ישיבת מליאה, כנסת 14, פרוטוקול מספר 162, 1998-01-05 00:00

דן תיכון: היום יום שני, ז' בטבת התשנ"ח, 5 בינואר 1998.

דן תיכון: הישיבה מתחדשת.

דן תיכון: חבר הכנסת שחל ביקש להציע הצעה לסדר הדיון, על-פי סעיף 51.

דן תיכון: אני רוצה שתדע, שאנחנו הנחנו את החלטת בג"ץ על שולחן חברי הכנסת, כך שכל מי שרוצה לקרוא יכול לקרוא את ההחלטה, אין צורך לדבר.

משה שחל: אני מבקש להעיר הערה, לפני ההצבעה.

דן תיכון: שנייה אחת, לא יותר.

משה שחל: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על העובדה שהחלטת בג"ץ בעניינו של חבר הכנסת איתן כבל הונחה על שולחן חברי הכנסת.

משה שחל: אני מפנה את תשומת הלב לכך, שכאשר בית-המשפט ביקש להפנות את תשומת לבם של חברי הכנסת, הוא לא עשה זאת מפני שאין לחברי הכנסת מה לקרוא.

משה שחל: הוא למעשה אמר לחברי הכנסת: דעו לכם שקיימת סכנה שההסכם הוא בלתי חוקי.

משה שחל: על כן ביקשתי להוסיף לחברי הכנסת, שידעו כי קיימת אפשרות כזאת, והרגע הזה הוא רגע לפני האחרון להימנע ממעשה שנוגד את החוק, כי בג"ץ עלול לתת החלטה שפוסלת לגמרי את ההסכמים.

דן תיכון: אדוני חבר הכנסת שחל, לשם כך הנחנו את החלטת בית-המשפט על שולחן חברי הכנסת.

דן תיכון: ההנחה היא, שכל חבר כנסת יודע לקרוא.

דן תיכון: אני מבקש מחברי ועדת ההסכמות לגשת אלי.

דן תיכון: להלן סדרי הדיון, כפי שנקבעו על-ידי ועדת ההסכמות לפני חצי דקה.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה בכל מה שקשור בחוק ההסדרים.

דן תיכון: נצביע בקריאה שנייה על פרק ו', לאחר מכן נעבור להצבעה בקריאה שלישית.

דן תיכון: לאחר מכן יתקיים דיון של שעה בהצעת חוק התקציב ובהסתייגויות, על-פי חלוקת זמנים שקבעה ועדת ההצבעות.

דן תיכון: בתום שעה נחל להצביע על ההסתייגויות לחוק התקציב, מה שנקרא "עלה-הורד".

דן תיכון: ההצבעה הראשונה, הצעת החוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה).

דן תיכון: פרק ו': ביטוח בריאות ממלכתי, הצבעה שמית.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אנחנו מחזיקים נוסח ישן.

דן תיכון: זה הונח ביום חמישי.

חיים אורון: אתה מחזיק נוסח אחד ואנחנו נוסח אחר.

דן תיכון: עורכת-הדין אנה שניידר, בואי לכאן.

דן תיכון: רבותי, אנחנו מתחילים בהצבעות על פרק ו': ביטוח בריאות ממלכתי.

דן תיכון: ההצבעה היא בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: כל אלה שאין להם אישור מיוחד להיכנס לכאן, לא נכנסים היום.

א' האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יולי-יואל אדלשטיין – בעד; רפאל אדרי – אינו נוכח; אהוד אולמרט – בעד.

חיים אורון: על מה מצביעים?

דן תיכון: אמרתי, ואני חוזר ואומר, פרק ו': ביטוח בריאות ממלכתי, נוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

תמר גוז'נסקי: מה עם ההסתייגויות?

דן תיכון: אמרתם שאתם מורידים את ההסתייגויות.

דן תיכון: סליחה, נפסיק לרגע.

דן תיכון: בוא אלי, חבר הכנסת אורון, עם חבר הכנסת שטרית.

דן תיכון: רבותי, מאחר שיש אי-הבנות בוועדת ההסכמות, אנחנו ניגשים להצבעה על ההסתייגויות.

דן תיכון: לכותרת הפרק, הסתייגות קבוצת אורון – הצבעה אישית.

חיים אורון: אני מוריד את ההסתייגות.

דן תיכון: אתה רוצה הצבעה שמית?

חיים אורון: אני לא רוצה הצבעה שמית.

דן תיכון: לסעיף 11(2), הסתייגות חבר הכנסת הירשזון יורדת.

דן תיכון: הסתייגות קבוצת שוחט: הסעיף יימחק.

דן תיכון: הצבעה שמית בבקשה.

א' האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יולי-יואל אדלשטיין – נגד; רפאל אדרי – בעד; אהוד אולמרט – אינו נוכח; אורי אור – בעד; חיים אורון – בעד; אפי אושעיה – בעד; דוד אזולאי – נגד; דליה איציק – בעד; מיכאל איתן – נגד; רפאל איתן – נגד; רפאל אלול – בעד; בנימין אלון – נגד; טלב אלסאנע – בעד; זאב בנימין בגין – נגד; פיני בדש – נגד; זאב בוים – נגד; יגאל ביבי – נגד; יוסף ביילין – בעד; נעמי בלומנטל – נגד; בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח; אליהו בן-מנחם – בעד; שלמה בן-עמי – אינו נוכח; שמריהו בן-צור – נגד; שלמה בניזרי – נגד; רומן ברונפמן – נגד; עוזי ברעם – בעד; אהוד ברק – בעד; עזמי בשארה – בעד; תמר גוז'נסקי – בעד; מיכה גולדמן – בעד; אלי גולדשמידט – בעד; אריה גמליאל – נגד; משה גפני – נגד; עבד-אלמאלכ דהאמשה – בעד; נסים דהן – נגד; חיים דיין – נגד; יעל דיין – בעד; עבד-אלוהב דראושה – בעד; אריה דרעי – אינו נוכח; אברהם הירשזון – נגד; שמואל הלפרט – נגד; זבולון המר – אינו נוכח; צחי הנגבי – נגד; צבי הנדל – נגד; יהודה הראל – נגד; צבי ויינברג – נגד; שבח וייס – בעד; יצחק וקנין – נגד; רחבעם זאבי – נגד; נסים זוילי – בעד; עמנואל זיסמן – נגד; אליעזר זנדברג – נגד; נעמי חזן – בעד; תאופיק חטיב – בעד; דוד טל – נגד; סאלח טריף – בעד; יונה יהב – בעד; שאול יהלום – נגד; אברהם יחזקאל – בעד; אליהו ישי – נגד; איתן כבל – בעד; יצחק כהן – נגד; רן כהן – בעד; רענן כהן – בעד; יוסי כץ – בעד; לימור לבנת – נגד; אלכסנדר לובוצקי – נגד; דוד לוי – בעד; יצחק לוי – נגד; מקסים לוי – בעד; עוזי לנדאו – נגד; סופה לנדבר – בעד; יהודה לנקרי – בעד; ענת מאור – בעד; אדיסו מאסלה – בעד;

א' האן: דוד מגן – בעד; האשם מחאמיד – אינו נוכח; חגי מירום – בעד; נואף מסאלחה – בעד; יהושע מצא – נגד; יצחק מרדכי – נגד; דן מרידור – נגד; מיכאל נודלמן – נגד; בנימין נתניהו – נגד; מרינה סולודקין – נגד; ניסן סלומינסקי – נגד; סאלח סלים – בעד; אפרים סנה – בעד; אחמד סעד – בעד; גדעון עזרא – נגד; שאול עמור – נגד; אברהם פורז – נמנע; חנן פורת – נגד; אופיר פינס-פז – בעד; משה פלד – נגד; רפאל פנחסי – נגד; מאיר פרוש – נגד; שמעון פרס – בעד; עמיר פרץ – בעד; וליד צאדק חאג'-יחיא – בעד; דוד צוקר – בעד; אביגדור קהלני – אינו נוכח; מיכאל קליינר – אינו נוכח.

דן תיכון: הוא יקרא עוד הפעם את השמות, בסדר.

א' האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) בנימין בן-אליעזר – בעד.

דן תיכון: תרשמו את בנימין בן-אליעזר – בעד.

א' האן: (קורא בשמות חברי ההכנסת) משה קצב – נגד; דוד ראם – אינו נוכח; אברהם רביץ – נגד; אמנון רובינשטיין – בעד; ראובן ריבלין – אינו נוכח; חיים רמון – בעד; אבנר חי שאקי – נגד; אברהם שוחט – בעד; משה שחל – בעד; מאיר שטרית – נגד; יורי שטרן – נגד; סילבן שלום – נגד; שלום שמחון – בעד; אריאל שרון – נגד; יוסי שריד – בעד; נתן שרנסקי – נגד; דן תיכון – נגד.

דן תיכון: רבותי, נא לשבת.

דן תיכון: לאחר מכן תתקיימנה הצבעות אלקטרוניות.

דן תיכון: תקרא עוד הפעם בבקשה.

א' האן: (קורא בשמות חברי ההכנסת) אהוד אולמרט – נגד; שלמה בן-עמי – אינו נוכח; אריה דרעי – נגד; זבולון המר – אינו נוכח; האשם מחאמיד – אינו נוכח; אביגדור קהלני – אינו נוכח; מיכאל קליינר – אינו נוכח; דוד ראם – אינו נוכח; ראובן ריבלין – נגד.

א' האן: זה הכול.

א' האן: האם יש מישהו שלא קראתי בשמו והוא לא הצביע?

א' האן: אין, תודה רבה.

דן תיכון: ההצבעה הסתיימה.

דן תיכון: שלא תהיינה אי-הבנות.

דן תיכון: נא לשבת.

דן תיכון: רבותי, בעד – 53, נגד – 60.

דן תיכון: ההסתייגות לא נתקבלה.

דן תיכון: אני ממשיך בהצבעות.

דן תיכון: קבוצת אורון וקבוצת גוז'נסקי ל-11א.

דן תיכון: מה לעשות?

קריאה: להוריד.

דן תיכון: קבוצת גוז'נסקי וקבוצת אורון.

דן תיכון: אני בעמוד 2.

דן תיכון: חבר הכנסת מיכה גולדמן, להוריד?

קריאה: להוריד.

דן תיכון: קבוצת שוחט.

דן תיכון: עמוד 3.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: שלום שמחון, גוז'נסקי, אורון.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: רפי אלול.

דן תיכון: לא שמעתי, רפי אלול.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: להוריד.

דן תיכון: לסעיף 11(3) – קבוצת שוחט וקבוצת אורון.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: אלול, גוז'נסקי.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: אנו עוברים ל-11(4).

דן תיכון: יצחק כהן, קבוצת אורון, קבוצת גוז'נסקי, קבוצת שטרית.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: אורי אור.

דן תיכון: להוריד.

דן תיכון: קבוצת אורון עם קבוצת הירשזון.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: מיכה גולדמן, שלום שמחון.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: קבוצת אורון, קבוצת גוז'נסקי, עמוד 7.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: קבוצת אורון, קבוצת גוז'נסקי, קבוצת שוחט, קבוצת פינס.

דן תיכון: להוריד.

דן תיכון: בן-אליעזר.

קריאה: להוריד.

דן תיכון: קבוצת אורון, קבוצת גוז'נסקי, בסוף עמוד 8.

חיים אורון: להצביע.

דן תיכון: להצביע.

דן תיכון: איזה?

דן תיכון: רבותי, אנו ניגשים להצבעה אלקטרונית.

דן תיכון: ההסתייגות בתחתית עמוד 8.

דן תיכון: קבוצת אורון, קבוצת גוז'נסקי וחבר הכנסת עמיר פרץ.

דן תיכון: אפשר להצביע – בעד, נגד ונמנע.

דן תיכון: הצבעה מס' 1 בעד ההסתייגות – 54 נגד – 60 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת ח' אורון, של קבוצת חברת הכנסת ת' גוז'נסקי ושל חבר הכנסת ע' פרץ לסעיף 11(5) לא נתקבלה.

דן תיכון: ההסתייגות לא נתקבלה.

דן תיכון: גם בהצבעה שמית נאמר לי שהיה נמנע אחד.

דן תיכון: להוסיף אותו.

דן תיכון: אנחנו בעמוד 9.

חיים אורון: עמוד 13.

חיים אורון: ההסתייגות של פינס על חד-הוריות.

דן תיכון: עמוד 13 בתחתית העמוד.

דן תיכון: ההצבעה היא אלקטרונית.

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 2 בעד ההסתייגות – 53 נגד – 57 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 11(5) לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 53, נגד – 57, נמנע אחד.

דן תיכון: ההסתייגות לא נתקבלה.

יעל דיין: ישראל בעלייה, השר שרנסקי, אמהות חד-הוריות.

דן תיכון: חברת הכנסת יעל דיין, אנחנו מצביעים.

דן תיכון: חברת הכנסת דליה איציק, כשאנחנו מצביעים לא מדברים.

יעל דיין: אני מבקשת סליחה.

סופה לנדבר: אצלי זה לא פועל.

סופה לנדבר: צרף את הקול שלי לאופוזיציה.

דן תיכון: טוב, זה לא משנה.

דן תיכון: חבר הכנסת אפרים סנה, חבר הכנסת אברהם שוחט.

דן תיכון: רבותי, אנו ניגשים להצבעה על הסתייגותו של חבר הכנסת אברהם שוחט.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי נמנע?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 3 בעד ההסתייגות – 55 נגד – 60 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת א' שוחט לסעיף 11(5) לא נתקבלה.

דן תיכון: חבר הכנסת חיים אורון, כשמצביעים לא מדברים.

דן תיכון: בעד – 55, נגד – 60.

דן תיכון: ההסתייגות לא נתקבלה.

דן תיכון: חבר הכנסת אלי גולדשמידט, מה קורה אתו?

דן תיכון: מוריד.

דן תיכון: מיכה גולדמן?

דן תיכון: תשמע, חבר הכנסת חיים אורון, אני מדבר אליך עכשיו ואתה תלך אתי.

דן תיכון: חבר הכנסת מיכה גולדמן.

דן תיכון: להוריד.

קריאה: – – –

דן תיכון: בסדר.

דן תיכון: הסתייגותו של חבר הכנסת מיכאל קליינר.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי נמנע?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 4 בעד ההסתייגות – 53 נגד – 60 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת מ' קליינר לסעיף 11(5) לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 53, נגד – 60, שני נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: סעיף 11(6).

דן תיכון: קבוצת אורון.

חיים אורון: אפשר לעבור עד הסוף.

דן תיכון: עד הסוף?

דן תיכון: רבותי, תחליטו.

דן תיכון: אם אני מתקדם עד הסוף, לא אחזור.

חיים אורון: עד הסוף.

דן תיכון: רבותי, אני ניגש להצבעה על כל הסעיף, כולל אחר הסעיף.

דן תיכון: על כל הפרק, על כל פרק ו'.

דן תיכון: רבותי, אני חוזר: על-פי נוסח הוועדה – אלקטרונית, כן?

דן תיכון: בעד?

דן תיכון: נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 16-11, כהצעת הוועדה – 60 נגד – 55 נמנעים – 1 סעיפים 16-11, כהצעת הוועדה, נתקבלו.

דן תיכון: בעד – 60, נגד – 55, נמנע אחד, הפרק התקבל בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, האם אני יכול לעבור להצבעה בקריאה שלישית על חוק ההסדרים?

אברהם רביץ: אני צריך לחשוב על זה?

דן תיכון: אתה צריך לחשוב, כי אם אתה לא אומר לי, אני דוחה בשבוע.

דן תיכון: רבותי, מאחר שהתקבלה הסתייגות, על-פי התקנון אני צריך להמתין שבוע ימים, אלא אם אתה מאפשר לי לעבור.

אברהם רביץ: כן.

דן תיכון: ואתה מאפשר לי.

חיים אורון: לא התקבלה אף הסתייגות.

מיכה גולדמן: התקבלה.

דן תיכון: רבותי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998, בקריאה שלישית.

דן תיכון: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 59 נגד – 55 נמנעים – 1 חוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה), התשנ"ח–1997, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 59, נגד – 55, נמנע אחד.

דן תיכון: החוק להגברת הצמיחה והתעסוקה ולהשגת יעדי התקציב לשנת הכספים 1998 (תיקוני חקיקה) אושר בקריאה שלישית.

דן תיכון: רבותי, ההצבעות מתחדשות בדיוק ב-15:30.

דן תיכון: אני חוזר ואומר: ב-15:30 אנחנו מחדשים את הדיון.

שבח וייס: רבותי חברי הכנסת, אני מזמין עכשיו את מזכיר הכנסת להכריז הכרזה.

א' האן: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – החלטת בית-המשפט העליון המתייחסת להסכם בדבר שינוי הקריטריונים של משרד הבינוי והשיכון לזכאות לדירה בשכירות בשיכון הציבורי (בג"ץ 1/98, חבר הכנסת איתן כבל נגד ראש הממשלה ואחרים).

א' האן: החלטת ועדת הכנסת בדבר שכר חברי הכנסת (שכירת משרדים – הוראת שעה), התשנ"ח–1998.

א' האן: לדיון מוקדם: הצעת חוק התפזרות הכנסת הארבע-עשרה, התשנ"ח–1998, מאת חבר הכנסת חיים אורון וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – תנאי בן זוגו של ראש הממשלה), מאת חבר הכנסת אופיר פינס-פז; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – סייג להסכם בין שתי הסיעות הגדולות), מאת חברת הכנסת נעמי חזן; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – סמכות להאריך מועדים), התשנ"ח–1998, מאת חברי הכנסת אברהם הירשזון ודוד מגן; הצעת חוק המפלגות (תיקון – חובת קיום בחירות מקדימות), התשנ"ח–1998, מאת חברי הכנסת רענן כהן ומאיר שטרית; הצעת חוק הרשויות המקומיות (בחירות) (תיקון – השוואת מעמד מפלגה המהווה חלק מסיעה בכנסת), התשנ"ח–1998, מאת חברי הכנסת אליעזר זנדברג ומיכאל קליינר; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הארכת מועד בחירות), מאת חברת הכנסת דליה איציק; הצעת חוק הבחירות לכנסת ולראש הממשלה (תיקון – בחירות בבתי-אבות), התשנ"ח–1998, מאת חברת הכנסת נעמי חזן; הצעת חוק החזרת תושבי בירעם ואקרית לבתיהם, התשנ"ח–1998, מאת חברי הכנסת סאלח סלים, האשם מחאמיד, תמר גוז'נסקי, עזמי בשארה ואחמד סעד; הצעת חוק האזרחות (תיקון – אזרחות מכוח לידה), התשנ"ח–1998, מאת חברי הכנסת סאלח סלים, האשם מחאמיד, תמר גוז'נסקי, עזמי בשארה ואחמד סעד; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – מימון בחירת ראש הממשלה), התשנ"ח–1998, מאת חברי הכנסת משה שחל ורענן כהן; הצעת חוק יום הזיכרון ליצחק רבין (תיקון – תפילת אזכרה במשכן הכנסת), התשנ"ח–1998, מאת חבר הכנסת שמריהו בן-צור; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – הענקת זכויות בנייה חלופיות לבעל בניין המיועד לשימור), התשנ"ח–1998, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון – העלאת שיעורי האגרה לרשיון ציד), התשנ"ח–1998, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – נציב אכיפת החוק בישראל), התשנ"ח–1998, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק מס שבח מקרקעין (תיקון – פטור בתקופת מעבר), התשנ"ח–1998, מאת חבר הכנסת אברהם פורז;

א' האן: הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – עדכון קנסות), התשנ"ח–1998, מאת חבר הכנסת שמריהו בן-צור.

א' האן: תודה רבה.

שבח וייס: אני מאוד מודה למזכיר הכנסת.

שבח וייס: (קריאה שנייה)

שבח וייס: חברים, אנחנו פותחים בדיון קצר ותמציתי מאוד.

שבח וייס: נא להקפיד על לוח הזמנים.

שבח וייס: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אברהם שוחט.

שבח וייס: עשר דקות לרשותך.

חגי מירום: יש לו חמש דקות.

שבח וייס: חמש דקות, אומר לי חבר הכנסת חגי מירום.

שבח וייס: כנראה אתה מתחלק עם עוד מישהו.

 אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בסיכום של שבועיים ארוכים, שאין להם תקדים במסגרת הכנסת הזאת מאז כינונה, של דיון תקציבי אשר בו אזרחי ישראל ראו את הממשלה במלוא בושתה, במלוא חרפתה, כאשר הדבר הסתיים במשבר, עם התפטרותו של שר החוץ.

שבח וייס: חבר הכנסת בייגה שוחט, רק שנייה – הזמן על חשבון הבית – חברי הכנסת, זה דיון חשוב, ואני מבקש לא להפריע.

שבח וייס: מי שיש לו עניינים אחרים, יואיל בטובו להסדיר אותם מחוץ לאולם המליאה.

שבח וייס: אני מאוד מבקש.

 אברהם-בייגה שוחט: כפי שאני אומר, אנחנו מסכמים היום בהצבעות, כאשר הממשלה יוצאת מרוטה מהחוקים שהיא הביאה, כאשר האופוזיציה, בצירוף גורמים שונים מהקואליציה – בעצם ריסקו את הדברים האמיתיים והבסיסיים שהובאו בחוק הבריאות, שהובאו בחוק ההסדרים, בקצבאות הילדים.

 אברהם-בייגה שוחט: היינו עדים למחזה שלא היה כמותו, כאשר מעל הדוכן הזה עמד שר האוצר וקרא אותם דברים שניתנו למפלגות לאחר סחטנות איומה, מתוך סקטוריאליות נוראה, ואני ממש מברך את בית-המשפט העליון, שלפחות בפסק ביניים עצר אחד מהדברים החמורים והקשים ביותר, של מתן העדפה בדירות בשכירות לאלה שאינם משרתים בצבא, שחיים על חשבון המדינה, מקבלים הבטחת הכנסה, ועכשיו גם רצו לתת להם דיור בשכירות, תוך אפליה מובהקת של אזרחים אחרים במדינת ישראל, בהם כאלה שמשרתים בצבא ומחרפים את נפשם.

 אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להתייחס במלה נוספת לדברים שאמר אתמול בשידור בטלוויזיה ראש הממשלה, וחזר ואמר את הדברים כמה פעמים גם כאן.

 אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לקבוע באופן חד-משמעי, ודברי אינם מסתמכים על רצון פוליטי אלא על נתונים ברורים וחד-משמעיים, שבארבע השנים שבהן שלטנו הצלחנו להזיז את המשק קדימה – בצמיחה, בהשקעות בחינוך, בייבוא משקיעים זרים, בפיתוח, ללא כל השוואה לאסון הכלכלי שמתרחש אצלנו עכשיו.

 אברהם-בייגה שוחט: ועומד ראש הממשלה, פה בדוכן, ואתמול בטלוויזיה, ואומר: השאירו לנו ב-1996 ירושה של 15 מיליארד שקל גירעון.

 אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה שחברי הכנסת ידעו, אדוני היושב-ראש, שכל שנה בשנים הטובות של המשק הישראלי, הגירעון שעומדים עליו הוא בערך 10 מיליארדי שקל, ובהתאם לכללים בעולם, בערך 2.5%–3% תוצר.

 אברהם-בייגה שוחט: ראש הממשלה יודע, שכאשר הוא אומר – השארתם לנו 14 מיליארד שקל, הוא איננו מדייק, הוא מזייף, הוא מסית ואומר דברים לא נכונים.

 אברהם-בייגה שוחט: הוא חוזר על זה פעם אחר פעם, בריטואל קבוע, אבל, אני אומר לכם במלוא האחריות, במלוא האחריות ובמלוא הכנות, שהדברים האלה כנראה מונחים על מנת לצייר תמונה עגומה, כאשר אנחנו יודעים שהדברים לגמרי הפוכים.

 אברהם-בייגה שוחט: כדאי להוסיף כאן מלה נוספת – כאשר קיבלנו את הממשלה, אדוני היושב-ראש, בקיץ 1992, הגירעון של שנת 1992 במחירים של היום היה קרוב ל-17 מיליארד שקל.

 אברהם-בייגה שוחט: אבל, ראש הממשלה חוזר על זה ואומר את זה, והוא יודע שאמירתו היא אמירה לא נכונה מבחינה מהותית.

 אברהם-בייגה שוחט: חברת הכנסת בלומנטל, הדברים החשובים אלה שיעורי האבטלה, זו העובדה שבארבע שנים נוצרו כמעט חצי מיליון מקומות עבודה, בערך 110,000 מקומות עבודה כל שנה.

 אברהם-בייגה שוחט: האם שאלת את עצמך, הגברת בלומנטל, כמה מקומות עבודה נוצרו ב-1997?

 אברהם-בייגה שוחט: אני אגיד לך.

 אברהם-בייגה שוחט: על-פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, 25,000 מקומות עבודה – מול ממוצע של 110,000 מקומות עבודה.

נעמי בלומנטל: צריכים לתקן את כל מה שהיה.

 אברהם-בייגה שוחט: לא צריך לתקן, תאמיני לי, שום דבר.

נעמי בלומנטל: הלוואי שהיינו מקבלים את הקופה נקייה.

 אברהם-בייגה שוחט: אני הסברתי לך את מהות הגירעון, איך עומד כאן ראש הממשלה, משקר ביודעין.

נעמי בלומנטל: לא נכון.

 אברהם-בייגה שוחט: משקר ביודעין, שכן כל שנה יש גירעון של 10 ושל 11 מיליארד שקל.

 אברהם-בייגה שוחט: זה בנוי בתקציב, זה חלק מהתקציב.

