עד הבוקר הביתה.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת יצחק וקנין.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, כבוד שר החקלאות, חברי חברי הכנסת, אקדים ואומר לפני שאתחיל בנושא הכאוב הזה, שאני באמת לא רוצה לעשות הכללות.

יצחק וקנין: על-פי הכתבות אני מתייחס לאותם גורמים שפעלו בתרמית הגדולה הזו שנתגלתה, אבל אהיה זהיר בלי לעשות הכללות לגבי כלל המגדלים בענף הזה.

יצחק וקנין: אדוני היושב-ראש, תורתנו הקדושה אמרה, כי הכסף יעוור עיני חכמים ויסלף דברי צדיקים.

יצחק וקנין: לצערי, אין אני מוצא הגדרה יותר מדויקת ויותר קולעת כדי להגדיר את התרמית החמורה ביותר שנתפסה אי-פעם במגזר החקלאי.

יצחק וקנין: שמעתי אומרים, כי מצוקת החקלאים היא שהובילה אותם אל המעשה הנלוז והבזוי הזה, אשר הציב את כל היצוא החקלאי של מדינת ישראל בסכנת קריסה והתמוטטות.

יצחק וקנין: אני אומר, לא מצוקתם כי אם שפלותם היא שהובילתם עד הלום.

יצחק וקנין: לשמחתי, לא הרבה פעמים יצא לי להיחשף לתרמית כה גדולה וכה מסוכנת, אך כשהיריעה נפרסת, ולעינינו מתחוורות העובדות, לא נותר אלא לתמוה כיצד יכולה להתבצע תרמית בהיקף כה גדול לאורך זמן כה רב בלי שרשויות החוק והאכיפה של המדינה ישימו עליה את ידם.

יצחק וקנין: חברי חברי הכנסת, מקריאת הנתונים בכתבה מתגלים לנו כמה מעגלי פשיעה שלא היו מביישים שום מאפיה בעולם.

יצחק וקנין: במעגל הראשון מוצאים אנו חקלאים, שבמקום לשווק את הירקות האורגניים שהם מייצרים, הם קונים ירקות באיכות ירודה ומשווקים אותם במסווה של ירקות אורגניים, דבר היכול להסב נזק בריאותי רב לחולי סרטן ולחולים אחרים.

יצחק וקנין: במעגל השני של ההונאה מוצאים אנו את בתי-האריזה, שלא רק שלא דיווחו את אשר ידעו אלא אף הגדילו לעשות, ובתרגיליהם החדשניים אף הונו את החקלאים עצמם.

יצחק וקנין: במעגל השלישי, ולדעתי אף החמור ביותר, נמצאים בעלי התפקידים במשרדים השונים, והדומיננטי שבהם הוא משרד החקלאות, אשר לא רק שלא עצר תופעה חמורה זו שבבירור ידע על קיומה, אלא ברשלנותו גרם לה להתפשט.

יצחק וקנין: חברי חברי הכנסת, בתחילה לא היה ברור לי כיצד תיתכן תרמית כה גדולה אף שמשרדים כה רבים היו אמונים על מניעתה.

יצחק וקנין: אך מהצטברות הנתונים גובר בלבי החשד, כי בעלי תפקידים רבים מעלו בתפקידם.

יצחק וקנין: לדעתי, אין מדובר פה בטעות שנגרמה בתום לב כי אם בקנוניה אחת גדולה, שכל אימת שאיימה לפרוץ, חברו יחד הן החקלאים והן הפקידים על מנת להשתיקה.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת שארגונים כגון רשות הפיקוח, משרד החקלאות והאחראים ליצוא אורגני וכו', ימשיכו להתקיים מבלי שייתנו את הדין על רשלנותם הפושעת, ואולי אף יותר מזה.

יצחק וקנין: תמיהה גדולה עולה מדרך פעולתה החריגה של מבקרת המדינה, שאין אני מטיל דופי ביושרה ובדרך עבודתה, אך לא ברור לי מדוע הטילה חיסיון על פרשה שסופה להיחשף בתקשורת ומדוע לא עירבה את ועדת הכלכלה או את הלובי החקלאי בעניין.

יצחק וקנין: לסיכום, אדוני היושב-ראש ואדוני השר, אני מבקש שהנושא יועבר לוועדת הכלכלה בדחיפות, על מנת שנוכל – – –

שבח וייס: אתה מבקש לקיים דיון במליאה.

