ישיבת מליאה, כנסת 14, פרוטוקול מספר 95, 1997-04-14 00:00

מאיר שטרית: בוקר טוב לחברי הכנסת הנוכחים.

מאיר שטרית: יש היום בבניין כ-37 חברי כנסת.

מאיר שטרית: אני מתכבד בזאת לפתוח את ישיבת הכנסת.

מאיר שטרית: אני מבקש את תשומת לבם והקשבתם של חברי הכנסת.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, יש סיעה אחת בהרכב מלא.

מאיר שטרית: אדוני, אני שמח מאוד שאתה מייצג את העבודה הפרלמנטרית בכבוד רב.

מאיר שטרית: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש לשלוח, בשם הכנסת כולה ובשם כל החברים, גם בשמי, את תנחומינו למשפחת אדרי, שיושבת שבעה על בנה שרון אדרי, זיכרונו לברכה, שנרצח בידי מחבלים.

מאיר שטרית: אני שולח את תנחומינו למשפחה, לחנה האמא, לאבא יצחק, לכל האחים והאחיות ולבני המשפחה כולה.

מאיר שטרית: אני בטוח שאני עושה זאת בשם כל חברי הכנסת.

מאיר שטרית: כולנו שותפים וכואבים את האבל שלכם.

מאיר שטרית: אנחנו מאחלים לכם שלא תוסיפו לדאבה עוד, ושתנוחמו בין שאר אבלי ציון וירושלים.

מאיר שטרית: הערה אישית: אני חושב שהיה ראוי, לאור ההתפתחות בפרשה הזאת, שאנשי המשטרה שהפיצו את השמועות שכל כך מקוממות את המשפחה, מי שאחראי לכך – שיופיע בפני המשפחה ויתנצל.

מאיר שטרית: זה יוסיף כבוד למשטרה ויוסיף כבוד לכולנו.

מאיר שטרית: רבותי, הודעה.

מאיר שטרית: ראש הממשלה ביקשני להודיע, על-פי סעיף 36(א) לחוק-יסוד: הממשלה, כי: א.

מאיר שטרית: שר הביטחון שב ארצה ביום כ"ח באדר ב' התשנ"ז, 6 באפריל 1997; ב.

מאיר שטרית: שר המשפטים שב ארצה ביום כ"ח באדר ב' התשנ"ז, 6 באפריל 1997; ג.

מאיר שטרית: השר משה קצב מילא את מקום שרת התקשורת בעת היעדרה מהארץ, מיום א' בניסן התשנ"ז, 8 באפריל 1997, עד יום ג' בניסן התשנ"ז, 10 באפריל 1997, ואת מקום השר לביטחון פנים בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ח באדר ב' התשנ"ז, 6 באפריל 1997, עד יום ו' בניסן התשנ"ז, 13 באפריל 1997; ד.

מאיר שטרית: השר צחי הנגבי מילא את מקום שר הבריאות בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ד באדר ב' התשנ"ז, 2 באפריל 1997, עד יום ב' בניסן התשנ"ז, 9 באפריל 1997; ה.

מאיר שטרית: השרה לימור לבנת מילאה את מקום שר האוצר בעת היעדרו מהארץ, מיום כ"ח באדר ב' התשנ"ז, 6 באפריל 1997, עד יום ג' בניסן התשנ"ז, 10 באפריל 1997.

מאיר שטרית: אני מניח כי משרד התקשורת קיבל תוספת תקציב בימים האלה – – –

לימור לבנת: שרת התקשורת רק – – –

מאיר שטרית: אני מברך את כל היוצאים ואת כל השבים הביתה בשלום.

מאיר שטרית: רבותי, אנחנו עוברים לסדר-היום.

מאיר שטרית: על-פי דרישת יותר מ-30 חברי כנסת יש לפנינו ארבע הצעות לסדר-היום.

מאיר שטרית: ההצעה הראשונה: ההתדרדרות החמורה במצב בשטחים על רקע הקיפאון במשא-ומתן המדיני – של מפלגת העבודה.

מאיר שטרית: יציג את ההצעה חבר הכנסת אהוד ברק.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "ראיתיכם שוב בקוצר ידכם ולבבי סף דמעה.

אהוד ברק: / איכה דלותם פתאום, איכה חדלתם ישע!

אהוד ברק: / איכה נעז

אהוד ברק: בתם בדד, אובדי עצה ונתיבה,/ ללא מחונן ומשיב נפש וללא מכונן צעד".

אהוד ברק: 66 שנים חלפו מאז כתב המשורר הלאומי את השורות הללו, שמוקדשות היום לך, אדוני ראש הממשלה, במלאות עשרה חודשים לכינון ממשלתך, ממשלת מקסם השווא, ממשלה של מלל רב, ממשלה עם זקיפות קומה של לולב, ממשלה שה-CNN בשבילה הוא "צלם קיומנו".

אהוד ברק: אלמלא היתה זו הממשלה שלנו היינו אולי צוחקים, אבל היא שלנו.

אהוד ברק: חיינו, גורלנו, גורל ילדינו בארץ הטובה הזאת, בכל אלה אתם מהמרים על הכף.

אהוד ברק: כל החלומות וכל התקוות נשברים מול מעשי חלם של הנהגה המיטלטלת בין תערוכות הפרחים של הולנד לחדרי החקירות של סנדו מזור.

אהוד ברק: מאז נכנסת לתפקידך, אדוני ראש הממשלה, עשרה חודשים, בוקר-בוקר אנו מתעוררים חרדים אל המציאות המרה שיביאו לנו כותרות העיתון המספרות את מעלליכם ומחדליכם.

אהוד ברק: וכל ידיעה גרועה מחברתה: האבטלה עולה, העלייה יורדת, הצמיחה קורסת, התיירות מתמוטטת, השלום, חלום הדורות, מתפוגג.

אהוד ברק: והביטחון, אדוני ראש הממשלה, הביטחון שהבטחת לנו, נשבר לרסיסים, כמו אותם רסיסי זכוכית שנשברו לילה-לילה על גבי המרקע, באחד ממעשי הרמייה והולכת השולל הגדולים ביותר בהיסטוריה הפוליטית שלנו.

אהוד ברק: האם כולנו הוזים?

אהוד ברק: מי הוא זה שתקף את ממשלת רבין כשהוא ניצב על רקע השלדות המפוחמות של האוטובוסים בקו 5?

אהוד ברק: ומי הוא האיש העומד בימים האלה במצח נחושה מול כל מצלמה ואומר: אנחנו, כאשר היינו באופוזיציה, נהגנו באחריות ולא תקפנו את הממשלה בעת התקפות טרור?

אהוד ברק: מי הוא האיש שהבטיח לנו בפורים שעבר, לאחר הפיצוץ בדיזנגוף-סנטר, שאם רק נחליף את הממשלה וניתן את ההגה בידיו, יבוא "השלום הבטוח" ואמהות תוכלנה לישון בשקט בבתיהן כאשר ילדיהן משחקים ברחובות?

אהוד ברק: ומה התרחש בפורים השנה?

אהוד ברק: האם כולנו הוזים, או שמא זה אותו האיש?

אהוד ברק: הבטחת ביטחון – יש ביטחון?

אהוד ברק: הבטחת שלום – איפה השלום?

אהוד ברק: הבטחת קץ לטרור – איפה סוף הטרור?

אהוד ברק: והעיקר – איפה התקווה לעתיד, מנוחת הלוחם בתום הקרב, בית חם ושקט, חיוכי ילדינו, האור בעיניהם והאור בקצה המנהרה?

אהוד ברק: לאן נעלמו כל אלה?

אהוד ברק: האם בכוחך לשוב ולהביאם?

אהוד ברק: "עושים שלום בטוח", אמרת.

אהוד ברק: ואני אומר בכאב: אתם לא עושים, ולא שלום ולא בטוח.

אהוד ברק: מה הוא מאזן ההישגים של ממשלת נתניהו?

אהוד ברק: – הרס השלום; הרס היחסים עם הנשיא הידידותי ביותר שהיה לנו בבית הלבן; משבר אמון עמוק עם חוסיין, מובארק, עומאן, קטאר ובחריין; חיסול ניצני הסחר עם העולם הערבי; שבר עם הפלשתינים; בידוד בזירה הבין-לאומית וניכור עמוק באירופה; הפסקת ההשקעות וייבוא ההון ובריחת חברות בין-לאומיות; עצירת הכלכלה וראשית המיתון; התקפות בוטות על התקשורת החופשית; תקיפת בית-המשפט העליון ושלטון החוק; 45 שעות חקירה של שר המשפטים; יועץ משפטי שהחזיק מעמד יומיים; שר משפטים שהחזיק מעמד חודשיים; מנהלי לשכה מתחלפים, רחמנא ליצלן, פעמיים, ועוד זרוע המשפט נטויה.

אהוד ברק: אבל מעל הכול וכואב מהכול ופחות מוצדק מהכול – הרס התקווה והחלום, התקווה והחלום שהיו הכוח המעצב והמניע אותנו לאורך כל תולדותינו, בדורות הגלות, בימים ההם, ובמאבקינו על תקומת ישראל בארצו, בזמן הזה; התקווה והחלום שהניעו, יחד עם החזון המדיני ותבונת המעשה, את דוד בן-גוריון ואת מנחם בגין, את משה שרת ואת גולדה מאיר, את לוי אשכול ואת שמעון פרס ואת יצחק שמיר; התקווה והחלום שהניעו, לצד היושר והאומץ, את יצחק רבין, יצחק שנרצח בשיאו של מסע הסתה פוליטי, כשהוא נאבק על השלום, דרך המסדרון הנפתל והקשה של הטרור.

אהוד ברק: התקווה והחלום האלה נתפוגגו וקרסו תחת ממשלתך, ובשל אובדנם, אם לא תשיבם, עתיד אתה בסופו של דבר ליפול.

אהוד ברק: לנגד עינינו קורסת מדיניות "השלום הבטוח" של נתניהו אל תוך מפולת של אובדן אמון, טרור, בידוד מדיני וקעקוע יסודות שלטון החוק.

אהוד ברק: אל החלל שנוצר יש להחזיר את המדיניות האחראית השקולה והמפוכחת של תנועת העבודה ואת הובלתה על-ידינו.

אהוד ברק: השאלה איננה מי יושב באיזה כיסא בממשלה, אלא מי מוביל את הממשלה, איך הוא מוביל אותה ולאן הוא מוביל אותה.

אהוד ברק: לשאלות האלה – ממשלת אחדות בראשות נתניהו איננה יכולה להיות פתרון.

אהוד ברק: זו ממשלה אובדת עצות, כי ראשה איננו נוהג להתייעץ עם חבריה; אובדת דרך, כי דרכה מעולם לא נדונה, גם בין ראשה לבין שריה.

אהוד ברק: וזוהי ממשלה שיש להיזהר ממנה.

אהוד ברק: זו ממשלה תחת אזהרה.

אהוד ברק: לממשלה כזאת לא ראוי שניכנס, ולא ניכנס.

אהוד ברק: דמוקרטיה צריכה אופוזיציה.

אהוד ברק: ממשלה כזאת צריך להפיל – לא להציל.

אהוד ברק: מה שדרוש לנו הוא אחדות הלבבות בעם, ולא מראית מזויפת של אחדות מסביב לשולחן הממשלה.

אהוד ברק: ניתן לנתניהו גיבוי, גיבוי מלא – בלי לבקש דבר ובלי שנתבקש לכך – במאבק נגד הטרור, בעמידה נגד תכתיבים ובכל צעד לשלום, אך נמשיך ונפעל להחלפתו כראש ממשלת ישראל.

אהוד ברק: על שלושה יסודות נשענת עמדתנו האסטרטגית: על עוצמתנו הצבאית והכלכלית, על גיבוין של ארצות-הברית ודעת הקהל בעולם החופשי ועל ההסכמה הפנימית בישראל.

אהוד ברק: את שלושתם, אדוני ראש הממשלה, אתה מקעקע מתוך אי-הבנה עמוקה של מהות ומגבלות השימוש בכוח ברמה הלאומית.

אהוד ברק: צורת הטיפול החלמאית בהר-חומה ובפעימה הראשונה לא זקפה את קומתנו, אלא להיפך, החלישה את ישראל לקראת הבאות והגבירה את בידודה בעולם.

אהוד ברק: הישגי ישראל תחת הטובות בממשלותיה, למן מלחמת השחרור, התבססו על דיבורים מעטים, עשייה רבה – בעיקר שקטה – בשטח ויצירת לגיטימציה בין-לאומית לשימוש בעוצמה הישראלית במקרה שזו תידרש.

אהוד ברק: תזמון נכון, רגישות לפרספקטיבה של היריב, שהוא היום גם שותף, והצורך להיות חכם, לא רק צודק – אלו השיקולים שראוי שידריכו אותך.

אהוד ברק: הגיע הזמן לחזור לדרכו של יצחק רבין: דרך של בניית אמון עם שכנינו, מתוך עוצמה ולא מתוך פחד, חולשה וחרדות שווא.

אהוד ברק: דיבור אמת אל הציבור על היעדים, התקוות והמכשולים, ביושר ובאומץ, בלי גימיקים ובלי אחיזת עיניים.

אהוד ברק: לא אנדורה ולא פורטו-ריקו, שיהפכו, חלילה, לבוסניה או לבלפסט.

אהוד ברק: דרך השלום שלנו בנויה על היפרדות מהפלשתינים.

אהוד ברק: הם יגדירו את עצמם במגבלות ההסכם, מעבר לגבולותינו בהסדר הקבע.

אהוד ברק: מאבק נחרץ בטרור וחתירה נחרצת לשלום – שניהם במקביל, שניהם יחד עם הרשות הפלשתינית.

אהוד ברק: אין דרך מעשית אחרת.

אהוד ברק: זו הדרך של סיכוי ושל תקווה.

אהוד ברק: זו הדרך שתנצח.

אהוד ברק: ראש ממשלה צריך לחשוב, ולא לשלוף; להקשיב, ולא רק להכתיב; לנתח בקור רוח, מול כל צעד, מה היא האלטרנטיבה; לעורר אמון, ולא עוינות; להיאבק בעיקשות על העיקר, ולדעת להתגמש בטפל; להעיר תקווה, ולא ייאוש – לנו, אבל גם לפלשתינים, גם לסורים, כי בסוף מנהרת הייאוש מחכים האלימות ומחירה – לשני הצדדים.

אהוד ברק: לצד הדרישה הנחרצת מהרשות הפלשתינית להשתלט על מקורות הטרור משטחה, נדרשת פעולת שיקום מיידית של אמון ושיתוף פעולה: שיקום שיתוף הפעולה עם שירותי הביטחון של הרשות הפלשתינית, גם בסיכול; חידוש משא-ומתן רציני ושקט על הסדר הקבע; שיקום האמון עם המלך חוסיין והנשיא מובארק; חידוש המשא-ומתן עם סוריה.

אהוד ברק: בלעדי אלו ניקלע למעגל דמים מחמיר והולך, ומניעתו, תוך הבטחת אינטרסינו החיוניים, היא חובתה העליונה של הממשלה ושלך, אדוני, העומד בראשה.

אהוד ברק: חברי הבית אנשי הקואליציה, אתכם אני שואל, וישיב כל איש מכם לעצמו – לבדו, לא לי – כשהוא ניצב מול מצפונו: האם אתם מאמינים לראש הממשלה?

קריאה: כן.

אהוד ברק: האם אתם יודעים מה דרכו?

קריאות: כן.

אהוד ברק: האם אתם שותפים?

שמריהו בן-צור: כן.

נסים דהן: כן.

אהוד ברק: האם בכם הוא לא מזלזל?

שמריהו בן-צור: לא.

נסים דהן: לא.

אהוד ברק: האם על כבודכם איננו מוחל?

קריאות: לא.

אהוד ברק: האם בכם הוא לא מהתל?

