ישיבת מליאה, כנסת 14, פרוטוקול מספר 144, 1997-11-17 00:00

דן תיכון: יום שני, י"ז בחשוון התשנ"ח, 17 בנובמבר 1997 – ישיבת הכנסת פתוחה.

דן תיכון: להלן סיכום תאונות הדרכים במשך השבוע האחרון: צוותי מגן-דוד-אדום טיפלו במהלך השבוע שעבר ב-610 תאונות דרכים ברחבי הארץ, בהן: 12 פצועים באורח קשה, 27 פצועים באורח בינוני, 731 פצועים באורח קל; סך-הכול: 782 נפגעים.

דן תיכון: מתוכם נהרגו: אורית פרגר, סימון מוגולבסקי, נטליה מרגוליס, פבר קזרוב, גלעד קמרון, דוד בן-ברוך.

דן תיכון: יהי זכרם ברוך.

דן תיכון: וחברי אגודת הידידות ישראל–שווייץ

דן תיכון: חברי הכנסת, אני שמח לקדם בברכה פני ידידים, חברי ועדת החוץ של הפרלמנט השוויצרי, המתארחים היום בכנסת.

דן תיכון: עשרות אלפי ישראלים מבקרים מדי שנה בשנה בארצכם היפה.

דן תיכון: הם נהנים מן הנופים המרהיבים, אך לא פחות מזה מקבלת הפנים החמה והלבבית.

דן תיכון: אני מבטיח לכם, שבזמן שהייתכם בארצנו תחושו כי אתם נמצאים בביתכם.

דן תיכון: על היחסים בין שווייץ לבין ישראל מעיבה זה למעלה משנתיים עננה – שאלת הפיקדונות הנטושים בבנקים בשווייץ.

דן תיכון: רק ניצולי שואה מעטים ששרדו, זכרו את שם הבנק ומספר החשבון שלהם.

דן תיכון: רבים מהניצולים השלימו עם האובדן, מתחו קו על העבר ולבנקים לא הגיעו.

דן תיכון: החזרת הכספים איננה רק שאלה של חוב פיננסי, אלא פירעון של חוב מוסרי.

דן תיכון: אין ספק בלבי, כי העם השוויצרי והמערכת הבנקאית שואפים להסיר את הכתם שדבק בהם.

דן תיכון: אני בטוח, כי ייעשה צדק והרכוש היהודי והגזלה יוחזרו.

דן תיכון: בהזדמנות זו הרשו לי להודות לנציגי הפרלמנט השוויצרי על קבלת הפנים שערכו זה לא כבר למשלחת של הכנסת, שבאה לבאזל בעקבות אזכור 100 שנים לקונגרס הציוני הראשון בבאזל, והמשיכה משם כאורחת הפרלמנט השוויצרי, ותודה לשני ראשי בתי-הפרלמנט בשווייץ על האירוח הנאה והמכובד ועל השתתפותם של עשרות רבות של חברי הפרלמנט, על שני בתיו, בשיחות שהתקיימו בין חברי הכנסת לבין חברי המשלחת.

דן תיכון: עוד נושא.

דן תיכון: לישראל ולשווייץ יחסים טובים בתחום היצוא והיבוא, ואני לא אפרט, אבל אומר שאנחנו מקווים שהיחסים הללו יימשכו, יתפתחו, ושהיקפם יגדל, וזאת בעקבות המכרזים שעומדים על סדר-היום, וכמובן בשל המעמד אני לא נכנס לפרטים, אבל אני מקווה שחברי חברי הכנסת יעמדו על החשיבות של אותם מכרזים.

דן תיכון: אני מקווה גם שהדברים יתורגמו לחברי ועדת החוץ והביטחון.

דן תיכון: תודה.

דן תיכון: הודעה למזכיר הכנסת.

דן תיכון: בבקשה.

א' האן: ברשות יושב-ראש הכנסת הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת:

א' האן: לדיון מוקדם – הצעת חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון – הארכת מועד להגשת תביעה), התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת אברהם הירשזון; הצעת חוק סיעוד ושיקום ביתי (עידוד ההתנדבות), התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת אברהם רביץ; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – הגדלת תקציב הביטחון) (הוראת שעה), התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת עוזי לנדאו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק סייג לוויתור על שטח, התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת חנן פורת; הצעת חוק לתיקון פקודת הנזיקין (ידוע בציבור), התשנ"ח–1997, מאת חברת הכנסת נעמי חזן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה (תיקון – הדרגתיות בתחילת החוק), התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת מאיר שטרית; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – ביטול אשרת כניסה לאחר הגעה לישראל), התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת אמנון רובינשטיין; הצעת חוק רשות בתי-המשפט, התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת אברהם פורז; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – תשלום גמלה), התשנ"ח–1997, מאת חברת הכנסת נעמי חזן; הצעת חוק פרס ישראל, התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת אדיסו מאסלה; הצעת חוק סיווג וסימון שידורים, התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת חנן פורת; הצעת חוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות (תיקון – הארכת תוקף צו הפסקה מינהלי), התשנ"ח–1997, מאת חברי הכנסת אברהם הירשזון ודוד מגן; הצעת חוק הגליל (תיקון – שיעורי סובסידיה), התשנ"ח–1997, מאת חברי הכנסת שלום שמחון ויצחק וקנין; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (תשלום ארנונה), התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת אפי אושעיה; הצעת חוק כביש ארצי לישראל (הקפאת תהליכים) (הוראת שעה), התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת עוזי לנדאו וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק זכויות ותיקי מלחמת העולם השנייה, התשנ"ח–1997, מאת חברי הכנסת יורי שטרן, רומן ברונפמן, צבי ויינברג, מיכאל נודלמן ומרינה סולודקין; הצעת חוק המפלגות (תיקון – בחירות מקדימות), התשנ"ח–1997, מאת חבר הכנסת חיים רמון.

א' האן: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, נתבקשתי על-ידי יושב-ראש הכנסת, חברי דן תיכון, להחליף אותו, ואני מנצל את העובדה הזאת כדי לומר מלה אחת נוספת אישית למשלחת המכובדת משווייץ.

שבח וייס: אני נמנה עם אותם יהודים שחברי דן תיכון דיבר עליהם, הקבוצה הגדולה של ניצולי השואה.

שבח וייס: אני משוכנע שלעם השוויצרי, באמצעות נבחריו, יש הכוח המוסרי להניח את הדברים על השולחן, לעשות צדק, ואני יודע שרבים מאוד מהם ידידי ישראל.

שבח וייס: יש חשיבות רבה מאוד שהפרלמנט יצעד בראש אותו מצעד של עשיית צדק היסטורי בין שני עמים, שבוודאי בהווה יש ביניהם ידידות רבה מאוד, וגם בעבר היו פרקי היסטוריה מפוארים ביניהם.

שבח וייס: במובן זה אני מצטרף לברכה החמה של יושב-ראש הכנסת למשלחת שנמצאת אתנו כאן.

שבח וייס: שאילתא בעל-פה, חברים, בבקשה.

שבח וייס: את השאילתא יציג חבר הכנסת שלום שמחון.

שלום שמחון: אדוני היושב-ראש, שר החקלאות, חברי חברי הכנסת, מנתונים פנימיים של "אל על" עולה, כי ב-1997 אירעו 62 פגיעות ציפורים במטוסי נוסעים הפועלים לישראל וממנה.

שלום שמחון: פגיעה של כמה ציפורים במנוע אחד יכולה לגרום לאסון.

שלום שמחון: ברצוני לשאול: מדוע לא ידאג משרדך לסגירת אתר חירייה, שמהווה מקור הזנה לחלק ניכר מהציפורים שבאות לשדה התעופה?

אלי בן-מנחם: ציפור אחת מפרקת מנוע סילון.

שבח וייס: כבוד השר לאיכות הסביבה ישיב.

רפאל איתן: כבוד היושב-ראש וכבוד השואל, הוחלט לסגור את חירייה ב-1 בינואר 1998, בהנחה שאתר דודאים ישמש אתר ביניים להובלת האשפה מגוש-דן דרומה, כשבאותו זמן, או בו-זמנית, מכינים את אתר אורון לקליטת האשפה שתובל ברכבת לאותו אתר, בינתיים.

רפאל איתן: מסיבת התנגדות מערכת הביטחון לאתר אורון, הוקפאה הפעילות סביב אתר אורון, והסימן הבולט ביותר להקפאה הוא, שמועצה אזורית רמת-הנגב הוציאה את אתר אורון מהמכרז לתפעולו.

רפאל איתן: אנחנו נקלענו לבעיה חדשה וחמורה, שאתר דודאים היה צריך לשמש כאתר ביניים, לזמן מוגבל, עד שאורון יהיה מוכן, ועכשיו זה ירד מהפרק, או עומד לרדת מהפרק בגלל התנגדות מערכת הביטחון.

רפאל איתן: זה המצב כרגע.

רפאל איתן: אבל ההחלטה לסגור את חירייה ב-1 בינואר 1998 שרירה וקיימת.

שבח וייס: תודה רבה.

אלי בן-מנחם: האם האתר ייסגר סופית, או שיש החלטה ולא יסגרו?

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת שלום שמחון, אחריו – חבר הכנסת דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת דהן.

שלום שמחון: אדוני שר החקלאות, האם אפשר לדעת מה הן הסיבות לכך שמשרד הביטחון הביע התנגדות להעברת האתר, והאם על-פי דעתך או על-פי מה שאתה אומר, סכנה של פגיעה במטוסים באזור המרכז היא לא סכנה ביטחונית לגבי משרד הביטחון?

שבח וייס: תודה.

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – חבר הכנסת דהן.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, יש אתר לא פחות מסוכן, אולי הרבה יותר מסוכן, שמסכן בריאותם של אנשים – אתר הפסולת הכימית בנגב, ברמת-חובב.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה ייעשה לסגירת האתר שם ולמניעת הסכנה לבריאות האנשים, ובמיוחד האוכלוסייה הערבית הפזורה בנגב, שחיה באתר הזה זה עשרות שנים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם אכן לאור הצהרותיו האחרונות של השר, אני לא רוצה לחזור הרבה שנים אחורה, הוא יתייחס סוף סוף לתושבי הנגב אשר חיים במדינת ישראל כאל בני אדם שיש להם זכויות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת נסים דהן, בבקשה.

נסים דהן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, שמענו כאן, ואני מודה שכל אזרחי מדינת ישראל מקבלים את הבשורה הזאת בשמחה, שהנה סוף סוף, ב-1 בינואר 1998, אתר חירייה המפורסם ייסגר ולא יפנו לשם עוד אשפה.

נסים דהן: אבל, אדוני השר, לפי מיטב הבנתי זה ימשיך להיות מפגע תברואי, כיוון שאתם כנראה לא מתכוונים לפנות את כל ההר, הוא יישאר במתכונת שלו, עם כל הררי הפסולת הקבורים שם.

נסים דהן: הוא ימשיך להיות מפגע תברואי לפי כל המחקרים, או בגלל הגזים שייפלטו מן הפסולת לאוויר, או משום שימשיכו לקנן שם ציפורים, ואז תחזור שאלתו של ידידי, חבר הכנסת שמחון, בעניין הסכנה למטוסי "אל על".