יצחק וקנין: – – – על מנת שנרד לעומק הבעיה ולשורשה, וכל העם יראו וייראו.

שבח וייס: חבר הכנסת וקנין ממליץ על דיון במליאה.

שבח וייס: חבר הכנסת צבי הנדל.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת מאיר שטרית.

שבח וייס: אם הוא לא אתנו, אחריו – חבר הכנסת שאול שמחון.

צבי הנדל: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אדוני השר, בחבל קטיף 30% מהמשפחות עוסקות בחקלאות.

צבי הנדל: מתוך החקלאים שמהווים 30% מכלל האוכלוסייה יש אולי 10%–15% שמגדלים גידולים אורגניים.

צבי הנדל: הווי אומר, הם מהווים אולי 3% מכלל האוכלוסייה בגוש-קטיף.

צבי הנדל: על-פי הכתבה שהתפרסמה בעמודים הראשונים במשך חמישה ימים רצופים ב"ידיעות אחרונות" – ועוד לא אמרתי את דעתי – חלק קטן מהחקלאים עשו תרמית.

צבי הנדל: זאת אומרת, שאולי 1% עשה תרמית, ועל זה – כותרות ענק שמתיישבי גוש-קטיף הם רמאים, נוכלים, שקרנים, עשו מיליונים, קנו מכוניות חדשות, בנו וילות לתפארת.

צבי הנדל: הכול על גבם של מסכנים, חולי סרטן וכו'.

צבי הנדל: שמעתי גם את ידידי הטוב, חבר הכנסת וקנין.

צבי הנדל: האמת היא, שנושא הגידול האורגני, שמיועד ב-99% ליצוא, הוא בוודאי לא קשור לירקות עלים.

צבי הנדל: אנשים מתבלבלים.

צבי הנדל: הוא לא קשור לחסה ול"חסלט".

צבי הנדל: אלה דברים אחרים לגמרי.

צבי הנדל: הנושא הזה, האורגני, הוא מועדון סגור ארצי, שגוש-קטיף מהווה ממנו אחוז מסוים קטן, ולא רוב.

צבי הנדל: יש הקפדה יתירה.

צבי הנדל: יש חקלאים שלא עמדו בקריטריונים וריססו בניגוד למה שמותר.

צבי הנדל: במהלך השנים, כל אימת שגילו חקלאי כזה, העיפו אותו מהמעגל של היצרנים.

צבי הנדל: לכן, מונתה ועדה מטעם שר החקלאות, ואני שמח על כך, מונתה ועדה גם בתוך גוש-קטיף, והעניין ייבדק.

צבי הנדל: חוץ מאלה שנתפסו בעבר יש גם היום כמה תרמיתנים, וגם הם צריכים לבוא על עונשם.

צבי הנדל: אבל הנקודה היא, שאם אחד עושה נזק, אם הוא רמאי, שקרן או גנב, והוא גר בהרצלייה – אף אחד לא יגיד שההרצליינים גנבים.

צבי הנדל: נזק עצום נגרם למתיישבים נהדרים בגוש-קטיף, שעמלים קשה ובזיעת אפם מוציאים את הלחם.

צבי הנדל: היו כותרות ענק.

צבי הנדל: זה חוסר אחריות של עיתון גדול ומכובד במדינה, כמו "ידיעות אחרונות".

צבי הנדל: אני חושב שהעניין הזה חייב לבוא על תיקונו.

צבי הנדל: אני מבקש מכל הבית הזה להתקומם כנגד הכללה גסה כזאת נגד מתיישבים.

צבי הנדל: לכן אני מבקש שהנושא יובא לדיון במליאה, לאחר מכן אולי לדיון בוועדה, ונקבל את הממצאים של משרד החקלאות, את כל ממצאי החקירות.

צבי הנדל: יש לדעת, שכשם שניתן פרסום לעוול הנורא, שאולי עשה חקלאי אחד, אולי שניים, אולי שלושה, אני לא יודע, אולי אף אחד, כך יהיה פרסום על האמת בסופו של דבר, ולא כל המתיישבים הנהדרים של גוש-קטיף יועלו על המזבח.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת הנדל.

שבח וייס: חבר הכנסת מאיר שטרית.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת שמחון.

שבח וייס: אנחנו משמיעים את עמדתנו בנושא זה באופן תמציתי.