קריאות: לא.

אהוד ברק: האם את כבשתכם איננו גוזל לעתים?

קריאות: לא.

אהוד ברק: האם נזכה לראות מי מכם אומר לראש הממשלה: אתה האיש.

נסים דהן: אופיר פינס, תגיש בג"ץ על זה.

אהוד ברק: האם נתניהו אכן טוב ליהודים?

קריאות: כן.

אהוד ברק: ולישראל בכלל?

שמריהו בן-צור: כן.

קריאות: כן.

אהוד ברק: אין ביטחון ואין שלום.

אהוד ברק: האם יש סיבה להצביע בפעם הבאה נתניהו?

רחבעם זאבי: – – –

אהוד ברק: הציבור כולו בחר אותך, אדוני ראש הממשלה, גם אם ברוב זעום.

אהוד ברק: אולם אמונו של הציבור ושיפוטו כי מנהיג אכן ראוי לעמוד בראשו, זהו נכס נזיל, יותר משנראה על-פי לשונו היבשה של החוק.

אהוד ברק: בהיותו – תוכל לעמוד בכל המבחנים לתפארת מדינת ישראל; בהיעדרו – סופך שתיפול.

אהוד ברק: והדבר בידיך.

אהוד ברק: בפרוס חג הפסח רצוני לשלוח מכאן לחברי הבית ולכל בית ישראל, בשמנו באופוזיציה, ברכת חג חירות שמח וסדר כהלכתו, בעזרת השם, לכולנו.

אהוד ברק: כן יהי רצון.

מאיר שטרית: תודה רבה לחבר הכנסת אהוד ברק.

מאיר שטרית: אנחנו עוברים להצעה השנייה לסדר-היום, של סיעות העבודה–מרצ: עשרה חודשים לממשלת נתניהו – אין שלום, אין ביטחון.

מאיר שטרית: תציג את ההצעה חברת הכנסת ענת מאור.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ערב פסח, האביב בפתח, המוני בית ישראל מתכוננים לליל הסדר, אך עננה כבדה רובצת על העם.

ענת מאור: לפני 3,200 שנה יצא עם ישראל מעבדות לחירות – – –

אבנר-חי שאקי: 3,300.

ענת מאור: – – – ועתה ראש הממשלה מביא עלינו, בזחיחותו ויהירותו כי רבה, רעה גדולה.

ענת מאור: ב-29 במאי 1996, ויקום מלך חדש על ישראל, אשר לא ידע את יוסף, ולא ידע את פשר השלום, ולא ידע את טעם האחריות ואת סוד המקצועיות, את רזי הדמוקרטיה ואת האמינות.

ענת מאור: ויאמר אל עמו: הבה נתחכמה לו.

ענת מאור: ויתחכם להם, וימרר את חייהם, ויאכילם מרורים מרורים.

ענת מאור: בעשרה חודשים בלבד הספיק נתניהו להכביד על עמו עשר מכות קשות מנשוא: מכה ראשונה – דם.

ענת מאור: במקום שלום והבנה, חזרה שפיכות הדמים אל ארצנו.

ענת מאור: אין שלום, אין ביטחון.

ענת מאור: יש פיגועים, יש סכנה של התלקחות מלחמה.

ענת מאור: מכה שנייה – אלימות פוליטית.

ענת מאור: במקום לפעול בדרך של הידברות והסכמים פועל נתניהו באופן כוחני.

ענת מאור: אין שלום, אין ביטחון.

ענת מאור: יש אלימות פוליטית, יש סכנת מלחמה.

ענת מאור: מכה שלישית – חידוש האינתיפאדה.

ענת מאור: פרק שחלף הלך לו חוזר אלינו כמכת ברד.

ענת מאור: אין שלום, יש סכנת מלחמה.

ענת מאור: מכה רביעית – האבטלה.

ענת מאור: המוני בית ישראל, בדימונה, בבית-שאן, בשפרעם, מפוטרים ומובטלים.

ענת מאור: ורק הבוקר התבשרנו על עלייה נוספת של 3.6% באבטלה.

ענת מאור: אין עבודה, אין פרנסה בכבוד, אין משקיעים מחוץ-לארץ.

ענת מאור: יש מובטלים.

ענת מאור: מכה חמישית – המיתון וההאטה מכים במשק בכל עוזם.

ענת מאור: זו כבר לא הערכה, זו כבר עובדה.

ענת מאור: על-פי סקר שבנק ישראל עשה בקרב עסקים וחברות, מתוך 609 חברות – 70% דיווחו על ירידה ועל מיתון.

ענת מאור: אין צמיחה כלכלית, אין משקיעים מחוץ-לארץ.

ענת מאור: יש מיתון, יש משבר כלכלי.

ענת מאור: מכה שישית – הגדלת הפערים.

ענת מאור: ראש הממשלה פוגע בגמלאים, בילדים, בנשים ובפריפריה.

ענת מאור: אין מדיניות של צדק, אין מדיניות רווחה.

ענת מאור: יש עוני, יש פערים.

ענת מאור: מכה שביעית – חושך.

ענת מאור: ראש הממשלה הכתים את הדמוקרטיה הישראלית בצללים שהיא לא ידעה מעודה.

ענת מאור: אין דמוקרטיה חסונה, אין מערכת איזונים.

ענת מאור: יש כוחנות, יש ניצנים של חברה טוטליטרית.

ענת מאור: מכה שמינית – טיפוח הכפייה הדתית ופגיעה בזכויות האדם והאזרח במדינה.

ענת מאור: מכה תשיעית – בידוד מדיני.

ענת מאור: ראש הממשלה הצליח לבודד את ישראל גם מהגדולה שבידידותיה, מארצות-הברית.

ענת מאור: אין עוד הערכה וביטחון לישראל בתוך משפחת העמים.

ענת מאור: יש בידוד, יש עוינות.

ענת מאור: מכה עשירית – אות הקלון של פרשת חברון–בר-און, והעם ממתין לעמדת הפרקליטות.

ענת מאור: אבל בכל מקרה, אין כבוד, אין הדר.

ענת מאור: יש פרשיות, יש קלון.

ענת מאור: חברות וחברי הכנסת, למרות עשר המכות שהביא עלינו נתניהו בעשרה חודשים בלבד, אין הוא רואה את עוני עמו, אין הוא שומע את צעקתם ואין הוא חש את מכאוביהם.

ענת מאור: הוא ממשיך לתור עם בני משפחתו בעולם הרחב ומשקיף על הארץ מנגד.

ענת מאור: וירא בסבלותם, ויחליט להתחכם להם עוד ועוד; ככל שהוא יותר מועד וכושל, כך הוא יותר צוהל.

ענת מאור: ככל שהוא מכביד יותר את ידו על העם, כך עולה זחיחות דעתו.

ענת מאור: ככל שישראל מבודדת יותר, כך הולך לבו וגואה, כאילו נגזרה עלינו מצדה שנית.

ענת מאור: ככל שהמצב המדיני והביטחוני מחריף, כך עולה סף היהירות שלו.

ענת מאור: ראש ממשלה מסוכן כזה עוד לא היה בתולדות מדינת ישראל.

ענת מאור: הוא מביא קללה על הארץ הזאת, הוא גונב את דעתם של אזרחיה, הוא לוקח את התקווה מאנשיה ומילדיה.

ענת מאור: דרכו עקלקלה, פתלתולה, חמקמקה, מקולקלה וקלוקלת.

ענת מאור: ודווקא בשל כך, ראש ממשלה כזה אטום וחתום ממילא בפני הביקורת והתבונה.

ענת מאור: ולכן המלים הבאות מיועדות דווקא ליושב-ראש מפלגת העבודה ולמפלגת העבודה.

ענת מאור: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, אל תיתן חסותך, אל תיתן תמיכתך לראש הממשלה הגרוע ביותר והמסוכן ביותר שהיה בתולדות מדינת ישראל.

ענת מאור: אפשר שתהיינה דעות שלא עולות בקנה אחד עם דעותינו – – –

אלי גולדשמידט: אל תדאגי, לא ניתן לו תמיכה.

אלי גולדשמידט: את יכולה להיות שקטה.

אלי גולדשמידט: לא תהיה תמיכה של מפלגת העבודה בממשלה הזאת.

אלי גולדשמידט: לא תהיה ממשלת אחדות.

ענת מאור: אני מקווה שזה נרשם בפרוטוקול ומחייב את מפלגת העבודה.

חגי מירום: אני לא כל כך בטוח, ויש לך סיבות לדאוג.

לימור לבנת: – – –

ענת מאור: ראש הממשלה הזה הוא נביא שקר, דרכו ומלאכתו רמייה הן, והמנהיגות השקרית שלו שוטפת את הארץ במהפכה תרבותית רגרסיבית.

ענת מאור: במקום אמינות הוא מצמיח לנו שרלטנות.

ענת מאור: נתניהו אינו העם.

ענת מאור: הוא ניצח על חודו של קול – –

יורי שטרן: – – –

רחבעם זאבי: הוא רימה אותנו.

ענת מאור: – – ועתה, על מחצית העם, בתוספת כל מאוכזביו, מחנה שהולך וגדל, החובה להיאבק נגד מדיניותו ההרסנית והשלומיאלית.

ענת מאור: אין זה פלא שראש הממשלה עט על רעיון ממשלת האחדות כמוצא שלל.

ענת מאור: הוא זקוק לה כמו לקרש הצלה, כי הוא והממשלה שלו נמצאים על הקרשים.

ענת מאור: זו הסיבה העיקרית לכך שהאופוזיציה – מפלגת העבודה וכל האופוזיציה כולה – לא צריכה להביא לא קרש הצלה ולא קביים למדיניות המקרטעת וההרסנית של ראש הממשלה.

ענת מאור: על האופוזיציה, על העם, על מאוכזבי נתניהו, להיאבק בנחישות נגד ראש הממשלה המסוכן ביותר שקם עלינו, ולהדיח אותו מוקדם ככל שניתן, למען השלום, למען הצמיחה ולמען הדמוקרטיה.

ענת מאור: ולסיום, האביב בעיצומו, אך עם ישראל חרד שראש הממשלה ייקח אותנו מחירות לשעבוד.

ענת מאור: ראש הממשלה, כל עוד אתה בשלטון, אנחנו תובעים שתעצור באדום.

ענת מאור: אנו מצפים שתזכור שלא כל העולם במה, ולא הכול יח"צנות והתנשאות.

ענת מאור: אוי לנו אם היהירות תוביל אותך למדיניות של תהום, של מלחמה.

ענת מאור: אנחנו, האמהות והאבות, שילדינו כבר בוגרים הם, לא נותנים לך אור ירוק ל"מכת בכורות", ל"מכת דם", ל"מכת חושך" של מלחמת יש ברירה מיותרת.

ענת מאור: ראש הממשלה, עצור באדום, בטרם פורענות.

ענת מאור: תודה.

מאיר שטרית: נאום חברת הכנסת ענת מאור.

מאיר שטרית: אנחנו עוברים – – –

שמריהו בן-צור: מפני שהוא היה ממש – – – אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: לכן אמרתי: נאום חברת הכנסת ענת מאור.

שמריהו בן-צור: אבל אני מתפלא על הנואם הקודם, חבר הכנסת אהוד ברק, ועל חברת הכנסת ענת מאור, שלא אמרו מלה אחת על אותו רב-מרצחים ערפאת וחבריו.

מאיר שטרית: עוד מעט – – –

לימור לבנת: למה אתה מתפלא?

מאיר שטרית: חבר הכנסת שמריהו בן-צור, יש עוד הצעות.

שמריהו בן-צור: מכנסים את הכנסת ולא אומרים מלה אחת על אותו רב-מרצחים.

אהוד ברק: אתה לא מקשיב לדוחות של צה"ל.

שמריהו בן-צור: – – – נאום תנ"כי.

שמריהו בן-צור: יפה מאוד.

מאיר שטרית: אני מבקש להתקרר.

מאיר שטרית: אני מזמין את הנואם הבא, חבר הכנסת עוזי לנדאו, שיעלה את ההצעה: הפרת הסכמי השלום בידי הרשות הפלשתינית ועידודה לפעולות אלימות – מטעם הליכוד.

אלי גולדשמידט: האופוזיציה מקבלת עוד הצעה לסדר-היום?

מאיר שטרית: תיכף תשמע את חבר הכנסת עוזי לנדאו, חבר בכיר בקואליציה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, האזנתי למבול דברי הבלע, תחילה של הטוען לראשות הממשלה, אחר כך של חברת הכנסת ענת מאור המצטטת מספר שמות על יוסף הצדיק, על שוועת בני ישראל.

עוזי לנדאו: אני רוצה להזכיר לך, על שוועת בני ישראל כתוב: ותעל שוועתם השמימה מן העבודה; לא כתוב "מהליכוד".

עוזי לנדאו: כתוב שם: ויקוצו בני ישראל מן העבודה.

עוזי לנדאו: העבודה יושבת כאן ולא יושבת שם.

עוזי לנדאו: רשמו זאת לפניכם.

אלי גולדשמידט: איזה נימוק, איזה גאון, גאון במקורות.

לימור לבנת: – – –

זאב בוים: תלמד קצת, לא יזיק לך.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, שמעתי את הדברים החמורים נגד ראש הממשלה של הטוען לראשות הממשלה – הוא דיבר על חיוכי ילדינו, הוא דיבר על התקוות, הוא דיבר על תהליך מדיני סלול, שהנה עכשיו הממשלה הנוכחית משבשת אותו.

אברהם פורז: – – –

ענת מאור: – – –

מאיר שטרית: חברת הכנסת ענת מאור.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת ברק, אני ניצב לא רק לפני מצפוני בדברים האלה, אני אציג שאלות גם בפני מצפונך – – –

מאיר שטרית: חבר הכנסת לנדאו, רק שנייה אחת.

מאיר שטרית: חברי הכנסת, שמתם לב, הנאומים הראשונים, גם של חבר הכנסת ברק וגם של חברת הכנסת מאור, נשמעו בשקט רב.

מאיר שטרית: אני מבקש לנהוג באותה צורה.

מאיר שטרית: גם אם לא מסכימים זה לדברי זה, נשמע זה את זה בשקט.

מאיר שטרית: לא יכול להיות שיפריעו למישהו.

אברהם פורז: אבל חבר הכנסת לנדאו חלק שבחים לעבודה, הוא הציג אותה כמפלגה שקיימת.

מאיר שטרית: אתה לא חושב שהיא מפלגה קיימת?

סופה לנדבר: – – –

חיים רמון: – – –

מאיר שטרית: חברים, כל אחד יעיר עכשיו מה שהוא רוצה, ואחר כך ניתן לעוזי לנדאו לדבר.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת רמון מציין כאן, שבזכות מפלגת העבודה היתה יציאת מצרים – – –

חיים רמון: לפי דבריך.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת רמון מדבר על השורשים העמוקים של מפלגת העבודה, מיציאת מצרים.

חיים רמון: הוצאנו מעבדות לחירות.

עוזי לנדאו: אני רוצה להזכיר לך עוד פסוק.

עוזי לנדאו: כאשר כתוב שעלו בני ישראל ממצרים, שם גם אין הכתוב שוכח לציין את האספסוף הרב אשר בקרבו ואת הערב-רב אשר בקרבו.

עוזי לנדאו: כדאי גם את הדברים האלה לרשום בצד.

אלי גולדשמידט: מי היה האספסוף?

עוזי לנדאו: אני מציע להמשיך הלאה.

אלי גולדשמידט: מה הנמשל שלך, חבר הכנסת לנדאו?

אלי גולדשמידט: מי זה האספסוף?

עוזי לנדאו: קודם כול, אני שמח על כך שלפחות הנאום שלי מעורר עניין.

עוזי לנדאו: תצטרכו להודות ששני הנאומים הקודמים השרו שיממון – אפילו לא קריאת ביניים אחת.