נסים דהן: מה תעשו בנדון?

אלי בן-מנחם: השר לא אמר לסגור, הוא אמר שיש החלטה לסגור.

נסים דהן: אני מאמין לו, שאם הוא אמר לסגור, הוא יסגור.

שבח וייס: אדוני השר, תשובתך.

שבח וייס: חבר הכנסת בן-מנחם, חברים יקרים, בזמן שאילתות בעל-פה אין קריאות ביניים; רצוי שלא תהיינה.

רפאל איתן: אני יכול לפרוס את כל היריעה של האתרים לסילוק אשפה.

שבח וייס: יש לך שלוש דקות, ובתוכן אתה יכול לעשות מה שתחפוץ.

רפאל איתן: התשובה על כל השאלות ניתנה.

רפאל איתן: אנחנו בבעיה רצינית מאוד לא רק שם, אלא גם במקומות אחרים.

רפאל איתן: הארץ קטנה, הציפורים לא מתחשבות.

רפאל איתן: הן נמצאות איפה שטסים מטוסי נוסעים, איפה שטסים מטוסי קרב.

רפאל איתן: אם המצב לא ישתנה, כפי שאנחנו מציעים כבר הרבה זמן – לשרוף אשפה ולייצר חשמל ומים, התפלת מים, מן האנרגיה של שרפת אשפה, אנחנו נהיה בצרות צרורות בחמש-עשר השנים הקרובות.

רפאל איתן: ואני מקווה מאוד שהקשיים של אתר אורון יקרבו יותר מהר את ההחלטה ואת ההכרה שמוכרחים להיכנס לשיטה של שרפת אשפה.

רפאל איתן: הטמנה בכל מקום שתהיה תגרום לצרות, תגרום להוצאות, להובלות בכבישים למרחקים, ולא תפתור את הבעיה של בטיחות של מטוסים, אם זה באורון, אם זה בטליה, על-יד מנחמיה, ואם זה על-יד אשדוד.

רפאל איתן: תודה.

שבח וייס: אני מאוד מודה לשר.

שבח וייס: אדוני השר, עכשיו תואיל בטובך לעלות אל דוכן הנואמים ולהשיב על שאילתות רגילות.

אלי בן-מנחם: אדוני השר, האם אתה מתכוון ליישם את ההחלטה הזאת ולסגור ב-1 בינואר, או שתנסה למצוא דרך אחרת?

רפאל איתן: יש החלטה, וחירייה ייסגר ב-1 בינואר.

שבח וייס: גם חבר הכנסת אלי בן-מנחם קיבל תשובה.

שבח וייס: השר יואיל בטובו להשיב על שאילתא, עכשיו בתור השר לאיכות הסביבה, ולאחר מכן בתור שר החקלאות.

שבח וייס: השר יואיל בטובו לענות על שאילתא מס' 1155, של חבר הכנסת נודלמן, בנושא: מכרז לטיפול בפסולת רעילה.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: חבר הכנסת מ' נודלמן שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"א באייר התשנ"ז (28 במאי 1997): נמסר לי, שלבתי-הזיקוק בחיפה אושר לערוך מכרז פתוח לטיפול בפסולת רעילה.

שבח וייס: רצוני לשאול: 1.

שבח וייס: האם נכון הדבר?

שבח וייס: 2.

שבח וייס: האם קיים מתקן נוסף העומד בדרישות המחמירות של מניעת זיהום אוויר, מלבד המתקן שאמור לקום ברמת-חובב?

שבח וייס: 3.

שבח וייס: האם נבדקו ההשפעות הסביבתיות של שימוש במתקני חברת החשמל לצורך שרפת פסולת רעילה?

רפאל איתן: 1.

רפאל איתן: אין למשרד לאיכות הסביבה נגיעה כלשהי לאישור מכרזים של מפעלים, לרבות כמובן מכרז פתוח של בתי-הזיקוק.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: אני מניח שהשאלה מתייחסת למתקן לשרפת פסולת מסוכנת.

רפאל איתן: אם כן, הרי שעדיין אין מתקן קיים העומד בדרישות אלה, נוסף על מה שנמצא ברמת-חובב.

רפאל איתן: דרך אגב, לשאלה הקודמת על אתר חירייה והשרפה, אנחנו נכנסים לניסוי של שרפת אשפה בכבשן מלט ב"נשר" רמלה, כדי לראות איך זה בלי ייצור חשמל או מים.

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: ההשפעות הסביבתיות של השימוש במתקני חברת החשמל לשרפת פסולת מסוכנת עדיין לא נבדקו.

רפאל איתן: המשרד נמצא בתהליכים לאישור מפרט ניסוי שיבדוק את ההשפעות הצפויות משרפת פסולת מסוכנת במתקן של חברת חשמל.

רפאל איתן: ניסוי זה יתבצע בחודשים הקרובים.

רפאל איתן: אנחנו במגעים עם חברת החשמל.

רפאל איתן: תודה רבה.

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת נודלמן, או שאתה מרוצה?

שבח וייס: בסדר גמור.

שבח וייס: חבר הכנסת ז' בוים שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"א באייר התשנ"ז (28 במאי 1997): בהמשך להחלטת ועדת השרים להפיכת דודאים לאתר פסולת ארצי והכנות להכשרת אתר אורון, רצוני לשאול: 1.

שבח וייס: באיזה סכום תקצב משרדך את ההכנות להכשרת אורון בתקציב 1997?

שבח וייס: 2.

שבח וייס: מה הם תחומי ההכנות הנ"ל ולוח הזמנים לביצוע?

שבח וייס: 3.

שבח וייס: האם ייטול על עצמו המשרד ביצוע תכנון אתר פסולת אורון ותסקיר ההשפעה על הסביבה?

שבח וייס: אם לא – מדוע?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה ומשרד הפנים סייעו למועצה אזורית רמת-הנגב בסכום של 860,000 ש"ח.

רפאל איתן: הסיוע ניתן למועצה אזורית רמת-הנגב במהלך השנים 1996 ו-1997.

רפאל איתן: כפי שסוכם עם ראש המועצה האזורית רמת-הנגב, סכום הסיוע יוחזר במהלך הפעלת האתר.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: ההכנות לביצוע אתר אורון היו: א.

רפאל איתן: הנחיות לתסקיר השפעה על הסביבה – אושרו בספטמבר 1995; ב.

רפאל איתן: התסקיר השלם הוגש למשרד במרס 1997; ג.

רפאל איתן: התסקיר הוגש למועצה הארצית לתכנון ולבנייה במאי 1997.

רפאל איתן: כיום התוכנית נמצאת בדיונים בוועדות המחוזות.

רפאל איתן: לוח הזמנים הצפוי לאישור התוכנית הוא – עד סוף 1997.

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: אין בסמכות המשרד לבצע את התכנון בפועל, אך המדינה, באמצעות מועצה אזורית רמת-נגב, הניחה תוכנית ותסקיר השפעה על הסביבה למועצה הארצית לתכנון ולבנייה.

שבח וייס: שאילתא מס' 1248 – הואל בטובך לענות לחברת הכנסת ענת מאור בנושא: שימוש בילדים בפרסומת מטעם משרד ממשלתי; וגם לחברת הכנסת סופה לנדבר, שאילתא מס' 1429.

שבח וייס: תשובה אחת על שתי השאלות.

שבח וייס: חברת הכנסת ע' מאור שאלה את השר לאיכות הסביבה ביום ז' בסיוון התשנ"ז (12 ביוני 1997): לאחרונה הופיעה פרסומת מטעם משרדך, ובה נעשה שימוש בילדה קטנה, בת חמש-וחצי, לצורך דוגמנות.

שבח וייס: רצוני לשאול: כיצד ייתכן, כי בעוד שמשרד ממשלתי אחד פועל נגד העסקת ילדים מתחת לגיל העבודה בפרסומות ובדוגמנות, ואף מעגן זאת בהצעת חוק ממשלתית, בה בשעה מרשה לעצמו משרד ממשלתי אחד להעסיק, אף אם לא במישרין, ילדה קטנה, מתחת לגיל העבודה, בפרסומת?

שבח וייס: חברת הכנסת ס' לנדבר שאלה את השר איכות הסביבה ביום ד' בתמוז התשנ"ז (9 ביולי 1997): המשרד לאיכות הסביבה מנהל מסע פרסום נגד הלכלוך ברחבי הארץ באמצעות ילדה המעבירה את המסר בטלוויזיה ובעיתונות.

שבח וייס: רצוני לשאול: האם מודע המשרד לאיכות הסביבה לסעיף 2 בחוק עבודת הנוער, האוסר העסקת ילד שלא מלאו לו 15 שנה?

רפאל איתן: אני רוצה לספר לכם, בלי קשר לשאלה.

רפאל איתן: היה אצלי שגריר זר לא מזמן, ובשיחה על נושאים אחרים הוא ביקש לומר כמה דברים אישיים.

רפאל איתן: הוא אמר: הארץ שלכם מלוכלכת.

רפאל איתן: זו בושה וחרפה שאתם, מדינה תרבותית, הארץ שלכם כל כך מלוכלכת.

רפאל איתן: השבתי לו, שאנחנו מבצעים מבצעים, אפילו הראיתי לו את הפלקאט "זבל מי שמלכלך".

רפאל איתן: הוא הציע לי שנשלח אנשים ללמוד אצלו איך מנקים, או איך שומרים על הניקיון בארצו.

רפאל איתן: זו היתה הערת ביניים.

רפאל איתן: הילדה, כרמל סידי, משתתפת בתשדיר בהסכמתם ואף בעידודם של הוריה, הרואים בהשתתפותה של בתם מעשה חשוב לקידום המסר של ניקיון ברשות הרבים.

רפאל איתן: ממחקרים שנעשו בעניין עולה, כי דווקא מילדים אנו מוכנים לקבל ביקורת ואף להפנימה.

רפאל איתן: על כן הוחלט במשרד לאיכות הסביבה, שכוכבי הקמפיין הזה יהיו ילדים.

רפאל איתן: בשל כך, המשרד לאיכות הסביבה בחר ביודעין בילדה בת חמש-וחצי, שתהווה שופר אפקטיבי להעברת המסר החיובי, שאין לי ספק שיש עליו קונסנסוס לאומי.

רפאל איתן: להזכירך, חברת הכנסת לנדבר, אנחנו המבוגרים למדנו שאסור לקטוף פרחים בזכות ילדינו, ואני כולי תקווה שבעזרת ילדינו נפסיק גם ללכלך את הארץ.

שבח וייס: שאלה נוספת לחברת הכנסת ענת מאור.

שבח וייס: ואם חברת הכנסת סופה לנדבר תרצה, גם לה יש אפשרות לשאלה נוספת.

ענת מאור: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אין חולקים על החשיבות של שמירה על ארץ-ישראל נקייה ויפה, וכל פעילות של משרדך בעניין תבורך.

ענת מאור: עם זאת, אני מצטערת על שאדוני השר לא ענה על השאלה במובן הכי חשוב שלה.

ענת מאור: יש חוק שאוסר על נוער מתחת לגיל 15 לעבוד.