מאיר שטרית: אדוני היושב ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני באמת מצטער על כך שההצעה לסדר-היום בנושא הזה עולה היום בשעה כל-כך מאוחרת, וחבל.

מאיר שטרית: זאת מכיוון שהנושא הוא מאוד חמור, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: אחרי כמה ימים של פרנסות אוויר אנחנו חוזרים לשורשים, לעבודת האדמה.

שבח וייס: זהו.

מאיר שטרית: אמת.

מאיר שטרית: אם הכתבה בתחקיר של "שבעה ימים", שנעשתה על-ידי מוטי גילת ומלי קמפנר, אכן נכונה – ואני בפירוש אומר: אם היא אכן נכונה – אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שהדברים שנעשו פה הם מאוד מאוד חמורים וגובלים, לדעתי, בפלילים.

מאיר שטרית: אני רוצה להסביר לחברי הכנסת ולך, אדוני היושב-ראש, מדוע.

מאיר שטרית: על מה מדובר פה בכתבה?

מאיר שטרית: – מדובר על גידול של ירקות ופירות אורגניים.

מאיר שטרית: להווי ידוע, גידולם של ירקות ופירות אורגניים נעשה בעצם על-ידי גידול טבעי, ללא שום חומרי הדברה.

מאיר שטרית: הפירות והירקות האורגניים משמשים לשתי מטרות מרכזיות: ראשית, אנשים שרוצים להימנע ממחלות מקפידים באוכל אורגני; זאת כדי להימנע מכל מיני מחלות.

מאיר שטרית: לפי תפיסות עולם רפואיות אכילה של מאכלים אורגניים גורמת לחיסון יתר של הגוף ומונעת מחלות שונות, שלא לדבר על כימיקלים שנכנסים למזון.

מאיר שטרית: כשאנחנו אוכלים באופן נורמלי אנחנו מכניסים תמיד כמות מסוימת של כימיקלים שהיו בה ריסוסים.

מאיר שטרית: אבל, אדוני היושב-ראש, הנקודה החשובה ביותר שבגללה אני בעצם עומד כאן היא העובדה, שירקות ופירות אורגניים משמשים כדרך להבראה ולעזרה בחיזוק המערכת החיסונית של חולי סרטן.

מאיר שטרית: אנשים שהם חולי סרטן נועצים ברופאים שלהם.

מאיר שטרית: מייעצים לכל חולי הסרטן לאכול מאכלים אורגניים בלבד.

מאיר שטרית: יש כל מיני תורות וכל מיני גישות.

מאיר שטרית: לצערי, הייתי בסרט הזה, אני יודע על מה מדובר ואני בקיא מאוד בפרטים.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, המקפידים ביותר מקפידים על שיטת תזונה מיוחדת, שנקראת מקרוביוטיקה.

מאיר שטרית: לפי שיטת המקרוביוטיקה, מעבר להחמרה במזון אורגני, יש דברים שאסור לאכול בכלל.

מאיר שטרית: הגישה הפחות מחמירה אומרת: תאכל מה שאתה רוצה, את כל הירקות והפירות, אבל אתה חייב לאכול אותם אורגניים, כי אחרת אתה נמצא במצב שאתה אוכל ירקות ופירות שלכאורה הם גם כן גורמים מסרטנים לפעמים.

מאיר שטרית: יוצא אפוא, שאנשים רבים, חולי סרטן בארץ ובעולם, קנו את הירקות והפירות, כשמסתבר שחלק מהמגדלים נהגו כפי שנהגו.

מאיר שטרית: אגב, והכתבה גם מציינת זאת, לא כל המגדלים חוטאים בזה.

מאיר שטרית: יש מגדלים שעושים עבודתם נאמנה, מגדלים ירקות ופירות אורגניים ומקפידים על כל תג, כי הם יודעים את המשמעות של הדבר.

מאיר שטרית: הירקות והפירות האלה עולים הרבה יותר כסף מאשר הירקות והפירות הרגילים.

מאיר שטרית: אבל מסתבר שיש אנשים שעושים מלאכתם רמייה, מרססים בחומרים אורגניים, מרססים במתיל ברומיד, שזה חומר רעיל כשלעצמו.

מאיר שטרית: זה לא רק שחולי הסרטן מקבלים את הירקות והפירות במחיר הרבה יותר יקר, אלא הדבר הוא יותר חמור, מכניסים רעלים לגוף של אנשים שנמצאים אחרי טיפולים כימותרפיים, שאין להם בכלל מערכת חיסונית, מכיוון שהטיפול הכימותרפי הורס את כל מנגנוני ההגנה של הגוף, בעיקר בתוך הדם.