אלי גולדשמידט: אני שואל אותך: מי זה האספסוף?

אלי גולדשמידט: אלה שהסיתו נגד רבין זה האספסוף?

עוזי לנדאו: חבר הכנסת אלי גולדשמידט, אם תיתן לי אפשרות, אם לא רק תשאל – – –

מאיר שטרית: חבר הכנסת אלי גולדשמידט, תן לו צ'אנס לענות.

אלי גולדשמידט: הוא הביא משל – – –

מאיר שטרית: שאלת אותו.

מאיר שטרית: תן לו הזדמנות לענות.

אלי גולדשמידט: אני שואל אותך:

אלי גולדשמידט: האם האספסוף שאתה מתייחס אליו ביציאת ישראל ממצרים זה אותו אספסוף שהסית, בראשות ראש הממשלה, נגד יצחק רבין, ובסופו של דבר הביא לרציחתו?

עוזי לנדאו: השאלה הזאת היא לא רק שאלה, היא דבר חמור – – –

זאב בוים: – – –

עוזי לנדאו: ההסתה האמיתית היא שלך, חבר הכנסת אלי גולדשמידט, בהאשימך את ראש הממשלה ודברים שאמר כחלק ממה שהוביל לרצח ראש הממשלה רבין.

עוזי לנדאו: הדברים הם חמורים, הדברים האלה קשים, הדברים האלה ראויים לכל הוקעה ולכל גינוי שהוא – –

ענת מאור: – – –

מאיר שטרית: חברת הכנסת מאור, תנו לחבר הכנסת לנדאו לדבר.

עוזי לנדאו: – – והם אינם ראויים לתשובה רצינית.

ענת מאור: – – –

מאיר שטרית: בסדר, לא הפריעו לך.

מאיר שטרית: היה לאנשים הרבה מה להעיר על דברייך, ואף אחד לא העיר לך.

מאיר שטרית: אל תפריעי לאחרים.

חיים רמון: זה היה נאום טוב, אמיתי, לא היה על מה להעיר.

מאיר שטרית: נכון, מאה אחוז – –

עוזי לנדאו: נאום יוצא מהכלל.

מאיר שטרית: – – ראיתי שהקשבת, חיים רמון, ראיתי שהקשבת בקשב רב – –

רן כהן: אדוני היושב-ראש, אני בטוח – – –

מאיר שטרית: – – ואני מבקש שתקשיב באותה מידה.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, דובר כאן על התהליך המדיני שעמדו מאחוריו מר רבין, זיכרונו לברכה, מר פרס, חברי מפלגת העבודה.

עוזי לנדאו: אני מבקש להביא לידיעת

עוזי לנדאו: כם אותו ריאיון ב"הארץ" מ-7 במרס, שבו שואל העיתונאי מר שביט את חבר הכנסת דהיום יוסי ביילין, פעם שר – נעים להגיד "חבר הכנסת דהיום" – –

בנימין בן-אליעזר: תחזור שנית.

עוזי לנדאו: – – את השאלה הבאה: "בשום שלב לא שאלתם את עצמכם לאן כל זה מוביל?

עוזי לנדאו: " "כל זה", הכוונה לאוסלו.

עוזי לנדאו: תשובה של חבר הכנסת ביילין: "לא".

עוזי לנדאו: שאלה: "לא שוחחת מעולם עם רבין על המשמעות של אוסלו בטווח הארוך?

עוזי לנדאו: " תשובה של ביילין: "אף פעם".

עוזי לנדאו: שאלה: "ועם פרס?

עוזי לנדאו: " תשובה: "גם עם פרס לא דיברתי על כך".

רן כהן: אבל הוא דיבר עם מיקי איתן.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, לפנינו תהליך, אולי מן החשובים ביותר, מן המכריעים ביותר לעתידה של מדינת ישראל.

עוזי לנדאו: יש בו תקוות מרחיקות לכת, יש בו סיכונים שלא נודעו בעבר, ובתהליך הזה, איש מהוגיו, מאדריכליו, לא שאל את עצמו לאן כל זה מוביל.

אהוד ברק: לא את עצמו – את ביילין.

עוזי לנדאו: גם אתה, חבר הכנסת ברק, לא שאלת את עצמך ולא חשבת לאן כל זה מוביל.

אהוד ברק: אני חשבתי, בהחלט.

עוזי לנדאו: אנחנו קיווינו לשלום – כולם מקווים לשלום, גם אתם, בוודאי – אבל האם חשבתם שמא התהליך הזה, שאתם מאחוריו, יוביל לפצצות בלב דיזנגוף, בקו 5?

עוזי לנדאו: האם העליתם על דעתכם שתהליך כזה יכול להוביל לחטיפות?

עוזי לנדאו: האם חשבתם על כך שהשב"כ, אגב התהליך הזה, לא יוכל עוד לסכל פיגועי טרור כפי שהיו בעבר, משום שאתם בתהליך הזה אפשרתם לשבש ולהרוס את כל תשתית המודיעין שלנו, בוודאי בשטחי A, אבל גם בשטחי B וגם בשטחי C?

חגי מירום: אתה מניח שאם לא היה התהליך הזה היה המצב טוב יותר?

אברהם פורז: – – –

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לדעת האם שאלתם את עצמכם, האם מספר ההרוגים בתהליך הזה עלול להיות כפול ממה שהיה לפני שהתחלתם בתהליך הזה?

עוזי לנדאו: האם לא חשבתם לפני שנכנסתם לתהליך, שאנשים יחששו לנסוע באוטובוסים, שדרכי ציון, דרכי ירושלים, ריקות משום שאתם לא הייתם מסוגלים לספק ביטחון?

אברהם פורז: אז למה אתם ממשיכים?

בנימין בן-אליעזר: אז למה ראש הממשלה שלך ממשיך עם זה?

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת ברק, ידידי ממפלגת העבודה – –

קריאות: – – –

מאיר שטרית: חברים, אני מבקש.

עוזי לנדאו: – – מדינאות איננה מתבססת על משאלות לב.

עוזי לנדאו: עליה להיזהר מאשליות, עליה להתרחק מחלומות, עליה לעסוק במציאות.

עוזי לנדאו: וכאשר אנחנו מדברים על קבלת החלטות, אנחנו מדברים על קבלתן בתנאים של אי-ודאות, ולכן סיכון שלוקחים בתנאים כאלה צריך שיהיה מחושב.

עוזי לנדאו: צריך לחשוב על כל פרט מראש, חבר הכנסת פואד.

בנימין בן-אליעזר: לביבי תגיד את זה, לא לנו.

עוזי לנדאו: צריך להביא בחשבון בטעות שעשינו, אם יתברר שטעינו, אם המחיר שאותו נשלם יהיה מחיר סביר, שאפשר לעמוד בו.

עוזי לנדאו: אבל מי שנכנס לתהליך זה, תהליך אוסלו, בלי שחשב על זה מראש – הוא אומר, לא אני – מי שלקח על עצמו את הסיכון הגדול הזה, לא עסק במדינאות.

עוזי לנדאו: הוא פוליטיקאי קטן, הוא לא עסק בסיכון מחושב, הוא עסק בהימור, ובין המהמרים גם אהוד ברק הטוען לכתר.

רן כהן: אז למה אתם מסכימים להיפגש עם ערפאת?

עוזי לנדאו: אני סבור שעד המדינה, חבר הכנסת יוסי ביילין – –

חגי מירום: אתה לא מתבייש לקרוא ליצחק רבין, זיכרונו לברכה, "פוליטיקאי קטן"?

עוזי לנדאו: – – העיד על עברייני מדיניות אוסלו, כי בעצם מפלגת העבודה, עם מדיניות זו, הפכו את מדינת ישראל כולה לשפן ניסיונות לתהליך אוסלו, שהוא תהליך של כרוניקת מוות ידוע מראש.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, הדרך שבה החליטה הממשלה הקודמת על אוסלו היא דרך מחוסרת אחריות.

עוזי לנדאו: לא חשבו לאן כל זה מוביל, ועל דלות המחשבה ניסו לכסות והוליכו שולל במלים מפוצצות.

עוזי לנדאו: איך אמר מר פרס על אוסלו?

עוזי לנדאו: הוא אמר: מחשבים במקום רובים.

עוזי לנדאו: אתה זוכר את זה, חבר הכנסת גולדשמידט?

עוזי לנדאו: אתה צעקת קודם.

עוזי לנדאו: הוא לא אמר את זה?

עוזי לנדאו: חבר הכנסת פרס דיבר על כלכלה במקום צבא.

עוזי לנדאו: חברת הכנסת ענת מאור, את דיברת על כלכלה.

עוזי לנדאו: פרס דיבר על כלכלה במקום צבא, הוא דיבר על מלונות במקום מוצבים שם למעלה ברמת-הגולן.

ענת מאור: – – –

עוזי לנדאו: ומר פרס אמר: נוותר על הגרעין לעת שלום.

עוזי לנדאו: אתה הבנת את זה, ברוך?

עוזי לנדאו: נוותר על הגרעין לעת שלום.

ענת מאור: – – –

מאיר שטרית: חברת הכנסת מאור.

דליה איציק: אתה עוד תתגעגע אליו, תאמין לי.

דליה איציק: עוזי לנדאו, מה אמר ביבי?

עוזי לנדאו: בדיון הראשון שהיה בכנסת לאחר אוסלו עמד כאן פרס ואמר: תמו מאה שנות טרור, החלו מאה שנות שלום.

עוזי לנדאו: ומסיים את נאומו, חברת הכנסת דליה איציק – מספר ההרוגים הממוצע בחודש יותר מאשר הוכפל בהשוואה למה שהיה לפני אוסלו.

עוזי לנדאו: אני רוצה לדעת, האם איש לא חשב לאן כל זה מוביל?

אורי אור: אתם בשלטון, שכחתם את זה.

עוזי לנדאו: אני שואל, האם איש לא חשב לאן כל זה מוביל?

עוזי לנדאו: איך יכול היה מר פרס לומר: מחשבים במקום רובים, כלכלה במקום צבא?

עוזי לנדאו: איך, אם לא חשבו, אפשר לומר שנוותר על הגרעין לעת שלום?

אלי גולדשמידט: עוזי, אתם בשלטון, שכחת.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת גולדשמידט, מי שלא חושב בערב, מתעורר בבוקר עם "אפרופו".

עוזי לנדאו: אני אומר את זה לך, אני אומר את זה לחבר הכנסת ברק, אני אומר את זה לכל מי שבא ומטיף לנו היום מוסר.

עוזי לנדאו: מדיניות זו שאתם נקטתם איננה מדיניות עם חזון, כפי שאתם מנסים להציג זאת.

אורי אור: תשנו אותה.

עוזי לנדאו: זאת מדיניות שכולה דמיון.

עוזי לנדאו: על מזרח תיכון שבו קיימת אירן המתחמשת בנשק גרעיני, אתם אומרים מזרח תיכון חדש, וניגשים לסדרה של ויתורים מפליגים?

עוזי לנדאו: מי שנוקט גישה כזאת, גישה של ימות משיח ושל מזרח תיכון חדש, נוקט מדיניות משיחית.

אלי גולדשמידט: משיח זה אצלכם, לא אצלנו.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת אלי גולדשמידט, אתם קוראים לתהליך הזה תהליך שלום.

עוזי לנדאו: לא כל יפה היא יפה, לא כל איתן הוא איתן – ויש גם תהליכי שלום המובילים למלחמה.

עוזי לנדאו: התהליך הזה, שאתם מאחוריו, אף שהנכם קוראים לו תהליך שלום, הוא תהליך שבעקבותיו המוות עולה בחלוננו.

עוזי לנדאו: אבל ראש הממשלה, לצערי הרב, אמר שהוא הולך ומקיים את אוסלו כפי שאתם מבקשים.

אברהם פורז: אתם הרי בשלטון עכשיו – – –

עוזי לנדאו: אני מהמתנגדים לאוסלו.

עוזי לנדאו: אני מודיע: אני מתנגד לאוסלו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת פורז, חברים, אי-אפשר כך.

מאיר שטרית: חבר הכנסת פורז, למה לא תיתן לו להשמיע את דעתו?

אברהם פורז: – – –

מאיר שטרית: אבל תן לו להשמיע את דעתו, הוא לא חייב לענות לך.

מאיר שטרית: אני מבקש שלא תפריע לו, חבר הכנסת פורז, אל תאלץ אותי לקרוא אותך לסדר.

רן כהן: אפשר לשאול שאלה?

מאיר שטרית: אחרי שיסיים את דבריו אתן לך זמן לשאלה.

חיים רמון: מן הראוי לומר לחבר הכנסת לנדאו, שהיו בחירות, ועכשיו יש ממשלה.

מאיר שטרית: אתה חושב שהוא לא יודע את זה?

מאיר שטרית: אני מבקש שקודם כול תקשיבו לדבריו.

מאיר שטרית: כאשר יסיים את דבריו, אם יש למישהו שאלה וחבר הכנסת לנדאו ירצה לענות עליה – אתן לו זמן לכך.

חגי מירום: אולי הוא מוכן להקדיש מלה לגעגועים לעזה ולקסבה בשכם?

מאיר שטרית: הוא שמע אותך ותיכף יתייחס לכך.

צבי הנדל: – – –

שמריהו בן-צור: – – –

מאיר שטרית: חברים היושבים משמאלי, אל תעזרו לי.

מאיר שטרית: חבר הכנסת בן-צור.

מאיר שטרית: חבר הכנסת בוים.

שמריהו בן-צור: כאשר הם דיברו לא הפרענו להם, ועכשיו הם מפריעים.

מאיר שטרית: זה בדיוק העניין.

מאיר שטרית: לכן אני מבקש שלא תעזרו לי.

עוזי לנדאו: שיצעקו, אני דווקא שמח על קריאות הביניים.

רן כהן: אני מבקש לשאול שאלה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת רן כהן, אתן לך זמן לשאלה.

שמריהו בן-צור: לא לכבודו של חבר הכנסת לנדאו להתייחס לקריאות הביניים.

מאיר שטרית: מה אתה חושב, שהוא לא יכול לענות?

עוזי לנדאו: חבר הכנסת בן-צור, אני שמח שהם צועקים.

מאיר שטרית: תן לו לענות.

מאיר שטרית: אני לא מבין, אתה חושב שהוא לא יכול לענות?

מאיר שטרית: חברים, אני מבקש לשמור על שקט.

מאיר שטרית: חבר הכנסת עוזי לנדאו, בבקשה.

חיים רמון: תן לו לענות, זה מאוד מעניין אותי.

אהוד ברק: אתה הרי תלמידו של נתניהו.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, נתניהו אמר שימשיך עם אוסלו.

עוזי לנדאו: אני התנגדתי לכך, אני מודה, אבל ראש הממשלה אמר שימשיך עם אוסלו, עם דגשים על הביטחון ותוך הקפדה על הדדיות וקיום הסכמים.

אהוד ברק: איזה שינויים חלו?

עוזי לנדאו: אני חייב לומר, שבלית ברירה אמרתי, טובה הרעה הפחותה הזו מהקלקלה הגדולה שאתם מאחוריה.

עוזי לנדאו: אבל חלק מרכזי של אוסלו הוא קץ לטרור, וכדי שיהיה קץ לטרור, דרש ערפאת בזמן המשא-ומתן עמכם 30,000 שוטרים חמושים בנשק אוטומטי, כדי להיאבק בטרור.

עוזי לנדאו: הוא ביקש את האפשרות להקים גוף לביטחון מסכל ובראשו ג'יבריל רג'וב, כדי להיאבק ב"חמאס".

עוזי לנדאו: הוא התחייב על הדברים האלה בכתב: קץ הטרור.

עוזי לנדאו: הנחת מדינאי העבודה מאחורי אוסלו, מה היתה, כאשר באתם לציבור ואמרתם, אנחנו ניתן להם רובים כדי שהם ישמרו עלינו?