ענת מאור: הילדה בוודאי לא עשתה זאת בהתנדבות, ואני לא אכנס לכל הנושא.

ענת מאור: מחר אנחנו מציינים בכנסת את יום האמנה לזכויות הילד הבין-לאומי, ואחד הדברים הוא למנוע עבודת ילדים וניצולם בעבודה.

ענת מאור: לכן, אני פונה אל השר לאיכות הסביבה לדאוג שמשרדו לא יעבור על החוק.

ענת מאור: לגבי הדיון החינוכי והשיווקי-הפרסומי, אם דווקא ילדים הם אלה שמעבירים את המסר טוב יותר – הוא לא שייך כל עוד יש עבירה על החוק.

ענת מאור: עניינית, אני חושבת שגם "אל תקטוף פרחים" וכל המסרים החשובים, דווקא אם מבוגרים לא יעשו זאת, ככל שיחנכו את הנוער – כן ייטב.

ענת מאור: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברת הכנסת לנדבר.

שבח וייס: אתה תוכל לענות לשתיהן יחד.

שבח וייס: בבקשה.

סופה לנדבר: כבוד השר, אני מצטרפת לחברת הכנסת ואני אומרת שמיותר להוסיף, שבכל הפרסומים, המשרד שלך ומשרדים אחרים לא צריכים לנצל את הילדים.

סופה לנדבר: אני מבינה שהבנתם את השאילתא שלנו ואני רוצה התייחסות שלך, שבתשדירים הבאים לא תנצלו את הילדים.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אדוני השר, תשובתך.

רפאל איתן: זו לא העבדת ילדים, זו לא קטגוריה של ילד בן חמש שעובד בבית-חרושת מהבוקר עד הערב, מנוצל ומקבל שכר רעב, ואני לא יודע מה קורה.

רפאל איתן: זה לא זה.

רפאל איתן: זו השתתפות בהעברת מסר.

רפאל איתן: העניין נבדק על-ידי משפטנים, ואנחנו לא עוברים כאן על שום חוק.

רפאל איתן: תודה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אני ראיתי אצל שתיים-שלוש אומות מאוד דמוקרטיות ורגישות לפרסומים, בעיקר בפרסומים נגד תאונות דרכים, "שימוש" בילדים, שהם אפקטיביים באופן מדהים למטרות חינוכיות.

שבח וייס: סתם הערה.

שבח וייס: חברת הכנסת נ' בלומנטל שאלה את השר לאיכות הסביבה ביום כ' בסיוון התשנ"ז (25 ביוני 1997): קיימת זרימת ביוב בתעלה פתוחה סמוך לבתי-מגורים בשכונת-אביב בדרום בית-שמש.

שבח וייס: רצוני לשאול: 1.

שבח וייס: האם ידוע למשרדך על מפגע סביבתי זה? 2.

שבח וייס: האם קיימת תוכנית לטפל בבעיה זו?

שבח וייס: 3.

שבח וייס: האם משרדך פועל בתיאום עם הרשות המקומית ליישם תוכנית כלשהי אשר תתקן את הזרימה?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: למשרד לאיכות הסביבה ידוע על מפגע זה.

רפאל איתן: מדובר בקו ביוב שנסתם ונפרץ לעתים קרובות, וכתוצאה מכך ביוב גולמי זורם על פני הקרקע.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: המשרד פנה בדרישה לראש עיריית בית-שמש לנקוט מיידית את כל הפעולות הדרושות על מנת להפסיק את הזיהום.

רפאל איתן: אם הרשות לא תפתור את הבעיה בהקדם, ינקוט המשרד אמצעים משפטיים נגדה.

רפאל איתן: חבר הכנסת מ' גולדמן שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ' בסיוון התשנ"ז (25 ביוני 1997): בעקבות הפרסומים על אודות זיהום האוויר בערים הגדולות, נוכח התרבות כלי הרכב ונוכח הפיגור המתמשך בפתרון בעיות של תשתית תחבורה, רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: מה יעשה המשרד לאיכות הסביבה? 2.

רפאל איתן: האם יש למשרדך תוכנית בשיתוף עם משרד התחבורה בעניין פיתוח תשתית תחבורה כדי להקטין את ממדי זיהום האוויר?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה מקים מערך ניטור אוויר ארצי הכולל בתוכו תחנות ניטור למזהמי אוויר הנפלטים מתחבורה.

רפאל איתן: בסיס הנתונים העדכני שיתקבל יאפשר קביעת צעדים מתאימים בשיתוף פעולה עם הגורמים האחראים – משרד התחבורה והרשות המקומית.

רפאל איתן: במקביל פועל המשרד מול משרד התשתיות הלאומיות ומשרד התחבורה לצמצום כמויות המזהמים הנפלטים מהתחבורה הציבורית על-ידי מעבר לשימוש בסולר בתכולה של 0.05% גופרית, חיוב בתקנים אירופיים מתקדמים, התקנת אמצעים טכנולוגיים ועוד.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: במסגרת ועדה משותפת למשרד התחבורה, למשרד התשתיות ולמשרד לאיכות הסביבה לבדיקת רכב בעל הנעה אלטרנטיבית, נבדקות האפשרויות להנעה אלטרנטיבית של רכבים בדלקים פחות מזהמים – גז וחשמל.

רפאל איתן: מסקנות והמלצות הוועדה בראשות המדען הראשי של משרד התשתיות עדיין לא הוגשו.

רפאל איתן: בשלב זה מבוצע ניסוי לבחינת ההיבט הבטיחותי של הנעת אוטובוסים בגז.

רפאל איתן: חבר הכנסת א' אושעיה שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ז בסיוון התשנ"ז (2 ביולי 1997): כבישי ישראל מלאו ביממה האחרונה בשלטים פיראטיים בזכות ראש הממשלה ובגנות שרת התקשורת.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: כיצד יפעל משרדך בנדון?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: האם רואה משרדך במפיצים פוגעים באיכות הסביבה?

רפאל איתן: 2-1.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה משקיע מאמצים ומשאבים רבים בתפקידו לסייע למע"צ להסרת מודעות ושלטים שהוצגו שלא כחוק ורואה בהצבה מסוג זה פגיעה באיכות הסביבה.

רפאל איתן: המשרד פועל בעיקר נגד שילוט קבוע בצדי דרכים מהירות.

רפאל איתן: הפעילות כנגד שילוט פוליטי אמורה להתבצע על-ידי מע"צ, ומנכ"לית המשרד לאיכות הסביבה פנתה לראשי המפלגות כי יורו לאנשיהם להימנע מהצבת שילוט כאמור.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת אושעיה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, יש לי רושם – גם בעקבות התשובה שלך – שהמשרד לאיכות הסביבה נוהג בסלחנות כלפי המפלגות.

אפי אושעיה: לא הייתי רוצה שהמשרד לאיכות הסביבה יהיה זה שמנקה אחרי הלכלוך שעושה המפלגה, מפלגת השלטון בישראל – הליכוד.

אפי אושעיה: מציבים, חדשות לבקרים, מודעות תמיכה בעצמם, וזה מוזר בפני עצמו.

אפי אושעיה: מצד שני, המשרד שלך מודיע על קנס של 50,000 שקל למי שזורק סיגריה.

אפי אושעיה: מן הראוי היה לקנוס את המפלגות – בכלל, את כל המפלגות – ולהעניש אותן בכל חומרת הדין, כדי שהתופעה הזו תמוגר אחת ולתמיד.

אפי אושעיה: תודה.

שבח וייס: תודה.

שבח וייס: בבקשה, כבוד השר.

רפאל איתן: יש תחומים שאנחנו יכולים לתבוע בהם; לא לאכוף, אלא לתבוע.

רפאל איתן: ואנחנו עושים זאת.

רפאל איתן: יש לנו סמכות לפי החוק.

רפאל איתן: בעידנים אלה של שילוט בצדי דרכים, על גשרים, על מעברים ועל כל מיני אתרי תחבורה – זו הפקרות שעוד לא היתה כמוה; אבל זה לא תפקידנו.

רפאל איתן: אנחנו לא יכולים לכפות.

רפאל איתן: אנחנו יכולים לומר למע"צ או למשטרה: שם יש שלט לא חוקי.

רפאל איתן: אבל הם רואים את זה בדיוק כמונו.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: עכשיו שאילתא מס' 1385.

רחבעם זאבי: אף-על-פי שהשאילתא היא של חבר הכנסת אדרי, אפשר לשמוע את התשובה?

שבח וייס: יש כאן שאילתא של חבר הכנסת אדרי, מס' 1385 – זיהום נחל קישון.

שבח וייס: הוא איננו.

שבח וייס: אבל מבחינת התקנון, אם השר רוצה להשיב הוא רשאי.

שבח וייס: מה שמבקש חבר הכנסת זאבי הוא שתרצה.

שבח וייס: אתה מעוניין להשיב על השאילתא?

שבח וייס: חבר הכנסת אדרי איננו כאן, הוא לא נוכח.

שבח וייס: אם אתה מעוניין, יש לך אפשרות על-פי התקנון.

רפאל איתן: הוא איננו.

רפאל איתן: חבר הכנסת ר' אדרי שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ז בסיוון התשנ"ז (2 ביולי 1997): נחל הקישון הינו המזוהם בארץ, למרות סמיכותו לאזורי מגורים צפופים.

רפאל איתן: הנחל סופג שפכים וקולחין ממפעלים רבים.

רפאל איתן: לאחרונה נמסר על שיעור גבוה ביותר של החומר המסרטן קדמיום, שנמצא במים.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם משרדך מודע למצב?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: מה הן התוכניות, ומה הוא פרק הזמן הצפוי לשיקום הנחל וסביבתו?

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: האם המפעלים המזהמים ישתתפו בתכנון התוכניות, במימונן ובביצוען?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה פועל באופן נמרץ למתן פתרון כוללני לבעיית זיהום הקישון באמצעות רשות נחל קישון ומחוז חיפה במשרדנו.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: במהלך השנה האחרונה הוחל בביצוע סקר שפכים על-ידי כל המפעלים המזרימים שפכים לקישון במטרה לאמוד את כמות השפכים וטיבם ועל מנת ליצור בסיס לטיפול בשפכים בחצרות המפעלים.

רפאל איתן: במהלך החודשים האחרונים פעלה ועדה שמונתה על-ידי מנכ"לית המשרד וכללה את נציגי המפעלים, אנשי המשרד, עיריית חיפה ורשות נחל קישון למציאת פתרון מוסכם לבעיית השפכים המוזרמים לקישון.

רפאל איתן: בשבועות אלו הגיעה הוועדה לסיכום, על דעת כל חבריה, ולפיו יונח צינור מוצא ימי שאליו יוזרמו קולחים מטוהרים מהמפעלים.

רפאל איתן: קולחים אלו יהיו ברמה שלא תגרום נזק לסביבה הימית ויצטרכו לעמוד בדרישות הוועדה הבין-משרדית למתן היתרים להזרמה לים.

רפאל איתן: למעשה, מדובר בזרמי תמלחות המכילים ריכוזים נמוכים ביותר של מזהמים.

רפאל איתן: פרק הזמן הצפוי ליישום התוכנית מוערך בחמש שנים, לרבות הקמת מתקני הטיפול בשפכי המפעלים.