 אברהם-בייגה שוחט: אבל הוא יודע את זה, וכדי לעשות רושם שיש משהו – – –

חיים אורון: למה לעשות רושם?

חיים אורון: "לבלף".

 אברהם-בייגה שוחט: "לבלף", לשקר.

נעמי בלומנטל: אנחנו יודעים לאן הלכו הכספים.

 אברהם-בייגה שוחט: הגברת בלומנטל, כדאי לך להיות רצינית.

 אברהם-בייגה שוחט: הרי את חברת כנסת טובה.

נעמי בלומנטל: אני מאוד רצינית.

 אברהם-בייגה שוחט: הרי את חברת כנסת טובה.

 אברהם-בייגה שוחט: כדאי לך לפתוח ספר תקציב של שנת 1992, 1993.

 אברהם-בייגה שוחט: בשנת 1992, בשנה האחרונה שבה הייתם בשלטון, הגירעון עמד על 17 מיליארד.

 אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר – ראש הממשלה ידוע בעובדה שהוא אומר אמת: הוא אומר אמת לחבריו, הוא אומר אמת לשריו.

נעמי בלומנטל: רק אמר אמת, אין לי בעיה עם אמירות האמת.

 אברהם-בייגה שוחט: הוא אומר אמת למפלגתו, הוא אומר אמת לנשיא קלינטון, הוא פשוט לא יכול להוציא מלת שקר מפיו.

 אברהם-בייגה שוחט: את זה הוא לא יכול.

נעמי בלומנטל: סוף סוף – – – אני ממש מאושרת.

 אברהם-בייגה שוחט: הוא לא יכול, הוא לא יכול.

 אברהם-בייגה שוחט: זה גורם לו לעוויתות כשהוא אומר מלת שקר.

 אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לכם, רבותי, השיטה הזאת של זיוף, של העמדה לא נכונה של דברים, של מניפולציה, זאת שיטה שלא יכולה להחזיק מעמד.

 אברהם-בייגה שוחט: אני מאוד מקווה, שהחיזיון, כפי שהיה בסוף השנה הזאת – דרך אגב, הגברת בלומנטל, אני זוכר אותך, בהיותי שר אוצר, עולה למקום הזה בשעה 00:15 ואומרת: אין למדינת ישראל תקציב.

 אברהם-בייגה שוחט: הילדים שלי, כך אמרת, מסתכלים בטלוויזיה, אין תקציב.

 אברהם-בייגה שוחט: זה היה בדיוק רבע שעה אחרי 31 בדצמבר.

 אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שאת יודעת לספור כמה רבעי שעות עברו בחמשת הימים האלה.

אפי אושעיה: – – –

רפאל פנחסי: אז לא היה חוק של שלושה חודשים.

רפאל פנחסי: היום יש חוק שאפשר לעשות זאת שלושה חודשים יותר מאוחר.

 אברהם-בייגה שוחט: בסדר, אבל היא מאוד דאגה.

שבח וייס: אני מתאר לעצמי שחברת הכנסת בלומנטל השאירה גם כסף כיס לרבע שעה.

נעמי בלומנטל: הילדים שלי גדלו – – –

 אברהם-בייגה שוחט: אני יכול להגיד לך, שאנחנו נמצאים בפי-500 רבעי שעות מכפי שהיה אז.

 אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת שוחט.

שבח וייס: חבר הכנסת מאיר שטרית – חמש דקות, ואחריו – נראה מי.

חגי מירום: למה לא חבר הכנסת אהוד ברק?

שבח וייס: רגע, חבר הכנסת שטרית.

שבח וייס: אנחנו חילקנו את הזמן, כנראה בהסכמה, לשתי מנות של חמש דקות, בסדר?

קריאות: – – –

שבח וייס: אני לא רוצה להביך אף אחד.

רפאל פנחסי: היתה ועדת הסכמות – – –

שבח וייס: אני אברר מייד.

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום, אתה מוועדת ההסכמות.

קריאה: גם אני.

שבח וייס: גם אתה.

שבח וייס: חבר הכנסת ברק, רק שנייה.

שבח וייס: לא נעים לי, אבל פה בלבלו אותי החברים.

שבח וייס: אני פעלתי בתום לב.

אהוד ברק: אין בעיה, דבר.

שבח וייס: חבר הכנסת אהוד ברק, בבקשה.

מאיר שטרית: לארג' עד הסוף.

שבח וייס: אנחנו נקיים אחר כך בירור יסודי בשאלת הסדר.

שבח וייס: עכשיו עומד כבר על הבמה חבר כנסת.

רפאל פנחסי: – – –

חגי מירום: חבר הכנסת פנחסי, מה אתה כועס?

שבח וייס: אני מציע שיהיה סדר בכל מקום.

שבח וייס: גמרנו, חבר הכנסת פנחסי, זה לא נאה.

שבח וייס: עומד אדם על הבמה.

שבח וייס: חבר הכנסת פנחסי, מספיק, את הבירורים תעשו אחר כך.

שבח וייס: בבקשה, אדוני.

אהוד ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לכל אורך דיוני התקציב אני שואל את עצמי, מהי הסיבה לכך שהממשלה הזאת איננה מסוגלת להביא בפני מדינת ישראל ובפני הכנסת תקציב יותר רציני, יותר פתוח, שמסוגל גם לפתור בעיות ולא רק לדבר עליהן.

אהוד ברק: התשובה שלי היא, שיש קשר עמוק בין מה שקורה בכלכלה הישראלית לבין מה שקורה בתהליך המדיני.

אהוד ברק: נתניהו הבטיח לנו שלום בטוח, בינתיים אין שלום וגם אין ביטחון, אבל גם הכלכלה הישראלית, בפעם הראשונה בעשר שנים, הניבה, במקום גידול שהוא בין הגבוהים בעולם, צמיחה שלילית של התוצר לנפש, או למעשה ירידה בתוצר לנפש, של חצי אחוז.

אהוד ברק: הסיבה הנראית לי, שמשום-מה נעלמת מעיני הממשלה הזאת, היא המשוואה הכי יסודית והכי פשוטה של המקרו-כלכלה.

אהוד ברק: כאשר לא מתקיים בסביבה כמו שלנו תהליך מדיני נחרץ, לא מתקיימת הסביבה העסקית שמעודדת פעילות, אין ביטחון, תקציב הביטחון גדל, אין השקעות, אין תיירות, הכנסות המדינה יורדות, הצמיחה נעצרת, מיתון נעשה כמעט הכרחי, וכפועל יוצא מכך – אין כסף לממשלה לממן את סגירת הפערים החברתיים, את הטיפול בשכונות, את הטיפול במובטלים, את הטיפול במערכת הבריאות, את הבאת השוויון לאזרחים הערבים.

אהוד ברק: ממשלה אטומה ומשותקת, שהפסיקה לדבר אמת אל הציבור, מובילה את המדינה בדרך לא דרך.

אהוד ברק: נפגעים העולים, נפגעות המשפחות החד-הוריות, נפגעים ההוסטלים, נפגעים הקשישים, נפגעת מערכת הבריאות, שמפסיקה להיות מערכת שוויונית, נפגעים החיילים המשוחררים.

אהוד ברק: היום אחר הצהריים, פה, לפני הכנסת, ראינו התכנסות של סטודנטים בוחרי נתניהו ובוחרי פרס מהבחירות האחרונות, אנשי כל המפלגות, מצביעי כל המפלגות, שמאוחדים בתביעתם שמדינת ישראל תעשה אתם צדק, שהממשלה תיתן צדק ושוויון להם מול קבוצות אחרות, מועדפות משיקולי לחץ.

אהוד ברק: אין סיבה שחיילים משוחררים ואין סיבה שסטודנטים לא ייהנו משוויון במדינה.

אהוד ברק: אין סיבה שמכל מערכות החינוך, לרבות מערכות חינוך שקיבלו תוספות גדולות, נמצא את מערכת החינוך ביישוב הערבי בישראל עם הקטנת תקציב ב-13% דווקא בשנה כזאת.

אהוד ברק: אין שום סיבה שאזרחים צעירים במדינה לא יטופלו על בסיס שוויוני כולל.

אהוד ברק: אין שום סיבה שלא יהיה לנו שירות לאומי אזרחי כולל לכל אלה ששירות הביטחון איננו קורא להם.

אהוד ברק: התקציב הזה, בניגוד למה שאמר אתמול ראש הממשלה, לא מייצר מאות מקומות עבודה.

אהוד ברק: אין מקומות עבודה חדשים באופקים, יש רק דיבורים על מקומות עבודה.

אהוד ברק: אין הקטנה של הגירעון, יש רק דיבורים על הקטנה של הגירעון.

אהוד ברק: האבטלה בזמן הממשלה הקודמת ירדה מ-11% ל-6.25%, והיא נמשכת בתנופה למעלה.

אהוד ברק: כל חודש נוספו וכל חודש לכל אורך השנה הזאת ייתוספו אלפי מובטלים במדינת ישראל, אלפי אנשים שמקור פרנסתם נשבר, אלפי אנשים שמאבדים את כבודם.

אהוד ברק: הממשלה הזאת לא הצליחה להביא לצמיחה.

אהוד ברק: היא לא הצליחה ב-1997, ולמיטב הכרתי, למיטב שיפוטם של טובי הכלכלנים, לא תצליח גם ב-1998.

אהוד ברק: הצעד של דוד לוי קידם בפסיעה אחת את מדינת ישראל לקראת שידוד מערכות.

אהוד ברק: הממשלה של נתניהו הגיעה במהירות שיא למצב של חוסר אמון שאין לו תקדים ולא היה לו תקדים בתולדות המדינה.

אהוד ברק: אחרי הממשלה של רבין ופרס, שהגדילה את תקציב החינוך בכפליים – מ-7.5 מיליארדי שקל למעל 14 מיליארד שקל – שוב אנחנו רואים עצירה בתקציבי החינוך.

אהוד ברק: אנחנו רואים את הממשלה נכפית, תוך כדי הדיון – אחרי שהיא דנה בתקציב ואחרי שהיא אישרה אותו – היא נכפית פעם אחר פעם לשינויים בתקציב, כשחלק מהטורים מביאים לביטוי לחצים וחוסר כושר עמידה, וחלק מהטורים יש בהם נושאים אמיתיים כואבים מאוד, שהיה טעם לראות אותם ולהבחין בהם מראש ולטפל בהם מראש.

אהוד ברק: לכן אני שמח ומקדם בברכה את צעדו האמיץ של דוד לוי, שבשם המחאה החברתית, בשם הכבוד ובשם הצורך באמון גם בתוך מערכת פוליטית, החזיר את המנדט והתפטר.

אהוד ברק: צעדו מקדם אותנו עוד פסיעה אחת לכיוון בחירות חדשות, לכיוון ממשלה שתחזיר למדינה את מה שכל כך חסר לה בשנתיים האחרונות: שתחזיר לממשלה אמינות, שתחזיר לממשלה מעשים, שתחזיר לממשלה תנופה; שתביא למדינת ישראל ממשלה שיהיו בה אמינות במקום אחיזת עיניים, מעשים במקום דיבורים ותנופה במקום שיתוק.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת ברק.

שבח וייס: חבר הכנסת רפאל פנחסי, אתה התחלפת עם חבר הכנסת שטרית.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת שטרית.

שבח וייס: בבקשה.

רפאל פנחסי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה להודות לחבר הכנסת שטרית שהסכים שאדבר לפניו.

רפאל פנחסי: בוועדת ההסכמות הסכמנו, ששתי המפלגות הגדולות מדברות עשר דקות, אבל גם בהצעות אי-אמון מחלקים בצורה כזאת, שאחד מדבר חמש דקות בהתחלה, ואחד בסוף.

רפאל פנחסי: אם זמני לא היה לחוץ, לא הייתי מבקש את זה; יש אזכרה לאמי.

שבח וייס: עד עכשיו אפילו לא מדדתי את זמנך.

רפאל פנחסי: תודה רבה.

רפאל פנחסי: אני רוצה להתייחס לנושא התקציב.

רפאל פנחסי: לפני יומיים, לא בשבת אלא במוצאי-שבת, היה לי ריאיון ברדיו, ונשאלתי איפה ש"ס בכל החלוקה שדיבר עליה פה שר האוצר כשעמד פה והודיע על כל ההסכמות עם כל המפלגות.

רפאל פנחסי: הוא לא הזכיר את סיעת ש"ס ומה ההסכם אתה, וכי הסעיף היחיד שהוא הזכיר היה הסיכום עם שר העבודה והרווחה שיהיו 75 מיליון שקל לילדים בסיכון.

רפאל פנחסי: תשובתי היתה, שהפעם ש"ס לא הלכה רק על הסקטור שלה והמקורבים אליה אלא היא דאגה לכלל עם ישראל.

רפאל פנחסי: בין הדברים שהודענו עליהם כשהתקציב עבר בקריאה ראשונה – שאנחנו ניאבק שלקראת הקריאה השנייה והשלישית יבוטלו הקיצוצים בקצבאות ילדים ושחוק הבריאות אכן לא יפגע בשכבות החלשות.

רפאל פנחסי: אני שמח, שכאשר התקציב מוגש היום, שתי הגזירות האלה לא נמצאות בו.

רפאל פנחסי: נאבקנו בקיצוץ בקצבאות ילדים – אף שדובר על הכנסה של 7,000 שקל ומעלה, בשכבות הבינוניות ולא בשכבות החלשות.

רפאל פנחסי: עמדנו לימין השכבות החלשות כדי שלא יפגעו בקצבאות הילדים.

רפאל פנחסי: אותו דבר לגבי חוק הבריאות.

רפאל פנחסי: נאבקנו שהסל הבסיסי יישאר ולא תהיה רפואה לעשירים ורפואה לעניים.

רפאל פנחסי: כשבא שר האוצר ונתן את ההסכמים עם כל המפלגות, אחד הדברים שהוא הודיע היה, שייתוספו 450 מיליון שקל לתקציב משרד הבריאות לצורך אותם גירעונות או דברים שמשרד הבריאות צריך להתמודד אתם.

רפאל פנחסי: עוד דבר שהיה בין הגזירות וחברי תנועת ש"ס בוועדת הכספים דאגו לו היה העניין של הורדת נקודת תוספת ותק.

רפאל פנחסי: גם זה בוטל.

רפאל פנחסי: היום התקציב מופיע בלי הנושא הזה.

רפאל פנחסי: אחד הדברים החשובים, שהיה פוגע בשכבות הכי חלשות, נגע לנושא של שיכון לאנשים שאין להם דיור, אם אלה דירות נ"ר ואם אלה פתרונות דיור אחרים.

רפאל פנחסי: בהצעה הראשונה של התקציב היתה אמורה להיות הגבלה של 24 מיליון שקל לוועדה הציבורית העוסקת בזה.

רפאל פנחסי: בהשתדלות סיעת ש"ס הנושא הזה בוטל, והיום הוועדה הציבורית העליונה במשרד השיכון יכולה להמשיך לפעול בלי הגבלה תקציבית ולפי הצרכים האמיתיים של המשפחות שנזקקות לזה במיוחד.

רפאל פנחסי: אנחנו שמחים גם על ההישג הזה.

רפאל פנחסי: נושא נוסף שנאבקנו עליו, ועדיין לא הגיע לסיומו, הוא הנושא של עדכון המשכנתאות.

רפאל פנחסי: מדי פעם עלינו לפה וזעקנו את זעקתם של הזוגות הצעירים, של המשפחות ברוכות הילדים והעולים, שבמשכנתה שהממשלה מעמידה לרשותם הם לא יכולים להמשיך.

רפאל פנחסי: שנים רבות לא היה עדכון של המשכנתה, ואנחנו ביקשנו שיגדילו את סכום המשכנתה שיעמוד לרשותם.

רפאל פנחסי: היתה ועדת-גדיש שהמליצה את המלצותיה.

רפאל פנחסי: אנחנו נלחמנו וחשבנו שלא יהיה נכון לקבל את ההמלצות של ועדת-גדיש, שמרעה עם אותן שכבות חלשות.

רפאל פנחסי: אני שמח שהוקמה ועדת שרים שתיתן את דעתה על השאלה, איך להביא לידי פתרון את הבעיה של השכבות החלשות, ואז הזוגות הצעירים, המשפחות ברוכות הילדים והעולים יוכלו לקבל משכנתה מוגדלת ואנשים שמאוד זקוקים לכסף הזה לא ייפגעו.

רפאל פנחסי: בדברי בקריאה הראשונה על התקציב ציינתי את הבעיה של יוצאי צבא, ואני רוצה לחזור על זה באוזני שר האוצר.

רפאל פנחסי: נכון, אנחנו תומכים בזה שיוצאי צבא יקבלו משכנתאות מוגדלות כדי לתת פיצוי לחיילים המשרתים שלוש שנים בצבא.

רפאל פנחסי: אבל יש מגזר מסוים שבתחילת דרכו, לפני נישואיו, איננו מתגייס לצבא, והוא עושה זאת אחרי נישואיו.

רפאל פנחסי: הצעתי לתת משכנתה מותנית, וכשהוא בונה את ביתו הוא מתחייב, שבתוך פרק זמן סביר, שלוש עד חמש שנים, הוא יצא לצבא, ואז הוא יהיה זכאי לקבל אותה משכנתה שמקבלים יוצאי צבא.

רפאל פנחסי: ההישג החשוב ביותר שהשגנו בחוק ההסדרים היה כשרצו לבטל את המכסה בחוק הגליל.

רפאל פנחסי: התקבלה פה הסתייגותם של חברי חבר הכנסת וקנין וחבר הכנסת גולדמן.

רפאל פנחסי: זה לא בוטל, וחוק הגליל קובע שאותם מושבים ועיירות פיתוח יוכלו לקבל בשנת 1998 את מה שהגיע להם וקיבלו בשנים קודמות.

רפאל פנחסי: ההישג של ש"ס במיוחד הוא מה שהזכרתי בפתח דברי: נושא ילדים בסיכון שמטופלים על-ידי משרד העבודה והרווחה, שזה הנושא של כל הילדים המפגרים והילדים בפנימיות.

רפאל פנחסי: המדינה נתנה תוספת של 150 מיליון, שמתחלקים לשניים: 75 מיליון שקל ב-1998, ועוד 75 מיליון שקל ב-1999.

רפאל פנחסי: באופן כזה, ב-1999 תהיה למשרד העבודה והרווחה בבסיס התקציב תוספת של 150 מיליון שקל, ובזה יוכלו לטפל באותן שכבות חלשות.

רפאל פנחסי: אני שמח שהפעם לא יוכלו להצביע עלינו ולהגיד, כמו תמיד, שש"ס היתה סחטנית ובסחטנות העמידה תנאים להצבעתה בתקציב.

רפאל פנחסי: מראש אמרנו: נתמוך בתקציב, אבל נוציא כל אותן גזירות שפוגעות בשכבות החלשות.

רפאל פנחסי: אני שמח לעמוד פה היום על הבימה ולבשר לכל עם ישראל – כפי שידוע לכולם וגם נודע מנאומו של שר האוצר – שש"ס לא קיבלה שום תקציב מיוחד לסקטור שלה, אלא לכלל ישראל בנושאים של ביטול קצבאות הילדים, בחוק הבריאות, שיישאר בו סל בסיסי, ביטול העניין של הורדת תוספת הוותק, שלא תהיה הגבלה של התקציב בוועדה הציבורית, בנושא המשכנתאות, ביטול הגזירה של חוק הגליל ותוספת תקציב לילדים בסיכון.

רפאל פנחסי: אני מקווה שהכנסת תאשר את התקציב בקריאה שנייה ושלישית.

רפאל פנחסי: כמובן, סיעת ש"ס תתמוך בתקציב כחטיבה אחת, עם כל עשרת חברי הכנסת שלה, ונצא לדרך שבה נוכל להביא רווחה לעם ישראל ביום הזה.

רפאל פנחסי: תודה רבה.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת פנחסי.

שבח וייס: חבר הכנסת מאיר שטרית.

שבח וייס: חמש דקות לכל נואם.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת חנן פורת; אם הוא לא יהיה – חבר הכנסת חיים אורון.

שבח וייס: בבקשה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים, כמובן, ממש זמן קצר לפני ההצבעה על התקציב בקריאה שנייה ושלישית.

מאיר שטרית: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, מעבר לכל הוויכוחים הפוליטיים, לנצל את ההזדמנות הזאת ולהודות לעמיתי חברי ועדת ההסכמות, בראשם חברי הכנסת חיים אורון, חיים רמון, חגי מירום, רפאל פנחסי, מיכאל קליינר ובייגה שוחט, שלמרות הוויכוחים הפוליטיים בינינו ולמרות הדיון החריף בנושא התקציב – וזכותה של אופוזיציה להיות חריפה וזכותה של אופוזיציה לתקוף את הממשלה – אני מוכרח, אדוני היושב-ראש, לציין – – –

חיים רמון: בדיעבד היינו מתונים בביקורת.

מאיר שטרית: נכון.

שבח וייס: אני מוסיף, ברשותך, את חבר הכנסת אושעיה, ששבועיים השגיח עלינו עם משמעת ברזל, יום ולילה.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: אני מבקש להודות לחברים על כך, שלמרות חילוקי הדעות יכולנו בצורה הגונה והוגנת להגיע לסיכומים, פחות או יותר, בהבנה, ואפשרנו לכנסת לעבוד חרף הוויכוחים הגדולים וחרף הכלים שיש בידי כל צד, כמובן, לפעול – גם באופוזיציה וגם בקואליציה.

מאיר שטרית: עשינו זאת בהבנה, בלי להזדקק, תודה לאל, לסעיף 131, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: צריך גם להודות לחיים רמון; כל פעם שהוא היה צריך לדבר חמש דקות הוא דיבר עשר ולא 30.

אפי אושעיה: לא קרה מעולם שהוא עמד בזמנים.

שבח וייס: אבל זה היה תמיד מבריק.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, כל פעם שביקשתי לרדת קיבלתי פתק: נא להמשיך לדבר, הקהל מבקש.

שבח וייס: בוודאי, אתה יודע כמה טלפונים מהקהל והקהילה?

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני מנצל את זכות הדיבור כדי להודות לכולם על שיתוף הפעולה, כי זה חשוב ביותר.

מאיר שטרית: עכשיו לתקציב עצמו.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר, שוודאי שאין שום תקציב מדינה מושלם.

מאיר שטרית: אם נאמר את האמת לעצמנו, גם הליכוד וגם העבודה, אף ממשלה לא היתה שמחה מכל התקציב שיש לה.

מאיר שטרית: יש מחויבויות לכל ממשלה, יש מגבלות לכל ממשלה בתקציב.

מאיר שטרית: אין לממשלה חופש הפעולה הדרוש כדי לעשות תיקונו של עולם.

מאיר שטרית: כי אם נודה על האמת, מה שדרוש למדינת ישראל היום בתקציב הוא תקציב על בסיס אפס.

מאיר שטרית: זאת אומרת, כאילו אין כלום ומתקצבים הכול מחדש כדי לברר מה בינתיים, במשך השנים, נעשה מיותר לחלוטין ורק ממשיך לחיות מכוח האינרציה ולגדול עם הטייס האוטומטי באופן קבוע.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך, שאין ספק בלבי שאפילו בתקציב קטן הרבה יותר מהתקציב המונח בפנינו אפשר לתת תשובות טובות יותר למדינת ישראל, לא לסקטור מסוים, גם לחברה, גם לביטחון, גם לחינוך, אם אנחנו מוכנים להרוג את הפרות הקדושות שבמשך שנים קיימות ורועות להן באחו, איש לא נוגע בהן, ואף פעם לא בודקים אם צריך בכלל את הפרות הללו.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אני לא נאיבי לחשוב שממשלה – של הליכוד או של העבודה – יכולה לעשות את המלאכה הזו לבדה.

מאיר שטרית: כל עוד המצב בעינו וכל עוד מפלגה אחת נושאת בעול בשותפות קואליציונית עם מפלגות רבות, התפקיד הזה הוא כמעט בלתי אפשרי.

מאיר שטרית: הסיכוי היחיד לעשות מהלך כזה הוא אם תיווצר מחדש אותה הסכמה לאומית רחבה בין המפלגות הציוניות הגדולות, ובה אפשר באמת לעשות תיקון עולם.

מאיר שטרית: אני רוצה להביא כדוגמה, אדוני היושב-ראש, את ממשלת שמיר-פרס, כשפרס היה ראש הממשלה ומודעי היה שר האוצר, בתקופה של האינפלציה הענקית הצליחו אז בכשרון, בתמיכה רחבה מאוד של הבית הזה – – –

שבח וייס: ושל ההסתדרות.

שבח וייס: היתה אז תמיכה מרתקת מאוד של ההסתדרות.

מאיר שטרית: ודאי, בלית ברירה, כי היתה הסכמה רחבה מאוד בבית הזה, זה גם תרם את שלו, והתוצאה היתה, שהם ייצבו את המשק, עצרו את האינפלציה, עשו פיקוח על מחירים.

מאיר שטרית: דבר זה שינה במידה רבה את הכיוון של כלכלת ישראל לטובה.

מאיר שטרית: אני חושב, שבתחום התקציב, אדוני היושב-ראש, מעולם לא נעשתה עבודה כזו.

מאיר שטרית: אני רוצה לומר, אדוני, יותר מזה.

מאיר שטרית: אני חבר ועדת הכספים מאז 1981, כמעט 20 שנה.

מאיר שטרית: מזמן שאני מכיר את ועדת הכספים – הדיונים בתקציב בוועדת הכספים מדי שנה הם, לצערי, אותו ריטואל שנתי.

מאיר שטרית: אין דיון אמיתי בתקציבי המשרדים.