מאיר שטרית: זה הרי גם רצחת וגם ירשת.

מאיר שטרית: גם מקבלים כסף כפול ומשולש וגם גורמים נזק בריאותי ממדרגה ראשונה לאנשים הללו.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מתפלא.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד למבקרת המדינה – ששכנעו אותה, לפי מה שכתוב בדוח – היא כתבה דוח מאוד חמור בעניין וגנזה אותו.

מאיר שטרית: זאת מכיוון ששכנעו אותה שלא לפרסם את הדוח, שמא יבולע ליצוא של ישראל לשוק האירופי בעניין ירקות אורגניים.

מאיר שטרית: אם אנחנו מייצאים ירקות כאלה, אדוני, מוטב שיבולע לנו, ואפילו במחיר של נפש אחת מוטב שיבולע ליצוא הזה.

מאיר שטרית: לדעתי, הם לא צריכים להגיע לשם.

מאיר שטרית: אני חושב שמשרד החקלאות – ואני תובע משר החקלאות, שלצערי יצא כרגע מהאולם – – –

שבח וייס: לא, הוא שם בפינה.

מאיר שטרית: אני תובע ממנו שיבדקו את הדברים לאשורם.

מאיר שטרית: אם הדברים אכן נכונים ואם הנקודות שהועלו אכן נכונות, יש להגיש תלונה נגד מי שעובר על החוק, תלונה למשטרה.

מאיר שטרית: עליהם לנקוט אמצעים שעומדים לרשותם ולשלול מהמגדלים הללו את רשיון המגדלים של גידולים אורגניים לתמיד, ולא לשבוע-שבועיים כמו שמתואר פה, כשעושים כל מיני תרגילים ובודקים פעמיים, שלוש פעמים.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהדברים מבטאים את תחושת ההתקוממות שלי.

מאיר שטרית: אילו אני הייתי במצב שהייתי צריך לקנות פירות אורגניים, ובמקום פירות אורגניים הייתי מקבל פירות מורעלים ומשלם עליהם פי-שלושה – הרי זה נזק שאין לו כמעט כפרה.

מאיר שטרית: אני מקווה שיינקטו האמצעים הדרושים בעניין הזה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני לא מציע לקיים דיון במליאת הכנסת, אלא אם תהיינה הצעות אחרות.

מאיר שטרית: אני אציע הצעה אחרת לצבי הנדל או לחברים אחרים.

מאיר שטרית: אני חושב שצריך לקיים דיון בוועדה לביקורת המדינה ולהביא את המבקרת לפרסם את הדוח.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת שלום שמחון.

שלום שמחון: אני מבין ששר החקלאות כבר התייחס.

שבח וייס: השר, אני רואה את הכתף שלו.

רפאל איתן: אני פה.

שבח וייס: אפשר לקבל את שתי הכתפיים?

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני שר החקלאות שנמצא כרגע בחוץ ואני מקווה שהוא שומע, נושא החקלאות האורגנית עלה לכותרות בימים האחרונים בעקבות כתבת תחקיר של "ידיעות אחרונות".

שלום שמחון: החקלאות האורגנית ידועה בארץ ובעולם בטיבה, באמינותה ובאיכותה הגבוהה, והינה פרי פיתוח, חבר הכנסת שטרית, בן שנים רבות שהקנה לה מוניטין.

שלום שמחון: עקב הרגלי הצריכה של האוכלוסייה בארץ ובעולם והמעבר הגדל והולך לצריכת גידולי חקלאות אורגנית, טמון בחקלאות זו גם לא מעט מעתידה של החקלאות הישראלית בשנים הבאות ובעיקר בייצוא החקלאות הישראלית לשוקי העולם.

שלום שמחון: אני פניתי אל שר החקלאות ביום חמישי האחרון בעקבות התחקיר בנושא החשד להונאה של קבוצת מגדלי ירקות, ואני מדגיש – קבוצה קטנה.

שלום שמחון: בסיס פנייתי אל השר בא מתוך מגמה לטפל בתפוח הרקוב שהתגלה מבלי לפגוע בתפוחי הזהב שקיימים בחקלאות האורגנית הישראלית ואצל כלל מגדלי הירקות.