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: סוכם כי המפעלים יקבלו הלוואה מהמינהל לתשתיות ביוב במשרד התשתיות לצורך מימון פרויקט הקמת הצינור.

רפאל איתן: הקמת מתקני הטיפול בשפכים תהיה על-ידי המפעלים.

רפאל איתן: חברת הכנסת ס' לנדבר שאלה את השר לאיכות הסביבה ביום ד' בתמוז התשנ"ז (9 ביולי 1997): אזור אשדוד צועד במקום הראשון בטבלאות זיהום האוויר, תוך סטייה מהתקן המוחלט.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם מתבצע מעקב כלשהו אחר מפעלים או גורמים מזהמים כלשהם באזור המפיצים אוויר מזוהם במיוחד?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: מה עושה המשרד לאיכות הסביבה כדי להתמודד עם מזהמים האחראים לחריגה?

רפאל איתן: 1.

רפאל איתן: באשדוד מופעלת מערכת מב"ס – מערכת בקרה לסירוגין – הפועלת בשילוב השירות המטאורולוגי, תחנת הכוח, בתי-הזיקוק ואיגוד ערים אשדוד.

רפאל איתן: תחנת הכוח ובתי-הזיקוק עוברים לדלק דל-גופרית או דל-דל-גופרית בהתאם לתנאים המטאורולוגיים ולעומס ייצור החשמל.

רפאל איתן: שימוש בדלקים מעוטי גופרית תרם להורדה משמעותית במספר אירועי זיהום האוויר.

רפאל איתן: לדוגמה, בשנת 1996 היו 16 אירועי זיהום אוויר מתוך 45 המותרים לפי התקן.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: על סמך מערכת הניטור הפועלת באשדוד וסביבתה אותרו בעיות זיהום אוויר מתחמוצות גופרית שמקורן, ככל הנראה, בבתי-הזיקוק ובמפעל "אגן יצרני כימיקלים".

רפאל איתן: איגוד ערים אשדוד פועל מול הנהלות המפעלים האלה למציאת פתרונות לבעיית הפליטות החריגות מארובותיהם.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: שאלה נוספת לחברת הכנסת סופה לנדבר.

סופה לנדבר: כבוד השר, מאמינה אני שהמערכת שפועלת כדי לגלות את זיהום האוויר היא מערכת תקינה.

סופה לנדבר: עם זאת, אחרי אירועים נוספים שהיו באשדוד, אנחנו שוב נמצאים במקום ראשון או בין המקומות הראשונים בזיהום האוויר באשדוד.

סופה לנדבר: שאלתי היא בעצם: מה המשרד שלך עושה כדי למנוע את זה, ומה אתם עושים כדי להאשים את המפעלים שגורמים לדבר?

סופה לנדבר: האם אתם מסוגלים להעביר את מפעל "אגן יצרני כימיקלים" למקום שהוא לא יגרום נזק לאשדוד?

סופה לנדבר: או מפעלים נוספים, שבעצם גורמים לזיהום אוויר באשדוד – אפשר לעשות אתם משהו כדי שנרד מראש הרשימה בעניין זיהום האוויר?

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אדוני השר, תשובתך.

רפאל איתן: הרבה אין לי מה להוסיף, אלא שפנינו לשר האנרגיה, לשר התשתיות שהוא גם שר האנרגיה, להפחית או לשנות את השימוש בסולר ל-0.05% גופרית, במקום 0.2% של היום.

רפאל איתן: אני מקווה שבתקופה הקרובה נקבל תשובה.

רפאל איתן: זה לא רק לגבי אשדוד, זה בכלל.

רפאל איתן: השימוש ב-0.2% גופרית בסולר גורם לזיהום משמעותי, וצריך להפחית אותו ל-0.05%.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת י' יהב שאל את השר לאיכות הסביבה ביום ד' בתמוז התשנ"ז (9 ביולי 1997): בכרמל הצרפתי בחיפה יש מתקן רדאר.

שבח וייס: נודע לי, כי הקרינה המופצת ממתקן זה חורגת מהתקן ומסכנת את תלמידי בית-הספר "טשרניחובסקי" ואת התושבים שבסביבה.

שבח וייס: רצוני לשאול: 1.

שבח וייס: האם הדברים נכונים?

שבח וייס: 2.

שבח וייס: אם כן – מה ייעשה כדי להפסיק את המפגע הנגרם מהמתקן?

שבח וייס: 3.

שבח וייס: האם במהלך תכנון שכונות/מוסדות חינוך מובאים בחשבון מיקומם של מתקני רדאר?

שבח וייס: 4.

שבח וייס: האם יאשר משרדך רכישת תחנת ניטור לאיגוד ערים לאיכות הסביבה חיפה על מנת לאמוד את פליטת הקרינה מסוג זה?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: בכרמל הצרפתי יש מתקן רדאר הממוקם בסטלה-מריס מול מנזר הכרמליטים, ליד הרכבל.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: במדידות קרינה שבוצעו על-ידי אגף הקרינה ביום 23 ביולי 1997 באזור הקרוב לרדאר – במרחק כמה קילומטרים מבית-הספר "טשרניחובסקי" – נמצא, כי רמת הקרינה האלקטרו-מגנטית נמוכה מ-1% בהשוואה לסף תקן IRPA בתדרי הרדאר.

רפאל איתן: לנוכח תוצאות המדידה, המתקן אינו מהווה מפגע.

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: מדיניות המשרד הינה להתחשב בתכנון בכל גורם העשוי להיות סיכון סביבתי והאזורים סביבו חשופים למפגעים סביבתיים לרבות קרינה.

רפאל איתן: אם יש מידע על מתקן רדאר או שידור, ניתנות הנחיות תכנון בהתאם לכך.

רפאל איתן: 4.

רפאל איתן: על סמך הנתונים הנמצאים בידינו כיום, המצביעים על כך שאין סכנת קרינה אלקטרו-מגנטית, אין סיבה להקים תחנת ניטור קבועה למדידת הפליטות של קרינה אלקטרו-מגנטית.

רפאל איתן: בעת הצורך מבצע המשרד את המדידות כנדרש.

רפאל איתן: חבר הכנסת מ' גולדמן שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): נודע לי, כי בתאריך 30 ביוני 1997 פרצה דלקה במפעל הפטרוכימי "גדיב", כאשר במפעל לא שררו אמצעי בטיחות מתאימים.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם היה משרדך מודע למצב הבטיחותי ששרר במפעל זה?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: מה הם אמצעי הפיקוח שנוקט משרדך במפעלים שיש בהם חומר מסוכן?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: במתקן שנשרף קיימים אמצעי בטיחות שאושרו על-ידי כל הגורמים.

רפאל איתן: השרפה פרצה עקב טעות אנוש של עובד.

רפאל איתן: בעקבות השרפה הוקמה ועדת מעקב ובה נציגי הגופים: משרד העבודה, שירותי כבאות, משרד הפנים, הרשות המקומית והמשרד לאיכות הסביבה.

רפאל איתן: מטרתה לחייב את המפעל בהוצאת רשיון עסק, הכנת סקר סיכונים ומילוי דרישות בטיחותיות חדשות למתקנים השונים.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: כל מפעל שיש בו חומרים מסוכנים נדרש להכין סקר סיכונים ולהכין תיק מפעל שבו מפורטים כל הצעדים הננקטים למניעת אירועים מסוכנים.

רפאל איתן: חבר הכנסת מ' נודלמן שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): נמסר לי, כי ניתן אישור חריג לשרפת פסולת רעילה במתקני פמ"א – פיתוח משאבי אנרגיה בע"מ – בנגב ובחברת החשמל שבחדרה.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם עומדים מתקני פמ"א בדרישות המחמירות של המשרפה שברמת-חובב, והאם מצוידים המתקנים בקולטנים של שאריות גזים ומתכות כבדות הנפלטים מארובותיהם?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: האם בהתניות שנלוו לאישורים נדרשו החברות לנקות את המערכות לאחר הפעלתן?

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: מה נעשה באפר? 4.

רפאל איתן: האם הובאה בחשבון השפעת ניסויי השרפה על מי התהום?

רפאל איתן: לא ניתן אישור כלשהו לשרפת פסולת רעילה במתקני פמ"א בנגב ובחברת החשמל שבחדרה, אלא אושר ניסוי לבדיקת היתכנות של שרפה כזו במתקנים האמורים.

רפאל איתן: אישור, אם בכלל, יינתן אך ורק בכפוף לתוצאות ניסויים אלו ולאחר שהמשרד ישתכנע ששרפת הפסולת המסוכנת – בוצה שמנונית מבתי-הזיקוק בחיפה – לא גורמת לשום נזק לאדם ולסביבה בכל ההיבטים האפשריים.

רפאל איתן: 4-1.

רפאל איתן: עמדתנו בשאלות האלה ייקבעו בהתאם לתוצאות הניסוי בכל אחד מהמתקנים.

רפאל איתן: בכל מקרה, ללא קשר לתוצאות, ברור שאם האפר, המכיל תערובת של אפר פצלים ואפר פחם, ובנוסף בוצה, יתגלה כרעיל – על סמך בדיקות רעילות חמורות שהמשרד יבצע עליו – הוא יטופל כפסולת רעילה לכל דבר, קרי: הטמנתו ברמת-חובב.

רפאל איתן: לכן, לא צפויה כל השפעה של השרפה על מי התהום.

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת נודלמן.

מיכאל נודלמן: בפמ"א יש מתקן לשרפת פצלי שמן.

מיכאל נודלמן: מה רמת-זיהום האוויר במתקן פמ"א?

רפאל איתן: אין לי מה להוסיף.

רפאל איתן: חבר הכנסת ר' אדרי שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): לאחרונה פורסם, כי כמה תושבים נפגעו כתוצאה משימוש שעשתה הרשות המקומית גבעת-זאב בחומרי הדברה רעילים מסוג "דוקטלון" ו"ראונד-אפ" באתר השופכין ביישוב.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם הפרטים נכונים?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: האם יש שימוש בחומרים כגון אלה במקומות מאוכלסים נוספים?

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: האם יש תקנות נגד שימוש שכזה בריכוזי אוכלוסייה? 4.

רפאל איתן: האם משרדך פועל למצוא אתר חלופי לאתר האמור בגבעת-זאב?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: למשרד לאיכות הסביבה ידוע על תלונת תושבת גבעת-זאב, הקשורה בשימוש בחומרי ההדברה האמורים.

רפאל איתן: תלונותיה נבדקו על-ידי איגוד ערים לאיכות הסביבה שומרון ונמצאו לא-מוצדקות.

רפאל איתן: מדובר בשני חומרים המשמשים להדברת עשבים: ה"ראונד אפ", שהינו חומר הדברה ידידותי לסביבה, ו"דוקטלון", שהוא מסוכן עקב תכונותיו בעיקר למדביר ולא לסביבה.

רפאל איתן: עוד העלתה הבדיקה, כי כבר למעלה משנה לא משתמשים ב"דוקטלון" בגבעת-זאב, ואילו ב"ראונד אפ" משתמשים פעמיים בשנה.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: החומרים האמורים מאושרים על-ידי משרד החקלאות לשימושים חקלאיים ומשמשים להדברת עשבי בר.