מאיר שטרית: המשרדים לא נדרשים להסביר דבר.

מאיר שטרית: לכן הצעתי לא פעם אחת לראשי ועדות הכספים, במקום לדון ולשמוע את הסקירות של כל משרד, כמו ששמענו בכנסת כל שנה מחדש, בואו ניקח כל שנה שני משרדים בלבד, נדון בתקציבם פרוטה לפרוטה, נשמע מהי כל פעולה שהם עושים, נבחן אותה – – –

שבח וייס: מה דעתך, חבר הכנסת שטרית, על רעיון אחר – שאנחנו נעשה משהו בחוק על מנת שהתקציב יונח, נניח אפילו ביוני?

שבח וייס: נכון שזה יכפה על הממשלה להתחיל בהכנתו במרס.

שבח וייס: מה פסול בכך?

שבח וייס: ואז תהיה לנו שהות רבה יותר לדון בו.

שבח וייס: אם אתה לוקח שני משרדים, יש בכך מידה רבה של מקריות.

שבח וייס: יכולים להיות מקרים שבהם שבעה משרדים עושים באותה שנת תקציב שינוי חשוב כל כך, שחשוב לוועדת הכספים להתעמק בו.

מאיר שטרית: יכול להיות, אדוני, אבל הניסיון שלי מראה, ששינויים גדולים בתקציב כמעט שלא קורים.

מאיר שטרית: היום לא דנים ולו במשרד אחד; לא בשניים, אף לא באחד.

מאיר שטרית: או אלטרנטיבה אחרת, אדוני היושב-ראש – גם דבר זה עלה בכנסת – ליצור ועדה נפרדת שתיקרא ועדת תקציב.

שבח וייס: יש הצעה שלי מלפני עשר שנים.

שבח וייס: אברהם שפירא ידידנו, שהיה אז יושב-ראש ועדת הכספים, התנגד מאוד והדבר נעצר.

מאיר שטרית: נכון, כי הוא רצה לשמור את הכוח ביד.

מאיר שטרית: אבל אפשר להפריד את ועדת הכספים, לחלק לשתיים, לעשות ועדת תקציב לבד וועדת כספים לבד.

מאיר שטרית: ואז ועדת התקציב תשב כל השנה על המדוכה ותוכל לבדוק משרד-משרד, לא רק לאשר את תקציבו אלא גם לעקוב אחרי ביצוע התקציב, כמו שהדבר מקובל בפרלמנטים אחרים בעולם.

מאיר שטרית: אם כבר עוסקים בתיקונים, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחזור ולומר, שעל רקע הפיליבסטר הארוך שהתנהל בכנסת הזו ובתקציב הזה, עכשיו צריכים, לדעתי, כשהתקציב יאושר היום, להגיע להסכמה בין הליכוד לבין העבודה ובין הסיעות האחרות בבית על מסגרת הדיון הנורמטיבית לחוק ההסדרים, ולהגביל את הדיון בחוק ההסדרים.

מאיר שטרית: עכשיו, כשאין תקציב לפנינו, זה לא נעשה כדי לסתום פיות לאף אחד, ואף אחד לא יודע מי יהיה מחר בממשלה.

מאיר שטרית: כשעושים זאת מתוך זווית ראייה כזאת, חזקה על המתדיינים שהתוצאה תהיה טובה.

מאיר שטרית: אני מקווה, שנצא היום, אדוני היושב-ראש, עם תקציב מאושר למדינת ישראל ונוכל לחזור לשגרת ימינו, הכנסת תוכל לחזור לעבודתה השוטפת ולדלג על השלב הזה שעברנו במשך כשלושה שבועות רצופים של תלאות אין-סופיות.

מאיר שטרית: תודה, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: אני מודה מאוד לחבר הכנסת שטרית.

שבח וייס: חבר הכנסת חנן פורת, חמש דקות.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת אורון.

שבח וייס: בבקשה.

חנן פורת: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני רוצה לייחד את דברי דווקא להיבט החברתי שבתקציב.

חנן פורת: אני רוצה לומר, שבדברים הללו, שיש בהם כל כך הרבה פופוליזם וכל כך הרבה ניצול, לעתים גם ציני, של מצוקת שכבות חלשות וכדומה, צריך לשים לב לא רק לחסר אלא גם להישגים שבמסגרת התקציב הזה, ודווקא לאותם דברים שזכו פה לכל כך הרבה קריאות לעג של המפלגות השותפות לקואליציה, שנתנו כל אחת את חלקה בדרכה שלה – נכון, תוך כדי תשומת לב גם לאותו סקטור שהיא מייצגת בהיבט החברתי.

חנן פורת: לא אתחיל במפד"ל, אתחיל דווקא בישראל בעלייה.

חנן פורת: אני רוצה לומר דבר בשבחה של ישראל בעלייה.

חנן פורת: אני חושב, שההישגים שהגיעה אליהם ישראל בעלייה – בקנה מידה פרופורציוני, לא של מיליארדים אבל כן של מאות מיליוני שקלים – בנושא של עדכון המשכנתאות, בנושא של דיור מוגן לקשישים, בנושא של שכר דירה לאנשים במצוקה ולעולים, יש בהם הישג מרענן.

חנן פורת: לא הכול נפתר, אבל יש בהם בוודאי הרבה יותר מאשר הדברים המעוותים, לטעמי, שבוועדת-גדיש.

חנן פורת: כך גם אני אומר לשבחה של ש"ס, אחותנו לקואליציה.

חנן פורת: הטיפול בנושא של עבודה ורווחה, של נערים במצוקה וכדומה – יכול להיות תוך כדי תשומת לב לסקטורים מסוימים – הביא להישגים משמעותיים בהיבט החברתי.

חנן פורת: יש אנשים שנוטים להפריד בין חינוך לרווחה.

חנן פורת: בעיני הדברים קשורים זה לזה.

חנן פורת: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ולכם, רבותי חברי הכנסת, שההישג שהגיעה אליו המפד"ל בנושא יום לימודים ארוך, שיתקיים בחסדי השם בלמעלה מ-100 יישובים ברחבי הארץ, חרף התנגדות יושב-ראש הסתדרות המורים משיקולים פוליטיים, עקומים ומעוותים, הוא הישג נכבד מאוד.

חנן פורת: גם לאותם תחומים שבהם סגרנו דברים עם האוצר על גרעינים חלוציים לעיירות הפיתוח, שמשתלבים שם אינטגרלית ומעלים את הרמה החינוכית שם, יש השלכות חברתיות מרחיקות לכת.

חנן פורת: לא הכול נפתר.

חנן פורת: אני רוצה לומר כאן, מעל במה זו, שאותם 350 מיליון שקל, שכביכול סוכמו עם דוד לוי ואנשיו – גם אם הם לא ניצלו זאת, ובין השאר מפני שהם לא טיפלו כראוי במשך כל אותם ארבעה חודשים שבהם היה נדרש להוביל את הדברים האלה, אלא לאחר נייר עקרונות הם הסתגרו ועשו שלום במרומיהם – 350 מיליון השקלים האלה יצטרכו להיות כפיקדון גם אחרי שיסתיים התקציב.

חנן פורת: נרצה כולנו להיות מעורבים בכך כדי שהכספים האלה יגיעו למקומות הנכונים וייתנו תשובות על שאלות חברתיות אמיתיות.

חנן פורת: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר כמה דברים, ואני אומר אותם גם לאופוזיציה.

חנן פורת: אני זוכר את הזעקה שקמה על הקיצוץ בתקציב החינוך ועל האטימות של הממשלה הזאת, שאינה דואגת לכך.

חנן פורת: כשבאה סיעת המפד"ל ובמאמץ מרוכז, במשך חודשים, ואני מודיע שארבעה חודשים פעלנו בעניין הזה, כדי להחזיר בעניין זה עטרה ליושנה – באים ואומרים: סחטנים, דורשי המשרדים שלהם וכדומה.

חנן פורת: לכן, אינני מתפלא על האופוזיציה.

חנן פורת: הייתי מצפה ליחס קצת יותר הוגן.

שבח וייס: רצית שיגידו עליך "סחתיין" ולא סחטן.

חנן פורת: הייתי מצפה.

חנן פורת: אבל הייתי מצפה בכל זאת ליחס קצת יותר הוגן מהתקשורת, ואולי הציפיות שלנו בעניין זה הן גבוהות מדי.

חנן פורת: הייתי מצפה שלפחות יבחנו באופן קונקרטי אותם הסכמים קואליציוניים שהיו ידועים לשמצה, וגם אם הם ימצאו בהם כמה דברים סקטוריאליים, הם יוכלו לראות שהנקודות המרכזיות הן בהיבט החברתי.

חנן פורת: בהקשר זה אני רוצה לומר משהו.

חנן פורת: חבל ששר האוצר לא נמצא פה, אבל אני מוכרח לומר משהו למשרד האוצר, ובעיקר לפקידי האוצר.

חנן פורת: אני לא אוהב גם כן את ההשתלחות בהם.

חנן פורת: אבל השיטה של האוצר בעניין הזה היא שיטה כל כך מורטת עצבים, כל כך מעוותת, שהיא שגרמה להתבזות שלנו כאן במסגרת הזאת של הכנסת בימים האחרונים.

חנן פורת: סהדי במרומים, במשך ארבעה חודשים אנחנו גיבשנו תוכנית עבודה של דברים שרצינו להשיג, ואין זו בושה, לשם כך קיימת מפלגה.

שבח וייס: חבר הכנסת פורת, זה קצת לא "פייר", אנחנו כל פעם מתלבשים על פקידים.

חנן פורת: עזוב את הפקידים.

חנן פורת: אני מדבר על האוצר.

חנן פורת: אני מדבר על שר האוצר.

שבח וייס: באמת.

חנן פורת: הרשה לי.

שבח וייס: יש אחריות של הקודקוד, של ראש הפירמידה.

חנן פורת: כמי שנפגש לפחות עשר פעמים באוצר, התחננו בפניהם: למה להגיע לרגע האחרון?

חנן פורת: בואו שבו אתנו, נגבש את הדברים, נכניס אותם לבסיס התקציב, נעשה אותם בצורה מסודרת, לא נצטרך אחר כך להגיש ניירות לכנסת, מכיוון שזה יהיה במסגרת בסיס התקציב, כחלק מחוק התקציב.

חנן פורת: הם במכוון משכו אותנו, הם במכוון סחבו אותנו, הם במכוון יצרו את האווירה, אולי מתוך מחשבה שברגע האחרון נתקפל.

חנן פורת: אני מאוד מקווה – ואולי זה אחד הלקחים שאני מבקש שיילמדו לעתיד לבוא – שהשיטה הזאת לא תחזור, ושאותם דברים שבהם נדרש לברר, לגבש ולסדר ייעשו בעוד מועד וייכנסו לבסיס התקציב, כדי שלא נהיה עדים שוב למחזות המבישים הללו.

חנן פורת: סוף טוב הכול טוב, ואסיים רק במשפט אחד: אפשר שדווקא הדברים, ואגיד זאת בלשון הצנועה, המתלהמים שהושמעו בימים האחרונים על-ידי סיעת גשר יביאו לגיבושה של הקואליציה ולהעברת התקציב, שגם אם יש בו חסרונות הוא תקציב שיש בו לא מעט רגישות חברתית.

חנן פורת: תודה.

שבח וייס: אני מודה לחבר הכנסת פורת.

שבח וייס: חבר הכנסת חיים אורון.

שבח וייס: אחריך, אם לא ייתנו לנו את השם חברינו בישראל בעלייה, יהיה חבר הכנסת סעד.

שבח וייס: חמש דקות.

אפי אושעיה: מי לא ייתן את השם?

שבח וייס: עכשיו היה צריך להיות כאן דובר מישראל בעלייה, אבל עדיין לא קיבלתי את שם הנואם.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אם אני לא טועה, זו פעם שלישית שאני עולה על הדוכן ואומר שזה כנראה הנאום האחרון שלי בנושא התקציב.

חיים אורון: אני חושב שהפעם בכל זאת זהו הנאום האחרון.

חיים אורון: אני רוצה לשאול שאלה, אחרי שהסוף טוב הכול טוב.

חיים אורון: כנראה באמת הפער בתפיסת העולם ביני לבין חבר הכנסת חנן פורת הוא כל כך גדול, עד שאפילו ההבחנות בין טוב לרע היטשטשו.

חיים אורון: ממשלה הגישה תקציב לפני שלושה חודשים, ואני קובע באחריות מלאה, שהדמיון בין התקציב שמאושר כאן היום ובין התקציב שהוגש לכנסת אפילו איננו מקרי.

חיים אורון: 675 מיליון שקל קרא שר האוצר מעל הדוכן לפני שבוע.

חיים אורון: 350 מיליון שקל יאמר לנו שר האוצר עוד מעט, כהתחייבות לגשר.

חיים אורון: ביחד זה כמיליארד שקל.

חיים אורון: 600 מיליון שקל למשכנתאות תלויים במה שתחליט ועדה עד אמצע פברואר.

חיים אורון: מה, זה ייווצר יש מאין?

חיים אורון: 450 מיליון שקל לבריאות רשומים בניירות, לא בתקציב.

חיים אורון: כולם יודעים שיצטרכו להביא את הכסף.

חיים אורון: 2 מיליארדי שקל, או 2.5 מיליארדי שקל, אינם כפי שהופיעו בתקציב בראשיתו, כאשר מעולם לא היה מצב שבו הרזרבה כולה חולקה בראשית השנה.

חיים אורון: אשר לחוק ההסדרים: אם שר האוצר ואנשי האוצר היו יודעים, שחוק ההסדרים יצא מהכנסת לא ב-31 בדצמבר, אלא ב-5 בינואר, כפי שהוא נכנס לכנסת – הם לא היו מגישים אותו בכלל.

חיים אורון: כל הנושאים המהותיים לטעמם בחוק ההסדרים עפו החוצה, כגון: קיצוץ בקצבאות ילדים, חיסול סל הבריאות, הטלת מס גולגולת, פגיעה בקצבאות הזיקנה של הגמלאים, של המוסד לביטוח לאומי.

חיים אורון: חבר הכנסת חנן פורת, ממשלה שמציעה הצעה כזאת ואתם שתקתם, היא אטומה.

חנן פורת: איזו הצעה?

חיים אורון: ההצעה שמקצצים 17% בקצבאות הזיקנה של הגמלאים.

חיים אורון: וזה ירד לא בגללכם.

חיים אורון: זה ירד למרות המפד"ל.

חנן פורת: תסלח לי.

חיים אורון: תסלח לי, סלח לי.

חנן פורת: צבי הנדל היה שותף למלחמה הזאת.

חיים אורון: תשאל אותו אחר כך.

חיים אורון: טוב?

חיים אורון: תשאל אותו.

חיים אורון: למה שאגיד לך דברים לא נכונים עליו?

חנן פורת: הוא אמר לי.

חיים אורון: אהה, הוא אמר לך.

חיים אורון: הוא אמר לך.

חיים אורון: אותו עניין, רק דבר אחד.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, איזו ממשלה יצאה מהתקציב הזה?

חיים אורון: באמת השאלה היתה שדוד לוי לא ניהל נכון את ענייניו הקואליציוניים?

שבח וייס: אבל הכנסת יצאה חזקה.

חיים אורון: או שראש הממשלה – והציבור ישפוט מה יותר חמור – בכוונת מכוון או בחוסר כשרון מוחלט דחף את דוד לוי ואת סיעתו מחוץ לממשלה?

חיים אורון: משום שהוא רוצה להתיישר עם חנן פורת, משום שהוא יודע שהוא לא מסוגל לבצע את הפעימה השנייה.

חיים אורון: מהכנסת הזאת הממשלה יוצאת מרוטה.

חיים אורון: האם מישהו מכיר עוד בהיסטוריה של הפרלמנטריזם מצב, שבמשך חצי שנה מתפטר שר אוצר ומתפטר ממלא-מקום ראש הממשלה ושר החוץ, כאשר הנימוק המרכזי הוא: אנחנו איננו מאמינים לראש הממשלה?

חיים אורון: לא.

נואף מסאלחה: דבר אל חנן פורת ואל בני אלון.

חיים אורון: עזוב, זה מיותר.

נואף מסאלחה: הממשלה עומדת עליהם ועל זאבי.

חיים אורון: זה מיותר.

חיים אורון: הם היחידים שמרוצים.

חיים אורון: היושב-ראש העיר הערה, ובה אני רוצה לסיים.

חיים אורון: אני חושב, שלמרות כל הדיבורים, הכנסת יצאה מחוזקת ממה שקרה פה בשבועיים האחרונים.

שבח וייס: בוודאי.

חיים אורון: הוכח לכל מי שמשמיע כל מיני אמירות, שמתנהל פה מאבק אמיתי, שמוכרעים בו דברים, ושנוצרים רוב ומיעוט, וזה לא בדיוק חתוך תמיד על-פי מה שכתוב מראש בהסכמים הקואליציוניים.

חיים אורון: אם התקציב הזה, וחוק ההסדרים, יצאו שונים מכפי שהם נכנסו לכאן, זה משום שנוצר הסדן, והסדן הוא הפרלמנט, הסדן הוא חברי הכנסת.

חיים אורון: נכון, מאבקים פוליטיים ומחלוקות פוליטיות מצאו את ביטוים במהלך דיוני התקציב הללו, ומבחינה זאת אולי נקודת האור היחידה לאורך השבועות הללו היא לא התקציב הגרוע, שאין בו שום תשובה על בעיות האבטלה, היא לא סדרי המינהל המקולקלים, שפקידי האוצר עד היום אינם יודעים מאין לוקחים את מיליארד וחצי השקלים, אלא העובדה, שהכנסת הזאת, למרות החוק הבעייתי של הבחירה הישירה, הוכיחה מחדש – – –

שבח וייס: בגלל החוק.

חיים אורון: אתה אומר: בגלל החוק.

שבח וייס: אלה שמבקרים את החוק הזה פיתחו מיתולוגיה על חולשת הכנסת.

שבח וייס: זאת מיתולוגיה שאין לה, כמו לרוב המיתולוגיות, שום בסיס.

שבח וייס: היא ממש עניין של הבל.

שבח וייס: הם לא בדקו עד כמה הכנסת התחזקה.

חיים אורון: אני מסכים אתך לחלוטין.

חיים אורון: אני מתרשם, שההצבעה על התקציב, בעוד שעה-שעתיים, צפויה.

חיים אורון: ראש הממשלה, פעם נוספת, הצליח איכשהו, בתפרים גסים, עם חוט ברזל מאוד מאוד לא גמיש, לאחד רוב של שניים-שלושה חברי כנסת.

חיים אורון: ידידי חברי הכנסת, זה לא יימשך הרבה זמן, זה לא יחזיק מעמד לאורך תקופה ארוכה.

חיים אורון: אנחנו, במהלך החודשים הקרובים, נמצא את עצמנו הולכים אל העם ומבקשים מחדש את אמונו, ואני בטוח שדיוני התקציב ומה שקרה כאן יהיו חלק מסדר-היום הציבורי גם במערכת הבחירות.

חיים אורון: תודה רבה.

שבח וייס: אני מודה לחבר הכנסת אורון.

שבח וייס: גברתי סגנית מזכיר הכנסת, הגברת שושנה כרם.

ש' כרם: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת – הצעת חוק המתווכים במקרקעין (תיקון מס' 3) (הכרה בוותק), התשנ"ח–1998, של חבר הכנסת אפי אושעיה; הצעת חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים, התשנ"ח–1998, של חבר הכנסת רענן כהן; הצעת חוק למניעת הגבלה בשימוש בתחבורה ציבורית, התשנ"ח–1998, של חבר הכנסת אברהם יחזקאל; והצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 42) (חידוש תשלום קצבת פרישה), התשנ"ח–1998, של חבר הכנסת מקסים לוי.

ש' כרם: תודה.

שבח וייס: אני מודה מאוד לגברת שושנה כרם.

שבח וייס: (קריאה שנייה)

שבח וייס: חבר הכנסת אחמד סעד, אחריו – יהדות התורה, ואם לא יתייצב פה דובר מטעמה – יהיה זה חבר הכנסת עמנואל זיסמן.

שבח וייס: בבקשה.

אחמד סעד: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, ברצוני לברך את שר החוץ המתפטר דוד לוי ואת עמיתיו מסיעת גשר על החלטתם האמיצה והמבורכת לפרוש מן הממשלה הכושלת ומן הקואליציה.

אחמד סעד: אני סבור, שהחלטתו של לוי היא החלטה מצפונית נכונה, המקצרת את ימיה של הממשלה הלא-ראויה הזאת, שמפגינה סרבנות מדינית ואטימות חברתית.

אחמד סעד: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לקוות, שאנו עדים לפעימות האחרונות של ממשלת נתניהו.

אחמד סעד: זאת ממשלה שסילוקה הופך לעניין של פיקוח נפש.

אחמד סעד: אני רוצה לקוות, שאנחנו בהתחלת הדרך במאבק להקמת ממשלה אלטרנטיבית, ממשלה שוחרת שלום וצדק חברתי.

אחמד סעד: הממשלה הזאת, גם בהצעת התקציב החדש, ממשיכה את מדיניות העמקת המשבר בשלוש השאלות העיקריות שעומדות בפני החברה הישראלית: הראשונה – שאלת השלום.

אחמד סעד: הממשלה הזאת מצטיירת בדעת הקהל העולמית כממשלה סרבנית שלום, שלא מקיימת הסכמים, ממשלה שבתקציב החדש החליטה על פרובוקציה חדשה לשלום, וזה דרך העסקות עם מפלגות ארץ-ישראל הגדולה, עם קבוצת ה-17, להגדיל ביותר מ-300 מיליון שקל את התקציב להתנחלויות.

אחמד סעד: זאת אומרת שהם אומרים לעם הערבי הפלסטיני: לא רק שאנחנו לא מקיימים הסכמים שאנחנו חתמנו עליהם, אלא פנינו לא לשלום.

אחמד סעד: השאלה השנייה היא השאלה החברתית.

אחמד סעד: התקציב הזה שיקף את תעודת הזהות האמיתית של ממשלת הימין, שהיא ממשלה אטומה חברתית, שמקציבה לתמיכה בבעלי ההון יותר מ-7 מיליארדי שקל, כל מיני הטבות והקלות במס, ומצד שני היא מפנה מכות רבות – –

שבח וייס: חברים, אתם מפריעים.

אחמד סעד: – – לאלה שחיים על קצבאות, לאלה שחיים מתחת לקו העוני, והבשורה לשנת 1998, שמגישה הממשלה הזאת דרך התקציב, היא לא להכות באבטלה אלא להכות במובטלים.

אחמד סעד: יהיו לא 150,000 מובטלים, כמו שהיו בסוף השנה שרק לפני ימים ספורים סיימנו אותה, אלא בין 250,000 ל-300,000 מובטלים בשנה הבאה.

אחמד סעד: השאלה השלישית היא מדיניות האפליה הלאומית נגד האוכלוסייה הערבית.

אחמד סעד: נתוני התקציב שיקפו, שהאוכלוסייה הערבית כאילו לא קיימת, כאילו הם לא אזרחי המדינה, ולכן מי שסבלה יותר מאחרים מהקיצוצים זו האוכלוסייה הערבית.

אחמד סעד: קיצצו בכל התקציבים.

אחמד סעד: עברו הזמנים שהלכו בבחירות לאוכלוסייה הערבית והבטיחו לנהל מדיניות של העדפה מתקנת.

עבד-אלוהב דראושה: אני מקווה שגם הציבור הערבי – – –

אחמד סעד: אנחנו רואים מדיניות של אפליה מקפחת נגד האוכלוסייה הערבית, ולכן אנחנו מקווים שהממשלה הזאת, ממשלת קבוצת ה-17 של הקיצונים, אחרי שיצאו ממנה גשר ודוד לוי – שהתחילה הספירה לאחור, שאנחנו נביא בשורה לכל שוחרי השלום, לכל הנאבקים למען הצדק החברתי, ששנת 1998 תהיה שנת הקץ של ממשלת האוונטורה, ממשלת הימין, ממשלת ביבי נתניהו.

אחמד סעד: תודה רבה.

שבח וייס: אני מודה מאוד לחבר הכנסת סעד.

שבח וייס: ליהדות התורה אין דובר היום.

שבח וייס: חבר הכנסת זיסמן לא כאן.

שבח וייס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת אלון.

שבח וייס: חמש דקות.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: יש עוד שני דוברים.

שבח וייס: אני לא חושב שעכשיו כבר כל כך חשוב מתי.

שבח וייס: התוצאה ידועה.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, התקציב המונח בפנינו אמור לשקף נאמנה את סדר העדיפויות החברתי-הכלכלי של הממשלה, לאן פניה מועדות: האם פניה מועדות לשלום – אז היא מקצה יותר לכיוון של רווחה, צדק חברתי, או למלחמה – ואז ההקצאות הולכות לכיוון של ביטחון, של התנחלויות ושל מתנחלים?

טלב אלסאנע: האם פניה מועדות לסגירת פערים ולהגשמת השוויון שדיברו עליו רבות, או להגדלת הפערים והמשך מדיניות האפליה והקיפוח?

טלב אלסאנע: אולם, מתוך עיון בהצעת התקציב המונחת בפנינו אנו רואים, שהמגמה היא יותר לכיוון של מלחמה, לצערנו הרב, יותר לכיוון של התנחלויות ומתנחלים, יותר לכיוון של שעבוד העתיד של האזרחים ושל ילדיהם לשאיפות של גורמים קיצוניים אשר מהווים גורם בקואליציה.