עוזי לנדאו: ג'יבריל רג'וב, כך אמרתם, יהפוך להיות הזרוע הארוכה של השב"כ במאבק ב"חמאס".

עוזי לנדאו: מה התוצאה?

עוזי לנדאו: אני אומר את זה כדי שלא רק אני, גם אתה, חבר הכנסת ברק, תעמוד מול מצפונך; התוצאה היא היום שערפאת משתף פעולה עם ה"חמאס".

עוזי לנדאו: הוא לא נלחם ב"חמאס"; הוא לא משליך לבתי-הכלא את ראשי ה"חמאס".

עוזי לנדאו: הוא משחרר את מקאדמה.

עוזי לנדאו: הוא משחרר מבתי-הכלא.

חיים רמון: חבר הכנסת לנדאו, ומה אתה מציע לו לעשות?

עוזי לנדאו: מי שעומד מאחורי ההפגנות בחברון ובבית-לחם הוא לא אחר מאשר ג'יבריל רג'וב, בעל-הבית שאמור להיאבק.

עוזי לנדאו: ערפאת הוא זה שכדברי אנשי המודיעין שלנו נתן אור ירוק לטרור.

עוזי לנדאו: הוא זה ההופך את ה"חמאס" לזרוע הצבאית הארוכה של הרשות הפלשתינית.

אורי אור: עוזי, כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, מה הפתרון?

חיים רמון: מה אתה ממליץ לראש הממשלה?

עוזי לנדאו: רבותי, קודם כול, אני שמח שאתם כועסים.

עוזי לנדאו: זה אומר שהסיפור שלכם הוא לא נופת צופים.

אורי אור: אני אומר לך זאת כחבר.

עוזי לנדאו: קודם כול, כאשר אתם שואלים אותי על פתרון, עולה מן השאלה שלכם שאתם מסכימים עם החורבן הגמור של יסודות המדיניות שלכם, וגם זה צעד גדול קדימה.

עוזי לנדאו: אני אמשיך את הצגת הדברים, ואחרי זה ניגש לפתרון.

אלי גולדשמידט: אתה הרי הילד שכן יודע לשאול, אבל אתה ילד שאין לו שום תשובה.

צבי הנדל: אתם מתביישים לשאול.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, לא רק שאין מאבק בטרור – יש עידוד לטרור, וזוהי הפרה בוטה של הסכמי אוסלו.

עוזי לנדאו: לא שמענו אף מלה מכם על ההפרה הזאת של יאסר ערפאת.

עוזי לנדאו: יש חלק אחר ובו מחויבות יסודית של ערפאת, והיא שינוי האמנה הפלשתינית.

עוזי לנדאו: האמנה הפלשתינית לא שונתה.

עוזי לנדאו: זוהי הפרה בוטה היורדת לשורש ההסכם.

עוזי לנדאו: אני רוצה להזכיר: אצלנו, מי שיורים באוויר, מחרימים את נשקם, מכניסים אותם לבתי-כלא, יורדים לחייהם הרבה יותר ממה שצריך.

עוזי לנדאו: אני רואה את אלה שברשות הפלשתינית אשר משליכים פצצות תבערה, משליכים סלעים.

עוזי לנדאו: האם ראיתם מישהו מן הרשות הפלשתינית שקורא להם לדין?

עוזי לנדאו: וכאשר אנחנו מדברים על שר המשפטים הפלשתיני, בריאיון שבו נשאל: HAS ANYBODY BEEN CHARGED FOR THROWING STONES OR FIRE BOMBS IN HEBRON?

עוזי לנדאו: תשובתו היתה: שואלים אותו: האם הכנסת לבית-הכלא, האם תבעת, האם האשמת מי שעוסקים במעשים מסוכנים כאלה?

עוזי לנדאו: והתשובה שלו: אנחנו איננו עומדים לעשות זאת.

עוזי לנדאו: אלה הידידים שלכם.

חגי מירום: אפשר להביא ציטוטים גם משר המשפטים שלנו.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – חינוך לשלום.

עוזי לנדאו: אצלנו, אחרי חתימת הסכם אוסלו, עשינו שנת שלום בבתי-הספר.

עוזי לנדאו: מי שמתעסק אצלנו בטרור, עושים לו דה-לגיטימציה, ובצדק.

עוזי לנדאו: אצלם, כאשר יאסר ערפאת פתח ב-1 בספטמבר את שנת הלימודים ברמאללה, על מה דיבר?

עוזי לנדאו: הוא דיבר על ג'יהאד.

עוזי לנדאו: הוא דיבר על נכונותם להקריב – אני מצטט מזיכרוני – את הילד הפלשתיני האחרון והילדה הפלשתינית האחרונה, עד שדגל פלשתין יתנוסס על חומות ירושלים, מסגדיה וכנסיותיה.

עוזי לנדאו: אני רוצה להזכיר, כי כאשר הוא מופיע בפני ילדים, הוא מדבר על יחיא עיאש.

עוזי לנדאו: הוא עושה ממנו גיבור בפני חבר'ה קטנים.

עוזי לנדאו: והרי באוסלו יש סעיף מפורש נגד הסתה ובעד שלום.

עוזי לנדאו: לא שמעתיכם כאן; בתקופה זו של עימות שבה אנחנו עומדים מול הפלשתינים, לא שמעתי איש מכם תוקף את ערפאת, תוקף את הרשות הפלשתינית, עומד שכם אל שכם עם הממשלה נגדם.

עוזי לנדאו: אני יכול להבין שיש חילוקי דעות; לא מסכימים על כל הדברים.

עוזי לנדאו: אבל בשעה קשה, כאשר יש אויב חיצוני שמאיים על כולנו, לא יושבים האנשים בסירה שנכנסים אליה מים, ובמקום לסייע בהוצאת המים מוציאים את הפקק מתחתית הסירה.

עוזי לנדאו: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, להזכיר לכולנו מה טיבו האמיתי של תהליך אוסלו: בתהליך זה, שבו נתנו 30,000 כלי נשק אוטומטיים בידי מי שקרויים שוטרים, ובעבר מחבלים ובהווה מחבלים, ואפשרנו ביטחון מסכל, מודיעין כללי וכוח-17 שיסתובבו בירושלים, הפכנו את מדינת ישראל לבת ערובה לאיומיו של ערפאת.

צבי הנדל: היום כבר יש 40,000 כלי נשק.

עוזי לנדאו: הפכנו את ירושלים לחשופה לתכתיבים, ושימו לב לאן הגענו:

עוזי לנדאו: כאשר יש היום מהומות וג'יבריל רג'וב לא מדבר אתנו וערפאת נמצא בחוץ-לארץ, פתאום יש כאלה ששואלים איפה ערפאת ואיפה ג'יבריל רג'וב, שיבוא לסייע לנו.

עוזי לנדאו: שלא יבוא ושלא יסייע.

עוזי לנדאו: המסקנה הנובעת מכך היא: לקחת מחדש את הביטחון ולשימו כולו באחריותנו.

חיים רמון: נחזור לעזה.

חיים רמון: תגיד, למה אתה מפחד להגיד?

עוזי לנדאו: את זה לא אמרתי.

עוזי לנדאו: לא להטיל חלק מן האחריות שלנו מחדש על כתפיהם.

עוזי לנדאו: ראו לאן גררתם אותנו: אתם גרתתם אותנו למצב כזה, שבו כדי שג'יבריל רג'וב יסייע לנו, אנחנו צריכים לתת לסוכנים שלו להסתובב בירושלים, כדי לכרסם את ריבונותה.

עוזי לנדאו: כדי שנקבל מהם שיתוף פעולה, צריך לוותר לו בחברון.

עוזי לנדאו: אסור לסגור את ה"אוריינט האוס".

עוזי לנדאו: אתם הפכתם את מדינת ישראל בת ערובה לכל הדברים האלה.

קריאות: – – –

עוזי לנדאו: אגב, זה נכון גם בסוף התקופה שלהם.

עוזי לנדאו: והיום, כשאני מסתכל על אוסלו, גם לאחר שלוש שנים וחצי יש היום יותר הרוגים, יותר הסתה, פחות שלום, יותר קרבה לעימות, והאדריכלים של אוסלו ממפלגת העבודה, לרבות הטוען לכתר, מזילים עתה דמעות על השד שיצא מן הבקבוק.

דליה איציק: מה דעתך על המדיניות של ביבי?

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, אני סבור שצריך קצת ללמוד מן הגויים מה הם עושים.

עוזי לנדאו: כאשר בית-משפט בגרמניה החליט שהנהגת אירן נתנה אור ירוק לטרור, תשובת הגויים – אני אומר זאת במלוא הכבוד וההערכה, אני רואה בגוי אדם עם כבוד עצמי – מנתקים את היחסים שלהם עם אירן.

עוזי לנדאו: אני רואה כיצד אירופה וארצות-הברית מתייחסות לכך ששני פושעים הטמינו פצצות במטוס PAN-AM שהתפוצץ בלוקרבי ומצאו מקלט בלוב.

עוזי לנדאו: אירופה וארצות-הברית מטילות סגר, אמברגו על לוב, כמה שנים.

עוזי לנדאו: ומה אנחנו?

עוזי לנדאו: 30 מרצחים מוצאים מקלט בשטחי הרשות הפלשתינית, ואצלנו מה?

עוזי לנדאו: אצלנו שמאל מתלקק, וגם ימין לאומי לא נחוש די הצורך, ומבקשים להתקרב אל ערפאת, להתחבר אליו.

עוזי לנדאו: מזמינים אותו לשיחות.

 אברהם-בייגה שוחט: – – –

עוזי לנדאו: ומה שהתחיל בו חבר הכנסת אברהם שוחט בתקופתו כשר האוצר, גם מאות מיליונים של שקלים מעבירים להם.

עוזי לנדאו: הם גונבים לנו עשרות אלפי מכוניות, 13,000-12,000 מכוניות בשנה, ואנחנו מעבירים להם כספים.

אלי גולדשמידט: תפסיקו את זה.

אלי גולדשמידט: למה אתם לא מפסיקים את זה?

עוזי לנדאו: חבר הכנסת בייגה, הביקורת הזאת שאני מותח היא על הממשלה שלכם וגם על הממשלה שלי.

עוזי לנדאו: רצית לשמוע תשובה?

עוזי לנדאו: יש לך תשובה.

עוזי לנדאו: מלה אחת לגבי ארצות-הברית.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, אני מצטער על כך שממשלת ישראל איננה מציגה את עמדתה בפני ממשלת ארצות-הברית, על כי ממשלת ארצות-הברית ממעיטה בביקורתה נגד הטרור הערבי.

עוזי לנדאו: ממשלת ארצות-הברית מבקשת להשתמט, להתחמק מן ההתמודדות עם גישתו של ערפאת כאיש טרור מובהק.

עוזי לנדאו: דרך אגב, עמדה זו של ארצות-הברית מחזקת את לבו של ערפאת ומעודדת אותו להמשיך בעקשנותו ובהמשך הישענותו על טרור.

עוזי לנדאו: אני שואל כרגע, מה הלאה?

עוזי לנדאו: שאלתם מה הלאה.

עוזי לנדאו: אני אומר לכם מה הלאה.

 אברהם-בייגה שוחט: זה נאום שכולו אומר לביבי שהוא לא בסדר.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, צריך תחילה לדחות את כל הצעות האמריקנים – –

מאיר שטרית: חבר הכנסת שוחט, זכותו להגיד מה שהוא חושב.

מאיר שטרית: אני לא מבין מה אתה רוצה ממנו.

עוזי לנדאו: – – כפי שהן מופיעות בתקשורת ואומרות: תפסיקו לבנות בהר-חומה, תהיו נדיבים בפעימה הבאה, תקפיאו התנחלויות.

עוזי לנדאו: אני רוצה שנזכיר לכולנו, שאם נקבל את תביעות האמריקנים האלה נוכח איומי ערפאת, פירושו של דבר פרס נוסף לטרור על הישגיו – –

 אברהם-בייגה שוחט: ראש הממשלה אמר – – –

עוזי לנדאו: – – של ערפאת בעקבות פרשת המנהרה, הישגיו המדיניים בשל שימושו בטרור.

עוזי לנדאו: אם ניכנע בתחום הזה לתביעות ידידינו, יהיה הפרס לערפאת גדול פי כמה.

עוזי לנדאו: שנית, אני מבקש שנביא בחשבון, שאם הננו הולכים למשא-ומתן על הסדר קבע, הוא חייב לבוא במקום אוסלו.

עוזי לנדאו: הוא לא יכול לבוא בצד אוסלו.

עוזי לנדאו: דבר שלישי, צריך להפסיק לחזר אחרי ערפאת ואחרי ג'יבריל רג'וב.

עוזי לנדאו: הם יעשו את מה שהם מבינים.

עוזי לנדאו: לא ירצו לסייע לנו, נעשה אנחנו מה שאנחנו מבינים.

עוזי לנדאו: ועל הכול, לא להיכנע לאלימות.

עוזי לנדאו: אם אנחנו ניכנע הפעם לאלימות ערפאת, אנחנו מזמינים במו ידינו אלימות גדולה פי כמה בעתיד.

עוזי לנדאו: אסור שערפאת יקבל פרס על האלימות שלו.

עוזי לנדאו: ובעקבות האלימות שלו, לקראת כל תהליך פוליטי עתידי, תורו של ערפאת לעשות מחוות.

עוזי לנדאו: תורו של ערפאת לעשות צעדים בוני-אמון.

עוזי לנדאו: אין טעם להמשיך בפעימה הנוכחית, אין טעם בשיחות עמו, אם כרגע יתחילו, כל עוד לא ימלא את חלקו בהסכם, ישנה את האמנה, ייאבק בטרור – לא בדיבורים, לא בהצהרות – בשטח, יפרק את ה"חמאס" מנשקו, יאסוף נשק בלתי חוקי, יכניס את מקאדמה ודומיו לכלא.

עוזי לנדאו: יסגיר לידינו לא 30, יתחיל עם עשרה מרצחים.

עוזי לנדאו: את הדברים האלה יעשה ויתחיל בבתי-הספר ובעיתונות מלחמה שתבצע דה-לגיטימציה לטרור.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, אני ציטטתי מדברי חבר הכנסת ביילין.

עוזי לנדאו: אי-אפשר שלא לצטט משהו מתוק נוסף מימים אלה, של חבר הכנסת פרס, מועמד לממשלת אחדות לאומית, בהיותו עכשיו בבואנוס-איירס – יש הרי "משוט בארץ", היום זה "משוט בדרום-אמריקה" – שאומר כך, בתרגום חופשי לעברית מן ה"ג'רוסלם פוסט" מ-4 בחודש; הוא אומר שמריקוד הטנגו אפשר לשאוב השראה לתהליך השלום במזרח התיכון.

עוזי לנדאו: בארגנטינה, אומר מר פרס, שהיא מולדת הטנגו, יודעים שלריקוד טוב צריך לעצום עיניים ולתת לרומנטיות להתחיל.

עוזי לנדאו: אני מוסיף, להוביל אותך.

אלי גולדשמידט: אפשר לחשוב שזה לא נכון, מה שהוא אומר.

עוזי לנדאו: ועוד אומר מר פרס: שלום הוא תהליך רומנטי, לא תהליך מכני.

עוזי לנדאו: נתנו להם 30,000 רובים כדי שתתחיל רומנטיקה.

צבי הנדל: סליחה, חבר הכנסת לנדאו – – –

עוזי לנדאו: נתנו סמכויות לג'יבריל רג'וב כדי שהתהליך לא יהיה מכני, והננו מתעוררים בבוקר עם פצצות ב"אפרופו".

עוזי לנדאו: ידידי ממפלגת העבודה, השעה היא קשה.