שלום שמחון: אני רוצה לקרוא בפניכם את תוכן פנייתי לשר החקלאות: "לכבוד מר רפאל איתן, שר החקלאות ואיכות הסביבה, הקריה, תל-אביב.

שלום שמחון: הנדון: חשד בהונאה של קבוצת מגדלי ירקות כפי שהתפרסם בתחקיר 'ידיעות' הבוקר" – זה היה יום חמישי.

שלום שמחון: "נדהמתי לקרוא הבוקר בעיתון 'ידיעות אחרונות' על תרמית של מגדלי ירקות אורגניים.

שלום שמחון: אם אכן הדברים נכונים כפי שהתפרסמו בעיתון, אני רואה אותם בחומרה.

שלום שמחון: אני, כמייצג ציבור חקלאים גדול ואחראי, קורא לך להקים ועדת חקירה לבדיקת הנושא.

שלום שמחון: מבירור שערכתי מסתבר שמדובר בקומץ קטן מאוד של מגדלי ירקות באזור מסוים אחד בלבד.

שלום שמחון: ציבור מגדלי הירקות במדינת ישראל הינו ציבור גדול ונאמן למדינה ומביא לה יוקרה בכל העולם.

שלום שמחון: דווקא בתקופה זו שהחקלאים עושים מאמצים גדולים להימנע ככל שניתן משימוש בחומרי הדברה, קומץ חקלאים החשודים לכאורה בהונאה פוגעים בשמם הטוב של כל מגדלי הירקות בישראל.

שלום שמחון: "אני מבקש ממך כשר הממונה על החקלאות במדינת ישראל וכחקלאי מן השורה שהחקלאות יקרה ללבו: אל תטילו דופי בציבור גדול של חקלאים מסורים במדינת ישראל.

שלום שמחון: אני מוכן לשתף פעולה, יחד עם חברי החקלאים ויחד עם חברי ללובי החקלאי, בכל בדיקה ולתת עזרה ככל שתידרש.

שלום שמחון: אם אכן הדברים בעיתון נכונים, יש מקום לנקוט צעדים חמורים כלפי החשודים לכאורה.

שלום שמחון: " אני סבור, כי יש מקום להקים ועדת חקירה לבדיקת הנושא גם על מנת לחקור האמת וגם על מנת להניח היסודות לכך שמקרים אלו לא יישנו בעתיד וכן על מנת למזער את הנזק שעשוי להיגרם לחקלאות הישראלית בשוקי העולם.

שלום שמחון: תודה רבה.

שלום שמחון: איך הייתי "בול" עם הזמן?

שבח וייס: יוצא מהכלל, אני כיוונתי את הזמן לפי סוף הנאום שלך.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת שמחון.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בבקשה.

שבח וייס: לאחר מכן – שר החקלאות.

מיכאל נודלמן: אדוני היושב-ראש, אדוני שר החקלאות, חברי הכנסת, הפרשה שנחשפה בדוח של מבקרת המדינה ובתחקיר של עיתון "ידיעות אחרונות" ביום שישי שעבר הינה מזעזעת לא פחות מאשר היא אופיינית למחלת השחיתות שבה נגועה החברה שלנו.

מיכאל נודלמן: קבוצה של חקלאים מרמים במשך שנים את תושבי ישראל ומדינות השוק האירופי.

מיכאל נודלמן: לא צריך להיות נביא כדי להעריך את הנזק שמעשיהם עלולים לגרום לבריאות האנשים וליצוא הישראלי, כי מי שייפגע יהיו לא רק יצרני עגבניות "שרי" ושאר החקלאות האורגנית, אלא כל ענף החקלאות הישראלית, ואתו – היצוא הישראלי בכללותו.

מיכאל נודלמן: הרי לא צריך לשכוח כי תפוזי "יפו" ואבוקדו "כרמל" הם הסמל של איכות היצוא הישראלי בעולם כולו.

מיכאל נודלמן: בדוח 46 של מבקרת המדינה נאמר, כי משרד החקלאות גיבש לאחרונה טיוטה להצעת חוק שתסדיר את נושא התוצרת החקלאית האורגנית.

מיכאל נודלמן: כולי תקווה שלאור הגילויים האחרונים יזרז משרד החקלאות הנחת הצעה זו על שולחן הכנסת.

מיכאל נודלמן: אני קורא גם למשרד החקלאות לקחת מידיה של האגודה לגידול תוצרת אורגנית את הפיקוח על התוצרת האורגנית.