טלב אלסאנע: הדוגמה הקיצונית ביותר היא עצם הנכונות של ראש הממשלה להקצות תקציבים כדי לרצות תנועה כמו מולדת על מנת שהיא תצביע בעד התקציב, במקום להקצות יותר לשכונות ולעיירות הפיתוח, להתמודד יותר עם האבטלה ביישובים ערביים כמו כסייפה, למשל, ביישובים כמו רהט ואופקים, על מנת להוציא משפחות ממעגל העוני.

טלב אלסאנע: אומנם קיים במדינת ישראל חוק שנקרא חוק נכסי נפקדים, אשר מתייחס לאוכלוסייה הערבית, ולחלק ממנה שנמצאים ונוכחים – החוק מתייחס אליהם כאל נפקדים.

טלב אלסאנע: אבל סברנו, שהחוק הזה נחקק אז, בזמן הממשל הצבאי, כשהיתה התייחסות אחרת לאזרחי המדינה, והיום, לאחר שפג תוקפו של הממשל הצבאי, ההתייחסות אחרת, שוויונית יותר.

טלב אלסאנע: מדינת ישראל מתייחסת לאזרחים הערבים כאל חלק מאזרחיה.

טלב אלסאנע: היא אפילו מכה על חטא בגלל מדיניות הקיפוח והעוול שנעשה, והיא מנסה לתקן את העוול ואת העיוות כי היא רואה בכך דבר טוב למדינה ולא רק לאוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: רבותי, אנחנו מופתעים לראות שבחוק התקציב אנחנו גם נפקדים.

טלב אלסאנע: האוכלוסייה הערבית לא קיימת, יש התעלמות מוחלטת מהצרכים, מאותן תוכניות והבטחות שניתנו לה.

טלב אלסאנע: לא רק זאת.

טלב אלסאנע: ניתן להבין שאז ניתן תקציב מסוים.

טלב אלסאנע: חלפה שנה, יש עלייה במדד, יש עלייה במספר התושבים, אז אפילו באופן ריאלי אותם תקציבים שניתנו ליישובים הערביים, למועצות הערביות, לפיתוח היישובים והכפרים הערביים, אותם תקציבים יעלו באופן ריאלי יחסית לעלייה במדד ולגידול באוכלוסייה.

טלב אלסאנע: אנחנו מופתעים.

טלב אלסאנע: לפני הבחירות סייר ראש הממשלה ביישובים הערביים, ביקר ביישוב תמרה והניח את ידו על ראשו של ילד קטן ערבי ואמר, שהוא רוצה שאותו ילד יקבל הזדמנויות שוות – כמו הילד שלו.

אפי אושעיה: גם בטייבה.

טלב אלסאנע: וגם בטייבה הוא היה, חבר הכנסת אפי אושעיה.

טלב אלסאנע: הוא רצה שאותו ילד ערבי יקבל הזדמנויות שוות, כמו שיש לבנו יאיר.

טלב אלסאנע: אבל מה אנחנו רואים?

טלב אלסאנע: לא דובים ולא יער.

טלב אלסאנע: לא רק שאותו תקציב לא נשמר, אלא שהחלק שלנו, מנת חלקנו היא קיצוצים; קיצוצים בכל משרדי הממשלה, אבל במיוחד בחינוך, כשאנחנו יודעים שהחינוך הוא המטרה היחידה, התקווה היחידה לצאת ממעגל האבטלה וממעגל העוני, על מנת ליצור אפשרות של סגירת פערים ושוויון.

טלב אלסאנע: ודווקא בחינוך הם מקצצים.

טלב אלסאנע: איפה ההבטחות?

טלב אלסאנע: זה מראה על מדיניות מעוותת כלפי האוכלוסייה הערבית, כאילו הם נטע זר, כאילו הם לא שייכים למדינה, והמדינה היא אך ורק מדינתם של היהודים; לשבת, לרצות אותם, לחלק להם את העוגה הלאומית, ומה שנותר לתת לאוכלוסייה הערבית הוא רק הבטחות לקראת הבחירות, או בתקופת הבחירות, כשבאים ואומרים: אנחנו לא יודעים שהמצב קשה כל כך, אנחנו מתביישים שהמצב קשה כל כך.

טלב אלסאנע: אבל המצב קשה הרבה יותר.

טלב אלסאנע: המצב קשה באותם יישובים לא-מוכרים במדינת ישראל.

טלב אלסאנע: המצב קשה הרבה יותר באותם יישובים שהמדינה הכירה בהם לפני שנתיים, ועד היום אין להם אפילו תוכניות מיתאר.

טלב אלסאנע: אין בהם תשתיות, כבישים, מים וחשמל.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, אם היתה תקווה כלשהי בממשלה הזאת – להביא תקווה לשלום, להביא סיכויים לשוויון, גשר סימלה את הדבר הזה.

טלב אלסאנע: אבל כאשר אפילו גשר, שהיתה המצפן והמצפון של הממשלה, עוזבת, הרי נותרת ממשלה ללא מצפן, שלא יודעת לאן היא הולכת, ללא מצפון, והיא הופכת להיות שבויה בידי קבוצה משיחית של מתנחלים, של קיצונים, שמסכנת את עתידנו, את עתיד ילדינו ואת עתיד האזור כולו.

טלב אלסאנע: לכן, טוב שהממשלה הזאת תיפול בהקדם האפשרי.

טלב אלסאנע: יכול להיות שאת הפעימה האחרונה היא לא תוציא, כי נגמרו לה גם הפעימות, ולכן טוב שהיא תיפול, ובהקדם האפשרי.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת אלסאנע.

שבח וייס: על השאלה אם תהיה פעימה אם לאו ישיב לנו בוודאי חבר הכנסת בנימין אלון.

שבח וייס: זו המשימה שלך.

שבח וייס: אחריו – חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עזרנו בסיעת מולדת, שהיא מחוץ לקואליציה, לראש הממשלה ולממשלה לייצב את הממשלה ולהעביר את חוק התקציב כדי שלא נהיה לבוז וכדי שלא יאמרו לנו, ובצדק: מטומטמים, נמאסתם.

בנימין אלון: שלא ניפול בצורה כזאת שאיש לא ידע איך נפלנו, אם זה בא מצד חזית ארץ-ישראל או שזה בא מצד דוד לוי.

בנימין אלון: כדי שלא תיפול הממשלה הזאת על רקע חברתי, שהמסיתים הדמגוגים מן השמאל יגידו: עיירות פיתוח על חשבון התנחלויות.

בנימין אלון: ואנשי עיירות הפיתוח יודעים היטב, שגם מולדת, שדרשה את הגדלת הקצבת שיקום השכונות וקיבלה את הגדלת תקציב שיקום השכונות, וגם כל הקואליציה, וגם אנשי העיירות עצמם הם המצביעים שרוצים שארץ-ישראל ומדינת ישראל לא יהיו בסכנה.

בנימין אלון: אבל, רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, האם העזרה הזאת שהגשנו – ואיננו מתחרטים עליה, ונצביע בעד התקציב – האם זו עזרה ראשונה שתחזיק מעמד חודשיים-שלושה, ואולי פחות, עד שיגיע תור הנסיגה השנייה, מה שמכונה בז'רגון המקומי של הפוליטיקאים שמשחקים במלים "הפעימה השנייה"?

בנימין אלון: האם יתעשת ראש הממשלה ויחזור אפילו לקווי היסוד של הממשלה שלו, שלא מופיעה בהם המלה אוסלו?

בנימין אלון: האם ייכנס ראש הממשלה עכשיו לאיזו הפנמה של כל מה שקורה כאן ויבין שצריך להשתחרר מאוסלו ומפשעי אוסלו?

בנימין אלון: אני שומע את חברי הכנסת הערבים בוכים שהם לא מפונקים הפעם.

בנימין אלון: הם בוודאי זוכרים, שהיתה ממשלת מיעוט של 58 חברי כנסת שנשענה על חברי הכנסת הפלסטינים, והיא ביטלה בחוק ההסדרים 1993 את קצבת יוצאי צבא, כי היא חשבה שזה לא יפה להפלות אזרחים ששירתו בצבא שלוש שנים – –

תמר גוז'נסקי: אתה לא מתבייש בגזענות שלך?

טלב אלסאנע: סחטן ומסית.

בנימין אלון: – – ואחרי שהיא ביטלה זאת וגרמה למשק נזק של כמיליארד שקלים – – –

שבח וייס: חברי הכנסת טלב אלסאנע ותמר גוז'נסקי, ההערה שלכם נרשמה בקורות העתים של הפרלמנטריזם הישראלי.

שבח וייס: עכשיו הוא ימשיך.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: זו לא פעם ראשונה, אנחנו רגילים לכל דבר.

שבח וייס: חבר הכנסת אלון ממשיך עכשיו.

בנימין אלון: רגילים היו חברי הכנסת הפלסטינים – –

טלב אלסאנע: מה זה רגילים?

בנימין אלון: – – שנשענה עליהם ממשלת אוסלו – – –

טלב אלסאנע: היא היתה בזכותך?

שבח וייס: חבר הכנסת אלסאנע, מה, אתה נדהם?

שבח וייס: בפעם ראשונה אתה שומע נאומים כאלה?

שבח וייס: חשבתי שאתה כבר רגיל לזה.

תמר גוז'נסקי: אי-אפשר להתרגל לגזענות.

תמר גוז'נסקי: אין דבר כזה.

שבח וייס: אני מתכוון לדובר.

תמר גוז'נסקי: אנטישמיות כזאת – – –

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, הדובר הוא גזען וטרנספריסט – – –

שבח וייס: אני חושב שיצרתם שיווי משקל בעוצמת הביטויים כאן.

חגי מירום: בני, איזה מין דיבור זה?

חגי מירום: זה לא בסדר.

שבח וייס: מה לעשות?

בנימין אלון: רגילים היו חברי הכנסת הפלסטינים בהצבעות כמו הצעת תקציב, לקבל הרבה הרבה כסף כדי שהם יתמכו בממשלה הקודמת.

שבח וייס: חבר הכנסת אלון, אני יכול לשאול אותך שאלה: הרי בכנסת משרתים חברי כנסת ישראלים, לא פלסטינים ולא ישמעאלים ולא כוזרים.

שבח וייס: איזה ביטוי זה?

שבח וייס: למה זה נחוץ לך?

בנימין אלון: לא הבנתי את ההערה שלך.

בנימין אלון: עכשיו אני מבין מה שאתה אומר.

שבח וייס: למה להגיד חברי כנסת פלסטינים?

שבח וייס: הם אזרחי ישראל שמשרתים בכנסת.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, נדמה לי שהיינו בדבר הזה כבר כמה פעמים.

שבח וייס: אני עוד אהיה הרבה פעמים בדבר הזה.

בנימין אלון: אני רוצה לסיים את הנושא כדי שלא אחזור עליו עוד הפעם.

בנימין אלון: חבר הכנסת דראושה, האם אתה פלסטיני או לא?

בנימין אלון: אמור לי.

בנימין אלון: למה אתה נעלב מזה?

בנימין אלון: בסוריה וגם בארץ אתה קורא לעצמך פלסטיני גאה, אז למה כשאני קורא לכם חברי כנסת פלסטינים אתם נעלבים?

עבד-אלוהב דראושה: אתה חוקר אותי מעל הבמה עכשיו?

שבח וייס: חברים, אנחנו ממשיכים.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

תמר גוז'נסקי: – – – גזענים כמוך – – –

בנימין אלון: אם תאמרו לי שהמלה "פלסטינים" פוגעת בכם, לא אשתמש בה יותר.

תמר גוז'נסקי: – – –

שבח וייס: גמרנו, חברים.

שבח וייס: זהו.

חיים אורון: – – –

שבח וייס: אני מבקש מחברי הכנסת גוז'נסקי, דראושה, אנא, תאפשרו לסיים, כי אנחנו ממש צריכים לעבור להצבעות עוד מעט.

בנימין אלון: אבקש, אדוני היושב-ראש, שמכאן ואילך, לפחות בישיבות שאתה יושב בראשן, כשאני אשתמש בכינוי "חברי כנסת פלסטינים", נא לא להפריע ולא להרשות לומר לי שאני גזען.

תמר גוז'נסקי: – – –

בנימין אלון: לא ייתכן שחברי כנסת – – –

שבח וייס: חברת הכנסת גוז'נסקי, מספיק כבר.

שבח וייס: באמת, תנו לו לסיים.

שבח וייס: חברים, הסיפור פה מאוד פשוט.

שבח וייס: בואו לא נסתבך.

שבח וייס: חבר הכנסת אלון מעוניין להוציא אתכם מן הכלים.

שבח וייס: אתם יוצאים מן הכלים.

שבח וייס: המשחק הזה ידוע.

שבח וייס: בואו ניתן לו לסיים ונעבור להצבעות.

שבח וייס: למה כל יום לחזור על זה?

עבד-אלוהב דראושה: ידוע – – –

שבח וייס: ידוע שאתה תגיב וכולם יהיו מרוצים.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: עכשיו ממשיכים בדיון.

חגי מירום: בארצות-הברית יש מושג כזה – – –

זאב בוים: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת זאב בוים, תן לי להסביר לו את זה.

זאב בוים: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת בוים, תירגע.

שבח וייס: בבקשה.

חגי מירום: בארצות-הברית יש מושג American African.

חגי מירום: אלה אמריקנים שמוצאם באפריקה.

חגי מירום: אם אתה היית מוכן לקבל את הטרמינולוגיה "ישראלים פלסטינים", זה היה בסדר.

חגי מירום: אבל מטעמים מאוד מאוד קיצוניים – – –

שבח וייס: הרי זה ברור מאילו טעמים.

שבח וייס: זה גלוי ושקוף.

שבח וייס: חברים, עכשיו חבר הכנסת בני אלון.

שבח וייס: חבר הכנסת בני אלון, יש לך עוד שתי דקות.

שבח וייס: ניכיתי לך את כל זמן הפציעות.

שבח וייס: בבקשה.

בנימין אלון: אני אסיים ואומר רק, מכובדי, חבר הכנסת מירום, דומני שכאשר אני מדבר על פשעי אוסלו וכשאני מדבר על הרצון שלי לראות את ראש הממשלה מנצל את התסבוכת שנקלע אליה כדי להשתחרר מן העול הזה שהוא לא רצה בו, אני מזכיר בין פשעי אוסלו את העובדה, שחברי כנסת, שרואים את עצמם כפלסטינים גאים, היו לשון המאזניים עם 58 חברי כנסת שאינם פלסטינים, בהכרעה מה יהיו גבולות המדינה הפלסטינית ומה יהיו גבולות מדינת ישראל.

בנימין אלון: מה גזעני באמירה העובדתית הזאת, המזעזעת הזאת?

טלב אלסאנע: – – – שיא הגזענות.

בנימין אלון: הבושה הזאת היתה כאן בממשלת המיעוט הקודמת, שהרגילה אתכם לקבל הרבה הרבה תקציבים.

שבח וייס: חבר הכנסת אלון, אתה צריך לסיים.

בנימין אלון: אני מסיים.

שבח וייס: יש גם קושי לשמוע את זה, כי זה היה סוג הנאומים לפני 4 בנובמבר 1995.

שבח וייס: יש לי קושי נפשי לשמוע.

שבח וייס: אני מבקש מיושב-ראש הכנסת שינהל את הישיבה.

שבח וייס: אני לא יכול לשמוע את זה.

רחבעם זאבי: אתה פוליטי, אתה לא יכול להיות אובייקטיבי.

שבח וייס: נכון.

שבח וייס: בעניין של רצח רבין אני פוליטי.

רחבעם זאבי: תרד מהבמה.

שבח וייס: אני מבקש מיושב-ראש הכנסת לנהל.

רחבעם זאבי: אתה מתערב בדיונים.

רחבעם זאבי: חוצפה.

רחבעם זאבי: יושב-ראש פוליטי.

שבח וייס: כן, בעניין הרצח ההוא אני פוליטי.

שבח וייס: אני פוליטי בעניין הרצח ההוא.

שבח וייס: אני מפסיק את הישיבה לדקה.

שבח וייס: אבקש מהיושב-ראש לנהל.

שבח וייס: אני לא מסוגל לשמוע את הדברים האלה.

רחבעם זאבי: תרד.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: הפסקה של דקה.

רחבעם זאבי: תרד, תרד.

שבח וייס: אני נזכר בצעקות שלך.

שבח וייס: אחר כך נמלטת איכשהו.

רחבעם זאבי: תרד, תרד.

רחבעם זאבי: בושה.

רחבעם זאבי: יושב-ראש פוליטי.

דוד טל: חברי הכנסת, אני אתחיל להפעיל את סמכותי, וזה יהיה מאוד לא נעים.

תמר גוז'נסקי: – – –

עבד-אלוהב דראושה: – – –

דוד טל: חבר הכנסת דראושה, אני קורא לך ומבקש ממך – – –

נעמי בלומנטל: אנחנו מזכירים לו את הרצח?

עבד-אלוהב דראושה: – – –

דוד טל: חבר הכנסת דראושה, אני מבקש.

טלב אלסאנע: אסור לשמוע אותו.

דוד טל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

טלב אלסאנע: – – –

דוד טל: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

דוד טל: זה יותר נעים?

דוד טל: חבר הכנסת אלון, בבקשה.

תמר גוז'נסקי: – – –

דוד טל: חברת הכנסת גוז'נסקי, בבקשה ממך.

בנימין אלון: אני מאוד מתבייש, מכובדי, חבר הכנסת וייס, שהרגש, או הרגש המעושה, גבר על ההיגיון שהוא רב אצלך.

בנימין אלון: אני נגד גזענות – – –

תמר גוז'נסקי: או – – –

דוד טל: חברת הכנסת, מה קרה?

תמר גוז'נסקי: – – –

אחמד סעד: – – –

דוד טל: חברי הכנסת.

דוד טל: חבר הכנסת רובינשטיין, הזכרנו בשבוע שעבר שאני לא מסכים לאף מלה מדבריך אבל אני מוכן לשפוך את טיפת דמי האחרונה כדי שתוכל לומר אותם.

דוד טל: היהודי רוצה לומר את הדברים שלו.

דוד טל: תן לו לומר אותם.

בנימין אלון: אני שונא גזענות, ולכן קשה לי מאוד ומעולם לא הפרעתי, בגלל שנאתי לגזענות, לשמוע בכל הזדמנות אפשרית את חבר הכנסת שריד משתלח בחרדים ובמתנחלים בהסתה גזענית שכזאת, ללא שום היגיון.

בנימין אלון: מעולם לא הפרעתי לו, חוץ מהפרעות שמתבקשות בקריאת ביניים – לא בניצול פרלמנטרי של היותי יושב-ראש.

תמר גוז'נסקי: – – –

בנימין אלון: גזענות היא דבר שנוא.

בנימין אלון: דמגוגיה גזענית, שכל הזמן משסה את אזרחי ישראל שגרים בעיירות הפיתוח נגד המתיישבים, ללא שום היגיון כלכלי, ושכל הזמן משסה נגד החרדים וממליצה להקים יחידות "דובדבן", יחידות חיסול, כדי לטפל בחרדים, זו גזענות נוראה.

בנימין אלון: אני שותף לתחושותיך בשנאת הגזענות, ואני רוצה להילחם בה ולבער אותה.

בנימין אלון: לקרוא לחברי כנסת ערבים – שכשקוראים להם ערבים-ישראלים הם אומרים: אל תתנשאו עלינו ואל תקראו לנו ערבים-ישראלים, אנחנו פלסטינים גאים; לקרוא להם פלסטינים ולהזכיר את העובדה שהם היו לשון המאזניים שהכריעה את אוסלו – זו איננה גזענות.

וליד צאדק חאג'-יחיא: – – –

דוד טל: חבר הכנסת וליד צאדק, הואל נא בטובך.

דוד טל: אבקש לסיים.

בנימין אלון: אני מסיים.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, בדיוני התקציב האלו ניסו להסית נגד חרדים ומתנחלים.

בנימין אלון: אזכיר לכולם, שהיתה זו הגברת שולמית אלוני, שבניגוד לחוק הסיטה תקציבים מהייעוד המקורי שלהם אל אזרחי ישראל הפלסטינים; בניגוד לחוק ועם ביקורת קשה של מבקרת המדינה.

בנימין אלון: אנא, רבותי, בואו ניקח דברים בפרופורציות ונפסיק את השנאה נגד כל אזרחי ישראל.

בנימין אלון: אני מקווה שגם מדובר באזרחי ישראל הפלסטינים.

בנימין אלון: מצדי אין שום שנאה כלפיכם, רק אל תייללו, בבקשה, שאנחנו גוזלים לכם את התקציב.

בנימין אלון: זה לא אמת וזה ידוע לכם.

דוד טל: חבר הכנסת אלון, אני מודה לך מאוד.

דוד טל: חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

תמר גוז'נסקי: אין מקום לגזענים בכנסת.

רחבעם זאבי: אין גזען, בפתח, יש גזען.

דוד טל: תודה על התיקון.

דוד טל: חברת הכנסת בלומנטל, בבקשה, גברתי.

נעמי בלומנטל: תודה, אדוני סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת דוד טל.

נעמי בלומנטל: אנחנו ניצבים כאן בפניכם, אנחנו, כל הכנסת, ואני רוצה לומר שיש לנו בשורה לעם ישראל: תקציב 1998 הוא תקציב טוב.

קריאות: אוהו.

סאלח טריף: זאת בדיחה יפה.

 אברהם-בייגה שוחט: למה השרים אמרו שהוא לא טוב?

אופיר פינס-פז: מה שיפה, שהיא אומרת זאת עם חיוך.

נעמי בלומנטל: אוהוהו.

דוד טל: חברי הכנסת, מה קרה?

דוד טל: למה אתם רוגשים?

דוד טל: חבר הכנסת גולדמן, מה קרה, ידידי?

דוד טל: חבר הכנסת שוחט, מה קרה?

דוד טל: אני לא מבין, יש תקציב.

דוד טל: חברי הכנסת, הואילו נא בטובכם לשבת.

דוד טל: חדל סדר בלגן.

דוד טל: חבר הכנסת אופיר פינס, שב, בבקשה, אני מודה לך מאוד.

דוד טל: גברתי, בבקשה.

נעמי בלומנטל: יתירה מזאת, חטיב ידידי, אפילו יש מענה למגזר הערבי, יש בהחלט בשורות לכמה מן היישובים, לאזרחים הערבים אין קיצוץ בקצבאות הילדים, ואני בטוחה שאתה שמח על כך.

אברהם יחזקאל: וואו.

וליד צאדק חאג'-יחיא: – – –

דוד טל: חבר הכנסת וליד צאדק, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד טל: אני מבקש לשבת.

דוד טל: חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד טל: אני מבקש, הואל נא בטובך לשמוע את חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

נעמי בלומנטל: הלוא אתם, חברי סיעת העבודה, לא הייתם מציגים תקציב שונה מן התקציב שמוצג כאן היום.

נעמי בלומנטל: מן הראוי לציין, שברוב העיתונים הכלכליים באו אליכם – אולי לא קראו לכם, אבל למעשה באו ואמרו, שהתקציב שמונח היום בפנינו, תקציב 1998 של ממשלת ישראל, של מדינת ישראל, הוא תקציב שמנסה למצוא ומוצא את שביל הזהב בין המצוקות הכלכליות, בין המענה על האבטלה, המענה על דרישות החינוך טוב, חינוך מקצועי, לבין הרצון והצורך בצמיחה כלכלית.

נעמי בלומנטל: ולכן, היו אליכם פניות; ואני יודעת, שלא רק פניות מעל דפי עיתונים כלכליים, אלא גם פניות מצד חבריכם, חברי מפלגת העבודה.

נעמי בלומנטל: אם אתם אחראיים, אם אתם אנשים שטובת המדינה באמת לנגד עיניהם, טובת החלשים, טובת אלה שמחפשים את הדרך הנכונה להביא לצמיחה, לתחרות במשק, להפסקת האבטלה, אתם, חברי סיעת העבודה, אם הייתם כנים עם עצמכם הייתם צריכים להצביע בעד תקציב 1998.

אורי אור: יש לכם ויכוח עם גשר, לא אתנו.

אורי אור: דברי עם גשר.

דוד טל: חבר הכנסת אור.

נעמי בלומנטל: לא, גשר זה ויכוח אחר, והוא לא בנושא התקציב.

נעמי בלומנטל: גשר – הוויכוח הוא בנושא שונה, ואנחנו מדברים אתם.

נעמי בלומנטל: אבל נדמה לי, שהמענה שאנחנו נותנים – ותקציב 1998 נותן גם לשכבות החלשות – ודאי שהוא לא כל מה שצריך, וודאי שלא מה שאנחנו מוצאים.

נעמי בלומנטל: אם חד-הורית שצריכה לשלוח את הבן שלה לצבא או ללימודים, ואין לה כדי לגמור את החודש – אני בטוחה שאין כאן מענה לכול.

נעמי בלומנטל: אין אולי גם מענה לאותה אם שצריכה לשלוח את הילד שלה למעון-יום.

נעמי בלומנטל: יש לנו עוד הרבה בעיות, יש גם בעיות שקשורות לקשישים.

נעמי בלומנטל: לא אמרנו היום שאנחנו פותרים את כל הבעיות של מדינת ישראל.

נעמי בלומנטל: אנחנו רק באים לפני כנסת ישראל ואומרים לכם, הבעיות החברתיות הן בעיות אמיתיות, הן בעיות קשות כשאנחנו בוחנים את מצבו של כל אחד ואחד.