עוזי לנדאו: במזרח התיכון לא רוקדים טנגו, ועיניים פוקחים כדי שלא ייחטפו לנו חיילים ולא נלך להלוויות.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צבי הנדל: חבר הכנסת לנדאו, אם תוכל לחזור על הקטע של הטנגו.

צבי הנדל: לא שמעתי, הפריעו לי.

מאיר שטרית: אני מבקש שתמתין עוד דקה, חבר הכנסת לנדאו.

מאיר שטרית: הבטחתי לחבר הכנסת רן כהן שאלה.

מאיר שטרית: אין ויכוח בכנסת על הטנגו.

רן כהן: חבר הכנסת לנדאו, אני מבקש, לפני ימי הפסח הבאים עלינו, שתהיה כשני הבנים, גם תם וגם חכם.

רן כהן: אני באמת רוצה לשאול אותך, ואני אומר זאת ברצון אמיתי, בכנות.

רן כהן: הרי עוד מעט תמלא שנה לחילופי השלטון; לנאום היום נאום אופוזיציוני לממשלה הקודמת, זה נראה לפחות קצת תמוה.

רן כהן: אני רוצה לשאול אותך, מדוע לדעתך הממשלה הזאת, שהיתה לה דרך, היה תהליך מדריד, למה היא לא מחליפה את תהליך אוסלו בחזרה בתהליך מדריד?

רן כהן: היתה לה אופציה על מישהו אחר מערפאת.

צבי הנדל: אתה תתמוך?

רן כהן: מדוע לא הולכים לתהליך עם אישיות אחרת?

רן כהן: או שמא, וכאן מהות השאלה, שמא אין בעצם אלטרנטיבה אלא ואקום, ובוואקום מה שעלול לקרות הוא שייכנסו הרבה יותר מפגעים, הרבה יותר מרצחים, הרבה יותר סכנות.

רן כהן: תאמר בבקשה, למה הממשלה הלאומית הזאת לא בוחרת בדרך אחרת, שיש בה פחות פיגועים ויותר ביטחון?

מאיר שטרית: תודה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת לנדאו, בבקשה.

עוזי לנדאו: תשובה מהירה.

עוזי לנדאו: חבר הכנסת רן כהן, הוויכוח שאנחנו מנהלים הוא ויכוח קשה, שיורד לשורש מעשינו בארץ הזאת.

עוזי לנדאו: לצערי, נדחקתי לנאום פולמוסי וחריף בגלל אופי הנאומים גם של חבר הכנסת ברק, גם של חברת הכנסת ענת מאור.

עוזי לנדאו: אני ציפיתי שבשעה הזאת אנחנו גם נתעלה לא רק לדיון רציני ועמוק, אלא גם לשיח בסגנון אחר.

עוזי לנדאו: לעתים אי-אפשר וצריך לנקוט סגנון פרלמנטרי חריף.

עוזי לנדאו: אתה גם מעלה סוגיה יסודית יותר.

עוזי לנדאו: אני אינני חסיד של כל מעשי הממשלה, אני לא מסתיר את זה.

עוזי לנדאו: את הביקורת שלי אני מותח; מתחתי על הממשלה הקודמת, אני מותח גם על הממשלה הנוכחית.

עוזי לנדאו: אבל שני דברים אינני שוכח.

עוזי לנדאו: האחד – כשאתה נמצא מתגלגל, דוהר במדרון חלקלק, יש בעיה לשנות כיוון, יש בעיה לעצור.

עוזי לנדאו: הממשלה הנוכחית לא עלתה על המדרון הזה סתם.

עוזי לנדאו: יש לי קשיים עם הממשלה איך משנים כיוון, איך מאטים את ההתדרדרות, ואני אומר את הדברים האלה, אבל מן המדרון הזה צריך ללכת, צריך למצוא אלטרנטיבה למדרון, בוודאי אסור להמשיך עם ההתדרדרות, וההתדרדרות היא אוסלו ורוח אוסלו.

עוזי לנדאו: דבר שני – גם כאשר הממשלה ראויה לשבחים, אני הראשון שאשמח להעניק לה את השבחים האלה.

עוזי לנדאו: עניין הר-חומה הוא דבר חשוב, החלטה חשובה, כשם שגם נחישות הממשלה כרגע במאבק מול ערפאת ואיומיו בנושא הטרור – אני מאחורי הממשלה בכל עת.

עוזי לנדאו: ומעבר לזה אומר, ראש הממשלה לא רק שאיננו ראוי לביקורת על כך שהוא יוצא כרגע להולנד ולאיטליה, אני מבקש לראות אותו ואת שר החוץ מסתובבים בעולם, משכנעים, מציגים את עמדתה של ישראל, כי המאבק עכשיו הוא מדיני לא פחות מאשר ביטחוני.

עוזי לנדאו: ובארץ יש לנו, שלא כבממשלה הקודמת, שר ביטחון במשרה מלאה.

עוזי לנדאו: אני נאלץ להפסיק כאן, משום שאנחנו יכולים בוודאי לגזול את כל הזמן.

עוזי לנדאו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מאיר שטרית: תודה לחבר הכנסת עוזי לנדאו.

מאיר שטרית: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ש' כרם: ברשות ממלא-מקום יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, מטעם ועדת הכנסת:

ש' כרם: החלטת שכר חברי הכנסת (הצמדה לשכר הממוצע – הוראות שעה), התשנ"ז–1997.

ש' כרם: תודה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: אני מזמין את חבר הכנסת זאב בוים להציג את ההצעה הבאה לסדר-היום, הצעה אחרונה בסדר-היום: עמידת הממשלה במאבק לשמירה על אחדות ירושלים.

אברהם פורז: עד עכשיו, אדוני היושב-ראש, שמעתי שלושה נאומים אופוזיציוניים.

אברהם פורז: אולי נשמע אחד – – –

מאיר שטרית: לא לחלוטין.

מאיר שטרית: אני לא רוצה להתערב בדיון עצמו, אבל ודאי שהייתי עונה לך.

זאב בוים: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת פורז, נדמה לי שאני עומד לענות על משאלתך, כי שמעתי את דברי הביקורת – שלא להגיד דברי הבלע – של חבר הכנסת אהוד ברק על ראש הממשלה.

זאב בוים: נדמה לי שהיחיד היום שטועה בפירוש דברי הביקורת כלפי הממשלה הוא יושב-ראש הרשות הפלשתינית, ערפאת.

זאב בוים: הרי צריך לבוא ולהגיד את הדברים, לחשוף את האמת מאחורי דברי הפיוט שמשמיע הטוען לכתר העבודה.

זאב בוים: הרי הדברים האלה נאמרים היום מעמדה של מאבק פנימי במפלגת העבודה.

זאב בוים: שמעון אומר א', ברק יגיד ב'.

זאב בוים: ביילין אומר ג', ברק יגיד ד'.

זאב בוים: לא משנה מה הנושא.

זאב בוים: לא חשובים ברגע זה העניינים העומדים ברומה של המדינה.

זאב בוים: אין שום שיקול דעת ענייני.

זאב בוים: אין שום מחשבה רצינית – למשל, בעניין ממשלת האחדות.

אברהם פורז: גם בליכוד אין מחשבה רצינית.

זאב בוים: הממשלה, על מעשיה הטובים והטובים פחות, משמשת כשק אגרוף בזירה של מפלגת העבודה.

זאב בוים: אומר חבר הכנסת ברק: דמוקרטיה צריכה אופוזיציה.

זאב בוים: כך הוא אמר.

זאב בוים: אני מציע לא למהר לקחת ברצינות הצהרות כאלה, שריח פוליטי פנימי חריף נודף מהן.

זאב בוים: אני רוצה לראות אולי את אהוד ברק אחרי 3 ביוני, האם הוא ימשיך לאחוז בעמדה הזו.

זאב בוים: על כל פנים, יאסר ערפאת שוגה כאשר הוא מפרש את הוויכוח הפנימי הזה בקרבנו, והוא מבקש לנצל אותו כדי לקיים או לקדם את מאווייו בעניין ירושלים.

זאב בוים: בימים האלה הוא מזעיק בזעקות שבר את כל העולם בעניין ירושלים, כאילו גזלו ממנו משהו ששייך לו.

זאב בוים: ירושלים, צריך לומר, לא שלו.

זאב בוים: ירושלים לא של הפלשתינים.

זאב בוים: ירושלים היא שלנו, והיא תישאר כזו לתמיד.

זאב בוים: בעניין זה מתייצבת ישראל בחזית אחידה, הרוב המכריע של העם, הרוב המכריע של יושבי הבית הזה.

זאב בוים: נכון, יש ביקורת על ראש הממשלה מספסלי העבודה גם בעניין ירושלים.

זאב בוים: לא שהם תומכים בעמדת ירושלים.

זאב בוים: אני רוצה להאמין שהרוב המכריע של חברי מפלגת העבודה נגד חלוקת ירושלים.

זאב בוים: כך אני רוצה להאמין.

זאב בוים: אבל מה הם באים ואומרים לנו ומשמיעים לכל מי שרוצה לשמוע?

זאב בוים: – העיתוי.

זאב בוים: העיתוי הוא הבעיה.

זאב בוים: העיתוי, כך הם טוענים, אינו מתאים.

זאב בוים: אנחנו צריכים לחזור ולשאול את חברינו, חובשי ספסלי האופוזיציה, מתי היה עיתוי מתאים לענייני ירושלים?

זאב בוים: מתי יהיה עיתוי מתאים?

זאב בוים: מתי?

זאב בוים: כאשר בן-גוריון החליט וקבע עובדה בניגוד לעמדת עולם, שירושלים תהיה בירת ישראל, זה היה עיתוי מתאים?

זאב בוים: כאשר נבנתה שכונת רמת-אשכול זה היה עיתוי מתאים?

זאב בוים: כשבנו את גילה ואת רמות הכול עבר בשקט?

זאב בוים: כאשר בנו את פסגת-זאב לא קמה צעקה בין-לאומית?

זאב בוים: תשאלו, חברי מפלגת העבודה, את טדי קולק.

זאב בוים: הוא יספר לכם מה היה אז.

זאב בוים: על כן, חברי הכנסת, צריך לשבח את ראש הממשלה ואת הממשלה על העמדה הנחרצת בעניין ירושלים.

זאב בוים: ירושלים אינה נושא למשא-ומתן.

זאב בוים: על ירושלים איש לא יטיל וטו.

זאב בוים: בניית ירושלים אינה עניין לעיתוי.

זאב בוים: אין זמן לא מתאים להרחבת ירושלים ולחיזוקה.

זאב בוים: נגיד מעל הדוכן הזה לערפאת, לפלשתינים כולם: ירושלים אינה נושא למשא-ומתן, ומוטב שיכניסו להם את זה טוב טוב לראש.

זאב בוים: תפארתם של ערפאת וחבריו במשא-ומתן ובתהליך שלום שאנחנו הולכים בו לא תהא על דרך ירושלים.

זאב בוים: אנחנו נחזור ונעלה את ירושלים על ראש שמחתנו, ובליל הסדר הבא עלינו לטובה נחזור ונאמר לנו ונגיד לבנינו: בשנה הבאה בירושלים הבנויה.

מאיר שטרית: תודה רבה לחבר הכנסת זאב בוים.

מאיר שטרית: אני מזמין את שרת התקשורת, השרה לימור לבנת, להשיב למציעים.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ישבתי והאזנתי בקשב רב לנאומים של חברי הכנסת מהאופוזיציה.

לימור לבנת: הטוען לכתר, קראו לו כאן, לחבר הכנסת אהוד ברק.

לימור לבנת: גם זה נכון.

לימור לבנת: שמעתי שלושה דברים מרכזיים שאני יכולה להתייחס אליהם אשר לסגנון לפני שאני מגיעה, כמובן, לעניין התוכן.

לימור לבנת: כמות הגידופים שהיתה כאן במליאה – "שקרים", "ממשלת רמייה", "רמאות", "ראש ממשלה מסוכן" – ועוד כהנה וכהנה ביטויים; אם ניקח אחר כך, אדוני היושב-ראש, את התמליל של הנאומים שנשמעו כאן, ורק נספור את הפעמים שבהן נשמעו הגידופים הללו, ההתבטאויות האלה – ואני רוצה כאן גם להטיל ספק אם הם עולים בקנה אחד עם הגדרה של סגנון פרלמנטרי בכלל – הרי כל השומע וכל הקורא ממש יזדעזע.

לימור לבנת: מפלגת העבודה ומרצ באופוזיציה.

חגי מירום: מקסם-שווא זה בסדר?

לימור לבנת: מקסם-שווא זה בסדר – אבל "ממשלת רמייה" ו"שקרים" ודיבורים על ראש ממשלה שקרן ומסוכן.

לימור לבנת: חבר הכנסת מירום, יש ביטויים שהם ביטויים פרלמנטריים ואפשר להשתמש בהם, ומותר לבקר בצורה חריפה ביותר.

לימור לבנת: אבל יש ביטויים שאני חושבת שמקומם לא יכירם כאן, ואני שומעת אותם חזור ושמוע, והכנסת שקטה, שום דבר לא קורה.

לימור לבנת: אף אחד לא קם להגיד, שאולי הביטויים הללו צריך היה לסגנן אותם או לנסח אותם באופן אחר.

לימור לבנת: אבל אני גם שומעת – – –

חגי מירום: אנחנו אחראים לקריאות "בוגד"?

חגי מירום: לעידוד לרצח?

מאיר שטרית: בכנסת אמרו זאת?

לימור לבנת: לא כאן בכנסת, ולא מהשורות האלה.

חגי מירום: אני אאסוף לך כמה ביטויים.

לימור לבנת: לא כאן בכנסת, לא מהשורות האלה, לא בנאומים כאן.

לימור לבנת: אולי היה כאן איזה מישהו חסר אחריות שקרא קריאת ביניים מהסוג הזה.

לימור לבנת: אבל לא עמדו כאן בכנסת ולא אמרו ביטויים מהסוג הזה.

לימור לבנת: אגיד עוד משהו: מסע הדה-לגיטימציה שמתנהל נגד ראש הממשלה מהרגע שבו הוא נבחר, לרבות הערות כגון הערתה של חברת הכנסת ענת מאור קודם, שעשתה לנו כאן הגדה של פסח, כמו בקיבוץ, כנראה – – –

חגי מירום: זו הגדה יפה מאוד בקיבוץ.

לימור לבנת: כן – – – שראש הממשלה נבחר על חודו של קול.

לימור לבנת: מה הרמז הזה?

לימור לבנת: שאולי הבחירה שלו לא היתה לגיטימית?

לימור לבנת: שאולי ראש הממשלה נבחר בצורה חשודה?

לימור לבנת: שאולי משהו לא היה בסדר?

לימור לבנת: הממשלה הזאת מכהנת, כי היא נבחרה בבחירות, כי הציבור שלח את מפלגת העבודה ואת מרצ הביתה.

לימור לבנת: לא משום סיבה אחרת.

לימור לבנת: כי הציבור לא רצה את המשך הממשלה הקודמת.

לימור לבנת: אני רוצה לומר, שמעולם לא היה מסע של דה-לגיטימציה אישית כמו שמתנהל נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו.

לימור לבנת: אני פותחת הבוקר רדיו ושומעת, שראש הממשלה החליט לערוך את ליל הסדר בבסיס צבאי.

לימור לבנת: הרי היו צריכים לומר: יפה, במקום לבלות את ליל הסדר בחיק משפחתו, ראש הממשלה רוצה לבלות את הסדר עם חיילי צה"ל שנשארים בבסיס צה"ל.

לימור לבנת: כבר היו ראשי ממשלה שעשו את זה בעבר.

לימור לבנת: ומה אני שומעת בבוקר?

לימור לבנת: איזה גל של הסתה נגד ההחלטה הזאת, החיילים המסכנים שומרים כך, שומרים אחרת – – –

חגי מירום: זה לא בא מהמערכת הפוליטית.

חגי מירום: ודרך אגב, את צודקת.