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: משרד החקלאות והמשרד לאיכות הסביבה מכינים תקנות משותפות להסדרת השימוש בחומרי הדברה ליד בתים.

רפאל איתן: 4.

רפאל איתן: אין בגבעת-זאב אתר לסילוק פסולת רעילה או חומרי הדברה.

רפאל איתן: השימוש שנעשה בחומרים אלו, כפי שפורטו בתשובה 1, נעשה במרחק של עשרות מטרים מבית המתלוננת ונועד להדביר עשבי בר בשטח ובוואדי הסמוכים למתקן סניקת הביוב של גבעת-זאב, וזאת במטרה למנוע התפתחות יתושים.

רפאל איתן: על כן גם אין צורך באיתור אתר חלופי.

רפאל איתן: חבר הכנסת א' הירשזון שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"ח בתמוז התשנ"ז (23 ביולי 1997): על-פי תלונת חבר מועצת העיר באר-שבע, מר דה וינטר, תקציב היחידות הסביבתיות ומימונן הולכים ופוחתים עד לשיתוקן המוחלט.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם נעשו קיצוצי התקציב של היחידות הסביבתיות בהסכמת השר? 2.

רפאל איתן: מה עושה המשרד לאיכות הסביבה כדי להתגבר על המצב הנ"ל? 3.

רפאל איתן: עם קבלת ההחלטה להעביר את חירייה לאזור הדרום, האם תישקל מחדש הגדלת התקציב לעיריית באר-שבע ולמועצות המקומיות בסביבה?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: קיצוצי התקציב של היחידות הסביבתיות נעשו בהסכמתי.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: המשרד מנסה להעביר תקציבים נוספים ליחידות הסביבתיות על-ידי העברה לפרויקטים בתחומים שונים, כגון: טיפול בפסולת מוצקה, חינוך סביבתי ועוד.

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: סגירת חירייה והעברת האשפה של גוש-דן לאתר דודאים נעשית בתנאים סביבתיים מחמירים, תוך הקפדה על כל הדרישות הסביבתיות, הן במסגרת ההליך הסטטוטורי והן במסגרת תנאי ההפעלה שנקבעו במכרז.

רפאל איתן: מועצה אזורית בני-שמעון, שבתחומה ממוקם אתר הפסולת, תקבל תשלום של 2 שקלים לכל טונה של אשפה שתוטמן באתר.

רפאל איתן: חבר הכנסת נ' סלומינסקי שאל את השר לאיכות הסביבה ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997): ב"ידיעות אחרונות" מ-9 ביולי 1997 נמסר על כוונת המשרד לאיכות הסביבה לפתור את בעיית שפכי חברון על-ידי הזרמתם לנחל חבר, שהוא הנחל החשוב בנחלי מדבר יהודה.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם נכונות ידיעות אלו?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: מה יעשה משרדך לשמירה על נחל חבר, אחד מאתרי הטבע האחרונים במדבר יהודה?

רפאל איתן: חבר הכנסת א"ח שאקי שאל את השר לאיכות הסביבה ביום י"ח בתמוז התשנ"ז (23 ביולי 1997): בעיתון "ידיעות אחרונות" מ-9 ביולי 1997 פורסם, כי הפתרון המתוכנן של המשרד לבעיית שפכי חברון הוא בהזרמתם לנחל חבר.

רפאל איתן: הדבר יגרום לזיהום אחד מאחרוני הנחלים שנותרו נקיים במדבר יהודה.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם נכון הדבר?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: האם אין חלופות שלא יקלקלו את נופי הארץ ואת איכות החיים של תושבי האזור?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה החליט שלא להזרים את שפכי חברון לנחל חבר, כדי לא לפגוע בשמורת הטבע.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: המשרד בודק מול נציבות המים אומדני חלופות אחרות, כגון: מערכת השקיית סרק, בניית מאגר חברון.

רפאל איתן: בתוך כמה ימים תתגבש החלטה בשאלה, האם ניתן להקים מערכת המטרה במחיר סביר ובצורה המוסכמת גם על רשות שמורות הטבע.

רפאל איתן: חבר הכנסת נ' דהן שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ה בתמוז התשנ"ז (30 ביולי 1997): ב-16 ביולי 1997, התראיינה מנכ"ל משרדך בתוכנית "הכול דיבורים" וגילתה, כי מימי הירקון והקישון אכן עכורים, והוסיפה כי באישור משרד הבריאות הוחדר לירקון "תזקיק של נפט".

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: מה הוא "תזקיק של נפט"?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: מאילו חומרים הוא מורכב?

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: מה הוא מצבם האקולוגי של יתר הימים והנחלים בארץ?

רפאל איתן: 4.

רפאל איתן: כמה פעמים התראיינה מנכ"ל המשרד בתוכנית "הכול דיבורים" מאז מינויה?

רפאל איתן: חבר הכנסת א' רביץ שאל את השר לאיכות הסביבה ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997): בעקבות אסון המכבייה התגלה, כי נחל הירקון, וכן יתר נחלי ישראל, מזוהמים על-ידי זרמי ביוב ושפכי תעשייה ומהווים סכנה למטיילים ולמתרחצים.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם תיעשה פעולה מקיפה לטיהור נחלי ישראל?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: אילו צעדים ננקטים נגד האחראים לזיהום הנחלים?

רפאל איתן: חברת הכנסת נ' חזן שאלה את השר לאיכות הסביבה ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997): פורסם, כי יום לפני התמוטטות הגשר מעל הירקון רוסס הנחל בתזקיק נפט, אשר היה כנראה אחד הגורמים לפטירתם של הספורטאים.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם נעשה שימוש בכמויות חריגות של חומר הדברה בנחל הירקון לפני המכבייה?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: באילו נחלים נוספים בארץ נעשה שימוש בתזקיק נפט ובחומרים דומים?

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: האם מתבצע פיקוח על זיהום זה? 4.

רפאל איתן: האם נשקל להוציא את החקירה של זיהום הנחל מידי רשות הירקון, אשר ביצעה את הריסוס הקטלני?

רפאל איתן: חומר ההדברה שהוכנס למי הירקון הנו חומר המכונה MLO, ומטרתו מניעת התפתחות יתושים במי הנחל.

רפאל איתן: להזכירכם, כשהתמוטט הגשר כולם התנפלו על איכות המים.

רפאל איתן: זה שנהרס גשר ומהנדס עשה ככה או לא ככה – את זה שכחו.

רפאל איתן: אם היו תנינים בירקון והיו טורפים את הנופלים, היו באים בטענות אל מי?

רפאל איתן: אל הגשר.

רפאל איתן: אני אומר זאת רק לתזכורת.

רפאל איתן: אבל אני לא רוצה להתחמק מתשובה.

שבח וייס: היו באים בטענות לשר הדיג.

רפאל איתן: שכחו שהתמוטט גשר.

רפאל איתן: זה מה שאני רוצה להדגיש.

רפאל איתן: בזה היה צריך להתמקד, ולא בשאלה אם יש תולעים במים או לא.

רפאל איתן: כולם יודעים מה זה הירקון במשך עשרות שנים.

רפאל איתן: אבל, אחזור לעניין הכימי.

רפאל איתן: החומר הזה נקרא MLO, ומטרתו למנוע התפתחות יתושים.

רפאל איתן: חומר זה הוא למעשה תערובת של פחממנים שונים, היוצרים שכבת שמן דקיקה על פני המים באופן המונע התפתחות זחלי יתושים.

רפאל איתן: על-פי הצהרת המבצעים ברשות נחל הירקון, הריסוס ב-MLO נעשה במינון המופיע בתווית התכשיר.

רפאל איתן: הוראות השימוש, המופיעות על גבי התווית, אושרו על-ידי הוועדה המקצועית לרישום תכשירי הדברה.

רפאל איתן: השימוש ב-MLO לריסוס מתבצע בנחלים מזוהמים, על-פי בחירת הרשויות.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה מפקח על ההדברה באמצעות MLO.

רפאל איתן: ריסוס הירקון ב-MLO לא היה הגורם למות הספורטאים האוסטרלים במכבייה.

רפאל איתן: בדיקות של מי הנחל, הבוצה והנוזל שנמצא בריאות הנפטרים, זיכרונם לברכה, הוכיחו, כי לא היו בהם עקבות של MLO.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה פועל נגד גורמי זיהום נחלים מיום הקמתו.

רפאל איתן: באוקטובר 1996 הוטל על האגף לאיכות המים לרכז את עבודת מינהלת הנחלים ולרכז מאמצי אכיפה נגד מזהמי נחלים.

רפאל איתן: נבחרו חמישה נחלים – חרוד, תנינים, אלכסנדר, שורק ולכיש – ואליהם מופנים עיקר מאמצעי האכיפה.

רפאל איתן: הקישון הוא בעיה נפרדת.

רפאל איתן: בחודשים האחרונים נקבעו סדרי עדיפויות, הוכן מאגר מידע ופעולות האכיפה תוגברו.

רפאל איתן: המשרד נוקט את כל האמצעים שברשותו לפעילות נגד גורמי הזיהום העיקריים במגבלות התקציב הקיים.

שבח וייס: לשואלים, שאלות נוספות.

שבח וייס: ראשון – חבר הכנסת דהן.

שבח וייס: חבר הכנסת רביץ, אם ירצה – שני.

שבח וייס: חברת הכנסת נעמי חזן – שלישית.

נסים דהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

נסים דהן: כבוד השר, לא מזמן אושרה בוועדת הכספים העברה תקציבית לצורך ניקוי מי הירקון על-ידי הזרמת מי ים לירקון, בתקווה שאם הרעיון הזה יצליח, הירקון יהיה נקי יותר מכפי שאנחנו מכירים אותו היום.

נסים דהן: שאלתי, ושאלתי זאת גם בוועדת הכספים: האם אין זה מן הראוי שתוטל אגרת ניקוי על אלה שגרמו לזיהום – כל מפעלי התעשייה בסביבה, המועצות והרשויות המוניציפליות, שהזרימו את מי הביוב שלהם לירקון וגרמו לזיהום הנורא – ולא לקחת מתקציב המדינה 16 מיליון שקל לניקוי, כשאלה שגרמו לכך אינם נושאים בנטל?

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת רביץ.

אברהם רביץ: אדוני השר, כבר מזמן לא ביקרתי בירקון, אבל כשהיינו צעירים ויפים היינו הולכים לירקון, שוכרים סירות ומשייטים שם.

אברהם רביץ: יכול להיות שהדבר הזה נעשה גם היום.

אברהם רביץ: זה בוודאי לא נוגע לגשר.

אברהם רביץ: אם הדבר הזה נעשה גם היום, שמטיילים משייטים בסירות משוטים בירקון, והמים ניתזים תוך כדי שיוט, באמת יש להתלונן על המים ולא על הגשר.

אברהם רביץ: לכן שאלתי היתה מופנית בעצם לגבי מטיילים, אף שביחס לגשר, אדוני השר, אתה צודק.

שבח וייס: כלומר, גם אם זה שלושה בסירה אחת או אם זו שלישיית גשר הירקון, השאלה היא אותה שאלה.