נעמי בלומנטל: כשאנחנו מוצאים קשיש, בין שהוא עולה חדש ובין שאיננו עולה חדש, והקצבה החודשית איננה מספיקה לו – תאמינו לי ותאמינו לכל אחד מחברי הממשלה ומחברי הכנסת מהקואליציה, הלב שלנו דואב לא פחות, המצוקות משוועות אלינו לא פחות, אבל אנחנו ערים לכך שאם משק כלכלי מתמוטט – – –

דוד טל: חבר הכנסת טריף.

דוד טל: חברת הכנסת מאור, עברת לימין?

ענת מאור: לא.

דוד טל: כל השבוע שמענו ודיברנו וזה בשמאל.

דוד טל: אז בבקשה, גברתי.

דוד טל: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה ממך לשבת.

אברהם פורז: חברת הכנסת בלומנטל, היום 5 בחודש ואין תקציב.

דוד טל: חבר הכנסת פורז, הואל נא לשבת.

נעמי בלומנטל: אם כלכלה מתמוטטת, ואנחנו רואים שווקים שלמים מתמוטטים, הראשונים שסובלים הם דווקא החלשים בינינו.

נעמי בלומנטל: ובעבר הוצאו בתקציבים מיליארדים למגזרים סקטוריאליים, והכסף הלך ואיננו עוד.

נעמי בלומנטל: אנחנו כאן באים עם תקציב אחראי, עם תקציב שימצא עבור עם ישראל את שביל הזהב.

נעמי בלומנטל: בואו כולנו נצביע בעד תקציב טוב לשנת 1998.

נעמי בלומנטל: זה שביל הזהב בין הצרכים של החברה לבין צמיחה כלכלית.

תמר גוז'נסקי: מה עם הכספים הייחודיים?

נעמי בלומנטל: חברת הכנסת גוז'נסקי, אין כספים ייחודיים, יש אוכלוסיות נזקקות גם בין החרדים, יש אוכלוסיות נזקקות גם בין תושבי השכונות, יש בכל מקום ומקום.

נעמי בלומנטל: אין כספים ייחודיים.

נעמי בלומנטל: יש לנו רק מענה שהוא המענה הנכון, הרצון שלנו לשמור על מפעלים, מפעלים שצריכים להחזיק את העובדים.

נעמי בלומנטל: אבל אם אנחנו נגיע לחוסר שיווי משקל, שלא יהיה איזון בין הצורך שלנו לדאוג לחלשים לבין הצורך לדאוג לצמיחה אמיתית של המשק, אנחנו נמצא את עצמנו בקריסה.

נעמי בלומנטל: אנחנו יודעים מי הם הראשונים שיסבלו כאשר תהיה קריסה של המשק.

נעמי בלומנטל: ודאי שלא סר מעיניכם המצב שהיה בסוף שנת – דומני, זה היה בתקציב של השנה שעברה; אנחנו עמדנו, ודיבר על כך שר האוצר לשעבר, עם גירעון של 15 מיליארד שקלים מהממשלה הקודמת.

דן תיכון: לסיים.

נעמי בלומנטל: במונחים ריאליים של היום, היינו אומרים 18 מיליארד שקלים.

נעמי בלומנטל: והנה, היום אנחנו נמצאים בגירעון של 8 מיליארדי שקלים.

נעמי בלומנטל: לכן, מה הוכחנו?

נעמי בלומנטל: אומנם יש הרבה מה לתקן; אומנם אנחנו ניאבק באבטלה, נדאג לחינוך מקצועי, שהוא החשוב ביותר, אנחנו נדאג לחלשים, אבל גם נדאג לכך שהקופה הציבורית לא תתרוקן, כדי שנוכל לתת ולהמשיך לתת גם לשכבות החלשות.

נעמי בלומנטל: זה המסר של התקציב הזה.

דן תיכון: נא לסיים, גברתי.

נעמי בלומנטל: מי שמאמין בצמיחה ובדאגה לשכבות החלשות, הוא שצריך לבחור, והיא שצריכה לבחור, את שביל הזהב, ושביל הזהב הוא התקציב הנוכחי לשנת 1998.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: ראש הממשלה רוצה למסור הודעה, בבקשה.

דן תיכון: רבותי, נא לשבת.

דן תיכון: חבר הכנסת סלומינסקי, חבר הכנסת בדש, נא לשבת, רבותי.

דן תיכון: חבר הכנסת זיסמן, תירגע.

דן תיכון: בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, תחילה אני רוצה לברך אותך ליום הולדתך, בשם כל חברי הכנסת.

דן תיכון: תודה רבה.

בנימין נתניהו: זאת סיבה לפחות לאחדות רגעית.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודיע לכנסת, שאביא לממשלה תוך 45 יום הצעה לשינויים פנימיים בתקציב, הצעה שתפנה סך של 350 מיליון שקל לנושאים חברתיים ולחיזוק עיירות הפיתוח, לרבות תוספות לשיקום השכונות ומלגות ללימודים אוניברסיטאיים של תושבי עיירות הפיתוח הנזקקים.

סאלח טריף: מאיפה?

בנימין נתניהו: ההעברות הפנימיות הללו לא יביאו לפריצת התקציב ולא יהיו כרוכות בהטלת מסים.

בנימין נתניהו: לאחר אישור הממשלה, יועברו ההעברות הללו לאישור ועדת הכספים, כפי שנדרש בחוק.

סאלח טריף: מאיפה?

מיכה גולדמן: – – –

אופיר פינס-פז: תמשוך את החוק.

אופיר פינס-פז: אי-אפשר לעשות את זה בלי למשוך את החוק.

דן תיכון: חבר הכנסת אופיר פינס, אותך בכלל לא שומעים כשאתה צועק.

דן תיכון: מה לעשות?

דן תיכון: תעבור קורס אצל שר הבריאות.

מיכה גולדמן: ראש הממשלה יודע שזה כמו שניצל שטיגנו אותו פעם שנייה.

אלי גולדשמידט: אדוני היושב-ראש, אני שואל מתוקף מה עומד עכשיו ראש הממשלה על הדוכן.

אלי גולדשמידט: למה לא שר האוצר?

אלי גולדשמידט: באיזה סעיף בתקנון – – – כל אחד יכול לעלות אל הדוכן ולדבר?

דן תיכון: חבר הכנסת אלי גולדשמידט, אני מציע לך לא לנסות לחפש את הסעיף שנמצא בתקנון.

אלי גולדשמידט: כי הוא איננו.

חגי מירום: אחרי דברי ראש הממשלה אני מבקש להעיר הערה.

דן תיכון: לא, אף אחד לא ידבר.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעות.

חגי מירום: אנחנו לא מכירים נוהל כזה.

דן תיכון: בסדר, תגיש בג"ץ.

חגי מירום: או שזה חוק התקציב או שזה חוק אחר.

חגי מירום: שימשוך את החוק.

חיים אורון: – – –

דן תיכון: חבר הכנסת אורון, הוא מדבר כאן לפי בקשתך.

דן תיכון: אתה ביקשת שיניחו את כל ההסכמים, בין בעל-פה ובין בכתב.

חגי מירום: אבל יש פה דברים חדשים.

דן תיכון: לא, אין כאן דברים חדשים.

דן תיכון: האמן לי שאין כאן דבר חדש.

דן תיכון: בזה אני מבין לא פחות ממך.

חיים רמון: – – –

דן תיכון: חבר הכנסת רמון, עד כאן.

חגי מירום: לא היה דבר כזה, אדוני.

בנימין נתניהו: לא היה דבר כזה.

בנימין נתניהו: יש להם איזה משפט קבוע: "לא היה דבר כזה".

בנימין נתניהו: משפטים קבועים.

בנימין נתניהו: היו דברים כאלה.

בנימין נתניהו: הרבה.

חיים רמון: מותר לדעת מאיפה 100 המיליון – – –

דן תיכון: חבר הכנסת אורון, ספר להם ששמעתי ממך שראש הממשלה ידבר.

דן תיכון: בבקשה.

חיים רמון: – – –

דן תיכון: חבר הכנסת רמון, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

חיים רמון: – – –

דן תיכון: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

חיים רמון: – – – רכבת לבאר-שבע.

נעמי בלומנטל: אתם לא רוצים רכבת לבאר-שבע.

רן כהן: – – – נוסע לאילת, מה פתאום לבאר-שבע.

דן תיכון: רכבת לאילת – זה הממשלה הקודמת.

חגי מירום: אנחנו רוצים לתיאטרון באר-שבע.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, אנחנו בעד רכבת מהירה לירושלים.

דן תיכון: חבר הכנסת גולדמן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

בנימין נתניהו: לאחר אישור הממשלה, יועברו ההעברות הללו לאישור ועדת הכספים של הכנסת, כנדרש בחוק.

בנימין נתניהו: אני מוכרח להגיד, שהדאגה של האופוזיציה לרכבת נוגעת ללבי.

בנימין נתניהו: אני מניח שהדאגה הזאת פיעמה בלבכם במשך השנים שהייתם בשלטון.

בנימין נתניהו: אני שמח שאנחנו מוציאים אותה אל הפועל, ואתם תוזמנו לנסיעת הבכורה.

בנימין נתניהו: אני מבטיח לכם.

דן תיכון: תודה רבה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש שיושב-ראש האופוזיציה ידבר.

דן תיכון: לא, הוא דיבר.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה.

אלי גולדשמידט: זה לא ייתכן.

אלי גולדשמידט: אתה לא תעשה אפליה.

אלי גולדשמידט: אני מבקש לדבר מהצד.

דן תיכון: לא יהיה.

דן תיכון: לא תכניע אותי בכוח.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה.

דן תיכון: הצבעה אלקטרונית בקריאה שנייה.

דן תיכון: התקציב לשנת הכספים 1998, לסעיף תקציבי 01.

דן תיכון: קבוצת מרצ, להצביע?

חיים אורון: להוריד.

דן תיכון: קבוצת סיעת מד"ע-רע"ם.

חיים אורון: להוריד.

דן תיכון: מיכה גולדמן.

חיים אורון: להוריד.

דן תיכון: נואף מסאלחה.

חיים אורון: הצבעה אחת.

דן תיכון: אנחנו מצביעים על סעיף 01, הסתייגותו של חבר הכנסת נואף מסאלחה.

דן תיכון: הצבעה אלקטרונית.

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 7 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 55 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת נ' מסאלחה לסעיף 01 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 50, נגד – 55, נמנע אחד.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: הסתייגותו של נסים זוילי.

חיים אורון: להוריד.

דן תיכון: של חבר הכנסת סאלח סלים.

חיים אורון: להוריד הכול, עד פרק הנשיא.

דן תיכון: סעיף 01 בקריאה שנייה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: הצבעה אלקטרונית.

דן תיכון: הצבעה מס' 8 בעד סעיף 01, כהצעת הוועדה – 73 נגד – 28 נמנעים – 6 סעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 73, נגד – 28, סעיף 01 אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 02 – קבוצת מרצ.

חיים אורון: להוריד.

דן תיכון: מד"ע-רע"ם.

חיים אורון: להוריד.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שנייה על סעיף 02, עם התיקונים.

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 9 בעד סעיף 02 – 101 נגד – 3 נמנעים – 4 סעיף 02 – הכנסת, עם התיקונים, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 101, נגד – 3, ארבעה נמנעים.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 03, חברי הממשלה.

דן תיכון: קבוצת מרצ.

חיים אורון: להצביע בעד ונגד כל הסעיף.

חיים אורון: להוריד את ההסתייגויות.

דן תיכון: סעיף 03 – חברי הממשלה – אנחנו מצביעים בקריאה שנייה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 10 בעד סעיף 03 – 58 נגד – 52 נמנעים – 1 סעיף 03 – חברי הממשלה, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 58, נגד – 52, נמנע אחד.

דן תיכון: סעיף 03 אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 04.

חיים אורון: אופיר פינס בעמוד 8.

חיים אורון: אפשר להצביע.

חגי מירום: זה מורשת רבין, אל תצביעו נגד.

דן תיכון: זה לא מורשת רבין.

דן תיכון: הצבעה מס' 11 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 58 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 04 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 49, נגד – 58, שלושה נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא מתקבלת.

דן תיכון: רבותי, סעיף 04 – הסתייגויות חבר הכנסת עמיר פרץ.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: הצבעה מס' 12 בעד ההסתייגות – 50 נגד – 59 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת ע' פרץ לסעיף 04 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 50, נגד – 59, אין נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגויות לא נתקבלו.

דן תיכון: לסעיף 04 – משרד ראש הממשלה, בקריאה שנייה, מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי נמנע?

דן תיכון: הצבעה מס' 13 בעד סעיף 04, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 04 – משרד ראש הממשלה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 58, נגד – 52, שני נמנעים, הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף 05 – משרד האוצר, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד, מי נגד – בקריאה שנייה.

דן תיכון: הצבעה מס' 14 בעד סעיף 05 – 58 נגד – 52 נמנעים – 3 סעיף 05 – משרד האוצר, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 58, נגד – 52, שלושה נמנעים.

דן תיכון: סעיף 05 – משרד האוצר – אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף 06 – משרד הפנים, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: הצבעה מס' 15 בעד סעיף 06 – 58 נגד – 53 נמנעים – 2 סעיף 06 – משרד הפנים, נתקבל.

דן תיכון: סעיף 07 – משטרה ובתי-סוהר, כל הסעיף.

דן תיכון: מי לנוסח הוועדה לסעיף 07 בקריאה שנייה?

דן תיכון: הצבעה מס' 16 בעד סעיף 07 – 58 נגד – 51 נמנעים – 2 סעיף 07 – משטרה ובתי-סוהר, נתקבל.

דן תיכון: בעד סעיף 07 – 58, נגד – 51, שני נמנעים.

דן תיכון: הסעיף נתקבל בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 08 – משרד המשפטים, כל הסעיף בקריאה שנייה, לפי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי נמנע?

דן תיכון: הצבעה מס' 17 בעד סעיף 08 – 58 נגד – 50 נמנעים – 2 סעיף 08 – משרד המשפטים, נתקבל.

דן תיכון: 58 בעד, נגד – 50, שני נמנעים.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 09 – משרד החוץ.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה?

דן תיכון: חברת הכנסת לנדבר, תלחצי, תלחצי בשתי האצבעות בעת ובעונה אחת.

סופה לנדבר: – – –

דן תיכון: רגע, תנסי ללחוץ עכשיו, עכשיו תנסי.

דן תיכון: עכשיו תנסי.

דן תיכון: הקול הזה מזכיר לי את הקול של אשתי.

דן תיכון: הצבעה מס' 18 בעד סעיף 09 – 58 נגד – 50 נמנעים – 2 סעיף 09 – משרד החוץ, נתקבל.

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף 12, לפי נוסח הוועדה.

דן תיכון: אפשר להצביע בעד, נגד או נמנע.

דן תיכון: הצבעה מס' 19 בעד סעיף 12 – 58 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 12 – גמלאות ופיצויים, נתקבל.

דן תיכון: בעד סעיף 12, כהצעת הוועדה – 58, נגד – 52, נמנעים – 2.

דן תיכון: סעיף גמלאות ופיצויים אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: אני חוזר לסעיף 09 – משרד החוץ.

דן תיכון: בסוף לא הצבענו על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: מי נמנע?

חגי מירום: אפשר להפחית את תקציב משרד החוץ, אין צורך במשכורת לשר.

חגי מירום: הצבעה מס' 20 בעד סעיף 09 – 58 נגד – 50 נמנעים – 1 סעיף 09 – משרד החוץ, נתקבל.

דן תיכון: בעד סעיף 09, תקציב משרד החוץ, כהצעת הוועדה – 58, נגד – 50, נמנע אחד.

דן תיכון: סעיף 09, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: לסעיף 13 – הוצאות שונות, אין הסתייגויות, אפשר להצביע.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: הצבעה מס' 21 בעד סעיף 13 – 57 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 13 – הוצאות שונות, נתקבל.

דן תיכון: בעד סעיף 13 כהצעת הוועדה – 57, נגד – 52, נמנעים – 2.

דן תיכון: סעיף 13 כהצעת הוועדה נתקבל בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 14 – בחירות ומימון מפלגות, על-פי נוסח הוועדה, מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

חיים אורון: צריך להקציב מייד לבחירות.

חיים אורון: הצבעה מס' 22 בעד סעיף 14 – 94 נגד – 11 נמנעים – 5 סעיף 14 – בחירות ומימון מפלגות, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 94, נגד – 11, נמנעים – 5.

דן תיכון: הסעיף נתקבל בקריאה שנייה.

דן תיכון: אנחנו עוברים לתקציב משרד הביטחון.

חיים אורון: ההסתייגות שלי היא על תוספת של 750 מיליון שקל לתקציב משרד הביטחון, בעמוד 34.

דן תיכון: רבותי, הסתייגותו של חבר הכנסת אורון לסעיף 15, בדף 34.

דן תיכון: אפשר להצביע בעד או נגד.

דן תיכון: הצבעה מס' 23 בעד ההסתייגות – 41 נגד – 63 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת ח' אורון לסעיף 15 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 41, נגד – 63, שני נמנעים – ההסתייגות לא נתקבלה.

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף 15 לפי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: הצבעה מס' 24 בעד סעיף 15, כהצעת הוועדה – 58 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 15 – משרד הביטחון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: אנחנו עוברים לסעיף 16 – הוצאות חירום אזרחיות.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה בקריאה שנייה?

דן תיכון: הצבעה מס' 25 בעד סעיף 16 – 57 נגד – 49 נמנעים – 4 סעיף 16 – הוצאות חירום אזרחיות, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 57, נגד – 49, ארבעה נמנעים.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 17 – תיאום הפעולות בשטחים.

דן תיכון: מי בעד ומי נגד בקריאה שנייה?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 26 בעד סעיף 17 – 58 נגד – 48 נמנעים – 3 סעיף 17 – תיאום הפעולות בשטחים, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 58, נגד – 48, שלושה נמנעים.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 18 – רשויות מקומיות.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

חגי מירום: כבר אין רשויות מקומיות.

אופיר פינס-פז: כבר הרסתם את הרשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: הצבעה מס' 27 בעד סעיף 18 – 58 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 18 – רשויות מקומיות, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 58, נגד – 52, הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 19 – משרד המדע.

דן תיכון: מי בעד, מי נגד נוסח הוועדה?

דן תיכון: אפשר להצביע.

אופיר פינס-פז: הרסתם את משרד המדע, כבר אין משרד.

אופיר פינס-פז: הצבעה מס' 28 בעד סעיף 19 – 58 נגד – 51 נמנעים – 2 סעיף 19 – משרד המדע, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 58, נגד – 51, שני נמנעים.

דן תיכון: אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: משרד החינוך, סעיף 20, רבותי.

דן תיכון: אתה מפריע לו, תאמין לי, חבר הכנסת אורון.

חיים אורון: עמוד 46, חבר הכנסת בייגה שוחט – – –

דן תיכון: עמוד 46, קבוצת שוחט, אהוד ברק.

דן תיכון: אפשר להצביע בעד ההסתייגות, נגד ההסתייגות.

דן תיכון: מי עכשיו?

דן תיכון: הצבעה מס' 29 בעד ההסתייגות – 52 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' שוחט לסעיף 20 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 52, נגד – 58, אין נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

חיים אורון: עמוד 62, תמר גוז'נסקי.

דן תיכון: רבותי, סעיף 20, משרד החינוך, הסתייגותה של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דן תיכון: בעד ונגד – אפשר להצביע, עמוד 62.

דן תיכון: הצבעה מס' 30 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 58 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברת הכנסת ת' גוז'נסקי לסעיף 20 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 47, נגד – 58, נמנע אחד.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: אני עובר לסעיף 20 בקריאה שנייה.

מיכאל קליינר: יש הסתייגות שלי בעניין התרבות המזרחית בעמוד 54.

חגי מירום: באיזה עניין זה, חבר הכנסת קליינר?

דן תיכון: רבותי, לא.

דן תיכון: עמוד 54, הסתייגותו של חבר הכנסת מיכאל קליינר, מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

חגי מירום: אריה, זה תרבות מזרחית.

חגי מירום: הצבעה מס' 31 בעד ההסתייגות – 40 נגד – 65 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת מ' קליינר לסעיף 20 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 40, נגד – 65, שלושה נמנעים, ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: סעיף 20 – משרד החינוך, התרבות והספורט – בקריאה שנייה, על-פי נוסח הוועדה, אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 32 בעד סעיף 20, כהצעת הוועדה – 59 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 20 – משרד החינוך והתרבות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 59, נגד – 52, שני נמנעים.

דן תיכון: נוסח הוועדה התקבל.

דן תיכון: אני עובר לסעיף 21 – השכלה גבוהה.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה בקריאה שנייה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 21 – השכלה גבוהה, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף התקבל בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 22 – משרד לענייני דתות.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 22 – משרד לענייני דתות, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

חגי מירום: אדוני ישים לב רגע לג'ומס.

חגי מירום: אפשר לקצר – – –

דן תיכון: חבר הכנסת שחל לימד אותי פעם, שאפשר לא להסתכל ולהתרשם.

חגי מירום: לא על זה.

חגי מירום: שים לב לג'ומס, אנחנו רוצים לקצר, אם אפשר.

משה שחל: לא אמרתי כך.

דן תיכון: מה אמרת?

משה שחל: אמרתי שהיושב-ראש לא צריך לספור, אם הוא בטוח בתוצאה; הוא יכול להכריז עליה.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: כן, רבותי, אנחנו ממשיכים.

דן תיכון: סעיף 23 – משרד העבודה והרווחה.

דן תיכון: רק רגע, שב, חבר הכנסת סאלח טריף.

חיים אורון: דילגת.

חיים אורון: בעמוד 73.

דן תיכון: רק רגע, אתה רוצה שאני אחזור, כבר אישרתי.

דן תיכון: כבר אישרתי.

דן תיכון: אי-אפשר לעשות את זה.

דן תיכון: אני מצטער, רבותי, אני מדבר רק עם חבר הכנסת אורון, והצבענו.

דן תיכון: רבותי, עמוד 77 – משרד העבודה והרווחה.

דן תיכון: חבר הכנסת אורון, אתה לא אתי, כבר התעייפת.

חיים אורון: – – – מ-88 ללכת קדימה.

דן תיכון: מה זה 88?

חיים אורון: משרד העבודה והרווחה.

חיים אורון: בעמוד 89 יש הסתייגות של עמיר פרץ.

דן תיכון: כן, רבותי, בסדר.

דן תיכון: ראיתי.

דן תיכון: עמוד 89 – משרד העבודה והרווחה, הסתייגות של חבר הכנסת עמיר פרץ.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

נעמי בלומנטל: אלקטרוני, נגד, נגד, נגד.

מיכה גולדמן: אתם נגד רווחה כל החיים שלכם.

מיכה גולדמן: מתי הייתם בעד רווחה?

מיכה גולדמן: הצבעה מס' 33 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 57 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ע' פרץ לסעיף 23 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 51, נגד – 57, נמנע אחד, ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: חבר הכנסת אורון – – –

חיים אורון: – – –

דן תיכון: עד עמוד 92.

דן תיכון: של מי?

חיים אורון: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: הצבעה מס' 34 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 57 נמנעים – 1 ההסתייגות של חברת הכנסת ת' גוז'נסקי לסעיף 23 לא נתקבלה.

דן תיכון: רבותי, בעד – 47, נגד – 57, נמנע אחד.

דן תיכון: אני יכול להצביע על כל הסעיף?

דן תיכון: סעיף 23 – משרד העבודה והרווחה, לנוסח הוועדה בקריאה שנייה, אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 35 בעד סעיף 23, כהצעת הוועדה – 57 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 23 – משרד העבודה והרווחה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 57, נגד – 52, שני נמנעים.

דן תיכון: נוסח הוועדה בקריאה שנייה לסעיף משרד העבודה והרווחה התקבל.

חיים אורון: 24, את כל הסעיף.

דן תיכון: את כל הסעיף.

דן תיכון: רבותי, סעיף 24 בנוסח הוועדה, אפשר להצביע – בעד, נגד, נמנע.

דן תיכון: הצבעה מס' 36 בעד סעיף 24 – 57 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 24 – משרד הבריאות, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 57, נגד – 52, שני נמנעים.

דן תיכון: נוסח הוועדה לסעיף 24 בקריאה שנייה אושר.

חיים אורון: 25 הלאה.

דן תיכון: רק רגע, תיכף נגיע.

דן תיכון: 24 זה ארוך.

דן תיכון: סעיף 25 – תגמולים לנכים.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה?

דן תיכון: מי נגד נוסח הוועדה?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 37 בעד סעיף 25 – 67 נגד – 37 נמנעים – 6 סעיף 25 – תגמולים לנכים, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 67, נגד – 37, שישה נמנעים.

דן תיכון: נוסח הוועדה לסעיף 25 אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 26 – איכות הסביבה.

חיים אורון: – – – 107 באמצע, פורז.

אברהם פורז: – – – צער בעלי חיים.

דן תיכון: כן, רבותי, הסתייגותו של חבר הכנסת אברהם פורז – חוק צער בעלי חיים; אני עוזר לך.

דן תיכון: בעד?

דן תיכון: נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 38 בעד ההסתייגות – 40 נגד – 58 נמנעים – 6 ההסתייגות של חבר הכנסת א' פורז לסעיף 26 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 40, נגד – 58, שישה נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: משרד איכות הסביבה בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה, אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 39 בעד סעיף 26, כהצעת הוועדה – 57 נגד – 52 נמנעים – 2 סעיף 26 – משרד איכות הסביבה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 57, נגד – 52, שני נמנעים.

דן תיכון: משרד איכות הסביבה – סעיף 26 אושר בקריאה שנייה.

חיים אורון: 27 – כל הסעיף.