לימור לבנת: אני לא אמרתי שזה בא מהמערכת הפוליטית, חבר הכנסת מירום, לא אמרתי שזה בא מהמערכת הפוליטית.

לימור לבנת: הזכרתי את זה – – –

נעמי חזן: – – –

לימור לבנת: אני לא מצליחה לשמוע.

נעמי חזן: את מוכנה – – –

לימור לבנת: אני מוכנה לשמוע.

נעמי חזן: – – – מאותה סיבה שראש ממשלת הולנד רצה להגיע – – –

לימור לבנת: חברת הכנסת חזן, גם בסידורי אבטחה של השב"כ ראש הממשלה אשם?

לימור לבנת: ואם יש בעיה כזאת, מדוע לא תעלי זאת, יחד עם חברי כנסת אחרים, בוועדת החוץ והביטחון כדי לבדוק אם צריך סידורי אבטחה כאלה או לא צריך?

לימור לבנת: מה, ראש הממשלה בנימין נתניהו מזמין – – –

נעמי חזן: – – –

מאיר שטרית: חברת הכנסת חזן.

לימור לבנת: חברת הכנסת חזן, אני הפסקתי את דברי כדי לשמוע מה שיש לך לומר, אבל לא אוכל להמשיך אם לא תאפשרי לי לדבר.

לימור לבנת: יש לי כבוד, אני מוכנה לשמוע, אני רק לא יכולה להמשיך לדבר כך.

לימור לבנת: האם ראש הממשלה בנימין נתניהו הוא זה האחראי לסידורי האבטחה בהולנד?

לימור לבנת: הוא זה שקבע?

לימור לבנת: לא היה מעולם מסע של דה-לגיטימציה אישית נגד ראש ממשלה כמו שמתנהל נגד בנימין נתניהו מרגע שנודעו תוצאות הבחירות – עוד לפני כן, אבל בוודאי מרגע שנודעו תוצאות הבחירות.

לימור לבנת: ידידי חברי הכנסת מהאופוזיציה, נבחר ראש ממשלה בבחירה ישירה על-ידי הציבור כולו, הוא נבחר כחוק, כדין.

לימור לבנת: נכון, קשה להסתגל להיות באופוזיציה.

לימור לבנת: נכון, זה לא מוצא חן בעיניכם.

לימור לבנת: נכון, אתם לא הצבעתם בשבילו.

לימור לבנת: אבל לא יכול להיות, שאתם לא תכבדו את תפקידו, את מעמדו של ראש הממשלה – אם כי גם מותר לכם למתוח ביקורת, על כך אף אחד לא מעיר שום הערה.

נעמי חזן: – – –

לימור לבנת: מותר לכם, חובתכם.

לימור לבנת: על כך אין מחלוקת.

לימור לבנת: מותר לכם.

לימור לבנת: אבל מתוך כבוד, ולא מתוך ניסיון להכפיש את שמו ברמה האישית המכוערת ביותר.

אלי גולדשמידט: גברתי השרה, אנחנו נותנים לו הרבה יותר כבוד ממה שהוא נתן ליצחק רבין המנוח.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, בנקודה הזאת בוודאי ובוודאי אגיד כאן עוד דבר.

לימור לבנת: שמעתי כאן קודם את חברת הכנסת ענת מאור מדברת בשם העם.

לימור לבנת: העם, היא אומרת, בחרדה.

לימור לבנת: מרצ מדברת בשם העם, בשם הציבור כולו.

לימור לבנת: מרצ מדברת בשם העם?

לימור לבנת: הממשלה מדברת בשם העם, כי הממשלה נבחרה על-ידי העם.

לימור לבנת: חבר הכנסת אהוד ברק הציג כאן שלושה עיקרים, השלישי שבהם הוא השגת הסכמה לאומית רחבה, הסכמה בציבור הישראלי.

לימור לבנת: אתם מדברים על הסכמה רחבה?

לימור לבנת: ישב כאן אלכס גולדפרב, בושה בכלל להגיד שהוא חבר כנסת לשעבר, הבטיחו לו הבטחות, ועל חוד קולו של אלכס גולדפרב התקבלה כאן החלטה.

לימור לבנת: אתם מדברים על הסכמה רחבה?

לימור לבנת: איזו התנגדות היתה בציבור להסכם אוסלו, חלק כל כך גדול בציבור התנגד.

לימור לבנת: אתם לא קיבלתם מנדט להסכם אוסלו.

לימור לבנת: אתם קיבלתם מנדט בבחירות ב-1992 למשהו אחר לגמרי והלכתם להסכם שהעם לא הסכים לו והציבור לא הסכים לו, וההוכחה הטובה ביותר היתה לא רק גולדפרב עם ה"מיצובישי", ההוכחה הטובה ביותר היתה שאתם הפסדתם בבחירות.

זאב בוים: זה חודו של הקול.

לימור לבנת: בדיוק.

לימור לבנת: הערה שלישית, אדוני היושב-ראש.

לימור לבנת: אמר כאן מישהו מחברי הכנסת מהקואליציה, נדמה לי שחבר הכנסת בן-צור – אני חושבת שההערה היתה נכונה מאוד וצריך לחזור עליה כאן.

לימור לבנת: שמענו כאן שני נאומים של חברי הכנסת מהאופוזיציה, חבר הכנסת אהוד ברק וחברת הכנסת ענת מאור.

לימור לבנת: לא שמענו, חוץ מהתקפות על ראש הממשלה, חוץ מהתקפות על הממשלה – לא שמענו מלה וחצי מלה, הערה, רמז דק, משהו קטן על קריאה לערפאת להפסיק את הטרור.

לימור לבנת: על כך שערפאת לא נוהג כהלכה, על כך שהוא מפר את ההסכמים – – –

אהוד ברק: כנראה היה לך רגע של לפסוס.

אהוד ברק: תקראי אחר כך את הדברים.

לימור לבנת: לא היה לי שום רגע של שום דבר.

לימור לבנת: מלה אחת לא אמרתם.

לימור לבנת: רמז לא היה.

אורי אור: הצעת האי-אמון היא נגד בנימין נתניהו, לא נגד ערפאת.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, לא נשמעה כאן מלה אחת של ביקורת – לא התקפה, אלא ביקורת – על הרשות הפלשתינית, על יאסר ערפאת, על מה שהם עושים, על האור הירוק שהוא נתן לטרור, ותיכף עוד אומר כמה מלים גם על העניין הזה.

לימור לבנת: חבר הכנסת אהוד ברק מדבר על ראש הממשלה שנמצא בנסיעות בעולם.

לימור לבנת: זה נכון, ראש הממשלה נוסע ונפגש עם מנהיגים, הוא ימשיך לנסוע ולהיפגש עם מנהיגים ברחבי העולם, זו חובתו וזה תפקידו.

לימור לבנת: לעומת זאת, חבר הכנסת אהוד ברק נוסע במסעי פריימריס בכל הארץ, עד כדי כך שהוא אפילו לא בא להצבעה על חוק ההמרה.

לימור לבנת: אף אחד לא יודע אם הוא בעד, הוא נגד, יש לו דעה, אין לו דעה, יש לו עמדה, אין לו עמדה.

נעמי חזן: – – –

שאול יהלום: – – –

זאב בוים: – – –

מאיר שטרית: חברת הכנסת חזן, חבר הכנסת יהלום, חבר הכנסת בוים, אני מבקש.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, הוא ימשיך לנסוע בארץ, והוא ימשיך במסעות בין סניפי מפלגת העבודה.

לימור לבנת: כי איך אמר חבר הכנסת אהוד ברק?

לימור לבנת: דמוקרטיה צריכה אופוזיציה.

לימור לבנת: זה נכון, תישארו באופוזיציה, כי דמוקרטיה צריכה אופוזיציה.

לימור לבנת: זה מקובל לחלוטין.

לימור לבנת: אין מה לדבר.

חגי מירום: אל תדאגי – – –

לימור לבנת: תאמין לי, אני לא דואגת.

אלי גולדשמידט: רוצים ממשלת אחדות לאומית?

לימור לבנת: אני רוצה לומר כאן עוד מלה אחת לגבי האופוזיציה.

אהוד ברק: את בעד או נגד ממשלת אחדות?

לימור לבנת: מה שברור הוא, שהמחשבה או הרעיון של ממשלת אחדות, הגם שאני חושבת שזאת אופציה לא ריאלית – אני אמרתי את הדברים בקול רם במהלך השבועות האחרונים – אני חושבת שמה שכן קרה הוא שמפלגת העבודה הצליחה להסתכסך בצורה כל כך משובבת נפש, שלו בשביל זה בלבד כדאי היה להעלות את הרעיון של ממשלת אחדות.

לימור לבנת: .. כבר לא ברור לי היום, כשעמד כאן חבר הכנסת אהוד ברק על הדוכן, אם הוא דיבר בשם עצמו, בשם חבר הכנסת שמעון פרס, לא ברור בדיוק בשם מי הוא דיבר, אם דיבר בשם מפלגת העבודה.

לימור לבנת: בשם מי דיברת, חבר הכנסת ברק?

לימור לבנת: בשם איזה חלק במפלגת העבודה?

לימור לבנת: זה שחושב שחשוב ללכת לממשלת אחדות, או זה שחושב שאסור ללכת לממשלת אחדות?

אהוד ברק: שני שלישים.

לימור לבנת: חבר הכנסת ברק – – –

נעמי חזן: גברתי השרה, מה עמדתך בנושא?

זאב בוים: – – –

נעמי חזן: את בעד או נגד?

לימור לבנת: אני חושבת שאם במפלגת העבודה – אגב, גם אם במרצ, חברת הכנסת חזן – יקבלו את קווי היסוד של הממשלה, טוב מאוד שאנחנו נלך לאחדות, כי חשובה אחדות בעם, אם רק אפשר.

לימור לבנת: אבל אם אתם לא תקבלו את קווי היסוד של הממשלה, אני נגד ממשלת אחדות.

לימור לבנת: ואני חושבת שהאופציה הזאת איננה ריאלית.

נעמי חזן: – – –

שאול יהלום: – – –

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, יכול להיות שנצא מכאן היום עם איזו בשורה.

לימור לבנת: אם יקומו חברי הכנסת ממרצ ומהעבודה ויודיעו שהם מוכנים לקבל את על עצמם את קווי היסוד של הממשלה, אני אתמוך בממשלת אחדות.

לימור לבנת: אני בעד.

לימור לבנת: אבל אני לא בטוחה שזה מה שהם מתכוונים לומר, או שזה מה שהם רומזים.

לימור לבנת: על כן, ככל שמפלגת האופוזיציה הראשית, מפלגת העבודה, מסוכסכת ומפולגת, היא גם איננה מהווה – – –

מאיר שטרית: חברי הכנסת.

מאיר שטרית: חבר הכנסת גולדשמידט.

מאיר שטרית: חבר הכנסת ביילין.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אור.

לימור לבנת: מפלגת העבודה, לצערי הרב, איננה מגלה אחריות בנושאים שלגביהם יש לנו, או צריכה להיות לנו, תמימות דעים, כמו המלחמה בטרור, כמו אחדות ירושלים.

לימור לבנת: תמיד אפשר לומר: אנחנו בעד, אבל לא כרגע, לא זה הזמן.

לימור לבנת: אנחנו בעד בנייה בהר-חומה, אבל לא עכשיו.

לימור לבנת: תמיד אפשר לומר: כן, כן, אנחנו נגד טרור באופן כללי.

לימור לבנת: אבל אנשי מפלגת העבודה רצים כל הזמן להיפגש עם ערפאת, הם רצים להיפגש עם ערפאת גם כאשר אנחנו אומרים שכל עוד לא ייפסק הטרור וכל עוד ערפאת לא ייתן אור אדום לטרור, אי-אפשר להמשיך מפני שזה לא תהליך של שלום.

לימור לבנת: אני רוצה לומר לחבר הכנסת ברק, הזכיר את זה קודם אולי ברמז חבר הכנסת עוזי לנדאו בדבריו:

לימור לבנת: אם אנחנו מדברים על תהליך שלום ועל טרור, ואנחנו ודאי רוצים ללכת לתהליך של שלום, לא לתהליך הזה כמו שהוא מתנהל כרגע אבל לתהליך של שלום, משום שאנחנו רוצים להגיע לשלום, השאלה היא רק באיזה מחיר.

לימור לבנת: אם מאז הסכם אוסלו, ב-30 החודשים שאחריו ועד לבחירות, נהרגו 213 ישראלים בפעולות טרור – וזה פי-שניים ממספר הישראלים שנהרגו בפעולות טרור ב-30 החודשים שלפני כן – צריך לדעת את זה וצריך לזכור את הנתונים.

אורי אור: כמה נהרגו במלחמות?

לימור לבנת: אין קשר בין מה שאתה אומר, חבר הכנסת אורי אור, לבין מה שאני אומרת עכשיו.

לימור לבנת: תענה לגופו של עניין.

לימור לבנת: תהליך השלום הזה, במרכאות כפולות ומכופלות, שאליו אתם הבאתם את מדינת ישראל לא הוביל לשלום, הוא הוביל ליותר טרור.

רחבעם זאבי: אז למה אתם ממשיכים אותו?

לימור לבנת: רק רגע, חבר הכנסת זאבי, עוד רגע.

עוזי לנדאו: – – –

לימור לבנת: לכן אנחנו הגענו והבחירות התקיימו, למרבה הצער, במצב שבו הסכמי אוסלו כבר היו חתומים, כבר היו עובדה קיימת, ולממשלה הנוכחית אין דרך אלא לנסות להתקדם אתם לאט יותר – – –

אלי גולדשמידט: למרות זאת הבטחתם שלום וביטחון.

אלי גולדשמידט: איפה זה?

לימור לבנת: נכון.

לימור לבנת: לאט יותר, בדרך אחראית יותר – –

סופה לנדבר: – – –

לימור לבנת: – – לא כשכל פעם שיש פיגוע טרור מאיצים תהליך אלא להיפך, כשיש פיגוע טרור עוצרים תהליך.

לימור לבנת: והתהליך נעצר, חבר הכנסת זאבי.

לימור לבנת: הוא נעצר לא כי רצינו לעצור אותו, הוא נעצר מפני שהפלשתינים עדיין משתמשים בטרור, כפי שאמר ראש אמ"ן בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת – –

מאיר שטרית: חבר הכנסת הנדל.

לימור לבנת: – – הם משתמשים בטרור לאורך כל השנים מאז נחתם הסכם אוסלו.

לימור לבנת: הם משתמשים בטרור כל הזמן כאיום, כאיום שהם גם מממשים אותו אם הם לא משיגים את התוצאות הרצויות להם.

לימור לבנת: למעשה ערפאת במעין דלת מסתובבת משחרר מחבלים, אוסר מחבלים, ונותן להם אור ירוק לטרור.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, ההפרות של הרשות הפלשתינית – הפרות הסכם אוסלו, אותן הפרות שעליהן, בין היתר, הולך ראש הממשלה ומדבר עם מנהיגי העולם כדי להראות להם את פרצופו של ראש הרשות הפלשתינית, כדי להעמיד אותם על חומרת הדברים, כדי להעמיד אותם על הצורך שלנו להתלכד סביב עניין ירושלים, על עמידתנו האיתנה והבלתי-מתפשרת בעניין ירושלים.

לימור לבנת: למרות כל מה שמנסים להגיד ואף שהאופוזיציה אינה תומכת בזה – – –

אלי גולדשמידט: תעשו ואל תדברו.

אלי גולדשמידט: אתם רק מדברים.

אלי גולדשמידט: תלמדו את מלאכת העשייה.

אלי גולדשמידט: פחות לדבר, לעשות.

לימור לבנת: חבר הכנסת גולדשמידט, אופוזיציה מדברת וזה בסדר גמור.