נסים דהן: לא היו שלושה, היו ארבעה.

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת נעמי חזן.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, לפני חודשיים הופעתי בבית-הספר "ביאליק" בסידני, בית-הספר של סאשה אלתרמן, ששוכבת כבר ארבעה חודשים בבית-החולים כתוצאה מזיהום ריאות שנגרם לה כאשר הגשר התמוטט והיא נפלה לתוך הנחל.

נעמי חזן: קשה מאוד לעמוד בפני 500 תלמידים בבית-ספר ולהסביר לילדים הללו – בית-ספר ציוני, הילדים דוברי עברית – שאין לי הסבר מדוע לא הועבר המידע הנדרש לרופאים שלה בסידני, ועד עצם היום הזה סאשה נאבקת על חייה.

נעמי חזן: אדוני השר, אני מקווה שאולי היום, בצורה מוסמכת, תבשר למשפחה, למשפחת אלתרמן ול-500 התלמידים בבית-הספר "ביאליק" בסידני שבאוסטרליה, מה ההרכב של החומרים המזהמים.

נעמי חזן: אולי זה יעזור להציל אל חייה, שלא תהיה הקורבן החמישי של האסון הנורא הזה.

נעמי חזן: תודה.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחברת הכנסת חזן.

שבח וייס: בבקשה, השר.

אברהם רביץ: שר הבריאות צריך לענות על כך.

נעמי חזן: לא, סליחה.

נעמי חזן: השר לאיכות הסביבה ממונה על הנושא הזה.

נעמי חזן: אם תרשה לי, אדוני, אני מתעקשת שהשר לאיכות הסביבה – – –

שבח וייס: אין דבר, זה דיני נפשות.

נעמי חזן: זה באמת דיני נפשות.

נעמי חזן: השר לאיכות הסביבה אחראי לתחום הזה.

נעמי חזן: הבקשה הופנתה לשר לאיכות הסביבה.

נעמי חזן: המידע עוד לא הועבר.

נעמי חזן: מתי?

נעמי חזן: כיצד?

נעמי חזן: האם נוכל פשוט להציל את הספורטאית הזאת, בת ה-15?

שבח וייס: בבקשה, אדוני השר.

שבח וייס: תורך להשיב.

רפאל איתן: זה מעציב, אבל בשנה אחת, מאז נכנסתי לתפקידי כשר לאיכות הסביבה, עד למקרה המצער של המכבייה, גם אם היינו מביאים מים מזוקקים מקצווי העולם לירקון – זה לא היה משנה את המצב כהוא זה.

רפאל איתן: אני לא רוצה להטיל אשמה על אחרים.

רפאל איתן: מיום שנכנסתי למשרד אני אחראי ואני לא מטיל את זה על אף אחד, רק צריך להיות קצת, לא הרבה, קצת היגיון בטענות.

רפאל איתן: פתאום גילו שהירקון מלוכלך.

רפאל איתן: מה זה פתאום?

רפאל איתן: הירקון התלכלך ב-1996 או ב-1997?

רפאל איתן: אנחנו, עכשיו, מזרימים לירקון, כל יום, מים מטוהרים מאגן מגדיאל, בערך 50,000-40,000 קוב מים מטוהרים ביום ממתקן טיהור.

רפאל איתן: זה מה שמחזיק את הירקון במצב סביר.

רפאל איתן: אנחנו ממציאים המצאות?

רפאל איתן: מה היה לפני שנתיים?

רפאל איתן: לפני שלוש שנים?

רפאל איתן: יש גם עניין של עדיפויות.

רפאל איתן: באיזה מקום בסדר העדיפויות היה הירקון ב-1995 או ב-1994?

רפאל איתן: באיזה מקום בסדר העדיפויות?

רפאל איתן: כמה תקציב היה לו?

רפאל איתן: מה עשו שם כדי לנקות את המים, אם ידעו שהם מלוכלכים?

רפאל איתן: אבל כשר לאיכות הסביבה אני אחראי, אני מטפל ואני עושה כל מאמץ, בתקציב שעומד לרשותי, כדי שגשרים לא יתמוטטו למים.

רפאל איתן: מה שיהיה במים?

רפאל איתן: – זה לא ענייני.

שבח וייס: תודה רבה לך – – –

רפאל איתן: מדוע לא עומד פה מישהו אחראי לבינוי גשרים?

רפאל איתן: שיגיד למה הגשר התמוטט ומה זה משנה אם הוא על תעלה יבשה?

נעמי חזן: אנשים – – –

רפאל איתן: גברתי חברת הכנסת, אם מחר, חס וחלילה, מאיזו סיבה, מהגשר שמתחת לתחנת הכוח רבין, אוטובוס ייפול למים – יהיה בדיוק אותו דבר.

רפאל איתן: איזה מים יש שם?

רפאל איתן: מישהו בדק אותם?

רפאל איתן: לכו, עכשיו, לבדוק את המים האלה.

רפאל איתן: כל השפכים מקו התפר ומעבר לקו התפר – מוזרמים לשם.

רפאל איתן: בבקשה.

רפאל איתן: רק בתאונה עלול אוטובוס להתהפך למים האלה, ואז כל העולם ירוץ לשם.

שבח וייס: אני מודה לשר לאיכות הסביבה.

שבח וייס: חברת הכנסת חזן, מעבר לעניין הציבורי החשוב מאוד שראינו כאן היום, חשוב מאד, לך היה איזה עניין קונקרטי – – –

נעמי חזן: – – –

שבח וייס: רק רגע, יש לי הצעה.

שבח וייס: אנחנו בפולמוס בנושא חיוני, אז לגבי העניין הקונקרטי מאוד, אולי אחרי שהשר ישיב על השאילתות, אני שואל את עצמי, כאשר תיגשי אליו, האם הוא יוכל, בקטע הקונקרטי של העברת אינפורמציה, לעזור, אני בטוח שזה ייעשה בתוך חצי שעה בפקס.

שבח וייס: זה חשוב.

שבח וייס: השר יואיל בטובו להשיב על שאילתא מס' 1673, של חבר הכנסת פנחסי – אנטנת "סלקום" בשכונת הבוכרים בירושלים.

שבח וייס: בבקשה.

רפאל איתן: 1673?

שבח וייס: 1673.

שבח וייס: אתה, עדיין, כשר לאיכות הסביבה.

שבח וייס: חבר הכנסת ר' פנחסי שאל את השר לאיכות הסביבה ביום כ"ה בתמוז התשנ"ז (30 ביולי 1997): השבועון "בקהילה" – רצ"ב צילום הידיעה – מביא את טענת תושבי שכונת הבוכרים בירושלים, שאנטנת "סלקום" המוצבת על גג מוסד הילדים "ציון בלומנטל" מזיקה לבריאות.

שבח וייס: משרדך בודק את הטענות.

שבח וייס: רצוני לשאול: 1.

שבח וייס: האם נסתיימה הבדיקה? 2.

שבח וייס: אם כן – מה היא העלתה?

שבח וייס: 3.

שבח וייס: מה היא עוצמת הקרינה המותרת ומה היא עוצמת אנטנה זו? 4.

שבח וייס: כמה אנטנות מוצבות בערי הארץ מטעם "סלקום" ו"פלא-פון", והאם כולן נבדקו?

רפאל איתן: 2-1.

רפאל איתן: האנטנה על גג מוסד הילדים "ציון בלומנטל" קיבלה היתר הקמה והפעלה מהממונה על הקרינה במשרד לאיכות הסביבה.

רפאל איתן: מתן היתר הקמה מעיד על כך שבהקמתה לא תסכן האנטנה את הציבור הרחב ומתן היתר הפעלה מעיד על כך שבוצעו מדידות קרינה ואין בשידורי האנטנה סכנת קרינה סביבתית.

רפאל איתן: 4-3.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה פועל על סמך תקן שנקרא: IRPA, של ארגון להגנה מפני קרינה השייך לארגון הבריאות העולמי, שהינו תקן מחמיר ביותר.

רפאל איתן: בתדר השידור של אנטנת "סלקום" העוצמה המרבית המותרת הינה 0.45 מילווט לסנטימטר רבוע.

רפאל איתן: במדידות שבוצעו נמדדה עוצמה של 0.0262 מילווט לסנטימטר רבוע שהינה 6% בהשוואה לסף התקן.

רפאל איתן: במדינת ישראל כ-1,000 אתרי תקשורת סלולרית, כל אחד עובר הליך אישור היתר הקמה והיתר הפעלה.

רפאל איתן: תודה רבה.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת פנחסי, שאלה נוספת.

רפאל פנחסי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, תשובתך מקובלת עלי.

רפאל פנחסי: כשר התקשורת לשעבר היו אלי פניות מאזרחים שלא רצו שתוקם אנטנה שיש ממנה קרינה.

רפאל פנחסי: יש מין פחד כזה, והראיה – בגבעתיים, אותה אנטנה שחברת "בזק" היתה צריכה להקים לא הוקמה עד היום בגלל התנגדות השכנים.

רפאל פנחסי: בבני-ברק, ברחוב רבי עקיבא, כשהיתה אנטנה של "סלקום", בגלל התנגדות השכנים הורידו אותה.

רפאל פנחסי: שאלתי היא, למה דווקא מוסד לילדים, שבכל זאת באופן תת-הכרתי הם חושבים שכן מזיק, למרות כל הבדיקות וכל הנתונים שציינת, ויכול להיות שהם נכונים, אבל למה בחרו דווקא להקים את האנטנה מעל מוסד לילדים?

רפאל פנחסי: לא היה אפשר למצוא בניין גבוה אחר?

רפאל פנחסי: בית-מלון שיקימו עליו את האנטנה?

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אדוני השר, תשובתך.

רפאל איתן: אין לי מה להוסיף.

שבח וייס: אין לשר מה להוסיף.

שבח וייס: זהו.

רפאל פנחסי: – – –

רפאל איתן: אין לי מה להוסיף.

שבח וייס: השר ענה לך בתום לב, שעל העניין הזה אין לו תשובה.

רפאל איתן: אני לא אמציא לך המצאות.

רפאל איתן: זאת תשובה טכנית בדוקה, ואין לי מה להוסיף עליה.

שבח וייס: השר ישיב על שאילתא מס' 1728, של חבר הכנסת מיכאל נודלמן, בנושא: מפעל מכתשים ברמת-חובב.

שבח וייס: חבר הכנסת מ' נודלמן שאל את השר לאיכות הסביבה ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997): נודע לי, כי בחודש האחרון אירעו פיצוצים מספר במפעל "מכתשים" שבתחום המועצה התעשייתית רמת-חובב.

שבח וייס: רצוני לשאול: 1.

שבח וייס: האם הדברים נכונים?

שבח וייס: 2.

שבח וייס: אם כן – האם קיבל משרדך דיווח על האירוע?

שבח וייס: 3.

שבח וייס: האם הוקמה ועדת לבדיקת האירוע הנדון?

שבח וייס: 4.

שבח וייס: מי נתן אישור לייצור כותניון במפעל?

רפאל איתן: מפעל "מכתשים" ברמת-חובב: 1.