דן תיכון: 27 – כל הסעיף.

דן תיכון: ביטוח לאומי, על-פי נוסח הוועדה בקריאה שנייה.

דן תיכון: רבותי, מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 40 בעד סעיף 27 – 56 נגד – 50 נמנעים – 3 סעיף 27 – ביטוח לאומי, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 56, נגד – 50, שלושה נמנעים.

דן תיכון: אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: רבותי, מע"צ – סעיף 28.

דן תיכון: חבר הכנסת אורון, התעייפת?

חיים אורון: על כל הסעיף.

דן תיכון: מי לנוסח הוועדה לסעיף 28?

חיים אורון: בהרמת ידיים.

דן תיכון: מי בעד, ירים את ידו.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד, ירים את ידו.

דן תיכון: סעיף 28 – מחלקת עבודות ציבוריות – כבישים, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

חיים אורון: סעיף 29 – על כל הסעיף.

דן תיכון: 29 – משרד הבינוי והשיכון – על כל הסעיף.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את ידו.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון, נתקבל.

דן תיכון: נוסח הוועדה לסעיף 29 אושר בקריאה שנייה.

חיים אורון: סעיף 30, עמוד 119, הסתייגות של חברת הכנסת נעמי חזן.

דן תיכון: סעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה, ההסתייגות של חברת הכנסת נעמי חזן.

דן תיכון: מי בעד ההסתייגות?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 41 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 57 נמנעים – 2 ההסתייגות של חברת הכנסת נ' חזן לסעיף 30 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 47, נגד – 57, שני נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: אפשר להצביע על הסעיף כולו, חבר הכנסת אורון?

חיים אורון: כן.

דן תיכון: קריאה שנייה – סעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: בעד? נגד?

דן תיכון: להרים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 30 – המשרד לקליטת העלייה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 31 – הוצאות משק הדלק.

חיים אורון: על כל הסעיף.

דן תיכון: מי לנוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: סעיף 31 – הוצאות משק הדלק, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 32 – תמיכות במחירי מצרכי-יסוד ובייצור חקלאי.

דן תיכון: מה אתה רוצה כאן?

דן תיכון: כאן יש לך בעיות.

חיים אורון: אין לי בעיות.

דן תיכון: אין לך בעיות, אז עוברים להצבעה על כל הסעיף על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 32 – תמיכות במחירי מצרכי-יסוד ובייצור חקלאי, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 33.

חיים אורון: חבר הכנסת אבי יחזקאל.

דן תיכון: איזה עמוד?

חיים אורון: עמוד 126.

דן תיכון: רבותי, הסתייגותו של חבר הכנסת אברהם יחזקאל למשרד החקלאות.

דן תיכון: הצבעה אלקטרונית?

חיים אורון: אלקטרונית.

דן תיכון: אבי יחזקאל – הסתייגות.

דן תיכון: בעד?

דן תיכון: נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 42 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 52 נמנעים – אין ההסתייגות של חבר הכנסת א' יחזקאל לסעיף 33 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 49, נגד – 52, אין נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: אפשר להצביע על כל הסעיף?

חיים אורון: על כל הסעיף וגם על הסעיף שאחריו.

אברהם פורז: – – –

דן תיכון: חבר הכנסת פורז – שירותים וטרינריים.

אברהם פורז: – – – מאבק בכלבת.

דן תיכון: רבותי, הסתייגותו של חבר הכנסת אברהם פורז.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 43 בעד ההסתייגות – 45 נגד – 57 נמנעים – 3 ההסתייגות של חבר הכנסת א' פורז לסעיף 33 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 45, נגד – 57, שלושה נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

חיים אורון: עמוד 129 – חבר הכנסת שלום שמחון – יישובי הערבה, פיצויים.

דן תיכון: רבותי, הסתייגותו של חבר הכנסת שלום שמחון.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 44 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 56 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ש' שמחון לסעיף 33 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 48, נגד – 56, נמנע אחד.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

חיים אורון: על כל הסעיף.

דן תיכון: על כל סעיף 33 – משרד החקלאות.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 33 – משרד החקלאות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: רבותי, הסעיף התקבל על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 34 – משרד התשתיות הלאומיות.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה בקריאה שנייה, ירים את ידו.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 34 – משרד התשתיות הלאומיות, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף התקבל בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף התקבל על-פי נוסח הוועדה בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר.

חיים אורון: עמוד 134 – חבר הכנסת עמיר פרץ.

דן תיכון: עמוד 134, הסתייגותו של חבר הכנסת עמיר פרץ.

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה אלקטרונית.

דן תיכון: הצבעה מס' 45 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 59 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת ע' פרץ לסעיף 36 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 49, נגד – 59, נמנע אחד.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: רבותי, לנוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד, ירים את ידו.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 36 – משרד התעשייה והמסחר, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: נוסח הוועדה לסעיף 36 אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 37 – משרד התיירות.

חיים אורון: על כל הסעיף.

דן תיכון: מי לנוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 37 – משרד התיירות, נתקבל.

דן תיכון: נוסח הוועדה לסעיף 37 אושר בקריאה שנייה.

חיים אורון: סעיף 38 בעמוד 139 – חבר הכנסת בייגה שוחט וחבר הכנסת אהוד ברק.

דן תיכון: רבותי, סעיף 38, הסתייגות קבוצת שוחט.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 46 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 58 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' שוחט לסעיף 38 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 49, נגד – 58.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

חיים אורון: עמוד 141.

חיים אורון: חבר הכנסת עמיר פרץ – מאבק באבטלה.

דן תיכון: רבותי, הסתייגותו של חבר הכנסת עמיר פרץ.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 47 בעד ההסתייגות – 49 נגד – 57 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת ע' פרץ לסעיף 38 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 49, נגד – 57, שני נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: סעיף 38.

דן תיכון: כבר אפשר להצביע?

חיים אורון: כן.

דן תיכון: ידני.

דן תיכון: מי בעד סעיף 38 על-פי נוסח הוועדה, ירים את ידו.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 38 – תמיכות בענפי משק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 39 – משרד התקשורת.

דן תיכון: חבר הכנסת אורון, אתה מדבר אתי או עם חבר הכנסת רן כהן?

חיים אורון: עמוד 143 למעלה.

חיים אורון: קבוצת סיעת מד"ע-רע"ם.

דן תיכון: קבוצת סיעת מד"ע-רע"ם, הסתייגות למשרד התקשורת.

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 48 בעד ההסתייגות – 51 נגד – 54 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מד"ע-רע"ם לסעיף 39 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 51, נגד – 54.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: מה אתה רוצה עכשיו?

קריאות: – – –

דן תיכון: רבותי, משרד התקשורת, סעיף 39 על-פי נוסח הוועדה, בקריאה שנייה, בהרמת ידיים.

דן תיכון: מי בעד? תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 39 – משרד התקשורת, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף התקבל, על-פי נוסח הוועדה, בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 40 – תחבורה, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 40 – תחבורה, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף התקבל על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 41 – משק המים.

חיים אורון: – – –

דן תיכון: לא ייאמן פשוט.

דן תיכון: סעיף 41, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

חיים אורון: – – –

דן תיכון: מה, התעוררת?

דן תיכון: סובסידיה למים.

אריה מכלוף דרעי: – – –

דן תיכון: איזה?

חיים אורון: מד"ע-רע"ם.

דן תיכון: מד"ע-רע"ם.

דן תיכון: רבותי, מי בעד ההסתייגות של מד"ע-רע"ם?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 49 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 57 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מד"ע-רע"ם לסעיף 41 לא נתקבלה.

אופיר פינס-פז: אתם גזענים.

אופיר פינס-פז: קואליציה גזענית.

דן תיכון: בעד – 48, נגד – 57, אין נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: אנחנו עוברים להצבעה ידנית.

דן תיכון: סעיף 41 – משק המים, בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: אפשר להרים את היד.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 41 – משק המים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: נוסח הוועדה לסעיף 41 נתקבל.

דן תיכון: סעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה בקריאה שנייה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון, נתקבל.

דן תיכון: נוסח הוועדה לסעיף 42 התקבל, רבותי.

חיים אורון: 43, 44, 45, 46, 47, 51, 52, 53, 54, 55, 57.

חיים אורון: עד 57.

דן תיכון: 43 עד 67.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: עד 57.

דן תיכון: עד 57, על-פי נוסח הוועדה, עם התיקונים, רבותי.

דן תיכון: מי בעד, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיפים 57-43, עם התיקונים, נתקבלו.

דן תיכון: הסעיפים התקבלו בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: עד 57.

דן תיכון: תן לי עכשיו לרוץ.

חיים אורון: – – –

דן תיכון: רק רגע.

דן תיכון: 58.

חיים אורון: 58.

חיים אורון: ההסתייגות של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

דן תיכון: 58 אין.

חיים אורון: תצביע.

דן תיכון: סעיף 58 על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד בקריאה שנייה?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 58 – בתי-חולים ממשלתיים, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 60.

חיים אורון: ההסתייגות של מד"ע-רע"ם – הצבעה אלקטרונית.

דן תיכון: באיזה עמוד?

קריאה: עמוד 172.

דן תיכון: רבותי, עמוד 172, הסתייגות קבוצת סיעת מד"ע-רע"ם.

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 50 בעד ההסתייגות – 46 נגד – 55 נמנעים – אין ההסתייגות של קבוצת סיעת מד"ע-רע"ם לסעיף 60 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 46, נגד – 55, אין נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: אפשר להצביע על כל הסעיף?

קריאה: – – –

דן תיכון: סעיף 60 – חינוך ותרבות, על-פי נוסח הוועדה בקריאה שנייה.

דן תיכון: מי בעד, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 60 – חינוך ותרבות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: סעיף 60 – חינוך ותרבות, אושר בקריאה שנייה.

מאיר שטרית: 67.

דן תיכון: 67 – בריאות.

דן תיכון: לנוסח הוועדה, מי בעד, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 67 – בריאות, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה, לפי נוסח הוועדה.

חיים אורון: ל-79, ההסתייגות של סיעת מרצ – הצבעה אלקטרונית.

דן תיכון: רק רגע, מה עם 70?

מאיר שטרית: סעיף 70, עמוד 179.

דן תיכון: סעיף 70, עמוד 179, קבוצת מרצ.

דן תיכון: מי בעד ההסתייגות שלה?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: הצבעה מס' 51 בעד ההסתייגות – 47 נגד – 57 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת סיעת מרצ לסעיף 70 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 47, נגד – 57, נמנע אחד.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: סעיף 70 על-פי נוסח – – –

חיים אורון: עמוד 188.

חיים אורון: ההסתייגות של חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: בנייה להשכרה.

דן תיכון: עמוד 188, בסוף סעיף 70, הסתייגות תמר גוז'נסקי – בעד, נגד.

דן תיכון: הצבעה מס' 52 בעד ההסתייגות – 44 נגד – 56 נמנעים – 3 ההסתייגות של חברת הכנסת ת' גוז'נסקי לסעיף 70 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 44, נגד – 56, שלושה נמנעים.

דן תיכון: רבותי – – –

חיים אורון: עוד לא.

חיים אורון: עמוד 180, עוד לא הצביעו על ההסתייגות של בייגה שוחט על בניית הוסטלים.

דן תיכון: רבותי, דף 180.

דן תיכון: הסתייגות קבוצת שוחט.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 35 בעד ההסתייגות – 48 נגד – 57 נמנעים – 1 ההסתייגות של קבוצת חבר הכנסת א' שוחט לסעיף 70 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 48, נגד – 57, נמנע אחד.

דן תיכון: אני יכול להצביע על הסעיף כולו?

חיים אורון: כן.

דן תיכון: רבותי, סעיף תקציבי 70 – שיכון, על-פי נוסח הוועדה בקריאה שנייה.

דן תיכון: מי בעד, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 70 – שיכון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: סעיף 70 התקבל על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 72, נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 72 – חקלאות, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 73 – מפעלי מים, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 73 – מפעלי מים, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

תמר גוז'נסקי: דילגת על 76.

דן תיכון: עכשיו 76 – תעשייה, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 76 – תעשייה, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 78.

דן תיכון: מי בעד על-פי נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 78 – פיתוח תיירות, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: חבר הכנסת שחל מזכיר שצריך להרים את הידיים.

דן תיכון: סעיף 79.

מאיר פרוש: עמוד 191.

דן תיכון: כבר עברנו.

קריאות: – – –

קריאה: הצבענו.

דן תיכון: סעיף 79 – פיתוח התחבורה.

דן תיכון: אין הסתייגויות.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 79 – פיתוח התחבורה, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

חיים אורון: – – – הצבעה שמית.

חיים אורון: זה על הרכבת.

קריאות: – – –

חגי מירום: אלקטרונית.

דן תיכון: 80.

חיים אורון: – – –

דן תיכון: בסדר.

דן תיכון: רבותי, איזו הסתייגות?

קריאות: – – –

דן תיכון: זה לא מופיע בהסתייגויות.

דן תיכון: רבותי, סעיף 80.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה בקריאה שנייה, ירים את היד.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 80 – כבישים ומסילות ברזל, נתקבל.

דן תיכון: סעיף 80 אושר בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 81 – תקשורת, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד, ירים את היד, תודה.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 81 – תקשורת, נתקבל.

דן תיכון: נוסח הוועדה לסעיף 81 אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 83, מי בעד נוסח הוועדה?

אופיר פינס-פז: רגע, יש לי הסתייגות.

דן תיכון: קודם צריך למצוא את אופיר פינס, אני לא מוצא.

תמר גוז'נסקי: עמוד 203.

אופיר פינס-פז: הר-איתן.

דן תיכון: הסתייגות של חבר הכנסת אופיר פינס לסעיף 83.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 54 בעד ההסתייגות – 42 נגד – 53 נמנעים – 2 ההסתייגות של חבר הכנסת א' פינס-פז לסעיף 83 לא נתקבלה.

דן תיכון: בעד – 42, נגד – 53, שני נמנעים.

דן תיכון: ההסתייגות לא התקבלה.

דן תיכון: לנוסח הוועדה, סעיף 83.

דן תיכון: מי בעד, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: סעיף 83 – הוצאות פיתוח שונות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 84.

דן תיכון: אין הסתייגויות.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 84 – תשלום חובות, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר על-פי נוסח הוועדה בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 89.

דן תיכון: אין הסתייגויות.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 89 – מפעלי משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 91.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 91 – הוצאות המכון לפריון העבודה והייצור, נתקבל.

דן תיכון: סעיף 91 אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: סעיף 94.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 94 – בתי-חולים ממשלתיים, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 95, נמל יפו, הכי חשוב.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 95 – נמל יפו ונמל חדרה, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף עבר בקריאה שנייה.

דן תיכון: מתי זה ייעלם?

דן תיכון: סעיף 96.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 96 – משרד התקשורת, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

דן תיכון: קרן לבנק ישראל, עמוד 212, אין הסתייגויות, גם אין סעיף וגם אין מספר לסעיף.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: איזה סעיף זה?

קריאות: 97.

דן תיכון: סעיף 97, להוסיף בחוברות.

דן תיכון: סעיף 97 – קרן לבנק ישראל, נתקבל.

דן תיכון: סעיף 97 אושר בקריאה שנייה על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 98 – מינהל מקרקעי ישראל.

דן תיכון: מי בעד נוסח הוועדה, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיף 98 – מינהל מקרקעי ישראל, נתקבל.

דן תיכון: הסעיף אושר על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: סעיף 99 – ריבית לבנק ישראל.

דן תיכון: רבותי, ניגשים להצבעה על הסעיף על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד?

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 55 בעד סעיף 99 – 59 נגד – 46 נמנעים – 1 סעיף 99 – ריבית לבנק ישראל, נתקבל.

דן תיכון: בעד – 59, נגד – 46, נמנע אחד.

דן תיכון: הסעיף אושר על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

דן תיכון: רבותי, אנחנו ממשיכים, חוק התקציב לשנת הכספים 1998– – –

חגי מירום: רגע – – –

דן תיכון: אנחנו מצביעים בקריאה שנייה על הצעת חוק התקציב.

דן תיכון: לשם החוק אין – – –

חגי מירום: בקריאה השלישית אנחנו מבקשים הצבעה שמית.

דן תיכון: בסדר, בוודאי.

דן תיכון: אולי נוותר על כל ההסתייגויות שנותרו בהצעת חוק התקציב לשנת הכספים 1998?

חגי מירום: כן.

דן תיכון: הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 1998, בקריאה שנייה, סעיפים 1 עד 9, על-פי נוסח הוועדה.

דן תיכון: מי בעד, ירים את היד.

דן תיכון: מי נגד?

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: סעיפים 9-1 נתקבלו.

דן תיכון: סעיפים 1 עד 9 של הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 1998 אושרו בקריאה שנייה.

דן תיכון: רבותי, לא נתקבלה אף הסתייגות, נכון?

קריאה: נכון.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה שמית – – –

חיים אורון: אני לא בטוח שהצבענו על החוברת הזאת.

דן תיכון: איזה?

דן תיכון: על זו הצבענו עכשיו.

חיים אורון: אחרי שהורידו את 500 מיליון השקל בקצבאות הילדים, הם דילגו פה.

דן תיכון: זו הקריאה השלישית, חבר הכנסת אורון, אני מצטער.

חיים אורון: קריאה שלישית?

דן תיכון: זו הקריאה השלישית.

דן תיכון: מה לעשות?

דן תיכון: זה חוק התקציב.

דן תיכון: אנחנו ניגשים להצבעה שמית על הצעת התקציב לשנת הכספים 1998 בקריאה שלישית.

דן תיכון: הצבעה שמית.

מאיר שטרית: אין הסתייגויות.

דן תיכון: אין הסתייגויות.

דן תיכון: שאלתי.

דן תיכון: חזור למקום, נרדמת.

דן תיכון: אדוני המזכיר, נא לקרוא את השמות.

דן תיכון: קריאה שלישית – חוק התקציב.

א' האן: (קורא בשמות חברי הכנסת) יולי-יואל אדלשטיין – בעד.

א' האן: רפאל אדרי –

משה שחל: חברי הכנסת המוסלמים צריכים – – – שיקראו את השמות שלהם.

דן תיכון: רק רגע.

דן תיכון: יש בקשה של חברי הכנסת המוסלמים.

דן תיכון: תקרא בשמותיהם.

דן תיכון: אתם מסכימים להצבעה אלקטרונית?

דן תיכון: חבר הכנסת אורון, איפה אתה?

חגי מירום: יש הסכמה.

דן תיכון: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה אלקטרונית.

דן תיכון: כולם, נא לשבת.

חגי מירום: לא, הצבעה שמית, ביקשנו קודם.

דן תיכון: אם כך, לא הסכמתם.

דן תיכון: אני חוזר: ההצבעה – – – כל אחד צועק כאן.

דן תיכון: חבר הכנסת אורון, מה לעשות, הדיחו אותך בסוף.

חגי מירום: לא הדיחו.

דן תיכון: רבותי, כל אלה שצריכים להתפלל מנחה ולצום, המזכיר יקרא את שמותיהם בתחילת ההצבעה השמית.

יאיר לוי: כולם צריכים להתפלל מנחה.

קריאות: – – –

חיים דיין: רוצים להתפלל מנחה.

דן תיכון: רבותי, רק המוסלמים.

דן תיכון: חבר הכנסת מירום.

דן תיכון: הצבעה אלקטרונית, רבותי.

דן תיכון: הצעת התקציב לשנת הכספים 1998, בקריאה שלישית.

דן תיכון: כולם, נא לשבת.

דן תיכון: רבותי, אנחנו ניגשים להצבעה בקריאה שלישית: הצעת התקציב וחוק התקציב לשנת הכספים 1998, בקריאה שלישית.

דן תיכון: הצבעה אלקטרונית – בעד, נגד, אפשר להצביע.

דן תיכון: הצבעה מס' 56 בעד – 58 נגד – 52 נמנעים – 1 התקציב לשנת הכספים 1998 וחוק התקציב לשנת הכספים 1998, התשנ"ח–1998, נתקבלו.

דן תיכון: בעד – 58, נגד – 52, נמנע אחד.

דן תיכון: הצעת התקציב וחוק התקציב לשנת הכספים 1998 אושרו ויוצאים לדרך.

דן תיכון: תודה רבה לכל אלה שעזרו לי.

דן תיכון: הפסקה לעשר דקות.

דן תיכון: לפני כן, תודה לעובדי הכנסת על המאמץ הגדול שכולם עשו, לרבות משמר הכנסת, ולא אמנה אותם.

דן תיכון: הפיצוי בוא יבוא.

דן תיכון: תודה רבה לכם.

דן תיכון: (הישיבה נפסקה בשעה 16:59 ונתחדשה בשעה 17:16.

דן תיכון: )

רפאל אדרי: חברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הישיבה ומשנים במקצת את סדר-היום.

רפאל אדרי: נתחיל בתשובות על שאילתות שיינתנו בכנסת היום, יום שני, 5 בינואר, על-ידי אדוני שר התיירות.

רפאל אדרי: אנא ממך, השב על שאילתא מס' 1638, של חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה.

רפאל אדרי: חבר הכנסת ש' הלפרט שאל את שר התיירות ביום כ"ה בתמוז התשנ"ז (30 ביולי 1997): בחוברת שהופקה על-ידי משרד התיירות ועיריית ירושלים, ובתחילתה ברכת שר התיירות, מומלץ על סיורים שונים לתיירים בירושלים.

רפאל אדרי: בעמוד 12 מופיעה המלצה לסייר במרכז הירושלמי ללימודי המזרח הקרוב – אוניברסיטת בריגהם-יאנג, ולמעשה זה סיור בכנסייה המורמונית.

רפאל אדרי: רצוני לשאול: 1.

רפאל אדרי: האם ידוע למשרד שמדובר בהמלצה לסיור בגוף מיסיונרי פעיל?

רפאל אדרי: 2.

רפאל אדרי: האם שוקלים להפסיק סיורים אלה, וכן את הפרסומים על סיורים במוסדות מיסיונריים?

משה קצב: אדוני היושב-ראש, הנני מתכבד להשיב על השאילתא של חבר הכנסת שמואל הלפרט.

משה קצב: 1.

משה קצב: למשרד התיירות אין מידע כי אוניברסיטת בריגהם-יאנג מקיימת פעילות מיסיונרית.

משה קצב: אין למשרד התיירות ראיות כי במקום מתבצעת לכאורה עבירה, ולכן אינני יכול לאשר אם יש יסוד למנוע את הפרסום.

משה קצב: 2.

משה קצב: חוברת האירועים החודשית מופקת בשיתוף עם עיריית ירושלים – מחלקת התיירות, בעברית ובאנגלית.

משה קצב: מטרת החוברת הינה מסירת מידע לתיירים בני כל הדתות מחוץ-לארץ ומישראל; היא מיועדת לתייר ומפורסמים בה רשימת אירועים, מוזיאונים ואתרים שיש בהם עניין תיירותי.

משה קצב: משרד התיירות ממליץ לבקר באתר כחלק ממסלולי הסיור שמעניינים את התייר בירושלים.

משה קצב: לא ניתן, וגם לא סביר, להוציא את כל הכנסיות וכל המוסדות הלא-יהודיים ממסלול הסיור עבור תיירים נוצרים.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני השר.

רפאל אדרי: שאלה נוספת לחבר הכנסת שמואל הלפרט.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה.

שמואל הלפרט: אדוני שר התיירות, כולם יודעים שאוניברסיטת בריגהם-יאנג שייכת לכנסייה המורמונית.

שמואל הלפרט: מתבצעת שם פעילות מיסיונרית.

שמואל הלפרט: אני מאוד מתפלא, אף שכל אחד בירושלים יודע, דווקא למשרד התיירות הדבר הזה לא ידוע.

משה קצב: ידידי חבר הכנסת שמואל הלפרט, בחוברת יש מידע על אתרים שמעניינים את ציבור הצליינים, ציבור המבקרים הנוצרים.

משה קצב: אנחנו מברכים את המבקרים בארץ.

משה קצב: הם באים לכאן למטרות דתיות.

משה קצב: אנחנו חרתנו על דגלנו את חופש הפולחן.

משה קצב: אם מתבצעת איזו פעילות מיסיונרית על-ידי האוניברסיטה המסוימת הזאת, הרי שאתה ודאי יודע מה האמצעים כדי לפעול בתגובה.

משה קצב: בכל אופן, אני כשר התיירות לא יכול שלא לברך את ציבור הצליינים הנוצרים שרוצה לבקר באתרים המקודשים לדת הנוצרית.

רפאל אדרי: תודה, אדוני השר.

רפאל אדרי: בבקשה, אדוני חבר הכנסת שמואל הלפרט.

שמואל הלפרט: אדוני שר התיירות, האם אינך חושב שעל-ידי עידוד ביקורים במוסדות מיסיונריים אתה ומשרד התיירות נותנים עידוד לפעילות מיסיונרית בארץ?

משה קצב: חלילה וחס.

משה קצב: משרד התיירות לא ייתן יד לשום פעילות מיסיונרית, ומובן שאנחנו איננו חלק מזה.

משה קצב: אנחנו נתנו ברכה לתיירים נוצרים שמבקרים באתרים המקודשים לנצרות.

משה קצב: מובן שאנחנו שוללים כל פעילות מיסיונרית.

משה קצב: חבר הכנסת פ' בדש שאל את שר התיירות ביום כ"ה בתמוז התשנ"ז (30 ביולי 1997): ממשלת ישראל השקיעה עשרות מיליוני דולרים בבניית מלונות באזור עין-בוקק, אך לא דאגה לפיתוח האזור מבחינת תשתית ושירותים מינימליים כמו כבישים, מדרכות ותאורה.