לימור לבנת: הממשלה הולכת בדרך אחרת, כי היא קיבלה מנדט ללכת בדרך אחרת מהדרך שאתם הלכתם בה.

אלי גולדשמידט: אז תלכו.

לימור לבנת: אנחנו הולכים.

חגי מירום: אתם עומדים.

אלי בן-מנחם: הולכים אחורה.

לימור לבנת: צריך לזכור, אדוני היושב-ראש, שאנחנו נמצאים במצב שבו הפלשתינים בנו ציפיות לקבל 90% משטחי יו"ש עוד לפני המשא-ומתן על הסדר הקבע, עוד לפני המשא-ומתן על ירושלים, על זכות השיבה, לפני שכל זה בכלל יעלה לדיון.

לימור לבנת: מה אנחנו אומרים היום?

שאול יהלום: מה את אומרת על יושב-ראש הקואליציה, שחתם הסכם עם חבר הכנסת ביילין?

לימור לבנת: חבר הכנסת יהלום, לא הסתרתי את דעתי על ההסכם הזה.

לימור לבנת: הוא חתם אותו על דעת עצמו כחבר הכנסת ולא כיושב-ראש הקואליציה.

לימור לבנת: הוא אמר את זה, גם אחרים אמרו את זה, ודעתי בהחלט לא נוחה מזה, אבל אני רוצה כאן להזכיר – ראש הממשלה אמר – – –

אורי אור: – – –

מקסים לוי: זה בתיאום עם ראש הממשלה.

לימור לבנת: זה לא בתיאום עם ראש הממשלה.

מקסים לוי: ראש הממשלה – – –

לימור לבנת: זה לא בתיאום עם ראש הממשלה.

לימור לבנת: הוא העביר לראש הממשלה את המסמך, ראש הממשלה ראה אותו, זה לא על דעתו, לא בתיאום אתו, ואין לזה שום שחר.

לימור לבנת: הדברים נעשו על דעתו של מיכאל איתן כחבר כנסת פרטי.

חגי מירום: זה הולך להיות קווי היסוד של ממשלת האחדות, שאת תהיי חלק ממנה.

לימור לבנת: אתה יודע מה?

לימור לבנת: בוא נסכם שלא אתה ולא אני נהיה חלק ממנה.

חגי מירום: אני הסכמתי.

לימור לבנת: גם אני.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, אמרתי שהפלשתינים בנו ציפיות לקבל 90% מהשטח ביו"ש עוד לפני המשא-ומתן על ירושלים ועל זכות השיבה.

לימור לבנת: אנחנו אומרים היום: אם נגזר עלינו להתעמת על נושא ירושלים ועל נושא זכות השיבה ועל הפסקה מלאה של הטרור ומלחמה של ערפאת בטרור, בואו נעשה את זה עכשיו, לפני ש-90% מהשטח בידיהם.

לימור לבנת: זאת כל התורה כולה על רגל אחת, ולכך אנחנו הולכים.

רחבעם זאבי: למה לא לפני חברון?

רחבעם זאבי: איפה התבונה המדינית שלכם?

רחבעם זאבי: מה שאמרת זה יפה מאוד: נברר אתם כעת את הדברים.

רחבעם זאבי: למה לא לפני חברון?

לימור לבנת: חבר הכנסת זאבי, תן לי, אני רוצה להשיב לך.

לימור לבנת: אני, כידוע לך, הצבעתי בממשלה נגד הסכם חברון בדיוק מהטעם הזה – כי אני חשבתי שהיה צריך לעשות את זה קודם.

לימור לבנת: אבל רוב חברי בממשלה חשבו שצריך להגיע להסכם חברון, ואכן הממשלה לא רק חתמה על הסכם חברון ולא רק פינתה את כוחותינו מחברון על-פי ההסכם, אנחנו הלכנו לעוד צעדים מרחיקי-לכת, שלא תמיד אהבתי אותם.

לימור לבנת: אני אומרת את זה בצורה מאוד ברורה, ואני אמרתי את זה בצורה ברורה.

אברהם פורז: חבר הכנסת עוזי לנדאו – – –

לימור לבנת: רק רגע אחד.

לימור לבנת: אנחנו שחררנו – – –

אברהם פורז: גברתי השרה – – –

לימור לבנת: יש ממשלה.

לימור לבנת: גם אם אני במיעוט בממשלה, גם אם אני מצביעה נגד, האחריות הממשלתית מחייבת אותי, אני אומרת את זה בצורה הברורה ביותר.

לימור לבנת: לכן, חבר הכנסת פורז – – –

אברהם פורז: גברתי השרה, אני שואל שאלה.

אברהם פורז: מי יגן על ראש הממשלה?

אברהם פורז: את לא, העבודה לא, מרצ לא, אז מי?

מאיר שטרית: חבר הכנסת פורז, אתה תגן על ראש הממשלה.

רחבעם זאבי: הוא אומר דברים נכונים.

לימור לבנת: הוא אומר דברים לא נכונים, אני אסביר למה.

רחבעם זאבי: שיבוא ראש הממשלה ויגן על הממשלה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת זאבי, אני מבקש לתת לשרה לדבר.

מאיר שטרית: תיכף יהיה לך זמן, אני רואה שאתה רשום לאחת ההצעות, תוכל להשמיע את דבריך.

אלי גולדשמידט: השר מצא היה מגן על ראש הממשלה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת גולדשמידט, חבר הכנסת יהלום, כידוע לכם, המערכת שלנו היא דמוקרטית וההחלטות מתקבלות ברוב קולות.

מאיר שטרית: לכן כל הוויכוח הזה הוא מיותר, אני מבקש לא להפריע לשרה לדבר.

לימור לבנת: אבל לא בהרבה קולות כאלה.

מאיר שטרית: לפחות ברוב קולות.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, מסתבר שראש הממשלה בבידוד מזהיר.

מאיר שטרית: עובדה שיש לו רוב.

אברהם פורז: אף אחד לא תומך בו.

אברהם פורז: מי תומך בו?

מאיר שטרית: חבר הכנסת פורז, הוויכוח הזה מיותר.

מאיר שטרית: אתה יודע את זה כמוני בדיוק.

עוזי לנדאו: – – –

שמריהו בן-צור: – – –

מאיר שטרית: חברים.

לימור לבנת: חבר הכנסת פורז, חבר הכנסת זאבי וחברי כנסת אחרים שקראו פה קריאות ביניים, להגיד שראש הממשלה בבידוד ואין לו רוב ואין מי שיגן עליו, זה הרי פשוט קשקוש גמור.

אלי גולדשמידט: יש, מצא.

אלי גולדשמידט: השר מצא מגן עליו תמיד.

שאול יהלום: פרס, פרס.

מאיר שטרית: חבר הכנסת גולדשמידט.

מאיר שטרית: חבר הכנסת יהלום.

מאיר שטרית: רבותי, אני אתחיל לקרוא אנשים לסדר.

מאיר שטרית: אני מבקש.

לימור לבנת: תנסו להתאפק קצת.

לימור לבנת: זה קשה, אבל באמת.

לימור לבנת: אני לא באתי עם נאום כתוב מהבית, שאני קוראת אותו, אני מנסה לענות באמת לגופו של עניין ולקיים אתכם איזה דו-שיח, לא לשאת נאום כתוב מתוך ההגדה.

לימור לבנת: אני באמת מנסה לענות גם על הערות שנשמעות כאן.

שמריהו בן-צור: – – –

לימור לבנת: אני מבקשת שיתאפשר לי גם לענות וגם לדבר בלי שכל שנייה יקטעו אותי.

לימור לבנת: להגיד שראש הממשלה נמצא בבידוד או שאין לו רוב, זה הרי קשקוש שאין כדוגמתו.

לימור לבנת: לראש הממשלה יש רוב.

לימור לבנת: קשה לכם להשלים עם זה, אבל העובדה היא שיש לו רוב.

לימור לבנת: אני אומרת כאן בצורה הברורה ביותר, אין לי שום בעיה להגן על ראש הממשלה ואין לי שום בעיה להגן על הממשלה.

לימור לבנת: אני מביעה את עמדתי כפי שצריך בממשלה, ואחר כך בכנסת אני נושאת באחריות כמו כל חבר בממשלה, לרבות זה שהצבעתי בכנסת בכאב לב גדול בעד הסכם חברון.

לימור לבנת: משום שכל עוד אני בממשלה, אני אביע את עמדתי, וההחלטות מתקבלות ברוב ומיעוט.

לימור לבנת: זו דמוקרטיה, חברי חברי הכנסת.

לימור לבנת: אבל, אני רוצה להגיד עוד לחבר הכנסת זאבי, בהמשך לשאלה שלו מקודם:

לימור לבנת: אנחנו הלכנו דרך ארוכה, אולי לפעמים לטעמי אפילו הלכנו קצת יותר מדי רחוק.

לימור לבנת: אמרתי את זה.

לימור לבנת: אבל הממשלה החליטה, ואני מכבדת את ההכרעה הזאת.

לימור לבנת: אנחנו שחררנו מחבלות פלשתיניות, בהן כאלה עם דם על הידיים.

לימור לבנת: אנחנו עשינו דברים קשים ביותר כדי לנסות ולראות האם אפשר באמת להמשיך באותה דרך שלא אהבנו, שכולנו התנגדנו לה, שהצבענו נגדה, אבל היא חלק מתוך הסכמים חתומים.

לימור לבנת: אז יכול להיות שהיה צריך לבדוק קודם אם ערפאת מתכוון לעמוד בהסכמים או לא, אם ערפאת מתכוון להילחם בטרור או לא.

לימור לבנת: אבל זה לא משנה כלל.

לימור לבנת: אנחנו היום יודעים בצורה הברורה ביותר, שערפאת לא רק נותן אור ירוק לטרור, אלא הוא משטה בנו, הוא משטה בעולם, הוא לא נלחם בטרור והוא נותן לארגוני הטרור את כל ההצדקה ואת כל הדחיפה לבצע פיגועי טרור נגדנו.

לימור לבנת: ולכן – – –

רחבעם זאבי: יפה מאוד, תיסוגו מאוסלו.

רחבעם זאבי: לכן תיסוגו מאוסלו.

לימור לבנת: חבר הכנסת זאבי, לכן אנחנו אומרים היום: אם נגזר עלינו להתעמת על עניין ירושלים, אם נגזר עלינו להתעמת על עניין זכות השיבה ועל חיינו כאן בביטחון ללא טרור, הבה נעשה את זה עכשיו, לפני שרוב השטח בידיהם.

לימור לבנת: על כן, כדי לדלג על כל אותם שלבים, הציע ראש הממשלה ללכת למשא-ומתן על הסדר הקבע.

רחבעם זאבי: אתם מחפשים עילה לא להסיק מסקנה נוספת מאוסלו.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, שמעתי כאן בנאומים דברים על המצב הכלכלי הקשה של המדינה, אמרו כאן קודם כל מיני פתגמים: אין משקיעים, אין שלום, אין השקעות.

לימור לבנת: אני לא מבינה, איך אתם מעזים להביא את הנתונים האלה?

לימור לבנת: אני מציעה כך – – –

חגי מירום: יש פריחה, האביב הגיע.

אלי גולדשמידט: אין מקום לשים – – –

אלי בן-מנחם: – – –

לימור לבנת: חבר הכנסת גולדשמידט, אולי תקשיב, תנסה להאזין לנתונים, אולי זה יעשה משהו.

מאיר שטרית: אתם כנראה יודעים מראש מה היא רוצה להגיד.

לימור לבנת: אולי אם תקשיב לא תצדיק אותי, אבל לפחות תהיה בשקט רגע.

אברהם פורז: גברתי השרה, שקערוריים – – –

לימור לבנת: לא, אני לא מוכנה לשמוע יותר הפרעות.

מאיר שטרית: חבר הכנסת פורז.

לימור לבנת: לא זו בלבד שהשארתם את המדינה עם גירעון של 7.6 מיליארדי דולרים, פשוט משכנתם את כל הנכסים שלנו.

אלי בן-מנחם: זאת הסיבה שהעברתם את כספי שיקום השכונות להתנחלויות?

לימור לבנת: נתון שמתפרסם היום – אני מציעה לכם לקרוא הבוקר את עיתון "הארץ", חבר הכנסת ברק, יכול להיות שאתה עסוק בקריאת ביאליק, אבל אני מציעה לך לקרוא הבוקר את "הארץ", את "גלובס" מאתמול בלילה – – –

אהוד ברק: תדברי עם גבי ללוש, עם ראשי העיריות, תראו את מצב האבטלה במדינה.

מאיר שטרית: אם אתם רוצים להעלות הצעה לסדר-היום רק כדי להעלות אותה ולא לשמוע תשובה, זו גם דרך – – –

אהוד ברק: אתה באת מיבנה, אדוני היושב-ראש, תראה מה מצב האבטלה ביבנה, בדימונה.

מאיר שטרית: ביבנה אין אבטלה, חבר הכנסת ברק, האבטלה בארץ היא בלוף, האנשים לא רוצים לעבוד, זה הכול.

מאיר שטרית: תסביר לי איך יש אבטלה של 100,000 איש אבל יש 300,000 עובדים זרים?

מאיר שטרית: תסביר לי את הפרדוקס הזה, ואני מוריד את הכובע.

אהוד ברק: ביבי טוב לעשירים.

אלי בן-מנחם: אתם הולכים לפגוע באוכלוסיות שתמכו בכם, שכונות העוני.

מאיר שטרית: חבר הכנסת בן-מנחם, אני לא רוצה להתערב בוויכוח, אני מבקש לתת לשרה לדבר.

לימור לבנת: ובכן, על-פי הנתונים שמתפרסמים הבוקר – – –

חגי מירום: נשמע על פריחה בתיירות.

מאיר שטרית: אתם מפריעים לה לדבר.

לימור לבנת: על-פי הנתונים שמתפרסמים הבוקר – תיקחו אחר כך את הנתונים ותבדקו אותי – העלייה ביצוא התעשייתי במרס השנה היא עלייה של .5.5 לעומת מרס 1996.

לימור לבנת: אבל לא רק זה – עלייה בהיקף ההשקעות של משקיעים זרים בתעשיות ההיי-טק בארץ.

לימור לבנת: תקשיבו טוב: ב-1996 – מיליארד ו-200 מיליון דולר, לעומת 240 מיליון דולר ב-1995, לעומת 26 מיליון דולר ב-1994.

אלי בן-מנחם: – – –

לימור לבנת: תקשיבו רגע, אל תצעקו.

לימור לבנת: תקשיבו, חברים.

לימור לבנת: מספר הפניות ברבעון – – –

אלי בן-מנחם: – – – את מטעה את הציבור.

מאיר שטרית: זה לא מסתדר עם התיאוריה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת בן-מנחם.

לימור לבנת: תקשיבו רגע, אל תצעקו.

אלי בן-מנחם: – – –

לימור לבנת: ודאי שלא, מדובר על משקיעים זרים, אתם הרי לא שומעים על מה מדובר.

לימור לבנת: מספר הפניות לקרנות של המדענית הראשית במשרד התעשייה והמסחר ברבעון הראשון של 1997 גדל לאין שיעור לעומת מספר הפניות שהיו ב-1996 או בשנים שלפני כן.

לימור לבנת: אני אומרת לכם – אני לא רק שרה מקשרת, אני גם שרת התקשורת – כמות המשקיעים שמגיעים לארץ רק לחברות הטלקומוניקציה וההיי-טק, כמות הבנקים להשקעות, חברות להשקעות, חברות היי-טק, חברות טלקומוניקציה, היא פשוט אדירה; מדובר בהשקעות ענק.

לימור לבנת: אפשר לשקר לכל הציבור חלק מהזמן, או לחלק מהציבור חלק מהזמן – – –

אלי גולדשמידט: העיתונים משקרים?

אלי גולדשמידט: כל העיתונים כותבים על מיתון, הבנייה ירדה, אין תיירות, האבטלה עלתה – – –

לימור לבנת: חבר הכנסת גולדשמידט, אני הרי מפנה אותך בדיוק לעיתונים.