רפאל איתן: במפעל "מכתשים" אירעה ביום 17 ביוני 1997 התפוצצות בחבית שאמורה היתה להיות שטופה, שנתקבלה ממפעל "עמגל" בבאר-טוביה ונועדה למילוי חומצת מלח.

רפאל איתן: לא ידוע לנו על פיצוצים נוספים במפעל.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: המשרד קיבל דיווח על האירוע בהתאם לנוהלי הפעולה באירוע, שגובשו עם המפעל.

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: לדרישות המשרד לאיכות הסביבה וביוזמת המפעל נערך תחקיר מול מפעל "עמגל".

רפאל איתן: החבית נדגמה ונמצאו שאריות חומר שהגיב עם החומצה, וזו היתה סיבת הפיצוץ.

רפאל איתן: כתוצאה מכך החליט מפעל "מכתשים" ביום 9 ביולי 1997 להפסיק לאלתר שימוש בחביות אלה למילוי חומצת מלח.

רפאל איתן: 4.

רפאל איתן: כותניון הוא מוצר ותיק בשורת מוצרי מפעל "מכתשים" ברמת-חובב.

רפאל איתן: המשרד לאיכות הסביבה אינה עוסק במתן אישורים לייצור מוצרים מסוימים במפעלים.

שבח וייס: אני מודה לשר.

שבח וייס: יש לך עוד שאלה, חבר הכנסת נודלמן, בעניין זה?

שבח וייס: בבקשה.

מיכאל נודלמן: ידוע שבאזור התעשייה רמת-חובב תחנת הניטור לא עובדת זה תשעה חודשים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול, איזה יחס נותן המשרד לאיכות הסביבה לתחנת ניטור שאיננה עובדת זה תשעה חודשים?

שבח וייס: תודה רבה, חבר הכנסת נודלמן.

שבח וייס: אדוני השר – תשובתך.

רפאל איתן: אין לי מה להוסיף.

רפאל איתן: כל התשובות טכניות.

שבח וייס: חבר הכנסת נודלמן טוען שבמשך תשעה חודשים תחנת הניטור שם לא עובדת.

שבח וייס: זה מופנה אל תחום משרדך ממש.

רפאל איתן: אני יכול לומר לך, שרמת-חובב, המפעלים וכל מה שכרוך באותה סביבה, מקבלים מאתנו תשומת לב מרבית והמומחים הכי גדולים שלנו נמצאים שם לבחון, לבדוק, להעיר, להתלונן, לסגור ולעשות כל מה שבסמכותנו לעשות.

שבח וייס: מה בקשר לטענה שתחנת הניטור כאילו לא עובדת תשעה חודשים?

שבח וייס: זאת הטענה של חבר הכנסת נודלמן.

רפאל איתן: עובדת, תחנות הניטור עובדות.

שבח וייס: השר אומר שהיא עובדת.

שבח וייס: יש כאן חילוקי דעות בעניין עובדתי.

שבח וייס: אדוני השר, תישאר כאן אתנו, הפעם בתפקיד שר החקלאות ופיתוח הכפר.

שבח וייס: נעבור לשאילתות בתפקידך הנוסף.

שבח וייס: שאילתא מס' 989 – לפרוטוקול.

שבח וייס: חבר הכנסת א' דרעי שאל את שר החקלאות ופיתוח הכפר ביום י' באדר ב' התשנ"ז (19 במרס 1997): יוזמת הקרן-הקיימת לישראל להקים פארק ליד ציונו של ה"בבא סאלי" בנתיבות גורמת לתסיסה ולהתנגדות בקרב תושבי היישוב ורבבות מעריציו, החוששים מחילול כבוד המקום.

שבח וייס: רצו"ב ידיעה שפורסמה ב"יום ליום" ופניית תושבים ורבנים בעניין זה.

שבח וייס: רצוני לשאול: 1.

שבח וייס: האם תישקל יוזמה זו? 2.

שבח וייס: התישמע התנגדות התושבים והרבנים המתנגדים לכך?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

רפאל איתן: הקרן הקיימת נענתה לבקשת האדמו"ר בבא ברוך, לפנייתו של ראש מועצת נתיבות ולפניות רבות, לשפר את איכות תנאי הביקור של המאמינים הפוקדים את קברו של ה"בבא סאלי" בנתיבות.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: קהק"ל הנחתה את המתכננים, כי פארק ה"בבא סאלי" אמור לשרת אוכלוסייה דתית, ואכן עקרונות הפרוגרמה התוו התייחסות מיוחדת ורגישות רבה לשמירה על כבוד בית-הקברות, הציון הקדוש, השכונות החרדיות והישיבות הנמצאות בסמוך.

רפאל איתן: תהליך התכנון, שהינו באחריות מועצת נתיבות ובשיתוף מועצה אזורית עזתה, נערך ביחד עם התושבים והביא בחשבון את צורכיהם.

רפאל איתן: חבר הכנסת ס' סלים שאל את שר החקלאות ופיתוח הכפר ביום ב' בניסן התשנ"ז (9 באפריל 1997): נודע לי על כוונת משרד החקלאות לבטל פרויקט ניקוז והשקיית אזור אלבטוף, שרובו אדמות השייכות לתושבים הערבים.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: האם נכון הדבר?

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: אם כן – מה היא הסיבה לביטול הפרויקט הנ"ל?

רפאל איתן: 3.

רפאל איתן: האם אין בהליך זה פגיעה בבעלי האדמות?

רפאל איתן: 4.

רפאל איתן: האם יחליט משרד החקלאות על המשך הפרויקט?

רפאל איתן: לאלבטוף יש שם עברי – בקעת בית-נטופה.

רפאל איתן: אלבטוף היה השם בימי המנדט.

סאלח סלים: זה נקרא אלבטוף על-ידי התושבים שגרים שם.

רפאל איתן: הלוא אנחנו יודעים בדיוק למה אתם כותבים אלבטוף.

סאלח סלים: למה?

רפאל איתן: כאשר אני אשאל אותך שאילתא, אגיד לך.

רפאל איתן: אתה יודע שאני יודע בדיוק למה.

סאלח סלים: זה שם המקום מאות שנים.

רפאל איתן: אני צריך לענות לך, ואני עונה על מה שנעשה בבקעת בית-נטופה.

רפאל איתן: אם אתה לא יודע איפה זה, אלמד אותך איפה זה.

שבח וייס: מה שברור הוא שזה לא אלבסטוף, כמו שנכתב כאן.

רפאל איתן: 1.

רפאל איתן: אין כל כוונה במשרד החקלאות לבטל את פרויקט בית-נטופה.

רפאל איתן: תעלת הניקוז המרכזית תוכננה ובוצעה בהסכמת כל בעלי הקרקעות שהתעלה עוברת בתחומיהן.

רפאל איתן: תוכנית השאיבה, לרבות צינור הסניקה, מוכנה לפני שיפוט ואישור של הוועדה.

רפאל איתן: תוכנית הניקוז כולה מצויה בהליכי האישור הסטטוטוריים, המובלים על-ידי רשות ניקוז קישון.

רפאל איתן: התוכנית הכללית של המאגרים מוכנה ואושרה.

רפאל איתן: נעשות כיום פעולות לעניין יזמים להשקיע בנושא האיגום והספקת המים על בסיס כלכלי.

רפאל איתן: כלומר, יאספו מים וימכרו אותם.

רפאל איתן: משרד החקלאות יתמוך כמקובל בנושא מערכות ההשקיה.

רפאל איתן: שאלות מס' 2, 3 ו-4 אינן רלוונטיות, מאחר שהתשובה על שאלה מס' 1 היא: לא.

רחבעם זאבי: למה לא להכניס את המים לתוך המוביל הארצי בתקופות שבהן יש מים, וכך להרוויח מים?

רפאל איתן: זה לערבב שמחה בשמחה.

שבח וייס: זה מה שנקרא מים בששון.

רפאל איתן: את המים האלה אפשר לנצל להשקיית האדמות החקלאיות שבבקעת בית-נטופה.

רפאל איתן: לא שואבים מים לבקעה מהמוביל.

רפאל איתן: המוביל הולך ממנהרת עילבון לאגם אשכול.

רפאל איתן: המים שנאגרים לאחר גשמים בבקעה הם בכמות גדולה.

רפאל איתן: בשנה לא גשומה אין מים.

רפאל איתן: את המים האלה אנחנו חושבים לנצל למען החקלאים שמעבדים שם את האדמות.

שבח וייס: תודה.

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת סאלח סלים.

סאלח סלים: אדוני השר, לא אני המצאתי את שם המקום.

סאלח סלים: שם המקום קיים מאות ואלפי שנים – אלבטוף.

סאלח סלים: אתה לא רוצה להכיר בכך, זו הבעיה שלך.

סאלח סלים: הבעיה שם היא, שהתחילו בשלב הראשון בשנת 1995.

סאלח סלים: מי שמבקר שם היום רואה ששום דבר לא זז.

סאלח סלים: לכן הבאתי את השאילתא, האם יש כוונה לבטל את התוכנית, כי חבל על הכסף שהושקע שם.

סאלח סלים: מתי נראה את השלב הבא ואת התקדמות הפרויקט?

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אדוני השר, תשובתך.

רפאל איתן: כל הפרויקט הזה בתהליך של ביצוע.

רפאל איתן: קצב הביצוע מותנה בתקציבים, באישורים ובתכנונים.

רפאל איתן: זה לא שאני אומר שתהיה פה תעלה, ואחת-שתיים יש תעלה.

רפאל איתן: אתה מכיר את זה טוב מאוד, זהו תהליך ממושך.

רפאל איתן: אם, והלוואי, תהיה שנה גשומה, כל הביצועים האלה ידלגו לאביב.

רפאל איתן: אי-אפשר לחפור שם ולבצע את כל העבודות האלה תחת מטר או 2 מטרים של מים בכמה מקומות.

רפאל איתן: זו בעיה, זה לא הולך כל-כך מהר.

רפאל איתן: קראתי בדיוק את התהליכים של הפרויקט הזה.

רפאל איתן: חבר הכנסת ס' סלים שאל את שר החקלאות ופיתוח הכפר ביום כ' בסיוון התשנ"ז (25 ביוני 1997): בישיבה במינהל משק המים ברשויות המקומיות ב-16 ביולי 1996 של המועצה המקומית עילבון ומשרד הפנים הוסכם, כי משרד החקלאות ישלם 310,000 ש"ח לחידוש רשת המים בכפר.

רפאל איתן: למרות ההסכם הודיע משרד החקלאות שהוא לא יישא בחלקו בתקציב לשנה זו.

רפאל איתן: רצוני לשאול: 1.

רפאל איתן: מדוע בוטל התקציב הנ"ל? 2.

רפאל איתן: לאור חיוניות פרויקט זה, האם תישקל ההחלטה מחדש?

רפאל איתן: 1.

רפאל איתן: לאור הקיצוצים התקציביים שלהם נדרש המשרד במעבר משנת התקציב 1996 לשנת התקציב 1997, הוחלט בעקבות ישיבה עם המינהלה הארצית למים ולביוב, כי משרד החקלאות לא ישתתף בסיוע לשיקום רשתות מי שתייה.

סאלח סלים: בשום מקום?

רפאל איתן: בשום מקום.

רפאל איתן: 2.