משה קצב: גם השיווק בארץ ובעולם אינו מספיק.

משה קצב: רצוני לשאול: 1.

משה קצב: מדוע הפסיקה המדינה להשקיע בפיתוח האזור?

משה קצב: 2.

משה קצב: מדוע לא מעודדים הגופים המוסמכים מגורי עובדים במקום ומאלצים אותם לנסוע לבתיהם בדימונה, בערד והסביבה, דבר הגורם הוצאות רבות למעסיקים?

משה קצב: 3.

משה קצב: מה ייעשה בנדון?

משה קצב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משה קצב: הפיתוח באזור – המדינה לא הפסיקה להשקיע בפיתוח האזור.

משה קצב: אף שתקציב הפיתוח של משרד התיירות קוצץ ב-50% בהשוואה לשנת 1995, המשרד תקצב הקמת סולריום בסך של כ-8 מיליוני שקלים.

משה קצב: המיזם בוצע במלואו ונחנך השנה.

משה קצב: המשרד מימן מערך הגנה של חופי עין-בוקק וחמי-זוהר בסך של כ-30 מיליון שקל.

משה קצב: המשרד נערך לקראת תכנון שלב ב' של מפעל ההגנה כנגד עליית המפלס של בריכת מפעלי ים-המלח.

משה קצב: נוסף על כך מבצעת החברה לפיתוח התיירות בים-המלח בע"מ, חברת פיתוח של המשרד, תוכנית מקיפה של פיתוח תשתיות.

משה קצב: אין הפסקה בפיתוח התשתיות.

משה קצב: יש לזכור, כי התקדמות בעבודות כגון כבישים ומדרכות אפשרית רק לאחר גמר תשתיות תת-קרקעיות ובהתאם לקצב בניית המלונות.

משה קצב: להלן דוגמאות של עבודות שבוצעו על-ידי החברה לפיתוח התיירות בים-המלח: א.

משה קצב: פארק התמרים, לרבות במה לאירועים, מערכת תאורה, הצללה וכו'; ב.

משה קצב: טיילת נופית המחברת את עין-בוקק וחמי-זוהר, לרבות תאורה, ספסלי ישיבה, עצים וצמחייה; ג.

משה קצב: מתקנים שונים בחוף הציבורי של עין-בוקק, הקמת חוף ציבורי נפרד לציבור הדתי עם הפרדת המתקנים בין גברים לבין נשים, הקמת מבנה שירותים בחוף הציבורי של חמי-זוהר; ד.

משה קצב: שיקום הטיילת של חמי-זוהר, שיקום מפרץ החנייה ותחנת האוטובוסים בחמי-זוהר; ה.

משה קצב: הרחבת מכון הטיהור באזור והקמת תחנות ביוב ושאיבה.

משה קצב: יש להוסיף, כי מע"צ מסיימת את העתקת הכביש הארצי, כביש 90, כך שחלק מהכביש המקורי הופך להיות כביש פנימי.

משה קצב: האמור לעיל אינו כולל את פיתוח התשתיות התת-קרקעיות המבוצע על-ידי החברה לפיתוח ים-המלח, כגון: צנרת ביוב, צנרת מים, חשמל, טלפון וכו'.

משה קצב: על-פי תוכנית הפיתוח של החברה יגיע היקף עבודות התשתית שתבצע החברה לסך של כ-20 מיליון שקל ב-1997, ולסך של כ-25 מיליון שקל ב-1998.

משה קצב: 2.

משה קצב: מגורי עובדים – הנושא אינו בתחום סמכותו של משרד התיירות, אם כי המשרד מודע לבעיה.

משה קצב: יזמנו בעבר מפגשים שונים עם המועצה האזורית ומשרדי הממשלה הרלוונטיים – משרד השיכון ומשרד הפנים.

משה קצב: הועלו רעיונות שונים, דוגמת הפיכת נווה-זוהר ליישוב שיתפקד כמרכז שירותים, עם מרכז מגורי עובדים.

משה קצב: משרד התיירות היה גם מוכן לראות בהשקעות בבניית מגורי עובדים השקעות שיקנו זכאות למעמד של מפעל מאושר, לרבות מענקי השקעות על חשבון תקציב הפיתוח של המשרד.

משה קצב: הצעתנו נפסלה על-ידי משרד האוצר ומרכז ההשקעות.

משה קצב: הנושא טרם נפתר, לצערנו, ומשרד התיירות ימשיך ללחוץ על המשרדים הנוגעים בדבר – משרד האוצר, משרד השיכון ומשרד הפנים – כדי שיימצא פתרון הולם לבעיה.

משה קצב: חבר הכנסת ח' אורון שאל את שר התיירות ביום י"ח בכסליו התשנ"ח (17 בדצמבר 1997): לאחרונה פרסמה הממשלה סיווג חדש לאזורי עדיפות לאומית לתיירות.

משה קצב: לפי המצב החדש יורד הסיווג של אילת, הכינרת, הגליל והנגב, ועולה הסיווג של הגולן ויש"ע.

משה קצב: רצוני לשאול: 1.

משה קצב: מה הוא ההיגיון הכלכלי העומד מאחורי החלטה זו? 2.

משה קצב: מה היא המשמעות הכספית של העלאת הסיווג לאזורי יש"ע והגולן?

משה קצב: 3.

משה קצב: האם מדיניות הממשלה היא תוצאה של עודף בתיירות או צפי נמוך מאוד לתיירות בעתיד הקרוב?

משה קצב: 2-1.

משה קצב: מפת העדיפויות הלאומית בתיירות מבטאת למעשה את התאמתה של המפה למדיניות הפיתוח של משרד התיירות ולצורכי ענף התיירות.

משה קצב: המפה הוכנה על-פי החלטת הממשלה מיום 7 ביולי 1996.

משה קצב: השינויים בהטבות נובעים, בין השאר, מהסיבות האלה: א.

משה קצב: אילת – עד כה אישרנו הקמת 14,000 חדרי מלון באילת, ואין צורך בשלב זה בעידוד בניית חדרי מלון נוספים.

משה קצב: ב.

משה קצב: אזור הנגב – מעמדו של אזור זה, בניגוד לאמור בשאילתא, לא שונה, למעט העיר באר-שבע.

משה קצב: אשר לשינוי בעיר באר-שבע – היה צמצום בהטבות להקמת בתי-מלון עממיים, מאזור פיתוח א' לאזור פיתוח ב'.

משה קצב: הסיבה לשינוי החלקי המסוים היתה חוסר העניין שגילו משקיעים לאורך השנים בהקמת מלונות בעיר.

משה קצב: על אף העובדה שהעיר נהנתה במשך שנים ארוכות ממעמד של אזור פיתוח א', הוקם בה בעשר השנים האחרונות רק מלון אחד, ואנו היינו סבורים כי את ההטבות עדיף לתת למקומות בעלי פוטנציאל תיירותי שיש בהם התעניינות של משקיעים.

משה קצב: אף-על-פי-כן, גורמי משרדי התיירות והאוצר נתבקשו לדון בהעלאת הסיווג לאזור פיתוח א' לבאר-שבע, לצפת ולחיפה.

משה קצב: ג.

משה קצב: הכינרת והגליל – בניגוד להגדרה הסוחפת בשאילתא, ההטבות בגליל נשארו ללא שינוי באזורים הבאים: רצועת הכינרת – לרבות העיר טבריה עצמה, גליל עליון צפוני, מערב גליל עליון – לרבות עכו, גליל מערבי תחתון, נצרת – למעט הסיוע להקמת בתי-מלון מפוארים.

משה קצב: השינוי היחיד בגליל היה באזור סובב-כינרת – רצועת הכינרת עצמה נשארה ללא שינוי – ובאזור הגליל העליון הדרומי, למעט סיוע לבתי-מלון מפוארים, מאזור ב' לג', ולבתי-מלון עממיים, מא' לב'.

משה קצב: אזורים אלו עומדים בעדיפות שנייה לעומת רצועת סובב-כינרת ונצרת, החשובות יותר לצליינות, ואזורי קו העימות בגליל העליון והמערבי.

משה קצב: לפי מיטב ידיעתנו ועל-פי הבדיקות שערכנו, בנצרת הביקוש יהיה בעיקר לבתי-מלון של עד ארבעה כוכבים.

משה קצב: בתי-מלון מפוארים אין להם ביקוש בעיר נצרת.

משה קצב: גם כאן העדפנו לתת את ההטבות לבתי-מלון מפוארים באותם אזורים מבוקשים.

משה קצב: מעמד הפרויקטים התיירותיים בגולן וביש"ע, מבחינה פורמלית ותקציבית, לא שונה, מאחר שגם בעבר, לרבות בקדנציה הקודמת, פרויקטים תיירותיים שאושרו קיבלו הטבות זהות לאלו של אזור פיתוח א', אף שהאזור כולו לא הוגדר כאזור פיתוח.

משה קצב: לאור זאת, אין שום משמעות תקציבית לקביעת אזורים אלו כאזור פיתוח א'.

משה קצב: עדיין אין, לצערנו, ביקוש רב-היקף לבניית מלונות באזורים אלו.

משה קצב: 3.

משה קצב: מדיניות הממשלה בקביעת אזורי הפיתוח התיירותיים מבטאת את התחזיות של משרד התיירות לשנת 2000 ולשנים שאחריה, תוך מתן עדיפות לירושלים, סובב-כינרת, הגליל, בחלקו הגדול, לרבות נצרת, ובהתחשב במגבלות התקציביות שבהן נתונה הממשלה, לרבות משרדי, שבגללן נאלץ המשרד להתמקד רק באזורים בעלי פוטנציאל תיירותי.

רפאל אדרי: תודה, אדוני השר.

רפאל אדרי: שאלה נוספת לחבר הכנסת חיים אורון.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה.

חיים אורון: אדוני השר, מתוך התשובה והפירוט של האזורים והמלונות מסוג כזה ומסוג אחר, אי-אפשר להתעלם מהעובדה, שהאזורים היחידים שיש להם מאפיין גיאוגרפי אחיד וכולל, והם שניהם אזור פיתוח א', גם למלונאות, הם אזורי יהודה ושומרון ורמת-הגולן.

חיים אורון: סך כל המשאבים מוגבל, וכאשר נותנים יותר למקום אחד, נותנים פחות למקום אחר.

חיים אורון: זו בדיוק השאלה: אם יש הגדרה גיאוגרפית, למה היא נכונה רק לגבי הגדה המערבית ורמת-הגולן?

חיים אורון: אם ההגדרה היא נקודתית – יפעילו את ההגדרה הנקודתית גם בגדה המערבית וברמת-הגולן, על-פי אותם קריטריונים.

חיים אורון: אבל עובדה היא, שפה אושר אזור גיאוגרפי שלם, ואילו פה אושרו מקומות במקום כזה או אחר.

חיים אורון: לפחות לגבי באר-שבע אני יודע, מתוך דיבורים של קברניטי העיר, שהעובדה שרמת העדיפות ירדה תבלום אולי יזמים בעתיד.

רפאל אדרי: תודה, אדוני חבר הכנסת אורון.

רפאל אדרי: בבקשה, אדוני השר.

חיים אורון: ההחלטה לגבי יהודה ושומרון ורמת-הגולן נבעה מהחלטה כוללת שקיבלה הממשלה, שנוגעת גם לתחומי התעשייה ולתחומים נוספים, לרבות התיירות, שעליהם הוכרז כעל אזורי פיתוח א'.

חיים אורון: אני מדגיש שגם בקדנציה הקודמת, בתקופת כהונתה של הממשלה הקודמת, אישרו הטבות ברמה של אזור פיתוח א' למלונות ביהודה, בשומרון וברמת-הגולן.

חיים אורון: אם יתברר במשך הזמן שאין ביקושים להשקעות, אז אחד מן השניים, או שני הדברים גם יחד: ראשית, אין בעצם חשש שתקציבים ילכו לאותם יישובים, לפי השקפת עולמך; שנית, אנחנו נדון מחדש במפת סיווג אזורי פיתוח לתיירות ליהודה ושומרון ולרמת-הגולן.

רפאל אדרי: תודה, אדוני השר.

רפאל אדרי: חבר הכנסת ע' זיסמן שאל את שר התיירות ביום י"ח בכסליו התשנ"ח (17 בדצמבר 1997): פורסם שוועדת ההשקעות של משרדך אישרה מענקים בהיקף של 91 מיליון ש"ח, בהם לשני מלונות פאר ברמת חמישה כוכבים – 56.3 מיליון.

רפאל אדרי: רצוני לשאול: 1.

רפאל אדרי: מדוע מסייע משרדך לרשתות מלונאות בין-לאומיות מבוססות, אשר אינן זקוקות לסיוע זה? 2.

רפאל אדרי: מה היא התועלת שצומחת למשק הישראלי מהסיוע שמעניק משרדך לבניית בתי-מלון בכלל ושל רשתות יוקרתיות בפרט?

רפאל אדרי: 3.

רפאל אדרי: מדוע מסייע משרדך לעסק שהוא רווחי בפני עצמו?

משה קצב: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

משה קצב: משרד התיירות עושה מאמצים מיוחדים לעודד כניסת רשתות ניהול בין-לאומיות לניהול פרויקטים בישראל וגם להשקעות, על מנת לחזק את מעורבותן בשוק הישראלי.

משה קצב: חשיבותן של רשתות הניהול הבין-לאומיות רבה במיוחד, כי הצטרפותן משפרת את תדמיתנו כיעד תיירות בשוק העולמי, ועם הצטרפותן נכנסים המלונות הישראליים למערכות שיווק בין-לאומיות מסועפות, ולעשרות אלפי סוכנויות נסיעה ברחבי העולם ניתנת האפשרות של שיווק ומכירה ישירה של שוק התיירות הישראלי.

משה קצב: 2.

משה קצב: רווחיותם של הפרויקטים המלונאיים בישראל גבולית, והאלטרנטיבות העומדות בפני המשקיעים אטרקטיביות הרבה יותר.

משה קצב: הסיוע הניתן על-ידי הממשלה להקמת מלונות, כמו מפעלי תעשייה, מאפשר למשקיעים לשפר במידה מסוימת את הרווחיות הגבולית, ולמעשה המשמעות היא השתתפות הממשלה בסיכון הכלכלי להשקעותיהם.

משה קצב: 3.

משה קצב: הסיוע הניתן במסגרת החוק לעידוד השקעות הון, הקריטריונים שלפיהם מאשרים הם התרומה של הפרויקט לכלכלת המדינה במונחים של הכנסות צפויות במטבע זר, יצירת מקומות תעסוקה, התרומה לאזורי פיתוח וכו'.

משה קצב: במקרים הספציפיים שבהם אישר משרד התיירות את מתן הסיוע מדובר בשתי חברות בין-לאומיות מהשורה הראשונה בעולם.

משה קצב: רשת "ארבע העונות" היא מהיוקרתיות ברשתות הניהול הבין-לאומיות הפועלות ברחבי העולם, רשת "אקור" היא מהגדולות בעולם, ומדינת ישראל מתברכת בכך ששתי רשתות אלו בחרו להיכנס להשקעות ולניהול בישראל.

משה קצב: יש בכך ביטוי של אמון שהם רוחשים ליעד הישראלי.

רפאל אדרי: אני מבקש להודות לך, אדוני שר התיירות, על תשובותיך.

משה קצב: תודה.

משה קצב: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

רפאל אדרי: אנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק משפחות חד-הוריות (תיקון מס' 2), קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רפאל אדרי: יציג את החוק יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת מקסים לוי.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הריני מתכבד להביא לאישור הכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית את הצעת חוק משפחות חד-הוריות (תיקון מס' 2), התשנ"ח–1997.

מקסים לוי: חוק משפחות חד-הוריות אושר בכנסת בשנת 1992, ולפיו ניתנו למשפחות חד-הוריות הטבות שונות בתחומי ההכשרה המקצועית, מעונות-היום, הבטחת הכנסה וכן תשלום מענק לימודים עבור הילדים, המשולם על-ידי המוסד לביטוח לאומי בתחילת כל שנת לימודים.

מקסים לוי: החוק נועד לעזור להורה יחיד, דהיינו, למי שאינו נשוי ואין לו אדם אחר הידוע בציבור כבן-זוגו.

מקסים לוי: בתיקון לחוק שהתקבל ב-1994 נקבע, שהגדרת הורה יחיד תכלול גם אוכלוסיות אחרות: מי שחי בנפרד מבן-זוגו, עגונה ועולה חדש שבן-זוגו לא עלה לארץ.

מקסים לוי: במהלך הפעלת החוק התברר, שהסייג שאין לאדם בן-זוג הידוע בציבור כבן-זוגו, כתנאי להכרה בו כהורה יחיד, הושמט בתיקון האמור.

מקסים לוי: הצעת החוק המונחת בפניכם מטרתה להבהיר כי הורה יחיד ייחשב, בכל המקרים, רק הורה שאין לו בהווה בן-זוג ואין לו גם אדם אחר הידוע בציבור כבן-זוגו.

מקסים לוי: לחוק יש הסתייגויות.

מקסים לוי: אבקש לדחות את ההסתייגויות ולאשר את החוק בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת מקסים לוי, על הצעת החוק, אני חושב שהיא נחוצה.

רפאל אדרי: אני מבקש להזמין את חבר הכנסת אפי אושעיה.

רפאל אדרי: לך, אדוני, שתי הסתייגויות לתיקון מס' 2 לחוק משפחות חד-הוריות.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההסתייגויות הן טכניות.

אפי אושעיה: אני, כמובן, אהיה בעד החוק ולא אנצל את הזמן שעומד לרשותי.

אפי אושעיה: אבקש רק להעיר הערות אחדות בקשר לכמה עניינים.

אפי אושעיה: ראשית אתייחס לעובדה שהחוק כתוב בלשון זכר, אבל הוא חל בוודאי גם על נשים.

אפי אושעיה: על-פי החוק גבר שמאמץ ילד, ויש מקרים כאלה, יעמדו לזכותו הזכויות שיש לאשה המאמצת ילד או עומדת לאמץ ילד כמשפחה חד-הורית.

אפי אושעיה: אותו דבר יהיה גם לגבי גברים.

אפי אושעיה: אני לא בטוח שהחברים הדתיים היו כל כך בעד העניין הזה.

אפי אושעיה: אבל אני חושב שיש פה שוויון, ועליו אני מבקש לברך.

אפי אושעיה: אני מבקש להתייחס לסעיף 1(2), הקובע ש"אין לו בן-זוג אחר".

אפי אושעיה: אני יודע שאל יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, וגם אלי, כחבר הוועדה, מגיעות תלונות רבות על כך שהחוקרים של הביטוח הלאומי, שבדרך כלל עושים עבודה יוצאת מן הכלל, מתעמרים, מתעללים, עוקבים ובולשים אחר נשים, בעיקר, בטענות שונות ומשונות לגבי בני-זוג.

אפי אושעיה: במה דברים אמורים?

אפי אושעיה: נניח שאשה היא משפחה חד-הורית, והנה היא מצאה לה חבר לתקופה מוגבלת, אדוני היושב-ראש, והחליטה לבלות אתו כמה ימים או לילות לזמן קצר ומוקצב מראש, על-פי החלטתה, או שהיא עשתה ניסיון לחיות עם מישהו לתקופה קצרה.

אפי אושעיה: בו בזמן שהיא התחילה לחיות עם בן-הזוג הזה, או ההיפך, אם בן-הזוג החליט לחיות לתקופה קצרה עם בת-זוג, אפילו זה יכול להיות, במקרים חריגים, לבילוי של לילה אחד, הנה, בבוקר החוקר של הביטוח הלאומי עוקב, רושם, מצלם ומדווח – לבן או בת הזוג היה בן-זוג נוסף, כך שהביטוח הלאומי שולל את הזכויות המגיעות כמשפחות חד-הוריות.

אפי אושעיה: לכן, אני מנצל את ההזדמנות הזאת לפנות להנהלת הביטוח הלאומי להקל על האנשים הללו, שבלאו הכי סובלים, צריכים לגדל לבד את הילדים בבית, אלה קשיים שאנחנו כולנו מודעים להם, והנה הביטוח הלאומי בא לתקן עיוותים.

אפי אושעיה: החוק חוקק בשנת 1992, ב-1994 נעשו תיקונים, והיום באים תיקונים לגבי עגונה.

אפי אושעיה: אני רוצה לומר, שבוועדת העבודה והרווחה בראשותו של מקסים לוי, כשהנושא נדון, עמדו חברי הוועדה על הצורך בגני-הילדים, במעונות במיוחד, ועל מתן עדיפות לילדים של המשפחות החד-הוריות.

אפי אושעיה: נכון שהנושא מצוי בתקנות, אבל אני מבקש להדגיש, שמה שצריך להיות הוא לקדם את הילדים של המשפחות החד-הוריות לראש הרשימה ולתת להם עדיפות.

אפי אושעיה: זו תהיה העדפה מתקנת, שתסייע במשהו למשפחות שזקוקות לעזרה הזאת.

אפי אושעיה: תודה רבה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת אפי אושעיה, על ההסתייגויות ועל הרעיונות שלך.

רפאל אדרי: האם אדוני מבקש שנצביע על ההסתייגויות?

מקסים לוי: – – – לדבר – – –

רפאל אדרי: אני מבין, לכן אני שואל אם אדוני עומד על כך שנצביע על ההסתייגויות?

אפי אושעיה: לא, אדוני.

אפי אושעיה: אני מסיר אותן.

רפאל אדרי: אני מודה לך מאוד.

רפאל אדרי: נעבור להצבעה.

רפאל אדרי: מי לסעיף 1, כהצעת הוועדה?

רפאל אדרי: ההצבעה החלה.

רפאל אדרי: מי בעד, מי נגד?

רפאל אדרי: הצבעה מס' 57 בעד סעיף 1 – 3 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

רפאל אדרי: בעד – 3, נגד אין, נמנעים אין.

רפאל אדרי: סעיף 1, כהצעת הוועדה, אושר.

רפאל אדרי: אנחנו עוברים לסעיף 2, כהצעת הוועדה.

רפאל אדרי: מי בעד?

רפאל אדרי: מי נגד?

רפאל אדרי: ההצבעה החלה.

רפאל אדרי: הצבעה מס' 58 בעד סעיף 2 – 3 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 2 נתקבל.

רפאל אדרי: בעד – 3, נגד אין, נמנעים אין; אנחנו ארבעה, אני לא מבין, למה אנחנו שלושה?

רפאל אדרי: כל הזמן יוצא שלושה.

רפאל אדרי: אני מצביע וזה כנראה לא נקלט.

רפאל אדרי: ארבעה.

רפאל אדרי: פה-אחד, אדוני, התקבל.

רפאל אדרי: החוק אושר בקריאה שנייה פה-אחד.

רפאל אדרי: האם אדוני מסכים שנצביע בקריאה שלישית?

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני.

רפאל אדרי: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לקריאה שלישית.

רפאל אדרי: מי להצעת החוק ומי נגד?

רפאל אדרי: ההצבעה החלה.

רפאל אדרי: הצבעה מס' 59 בעד החוק – 4 נגד – אין נמנעים – אין חוק משפחות חד-הוריות (תיקון מס' 2), התשנ"ח–1997, נתקבל.

רפאל אדרי: בעד – 4, נגד אין, נמנעים אין, החוק אושר בקריאה שלישית.

רפאל אדרי: הכוונה היא לחוק משפחות חד-הוריות (תיקון מס' 2), התשנ"ח–1997.

רפאל אדרי: אדוני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מקסים לוי, אני מודה לך על היוזמה שלך ועל הצעת החוק שהגשת לנו.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת אפי אושעיה, על ההסתייגויות הענייניות שהן לטובת הציבור.

רפאל אדרי: אני מודה לשני חברי הכנסת, עזרא וריבלין, על נוכחותם – – –

ראובן ריבלין: – – –

רפאל אדרי: נוסיף את הצבעתך, אדוני.

רפאל אדרי: חבר הכנסת פורז, אנחנו מעטים, אנא הואל בטובך לאפשר לנו להמשיך.

רפאל אדרי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

רפאל אדרי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 19), התשנ"ח–1997, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

רפאל אדרי: יציג את החוק יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה.

רפאל אדרי: אדוני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מקסים לוי, אנא ממך, בבקשה.

מקסים לוי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור הכנסת בקריאה שנייה ובקריאה שלישית את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 19), התשנ"ח–1997.

מקסים לוי: המוסד לביטוח לאומי שילם בשנת 1996 כמיליון ו-800,000 קצבאות בממוצע מדי חודש, בסכום כולל של כ-250 מיליארד שקל.

מקסים לוי: הגמלאות שהמוסד מופקד על תשלומן – – –

אפי אושעיה: כמה?

מקסים לוי: כ-250 מיליארד.

אפי אושעיה: 250 מיליון.

אברהם פורז: אולי 25 מיליארד?

רפאל אדרי: זה יותר מתקציב המדינה.

רפאל אדרי: כ-25% יותר מתקציב המדינה.

אברהם פורז: אולי 25 מיליארד?

רפאל אדרי: אני בספק.

מקסים לוי: הגמלאות שהמוסד מופקד על תשלומן נועדו להבטחת הקיום השוטף של הזכאים להן בתקופות שבהן נפגע כושר ההשתכרות, כגון: בעקבות נכות, אבטלה או פטירת המפרנס במשפחה, ואולם קורה שהגמלה משולמת לזכאי באיחור.