מיכאל נודלמן: לא ייתכן שגוף יפקח על עצמו.

מיכאל נודלמן: לסיום, אני דורש שימצה את מלוא הדין עם המגדלים המעורבים בפרשה.

מיכאל נודלמן: אני מציע דיון בוועדה לביקורת המדינה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת נודלמן.

שבח וייס: חברי הכנסת, כולכם הצעתם דיון במליאה.

שבח וייס: אני חוזר על זה, בואו נקפיד, והשר יציע הצעה אחרת ואז נסכים.

שבח וייס: אדוני שר החקלאות, בבקשה.

שלום שמחון: שלא ימשכו אותנו באף.

רפאל איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אפשר להמשיל את מה שקרה לטיפת נפט בחבית של דבש, ואז כל החבית נפט.

רפאל איתן: תפקידו של משרד החקלאות בנושא החקלאות האורגנית מתרכז בפיקוח על פעילות הארגון לחקלאות אורגנית, בביצוע בדיקות מדגמיות של תוצרת חקלאית אורגנית המיועדת ליצוא ואישור כי התוצרת גודלה על-פי כללים שנקבעו על-ידי מוסדות הקהילייה האירופית.

רפאל איתן: בעקבות פניות לשירות להגנת הצומח ולמבקרת המדינה, נעשתה בדיקה מקפת של פעילות הארגון לחקלאות אורגנית ותוקנו מרבית הליקויים, ואף הוחלט על הגברת הפיקוח על הארגון ועל החקלאים.

רפאל איתן: כמו כן, ליקויים שנמצאו בדוח המבקרת תוקנו ברובם.

רפאל איתן: הצעדים שננקטו כללו סגירת בית-אריזה שבו נתגלו חריגות, הגדלת מספר הדגימות של תוצרת טרייה הנבדקת במעבדה ואיסור על מגדלים לגדל במשק אחד גידולים אורגניים ולא-אורגניים.

רפאל איתן: לאור הכתבה שפורסמה בעיתון "ידיעות אחרונות" הוריתי על הקמת ועדת חקירה אשר תבדוק את הנושא על כל פניו ותגיש את מסקנותיה לגבי המשך הטיפול והפיקוח על החקלאות האורגנית.

רפאל איתן: דרך אגב, כל המעשים האלה נעשו בימי הממשלה הקודמת.

שלום שמחון: הם לא קשורים לממשלה.

רפאל איתן: אפעל כל שביכולתי על מנת למגר את התופעה הפסולה ולהעניש את המגדלים המרמים בראש ובראשונה את הצרכנים וכן את חבריהם המגדלים.

רפאל איתן: אני מקווה שנוכל לשמר את האמון בתוצרת הישראלית, גם בשוק המקומי וגם בשוקי חוץ-לארץ.

רפאל איתן: תודה.

שבח וייס: מה הצעתך הפרלמנטרית?

שלום שמחון: אפשר להסתפק בדברי השר?

מאיר שטרית: לא, אני מבקש לוועדה.

שבח וייס: מה הצעתך, אדוני השר, מה לעשות עם ההצעות לפי דעתך?

שבח וייס: אפשר להסתפק בהודעה שלך.

רפאל איתן: אפשר להסתפק בהודעה שלי.

שבח וייס: ואפשר לגלגל את זה לוועדה.

רפאל איתן: ועדת החקירה תגיש את מסקנותיה בסוף החודש הבא.

רפאל איתן: לחקור ולבדוק זה הרבה עבודה.

רפאל איתן: אהיה מוכן אז להציג כאן את מסקנות הוועדה.

שבח וייס: מה דעתכם, חברי הכנסת?

שלום שמחון: אנחנו מעוניינים להסתפק בדברי השר.

מאיר שטרית: אני מבקש להעביר לוועדה לביקורת המדינה.

צבי הנדל: "חרטה ברתה".

צבי הנדל: אני מסתפק בדברי השר.

שבח וייס: חבר הכנסת נודלמן?

מיכאל נודלמן: ועדה לביקורת המדינה.

שבח וייס: חבר הכנסת שמחון?

שלום שמחון: אני מסתפק בדברי השר.

שבח וייס: טוב.

שבח וייס: אתה רוצה לומר עוד משהו, חבר הכנסת ריבלין?

שבח וייס: אדוני השר, תוכל לשבת.