לימור לבנת: שב, תקרא את הנתונים, תלמד אותם קודם.

אלי גולדשמידט: לא, תיסעי לדימונה ותראי – – –

לימור לבנת: אתם הרי לא יודעים על מה אתם מדברים.

לימור לבנת: אם הזכיר כאן קודם – – –

אברהם פורז: ראש הממשלה אמר – – –

מאיר שטרית: חבר הכנסת פורז, תנו לשרה לדבר, אי-אפשר כך.

מאיר שטרית: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, אתה פעיל מדי היום.

אלי בן-מנחם: אם כל כך טוב לממשלה למה כל כך רע לעם?

מאיר שטרית: חבר הכנסת בן-מנחם, לא רע לעם, השאלה היא על איזה עם אתה מדבר, כל אחד והעם שלו.

לימור לבנת: הם מדברים בשם העם.

לימור לבנת: מנהיגי מפא"י היו אומרים "ההם", בה"א ובקמץ, אתם כבר לא מדברים בשם "ההם", מה לעשות, וגם לא בשם העם.

לימור לבנת: אם קודם הזכיר כאן חבר הכנסת שטרית את העובדים הזרים, אני רוצה להזכיר שהגידול הדרמטי הזה חל בארבע השנים האחרונות.

לימור לבנת: אתם הרי יודעים את זה מצוין ומכירים היטב את כל הנתונים על עובדים זרים שלוקחים מקומות עבודה מישראלים.

אלי גולדשמידט: בקיצור, הכול טוב.

לימור לבנת: אדוני היושב-ראש, הייתי מצפה לביקורת לגיטימית של האופוזיציה – זה לגיטימי, זה אפילו רצוי ונחוץ במשטר דמוקרטי; אבל מצד אחר הייתי מצפה שלפחות אותה מידה של ביקורת, או חצי מאותה ביקורת שהאופוזיציה מפנה כלפי הממשלה היא תפנה גם כלפי הפרטנרים שלה להסכמי אוסלו, כלפי הרשות הפלשתינית.

לימור לבנת: הייתי מצפה שהאופוזיציה תיתן גיבוי לממשלה כשהיא נלחמת בטרור – – –

אלי בן-מנחם: כמו שנתתם לנו.

לימור לבנת: הייתי מצפה שהאופוזיציה תיתן גיבוי לממשלה כשהיא באה להגן על ירושלים.

לימור לבנת: אבל כנראה הציפיות האלה הן ציפיות שווא, האופוזיציה עסוקה בכל מיני מהומות פנימיות וכנראה אין לה זמן, היא עוד לא הספיקה לתת גיבוי לממשלה באותם נושאים שלפחות בהם היא אמורה לראות עין בעין עם הממשלה.

לימור לבנת: לכן, אדוני היושב-ראש, אני מציעה להסיר את ההצעות של האופוזיציה מסדר-היום.

לימור לבנת: אני רוצה לסיים בברכת חג חירות כשר ושמח לכל בית ישראל, וכמובן, לכל חברי הכנסת.

מאיר שטרית: מה בדבר ההצעות של הקואליציה?

לימור לבנת: אני מציעה שכל ההצעות – – –

שמריהו בן-צור: לוועדה.

לימור לבנת: להעביר לוועדה?

לימור לבנת: בסדר, נעביר לוועדה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: רבותי, השרה מציעה להעביר את הצעות המציעים לוועדה.

מאיר שטרית: יש בפני הצעות אחרות.

מאיר שטרית: אני קורא לחבר הכנסת רחבעם זאבי להציע, מהמיקרופון, להסיר את הצעתו של חבר הכנסת אהוד ברק.

רחבעם זאבי: אדוני היושב בראש, חברי הכנסת, הקשבתי לנאומה של השרה המקשרת, הגברת לימור לבנת, ולא הצלחתי להבין את הלוגיקה שבו.

רחבעם זאבי: הקשבתי הקשב היטב.

רחבעם זאבי: היא יודעת שערפאת משקר, היא והממשלה יודעים שערפאת לא יילחם בטרור, היא והממשלה יודעים שערפאת רק רוצה לקבל מאתנו דברים, שטחים וכיוצא בזה, ובכל זאת כל הביקורת שלה היא על האופוזיציה משמאל – יש גם אופוזיציה מימין – מדוע לא ביקרתם את שותפכם, את חברכם, ערפאת.

רחבעם זאבי: אני שואל אותה השאלה אותך, גברתי, נציגת הממשלה: מדוע אתם ממשיכים לדבר אתו?

רחבעם זאבי: מדוע אתם ממשיכים לעגוב עליו?

רחבעם זאבי: מדוע אתם לא מפסיקים את התהליך הקרוי בטעות ובשקר תהליך השלום?

רחבעם זאבי: מה את מלינה על השמאל?

רחבעם זאבי: פעם אמרתם: קיבלנו את זה בירושה.

רחבעם זאבי: היום אתם יודעים שהירושה גרועה ושהייתם צריכים לחשוב קודם.

רחבעם זאבי: את בעצמך הודית שלפני חברון היה צריך לדעת את זה.

רחבעם זאבי: את ידעת את זה, רוב חברייך בממשלה לא ידעו את זה; היום כולכם יודעים את זה.

רחבעם זאבי: איפה המסקנה?

רחבעם זאבי: מלה אחרונה על המצב בחברון.

רחבעם זאבי: היישוב היהודי בחברון נמצא בהתקפה בלתי פוסקת של אבנים, של בקבוקים, של מקלעי אבן.

רחבעם זאבי: בניגוד לכל מה שאתם, הממשלה של הליכוד, הסכמתם, הם חודרים לתוך אזור החיץ, הם לא נותנים לנסוע בכביש העולה לתל-רומיידה לאדמות ישי בטענה של תיקון הכביש; אבל שוב, גם שם הם מרמים כי הם לא נותנים לנסוע בצורה מסודרת, הם פוגעים בנשים ובילדים.

רחבעם זאבי: אתמול פצעו שם ילדים, פצעו חיילים – איפה הממשלה?

רחבעם זאבי: מדוע אתם לא חוזרים לחברון, מגרשים משם את "המשטרה" הפלשתינית, שולטים בחברון ובנותיה כדי שיהיה שם ביטחון ליהודים שחיים שם וליהודים שפוקדים ברבבותיהם את מערת-המכפלה?

מאיר שטרית: תודה לחבר הכנסת זאבי.

מאיר שטרית: יש בפני הצעה של חבר הכנסת בנימין אלון להסיר את הצעתה של חברת הכנסת ענת מאור.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא ארחיב את הדיבור על מה שהקדים אותי בו חבר הכנסת זאבי, אני רק רוצה לומר בשורה התחתונה, כי אני רואה סכנה חמורה בשאננות הזאת.

בנימין אלון: במקום להודיע על סגר מוחלט והרמטי, הממשלה מבשרת לנו, למרות הכול, ש-20,000 ערבים יגיעו, וזה סיכון ביטחוני.

בנימין אלון: למה הממשלה לא מנצלת את המצב הקשה הקיים כדי לתת לערבים להתבשל במיץ של עצמם?

בנימין אלון: שיעשו אינתיפאדה נגד מה שהם קוראים: המשטרה הפלשתינית.

בנימין אלון: אין לנו היום נקודות חיכוך אתם.

בנימין אלון: לספח את 400 המטר של קבר רחל, להוציא אותו מהמצור ולספח אותו לגילה, כנ"ל את מערת-המכפלה, ושאר הדברים – סגר הרמטי מוחלט.

בנימין אלון: צריך, במדיניות חכמה, לנצל את המציאות הקיימת.

בנימין אלון: כואב לי לשמוע את השרה לבנת ואת חבר הכנסת לנדאו, שאומרים את האמת, ולראות את העשייה שהיא בפירוש כהמשך של הסכמי אוסלו.

בנימין אלון: מה שפעם היה רק דעת היושב-ראש בליכוד הפך להיות דעת הכלל בליכוד.

בנימין אלון: אני רוצה לנצל את הדקה הזאת גם להתריע.

בנימין אלון: זאת שאננות שתעלה לנו ביוקר, ועדיף להתמודד עם העובדים הזרים, ולהתמודד אתם בצורה חכמה יותר.

בנימין אלון: לא לתת לערפאת להגיד שהוא נגד עובדים זרים.

בנימין אלון: אין לנו מה לפרנס אותם, שיתקעו פה שורשים באדמה ויעשו לנו סכסוך לאומי.

בנימין אלון: תעשו סגר מוחלט.

בנימין אלון: גם רבין המנוח היה רגיש יותר בנקודה הזאת מהממשלה הקיימת, לצערי.

מאיר שטרית: תודה רבה לחבר הכנסת בני אלון.

מאיר שטרית: אני מזמין את חבר הכנסת חגי מירום, שמבקש להסיר את הצעתו של חבר הכנסת עוזי לנדאו.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שוב ושוב עולה כאן חבר הכנסת עוזי לנדאו, ומדבריו מסתבר שאין פתרון כלשהו למצב שאנחנו נתונים בו.

חגי מירום: הרבה מאוד שלילה של הדברים שנעשו, שום הצעה קונקרטית, שום פתרון, לא מדיני, לא ביטחוני.

חגי מירום: הגעגועים לעזה, התחושה של המיה לקראת הקסבה בשכם מחדש, פיעמו פה מתוך הנאום הזה של חבר הכנסת עוזי לנדאו.

חגי מירום: אפילו מדיניות ממשלתו לא מקובלת עליו.

חגי מירום: אפשר פשוט להזיל דמעה מהמחשבה לאן יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון מתכוון לשלוח את הבנים שלנו בחודשים הקרובים, עם טנקים, עם כלי נשק, עם היכולות הצבאיות שלנו אל מול עם אחר, שאנחנו על-פי תפיסתו צריכים להיות כובש שלו לנצח ולחיות לנצח על חרב.

חגי מירום: אשר על כן, אני מבקש להסיר את הצעתו של חבר הכנסת לנדאו מסדר-היום.

מאיר שטרית: תודה לחבר הכנסת חגי מירום.

מאיר שטרית: יש בפני הצעה של חבר הכנסת נסים דהן להסיר את הצעתו של חבר הכנסת זאב בוים.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב גם את נאומי האופוזיציה וגם את נאומי הקואליציה, ואנו, כתנועת ש"ס, אמרנו בעבר, ואנחנו נחזור ונאמר: לא מספסלי השמאל תבוא הישועה, וגם לא מספסלי הימין, לצערנו הרב, תבוא הישועה.

נסים דהן: גם כשמפלגת העבודה, מערך, שמאל, היתה בשלטון היו פיצוצי אוטובוסים, היו פיגועי טרור.

נסים דהן: הפלשתינים, שנתנו להם הכול, לא הסתפקו בכל מה שנתנו להם כשרצו אחריהם, חיזרו אחריהם וחיכו למוצא פיהם – לא הסתפקו בזאת.

נסים דהן: לצערנו הרב, גם כשמנהלים מדיניות של יד קשה ולא נותנים להם כל מה שרוצים ומנהלים משא-ומתן על כל פסיק ועל כל תג – גם כן, לצערנו הרב, זה לא עוזר, והטרור ממשיך.

נסים דהן: לכן, לא השמאל ולא הימין.

נסים דהן: יש לנו הצעה פשוטה יותר.

נסים דהן: אם תהיה אחדות בעם – ולזה תמיד קראנו ולזה תמיד אנחנו קוראים – הדרך היחידה להציל את עם ישראל היא בחזית אחידה של עם ישראל מול אויביו.

נסים דהן: את זה האופוזיציה לא משכילה לעשות, לצערי הרב, ובזה טמון כל האסון הגדול של עם ישראל.

נסים דהן: אני מקווה שיתפכחו, ויפה שעה אחת קודם.

מאיר שטרית: תודה לחבר הכנסת נסים דהן.

מאיר שטרית: חבר הכנסת ברק, האם אתה מסכים להעביר את הצעתך לוועדה?

אהוד ברק: אני בעד מליאה.

מאיר שטרית: חברת הכנסת ענת מאור, את מסכימה להעביר לוועדה?

ענת מאור: למליאה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת עוזי לנדאו?

עוזי לנדאו: מליאה.

מאיר שטרית: חבר הכנסת זאב בוים?

זאב בוים: מליאה.

מאיר שטרית: רבותי, כל חברי הכנסת מבקשים להעביר את הצעותיהם למליאה, ואנחנו נצביע על ארבע ההצעות יחד.

מאיר שטרית: מי בעד – – –

חגי מירום: אחת אחת.

מאיר שטרית: למה אחת אחת?

מאיר שטרית: מה קרה?

חגי מירום: היו הצעות להסיר, מה קרה לך?

חגי מירום: בשום פנים ואופן לא – – –

מאיר שטרית: רגע, רגע, אם אתה מבקש אחת אחת – נצביע אחת אחת.

מאיר שטרית: אין בעיה.

מאיר שטרית: נצביע אחת אחת, רבותי.

חגי מירום: ודאי שאני מבקש להצביע אחת אחת.

מאיר שטרית: רבותי, אנחנו מצביעים על הצעתו של חבר הכנסת אהוד ברק.

מאיר שטרית: אני מבקש להצביע.

מאיר שטרית: מי בעד ומי נגד העברתה למליאה?

מאיר שטרית: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 29 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 8 נמנעים – 1 ההצעה לכלול את הנושא שהעלה חבר הכנסת א' ברק בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מאיר שטרית: 29 בעד, שמונה נגד, נמנע אחד.

מאיר שטרית: ההצעה הועברה בזאת לדיון במליאה.

מאיר שטרית: אנחנו מצביעים על הצעתה של חברת הכנסת ענת מאור.

מאיר שטרית: מי בעד ומי נגד העברת ההצעה לדיון במליאה?

מאיר שטרית: אבקש להצביע.

מאיר שטרית: הצבעה מס' 2 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 28 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 8 נמנעים – 2 ההצעה לכלול את הנושא שהעלתה חברת הכנסת ע' מאור בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מאיר שטרית: בעד – 28, שמונה נגד, שני נמנעים.

מאיר שטרית: הצעתה של חברת הכנסת ענת מאור מועברת לדיון במליאה.

מאיר שטרית: אנחנו מצביעים עכשיו על הצעתו של חבר הכנסת עוזי לנדאו – דיון במליאה.

מאיר שטרית: מי בעד ומי נגד?

מאיר שטרית: אבקש להצביע.

מאיר שטרית: הצבעה מס' 3 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 15 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 21 נמנעים – 1 ההצעה שלא לכלול את הנושא שהעלה חבר הכנסת ע' לנדאו בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מאיר שטרית: רבותי, 15 קולות בעד, 21 נגד, אחד נמנע, ההצעה איננה מועברת למליאה.

מאיר שטרית: אנחנו מצביעים על הצעתו של חבר הכנסת זאב בוים.

מאיר שטרית: מי בעד ומי נגד העברה למליאה? בבקשה, אנחנו מצביעים.

מאיר שטרית: הצבעה מס' 4 בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 15 בעד ההצעה שלא לכלול את הנושא בסדר-היום – 23 נמנעים – אין ההצעה שלא לכלול את הנושא שהעלה חבר הכנסת ז' בוים בסדר-היום של הכנסת נתקבלה.

מאיר שטרית: אני קובע בזאת, כי ברוב של 23 נגד, 15 בעד, ההצעה איננה מועברת למליאה.

מאיר שטרית: רבותי, אני מבקש בהזדמנות הזאת, מאחר שלא ניפגש עד אחרי פסח, כי אני לא אכנס פעם נוספת את הכנסת, לאחל לכם, למשפחותיכם ולכל בית ישראל חג כשר ושמח.

מאיר שטרית: אני נועל בזאת את הישיבה.