מקסים לוי: תיקון החוק המוצע יאפשר תשלום הפרשי הצמדה למדד בכל מקרה שבו הגמלה משולמת לזכאי לאחר המועד, ונקבעו בו כללים ברורים בדבר אורך התקופה שקדמה למועד שבו הוגשה התביעה למוסד ואשר בעדה תשולם הגמלה.

מקסים לוי: לפי הדין הקיים, מי שהגיש את תביעתו באיחור ניכר זכאי כיום לגמלה בשיעור הנומינלי בלבד לגבי רוב התקופה שקדמה לתביעה, והמוסד רשאי לשלם הפרשי הצמדה רק לתקופה מוגבלת.

מקסים לוי: לעניין תקופת התשלום לתקופה שקדמה להגשת התביעה, נוהג המוסד לשלם גמלה לתקופה של שנה עד שלוש שנים שקדמו למועד שבו הוגשה התביעה למוסד.

מקסים לוי: זאת במסגרת שיקול הדעת שניתן למוסד לעניין זה בסעיף 296 לחוק הביטוח הלאומי, לעניין תקופת התשלום לתקופה שקדמה לתביעה.

מקסים לוי: עד לשנת 1994 אימץ בית-הדין הארצי לעבודה במלואם את הכללים שנקבעו במוסד לביטוח לאומי בנושא זה, ואולם בשנים האחרונות חלה תפנית בגישת בית-הדין.

מקסים לוי: ההלכה שנתגבשה בשנים האחרונות בפסיקת בית-הדין קובעת, כי כאשר מדובר בגמלה שלגביה ניתן להוכיח את קיומם של תנאי הזכאות באמצעות מסמכים בלבד – ניתן לשלמה גם לתקופה של שבע השנים שקדמו להגשת התביעה.

מקסים לוי: שינוי זה בהלכה לא הביא לפתרון הבעיה, שכן, כאמור, המוסד אינו רשאי, לפי הוראות חוק הקצבאות (פיצוי בעד איחור בתשלום), התשמ"ד–1984, לשלם תשלום פיצוי על שחיקת הגמלה אלא רק בעד תקופה של 12 חודשים.

מקסים לוי: זאת ועוד, ההלכה החדשה שנתגבשה בשנים האחרונות מבחינה בין זכות לגמלה שניתן להוכיחה באמצעות מסמכים בלבד לבין זכות לגמלאות אחרות.

מקסים לוי: הבחנה זו מכבידה על ציבור המבוטחים ועל יכולתו של המוסד לביטוח לאומי להביא לידיעתם את כללי הזכאות לגמלאות.

מקסים לוי: הצעת החוק המונחת לפניכם מסדירה את שני הנושאים האמורים.

מקסים לוי: החוק המוצע קובע כללים אחידים וברורים הן לגבי אורך תקופת התשלום הרטרואקטיבי והן לגבי הפיצוי בעד שחיקת ערך הגמלה המשולמת באיחור, אם משום שהתביעה הוגשה באיחור למוסד ואם משום שקביעת הזכאות היתה כרוכה בבירורים ממושכים.

מקסים לוי: הצעת חוק זו קובעת, שכל גמלה המשולמת על-ידי המוסד לביטוח לאומי באיחור – תשולם בתוספת הפרשי הצמדה.

מקסים לוי: עוד נקבע בהצעה, שהגמלאות ששולמו עד כה לתקופות של שנה עד שלוש שנים שקדמו למועד התביעה, ישולמו מעתה לתקופה של ארבע שנים.

מקסים לוי: לפי כללים אלה ישולמו הגמלאות בתוספת הפרשי הצמדה למדד, גם כאשר הזכאי הגיש את התביעה למוסד באיחור.

מקסים לוי: הצעה חשובה זו מבטיחה את ערכן הריאלי של הגמלאות, גם אם שולמו באיחור, ובטוחני שכל חברי הבית יתמכו באישור ההצעה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת מקסים לוי, יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, על הצעת החוק שהגשת לנו, שהיא ודאי חשובה לאזרחי מדינת ישראל.

רפאל אדרי: יש שתי הסתייגויות לחבר הכנסת אפי אושעיה.

רפאל אדרי: בבקשה, אדוני.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זו הזדמנות להודות ליושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, חבר הכנסת מקסים לוי, שפעם נוספת באה ביוזמתו שורה ארוכה של תיקונים בחוק על מנת שמצבן של האוכלוסיות החלשות במדינת ישראל ישתפר.

אפי אושעיה: אבל בזכותו של יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה אפשר בוודאי להודות גם לעוזריו הנאמנים – אפרת וכל הצוות, שנמצאים פה כרגע – על העבודה הטובה שהם עושים.

אפי אושעיה: למעשה, הצעת החוק הזאת באה לתקן עוול שנגרם במשך שנים ארוכות למקבלי דמי מזונות, הבטחת הכנסה ונפגעי גזזת, נפגעי עירוי דם, אסירי ציון וחסידי אומות העולם, ילדים יתומים, ועוד שורה ארוכה של אנשים חלשים בחברה הישראלית שזקוקים לביטוח הלאומי.

אפי אושעיה: חוק ההסדרים שהוגש לפני כמה חודשים לכנסת כלל בתוכו החלטה, שלפיה תאוחד הגבייה של הביטוח הלאומי עם מס הכנסה.

אפי אושעיה: אבל אחרי לחץ ציבורי כבד מאוד, הדיון בנושא הזה יופרד מחוק ההסדרים ויוחל למעשה בתחילת שנת 1998.

אפי אושעיה: אני רוצה לומר, שהדיון הזה צריך להתקיים אך ורק בוועדת העבודה והרווחה, לא בוועדת הכספים ולא בוועדות אחרות, על מנת שנוכל לשמור על עצמאות הביטוח הלאומי.

אפי אושעיה: שאלת האיחוד של הביטוח הלאומי עם מס הכנסה עולה מדי פעם, ואני רוצה לומר שאפקטיבית הביטוח הלאומי הוא פרוגרסיבי מאוד בתחולתו, אף שרבים מן התשלומים הם אוניברסליים.

אפי אושעיה: שלושת העשירונים הנמוכים מקבלים קרוב ל-50% מן התקבולים ומשלמים רק 2% או 3% מדמי הביטוח, בעוד שלושת העשירונים העליונים משלמים כשני-שלישים מדמי הביטוח ומקבלים רק קצת יותר מ-20%.

אפי אושעיה: למעשה, פה מתגלם הרעיון – שלם על-פי יכולתך, קבל על-פי צרכיך.

אפי אושעיה: אני טוען, ורוב אנשי הלובי החברתי טוענים – אבל אני חושב שכל האוכלוסייה הישראלית צריכה לטעון – שדרושה הפרדה מוחלטת בין הגבייה של הביטוח הלאומי לבין מס הכנסה.

אפי אושעיה: זוהי הפרדה הכרחית, מהותית וביצועית.

אפי אושעיה: יש להאט ולבטל את ההליכים הגורמים לקשרי גומלין מרובים מדי בין שתי המערכות.

אפי אושעיה: עמדה זו מבוססת על הנתונים הבאים: 1.

אפי אושעיה: הביטוח הלאומי נועד במהותו להתמודד עם הנושאים הסוציאליים באופן עצמאי.

אפי אושעיה: אנשיו הם היחידים במשק עם ידע תיאורטי ואמפירי מקיף ואופרטיבי בנושאים אלו.

אפי אושעיה: חיסול הביטוח הלאומי פירושו ניתוק המדינה מהעשירונים התחתונים במשק.

אפי אושעיה: 2.

אפי אושעיה: הביטוח הלאומי הוא הגורם היחיד אשר הצליח בשנים האחרונות להילחם ביעילות במגמת גידול העוני במדינת ישראל.

אפי אושעיה: 3.

אפי אושעיה: תהליכי הליברליזציה, החשיפה וההתייעלות הכלכלית בישראל, יחד עם שיעורי האבטלה הגבוהים יחסית, יביאו בשנים הקרובות לגידול בצרכים הסוציאליים.

אפי אושעיה: גם על-פי התקציב שאישרנו היום, אנחנו יודעים שהמשק הולך להיות במצב הרבה יותר קשה, שמספר המובטלים יגדל גם מעבר לכל דמיון שהיה לנו עד לפני שבוע.

אפי אושעיה: רק מערכת נוסח הביטוח הלאומי תוכל להתמודד ביעילות עם תוצאות מצב זה, ולכן יש לחזק מוסד זה ולא להחלישו.

אפי אושעיה: 4.

אפי אושעיה: הביטוח הלאומי מטפל בגבייה ובהוצאה לגמלאות בקבוצות החלשות באוכלוסייה, שאינן נמצאות כלל בטיפול מס הכנסה, והדוגמאות לכך רבות וכוללות את מקבלי הבטחת הכנסה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, למעשה, מקבלי הבטחת הכנסה, כל אלה שלא משלמים מס הכנסה כי הם לא מגיעים לסף המס הנדרש – כל אלה לא נמצאים במערכת של מס הכנסה.

אפי אושעיה: ועכשיו, אם יבטלו את הביטוח הלאומי, האנשים האלה ייעלמו, כך שלא ידעו לקבל את הזכויות שלהם – קשישים, רבים מן הסטודנטים והנכים וכן עוזרות הבית.

אפי אושעיה: הבדלים אלה באוכלוסיות היעד לטיפול ולגבייה מחייבים הפרדה בין המערכות.

אפי אושעיה: 5.

אפי אושעיה: הביטוח הלאומי מאופיין ברמה גבוהה של יעילות בגבייה, ולכן לא קיימת סיבה לבטלו.

אפי אושעיה: אל לנו להרוס את המוסד הסוציאלי החשוב כל כך למדינת רווחה כמו מדינת ישראל.

אפי אושעיה: תודה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת אפי אושעיה, על שתי ההסתייגויות שנימקת.

רפאל אדרי: אדוני עומד על כך שנעמיד להצבעה את ההסתייגויות?

אפי אושעיה: לא, אדוני, אני מסיר אותן.

רפאל אדרי: אני מאוד מודה לך, אדוני.

רפאל אדרי: חברי הכנסת, נעבור להצבעה על חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 19), התשנ"ח–1997, מסעיף 1 עד סעיף 20, כהצעת הוועדה.

רפאל אדרי: מי בעד ומי נגד?

רפאל אדרי: ההצבעה החלה.

רפאל אדרי: הצבעה מס' 60 בעד סעיפים 20-1 – 6 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 20-1 נתקבלו.

רפאל אדרי: בעד – 6, נגד אין, נמנעים אין.

רפאל אדרי: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 19), אושרה בקריאה שנייה.

רפאל אדרי: אדוני יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, האם אדוני מסכים שנעבור לקריאה שלישית?

מקסים לוי: כן.

רפאל אדרי: ברשות

רפאל אדרי: כם, נעבור להצבעה בקריאה שלישית על חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 19).

רפאל אדרי: מי בעד ומי נגד?

רפאל אדרי: ההצבעה החלה.

רפאל אדרי: הצבעה מס' 61 בעד החוק – 6 נגד – אין נמנעים – אין חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 19), התשנ"ח–1997, נתקבל.

רפאל אדרי: בעד – 6, נגד אין, נמנעים אין.

רפאל אדרי: חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 19), התשנ"ח–1997, אושר בקריאה שלישית.

רפאל אדרי: בהצלחה, אדוני חבר הכנסת מקסים לוי.

רפאל אדרי: אני מבקש להודות לך בשם הכנסת.

רפאל אדרי: אני בטוח שכל הנוכחים כאן מודים לך, ואזרחי מדינת ישראל ודאי מצטרפים לתודות שלנו.

רפאל אדרי: אדוני חבר הכנסת אפי אושעיה, אנחנו מודים לך על ההסתייגויות שהגשת.

רפאל אדרי: ודאי תרמת תרומה חשובה מאוד להכנת הצעת החוק הזאת.

רפאל אדרי: (קריאה ראשונה)

רפאל אדרי: אנחנו עוברים לנושא הבא והאחרון בסדר-היום של הכנסת:

רפאל אדרי: הצעת חוק מתן מידע על יכולת הפירעון של עוסק, בקריאה ראשונה, של חבר הכנסת אברהם פורז.

רפאל אדרי: יציג את החוק חבר הכנסת אברהם פורז.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני כשבועיים אישרה הכנסת בקריאה ראשונה הצעת חוק שהגישה הממשלה בדבר מסירת נתוני אשראי.

אברהם פורז: לפי סיכום שיש ביני לבין שר המשפטים, הצעת החוק הזאת, לאחר שתתאשר, אמורה להגיע יחד עם הצעת חוק מסירת נתוני אשראי לדיון משותף בוועדה משותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת החוקה, חוק ומשפט.

רפאל אדרי: ברשותך, אדוני, אני רוצה להודיע שרשימת הדוברים נעולה.

אברהם פורז: עניינה של הצעת החוק שלי פשוט, ואומר זאת בכמה משפטים.

אברהם פורז: בחוק הגנת הפרטיות ניתנה הגנה לאנשים; זה בסדר.

אברהם פורז: הסתבר – ולדעתי, לא זו היתה הכוונה – שאדם שמנהל עסק על שמו הפרטי יכול להסתתר מאחורי חוק הגנת הפרטיות, ולא יהיה אפשר למסור מידע עליו.

אברהם פורז: לדוגמה, בעל חנות רהיטים שהשיקים שלו חוזרים, ובעבר כבר נתנו לו אנשים כמה פעמים מקדמות לקנות רהיטים ובסוף הסתבר שהרהיטים לא סופקו, אי-אפשר לומר עליו, ואי-אפשר לפרסם ברבים שהוא בעל יכולת פירעון גרועה, או שאיננו אמין, משום שזה תחת הגנת הפרטיות.

אפי אושעיה: איך ייעשה הפרסום?

אברהם פורז: יש היום חברות בעולם שמתמחות במסירת נתוני אשראי.

אברהם פורז: לא מפרסמים את זה בעיתון, אלא, למשל, אם אתה הולך לעשות עסקה מסחרית, אתה יכול לפנות לאחת החברות האלה ותמורת עמלה קטנה יגידו לך: תראה, זה אחד שכבר היו לו שישה עסקים; היתה לו חנות בנהרייה, הוא סגר אותה ופשט את הרגל; היתה לו חנות בדימונה; הוא החליף את השם שלו.

אברהם פורז: הם יכולים לשלוח לך את הנתונים האלה.

אברהם פורז: היום, אם זו חברה מסחרית בע"מ, אפשר למסור לך את הנתון.

אברהם פורז: אבל אם האיש עושה את זה על שמו הפרטי, זה לא ניתן.

אברהם פורז: זה בניגוד למה שמקובל בעולם.

אברהם פורז: במקביל, חוק מסירת נתוני אשראי שמשרד המשפטים מביא לכאן אומר מי רשאי למסור את המידע.

אברהם פורז: דהיינו, לא כל אחד יכול לפתוח חברה ולתת מידע על אנשים, אלא צריכים תנאים בסיסיים על מנת להבטיח מהימנות, להבטיח מידע נכון, להבטיח את כל הדברים האלה.

אברהם פורז: זו הצעת החוק של משרד המשפטים.

אברהם פורז: שתי ההצעות האלה, שנפגשות, מה הן עושות?

אברהם פורז: הן מצד אחד אומרות: אדם שעוסק גם בשמו הפרטי ויש לו רקורד רע, יש לו רישומים גרועים, אנחנו יודעים שהעבר שלו גרוע, ניתן למסור עליו פרטים.

אברהם פורז: מצד שני, רק גוף מוסמך שיקבל היתר יוכל למסור מידע על יכולת הפירעון.

אברהם פורז: הצעת החוק הזאת היא בעיקרה הצעת חוק צרכנית, משום שהיא מאפשרת מסירת מידע על אנשים שאינם מהימנים, אנשים שמרמים, ואם היא תתאשר עם הצעת החוק הממשלתית, אני מניח שאנחנו נביא שיפור במוסר התשלומים ובמוסר העסקים במדינה.

אברהם פורז: תודה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת פורז, על הצעת החוק בדבר מתן מידע על יכולת הפירעון של עוסק.

רפאל אדרי: אני חושב שהיא הצעה ראויה.

רפאל אדרי: אני שמח שגם הממשלה אינה מתנגדת להצעה שלך.

רפאל אדרי: יש לנו רשימת דוברים ארוכה, 23 במספר, אבל אני יכול להניח את דעתכם, שכן 21 חברי כנסת מהרשומים אינם נוכחים.

רפאל אדרי: לכן אני מבקש להודיע, שכל מי שאינו נוכח, ממס' 1 עד 21, לא יקבל בשנית את רשות הדיבור.

רפאל אדרי: יש שני דוברים נוכחים שיקבלו את רשות הדיבור: הראשון – חבר הכנסת אפי אושעיה, ואחריו, אחרון הדוברים – חבר הכנסת ראובן ריבלין.

רפאל אדרי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לברך את חבר הכנסת פורז על היוזמה בהצעת החוק הזו, שלמעשה תאפשר שקיפות של עסק, על מנת שהצרכן המצוי יוכל לדעת אם בעל העסק יכול לעמוד גם בהתחייבויות שלו לפי מקרים שהיו אתו בעבר.

אפי אושעיה: מה שמטריד אותי, חבר הכנסת פורז, ובזה נצטרך לטפל אולי בהכנה לקריאה שנייה ושלישית – נצטרך למצוא את המנגנון, שאזרח מהשורה כשירצה לברר פרטים יוכל לעשות זאת.

אפי אושעיה: כי אני לא בטוח שכל אדם שהולך לקנות רהיטים, על-פי הדוגמה שנתת, יש לו הכלים לפנות לחברות המקצועיות שיוכלו לספק לו את הנתונים המקצועיים לגבי בעל העסק.

אפי אושעיה: הצעת החוק הזו באה ומסדירה את העניין ותאפשר את השקיפות.

אפי אושעיה: זה חשוב, אבל עדיין לא קיבלתי תשובה, ובדברי התשובה שלך אולי תסביר איך אזרח מהשורה שעובר ליד חנות רהיטים, רואה סלון שמוצא חן בעיניו, יוכל לדעת את הפרטים האלה.

אפי אושעיה: לא לכל אדם יש היכולת הטכנית ולפעמים גם הזמן לפנות לחברות הללו שמוסרות את הפרטים.

אפי אושעיה: היה טוב אם לפחות בתקופת מעבר, עד שאזרחי ישראל יתרגלו לקבל מידע מחברות מהסוג הזה, יוכלו לקבל את המידע הזה לא בדרכים עקיפות של חברות כאלה.

אפי אושעיה: בוודאי הנושא הזה יסייע למשפחות רבות, שאני מכיר גם באופן אישי, שמזמינות סחורה בחנות מסוימת, ויום אחד בעל החנות נעלם.

אפי אושעיה: אחר כך הוא פותח את החנות מעבר לרחוב, והם נשארו בלי הסחורה ובלי הכסף, והאיש ממשיך לחגוג.

אפי אושעיה: לכן, זו יוזמה יוצאת מן הכלל.

אפי אושעיה: אני מברך אותך, חבר הכנסת פורז, ואני בטוח שההצעה תאושר.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת אפי אושעיה, על דבריך.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת ראובן ריבלין.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה, באותו נושא.

רפאל אדרי: שלוש דקות לרשותך.

ראובן ריבלין: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, חבר הכנסת פורז, כמו תמיד אתה מפתיע ביכולת החקיקה שלך ובעירנותך לעניינים שהם לפעמים לקונה שלא נראית עד אשר נתקלים בה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר, שכאשר ראיתי הבוקר את הצעת החוק על גבי המסך, משום שאינני חבר בוועדת הכלכלה ולא הייתי שותף להליכים של הקריאה הטרומית, נפעמתי מבחינת הצורך בתיקון כפי שאתה דורש.

ראובן ריבלין: אבל יש לי כמה השגות שאותן בוודאי אעלה בדיוני הוועדה, משום שכאן קצרה היריעה וקצר הזמן.

ראובן ריבלין: רוצה אני רק לומר, שמדובר כאן בנושא שהוא למעשה הגנה, אותה הגנה שמבקש אתה לתת לאדם כאשר הוא בא ומבצע פעולה שהיא לכאורה בניגוד לחוק להגנת הפרטיות.

ראובן ריבלין: אין לי כל ספק, שבעיקרון אתה צודק, והרי אתה דומה להלל, שתיקן את תקנת הפרוזבול, ובעקבותיה – היתר עסקה.

ראובן ריבלין: שהרי אם לא תינתן הגנה כזאת לאדם, יכולים להימצא הרבה אנשים שייפגעו בגלל חשש של החזרי שיקים או של אי-יכולת פירעון שהופכת להיות מגפה, בוודאי בזמנים של משברים כלכליים כאלה או אחרים.

ראובן ריבלין: אם אדם לא יקבל את האפשרות לבוא ולבדוק את האנשים שהוא עוסק אתם, גם אם הוא אדם פרטי ואינו תאגיד, בהחלט יכול הדבר להיות לרועץ גם לאותם אנשים שאין להם כל התנגדות שיבואו ויבדקו את מצבם הכלכלי על מנת לעשות אתם עסקות.

ראובן ריבלין: ההגנה שניתנת לנוכל בפוטנציה או לאדם שלמעשה מציג את עצמו כלפי הציבור ביומרנות, כאילו הוא יכול למלא אחר התחייבויות שעה שאין לו אפילו כוונה לקיים אותן, ואין מדובר פה בעסקות פוליטיות אלא בעסקאות יומיומיות – כי בעסקות פוליטיות שמענו כבר שיש מקרים רבים שאפילו מותר לפעמים לשקר, חלילה – אני בהחלט חושב שהתקנה והתיקון שאתה מבקש לעשותם כאן, בהסתייגויות מעטות, ובוודאי כאשר באים ומגלים את כוונת המחוקק, אם וכאשר לימים יבקשו לפרש אותה הגנה אשר אתה נותן כאן לצורך קביעה, האם היא עומדת – – –

אברהם פורז: חבר הכנסת ריבלין, אתה חבר ועדת החוקה, חוק ומשפט?

ראובן ריבלין: כן, אדוני.

אברהם פורז: אולי תבוא לוועדה המשותפת לוועדת החוקה ולוועדת הכלכלה?

ראובן ריבלין: זאת ועדה משותפת?

אברהם פורז: הצעת החוק עוברת לוועדה משותפת.

ראובן ריבלין: אם הצעת החוק עוברת לוועדה משותפת, לא אצטרך אפילו להיות ער לעניין, כי אני חבר מן המניין בוועדת החוקה, חוק ומשפט, ואשמח להיות בוועדה משותפת, משום שאני חושב שאולי ניתן אפילו להרחיב חוק זה גם לעניינים אחרים.

ראובן ריבלין: תודה רבה.

רפאל אדרי: תודה.

רפאל אדרי: אני רק מבקש להעיר, חבר הכנסת פורז, ועדת הכלכלה עסקה בהצעת החוק הזו.

רפאל אדרי: אם היא עסקה, לפי התקנון היא חייבת – – –

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, יש הסכמה שאנחנו נקים בשלב שאחרי הקריאה הראשונה ועדה משותפת לוועדת החוקה ולוועדת הכלכלה והיא תדון בשתי ההצעות.

אברהם פורז: ועדת הכנסת מוסמכת.

רפאל אדרי: נעביר את ההצעה לוועדת הכנסת והיא תכריע.

ראובן ריבלין: הואיל והחוק קשור גם באיזו צורה בחוק לשון הרע, אין כל ספק שוועדת החוקה, חוק ומשפט היא המוסמכת לדון, משום שהנושא הוא לא רק נושא כלכלי אלא הוא נושא משפטי שנוגע גם לזכויות האזרח.

אברהם פורז: לגבי חוק מסירת נתוני אשראי, מדובר במאטריה שוועדה משותפת היא המקום האידיאלי בשבילה.

רפאל אדרי: נעביר את ההצעה לוועדת הכנסת, והיא תכריע בסוגיה הזאת.

רפאל אדרי: אני מודה לך, חבר הכנסת ריבלין, על דבריך המעניינים.

רפאל אדרי: אנחנו עוברים להצבעה.

רפאל אדרי: מי להצעת חוק מתן מידע על יכולת הפירעון של עוסק, מאת חבר הכנסת פורז?

רפאל אדרי: הצבעה מס' 62 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – אין נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק מתן מידע על יכולת הפירעון של עוסק, התשנ"ח–1997, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

רפאל אדרי: בעד – 4, נגד אין, נמנעים אין.

רפאל אדרי: הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה והיא תעבור לוועדת הכנסת, כדי להחליט היכן להכינה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

רפאל אדרי: אדוני חבר הכנסת פורז, אני מבקש להודות לך על היוזמה הברוכה, על היוזמה הראויה, ואני חושב שהיא תהיה לתרומה גדולה לציבור שעוסק בתחומים שדנה בהם הצעת החוק.

רפאל אדרי: חברי הכנסת, אני מבקש להודיע לכם שתם סדר-היום.

רפאל אדרי: ישיבת הכנסת הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ח' בטבת התשנ"ח, 6 בינואר 1998, בשעה 16:00.

רפאל אדרי: לפני שאנעל את הישיבה אני מבקש להודות לסגנית מזכיר הכנסת, לקצרניות, לחברי הכנסת המעטים – חברי הכנסת ריבלין ופורז – על נוכחותם כאן, לסדרנים שמלווים אותנו בצורה יעילה ומועילה, לערוץ-3, לטכנאים, לעיתונאים ולקהל שיושב אתנו במליאה וגם צופה בנו בבתים.

רפאל אדרי: אני מאחל לכולכם ערב נעים, מוצלח ומבורך.

רפאל אדרי: כל טוב.

רפאל אדרי: הישיבה נעולה.