שבח וייס: מייד נעשה הצבעה, כי חלק בכל זאת יעבור לוועדה לענייני ביקורת המדינה.

שבח וייס: תודה רבה לשר החקלאות.

שבח וייס: לחבר הכנסת ריבלין יש הצעה אחרת.

ראובן ריבלין: יש לי שתי הצעות.

מאיר שטרית: אולי חבר הכנסת ריבלין יגיש הצעה אחרת לכל אחד מאתנו?

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, נשארתי עד שעת לילה מאוחרת זו לא רק מפני שאני חושב שחובתו של כל חבר כנסת למלא את תפקידו כחבר כנסת עד תום סדר-היום.

ראובן ריבלין: נזקקתי לנושא זה משום שאני חושב, אדוני השר, שפעם נוספת רואים עד כמה יש חשיבות להקמת רשות מזון בישראל.

ראובן ריבלין: הרשות הזאת תהיה גם רשות מפקחת וגם מתאמת, מהטעם הפשוט שלפי החוקים השונים בישראל הגופים המפקחים על כל נושא המזון בישראל הם משרד החקלאות, משרד הבריאות, משרד הפנים ובמקרים מסוימים משרד הביטחון כאשר מדובר באספקת מזון לצה"ל.

ראובן ריבלין: התכבדתי והנחתי על שולחן הכנסת – זה עדיין נמצא בין המקצוענים של הכנסת – את חוק רשות המזון, שהוא העתק מדויק של החוק בארצות-הברית עם התאמות למציאות ולהוויה של מדינת ישראל, כי גם שם יש בין המדינות השונות בעיות של מעבר ממקום למקום.

ראובן ריבלין: להווי ידוע לך, אדוני היושב-ראש, הרי אתה חוקר בנושאים אלה, היום, כאשר מכונית עם מזון עוברת מירושלים לתל-אביב, והיא נכנסת לשטח שיפוט רמלה, בשלושה מקומות היא חייבת להיעצר על מנת להיבדק על-ידי ממונה המחוז של אותה רשות אם רוצים שלא לעבור על החוק.

שבח וייס: זה ניאו-פאודליזם.

ראובן ריבלין: לכן אני בא ואומר, שכאשר הוועדה לביקורת המדינה תדון בנושא זה ולא תקבל את הצעתי להוריד את הנושא מעל סדר-היום, אני מבקש לתת את הלב לצורך של הקמת רשות מזון.

ראובן ריבלין: אני יודע שממשלת ישראל עדיין מתלבטת ומתחבטת אם יש בכך צורך, אבל המקרים שלפנינו מורים עד כמה יש צורך בכך.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

שבח וייס: רבותי, אף ששני חברי כנסת הסתפקו בהודעת השר, מכיוון שממילא יהיה דיון, אני מציע שנעביר את כל ההצעות לוועדה לענייני ביקורת המדינה.

שבח וייס: בסדר?

שלום שמחון: לוועדת הכלכלה.

שבח וייס: ועדת הכנסת תחליט לאיזו ועדה, או.

שבח וייס: קיי?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, זו הצעה שלו, אתה יכול להעביר אותה לוועדת הכלכלה.

שבח וייס: לא, בעבר פיצלתי, אלה פיצולי קיץ.

שבח וייס: אני לא רוצה להפריז בקפנדריה פרלמנטרית, יש גבול לבלבול.

שבח וייס: רבותי, בוועדת הכנסת נעשה את הדיון על זה.

שבח וייס: הפרסומים על שיווק הירקות האורגניים בגוש-קטיף – כל ההצעות בהסכמה כללית כאן עוברות לטיפול של ועדה.

שבח וייס: איזו ועדה – על כך תחליט ועדת הכנסת.

שבח וייס: ההצבעה החלה.

שבח וייס: בשלב זה נחליט יחד שיש להדביר את התופעה של הדברת הירקות האורגניים.

שבח וייס: הצבעה מס' 8 בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הנושא לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

שבח וייס: שבעה תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: כאמור, הנושא יטופל בהמשך.

שבח וייס: חברים יקרים, בזה תם סדר-היום הארוך והמייגע שלנו.

שבח וייס: אנחנו נשוב ונתכנס מחר, יום שלישי, ג' בתמוז התשנ"ז, 8 ביולי 1997, בשעה 16:00.

שבח וייס: תמה הישיבה.

שבח וייס: לילה טוב.