רפאל איתן: סך כל הסיוע הניתן לשיקום רשתות מי שתייה מגיע לשיעור של 70% ולעתים אף יותר; רובו ניתן על-ידי משרד הפנים.

שבח וייס: שאלה נוספת, בבקשה.

שבח וייס: אתה רואה, חבר הכנסת סלים, כאן אין ויכוח על השם עילבון.

סאלח סלים: אבל השר יציע עוד מעט גם את שינוי השם עילבון והשם אום-אל-פחם.

סאלח סלים: אדוני השר, גם בתור ראש מועצה אני יודע במה השתתף משרד החקלאות בשנים שעברו.

סאלח סלים: כל השנים הוא השתתף בחלק מההוצאות.

סאלח סלים: אבל כאשר נכנסת למשרד החקלאות קיבלתי מכתב – והוא אצלי – שממנו מבינים שחור על גבי לבן, כאילו לגבי עיריות ומועצות מקומיות יהודיות משרד החקלאות כן ישתתף בהוצאות, ולגבי מגזר המיעוטים – כך כתוב במכתב – לא ישתתף.

סאלח סלים: האם יש קו כזה או מדיניות כזו?

סאלח סלים: אתה אומר כאן לכל הרשויות, ואני רוצה להאמין בכך, אבל המכתב שיש לי מדבר על בני מיעוטים.

סאלח סלים: אם זה כך, זה דבר בלתי נסבל.

שבח וייס: תודה.

שבח וייס: אדוני השר, נא תשובתך.

רפאל איתן: הבעיה של מי שתייה ומערכות מי השתייה במקומות יישוב היא באחריות "מקורות".

רפאל איתן: "מקורות" אינה עוד בתחום משרד החקלאות.

רפאל איתן: זוהי בעיה רצינית מאוד של אובדן מים.

רפאל איתן: יש מקומות יישוב שבהם המערכות הן בנות 30, 40 ו-50 שנה, ויותר מ-30% מהמים הולכים בהם לאיבוד.

רפאל איתן: אני מפנה את השאלה ואת הבקשה לפעילות לשני משרדים אחרים – למשרד הפנים ולמשרד התשתיות הממונה על "מקורות".

רפאל איתן: אם היו עושים חשבון כמה מים הולכים לאיבוד במשך השנים, בקלות רבה אפשר היה לכסות את הנזקים ולחדש את מערכת מי השתייה כמה פעמים.

רפאל איתן: אני לוקח את העניין לתשומת לב.

רפאל איתן: אבדוק אתם מה עושים, כמה מים הולכים לאיבוד בכל מקום, ומתי זה ישתלם אם יתקנו את זה עכשיו.

שבח וייס: השר ישיב על שאילתא מס' 1737, של חבר הכנסת אברהם רביץ, בנושא: בשר פיגולים ובשר פגום שהוברח מהשטחים למסעדות יוקרה בתל-אביב.

שבח וייס: חבר הכנסת רביץ, מה עם המסעדות של "עמך"?

שבח וייס: מה אכפת לך ממסעדות יוקרה?

אברהם רביץ: שם זה יקר מאוד.

אברהם רביץ: חבר הכנסת א' רביץ שאל את שר החקלאות ופיתוח הכפר ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997):

אברהם רביץ: פורסם כי יחידת פיצו"ח – פיקוח על מוצרי צומח וחי – של משרדך תפסה טונות של בשר שהוברח מהשטחים במסעדות יוקרה בתל-אביב.

אברהם רביץ: מדובר בבשר פיגולים פגום שהוברח בניגוד לחוק.

אברהם רביץ: רצוני לשאול: 1.

אברהם רביץ: מה העלתה החקירה?

אברהם רביץ: 2.

אברהם רביץ: אילו צעדים ננקטו?

אברהם רביץ: 3.

אברהם רביץ: האם תופעת הברחת בשר פיגולים פגום מהשטחים נמשכת, ובאילו ממדים?

רפאל איתן: בתאריך 22 ביולי 1997 נעצר רכב ובו נמצאו כ-750 קילוגרם בשר בקר קפוא שמקורו בשטחים.

רפאל איתן: בשר זה הובל ללא קירור וללא תיעוד וטרינרי.

רפאל איתן: נהג הרכב ושותפו נעצרו לשבעה ימים ונחקרו.

רפאל איתן: בעקבות החקירה נערך חיפוש בכמה מסעדות: מחסן קירור "גרנות" של חברת "סטייק האוס"; מסעדת "פאפאגאיו"; מסעדת "אלכסנדר"; מסעדת "טקאמרו"; מסעדת "אל גאוצ'ו"; מסעדת "הבית האדום" בנס-ציונה – –

שבח וייס: איזו רקלמה השר עושה כאן למסעדות.

רחבעם זאבי: – – –

רפאל איתן: – – מסעדת "אצל דודו" בהרצלייה ומסעדת "קרוקודיל" בהרצלייה.

רפאל איתן: בכל המסעדות נתפס והושמד בשר בקר שמקורו בשטחים והוא נטול תיעוד וטרינרי.

רפאל איתן: הבשר הושמד, על בעלי המסעדות הושת קנס אזרחי, המשווקים נקנסו ויוגשו נגדם כתבי אישום.

רפאל איתן: לצערי הרב, תופעת הברחת בשר פיגולים מהשטחים נמשכת, ובממדים גדולים.

רפאל איתן: יחידת הפיצו"ח תופסת פעם אחר פעם בשר המסכן את בריאות הצרכנים.

רפאל איתן: על מנת לצמצם את התופעה יש לאחד כוחות ולהוסיף כוח אדם ותקציבים ליחידה.

רפאל איתן: זה קצה הקרחון בדיווחים שאני מקבל על התפיסות, על ההשמדות, על המעצרים, על הקנסות.

רפאל איתן: זה קצה קרחון קטן, לא ייאמן איזה מעשים.

רפאל איתן: מבחינה מינהלית אני מאחד את הפיצו"ח עם הפיקוח, שאפשר יהיה לרכז מאמצים.

רפאל איתן: דרך אגב, אנשי הפיצו"ח שעובדים בשטח ביום ובלילה, הם שתופסים מכוניות גנובות, אבל זאת בעיה רצינית ביותר, אומנם פה מצויה בשטחים בכמה מהתשובות, אבל זה לא רק מהשטחים.

רפאל איתן: אנחנו מקדישים לזה הרבה מאוד מאמצים ואמצעים.

נואף מסאלחה: שאלה נוספת, בבקשה.

נואף מסאלחה: אני מרוצה, אדוני השר, בדרך כלל אתה נואם שתי דקות.

נואף מסאלחה: דברים מאוד חשובים, אתה הארכת, כנראה זה נוגע ללב.

אברהם רביץ: אני מאוד מעריך את עבודת משרד החקלאות בנושא הזה.

אברהם רביץ: מה שלא מצליחה לעשות הרבנות, עושה זאת בהצלחה משרד החקלאות.

אברהם רביץ: אני התכוונתי לעלות לשאול שאילתא נוספת, בעיקר אולי כדי לשמוע עוד הפעם, לא שמעתי טוב את שמות המסעדות שמשתמשות בבשר פיגולים.

אברהם רביץ: אני חושב שטוב יהיה אם אדוני השר יחזור על השמות, כי אלה שמות מאוד אקזוטיים, ולמען ידע הציבור ולא יאכל.

נואף מסאלחה: תודה.

רפאל אלול: – – –

רחבעם זאבי: בקשה לגיטימית.

רפאל איתן: מאז תחילת המבצע, מאז אני במשרד, הרבה אנשים הפסיקו לאכול בשר.

רפאל איתן: רק לידיעה.

רפאל איתן: כשהייתי מתאר להם, לא מעל במת הכנסת, מה תופסים, הם היו מתחלחלים.

רפאל איתן: דבר שני זה האכיפה.

רפאל איתן: פה, בכנסת, שמישהו יציע הצעת חוק של עונשי מינימום על רמאות, על הונאה, אני לא יודע על מה, שכשאחד כזה נתפס, הוא ישב עשר שנים, וסוגרים לו את המסעדה, מחרימים לו את הרכוש.

רפאל איתן: משום מה, אנחנו בעניין הזה קצת רחמנים, אבל לפחות אנחנו תופסים ומענישים, גורמים צרות ומשמידים הרבה מאוד בשר.

רפאל איתן: אני אביא פעם לכאן את הדוח החודשי – זה לא רק בשר, זה גם מוצרי מזון אחרים.

רפאל איתן: מאין הם באים, איזו רמת תברואה איומה, פשוט לא יעלה על הדעת; אבל אומרים – מה שנסתר מהקיבה לא מזיק לה.

רפאל איתן: אתה אוכל – אתה לא יודע, וזה בסדר, זה עבר.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת שאקי היה כאן, לא?

רפאל איתן: חבר הכנסת שאקי יצא.

נואף מסאלחה: תודה רבה, אדוני השר.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, משפט אחד, ברשותכם, לפני שאני קורא ליושב-ראש ועדת הכספים, אבל, אדוני, אני חייב דבר לעצמי במשפט אחד או שניים.

נואף מסאלחה: לא רוצה לפתח כאן ויכוח.

נואף מסאלחה: כשהייתי יושב-ראש ישיבה ואמרתי שחבר הכנסת זאבי – בושה לעם ישראל, אני לא התכוונתי לזה – אני לא רוצה לשבח אותך, כי שנינו נהיה חשודים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת זאבי היה אלוף והוא במילואים.

רחבעם זאבי: גם היום.

נואף מסאלחה: אמרתי – היום, מילואים.

נואף מסאלחה: בוודאי אני לא מחלק ציונים, אבל הוא פרלמנטר טוב וראש סיעה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת זאבי, אני חוזר בי, אני באמת לא התכוונתי להעליב אותך ואני לא מוכן אפילו להעליב אותך.

נואף מסאלחה: אני חשוד אם אני משבח אותך, ואני לא רוצה לשבח אותך.

רחבעם זאבי: נסגור אתך חשבון.

נואף מסאלחה: בהזדמנות אחרת.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, הצעת חוק מס שבח מקרקעין (תיקון מס' 40), התשנ"ח–1997, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת אברהם רביץ.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש – – –

נואף מסאלחה: לפרוטוקול, רק רגע בבקשה, חבר הכנסת אבנר שאקי – שאילתא מס' 1765 – איננו.

נואף מסאלחה: לפרוטוקול.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת א"ח שאקי שאל את שר החקלאות ופיתוח הכפר ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997):

נואף מסאלחה: נחשפה עתה תופעת הצריכה של ירקות ופירות שאינם אורגניים, מגוש-קטיף, ששווקו כאורגניים.

נואף מסאלחה: רצוני לשאול: 1.

נואף מסאלחה: מי הם היצרנים שלדעת משרדך ניתן לסמוך כיום כי תוצרתם אורגנית?

נואף מסאלחה: 2.

נואף מסאלחה: מה יעשה משרדך כדי למנוע תופעות דומות בעתיד?

רפאל איתן: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) ככלל, מגדלי התוצרת האורגנית הם אנשים אמינים, אשר ניתן לסמוך על תוצרתם האורגנית.

רפאל איתן: בעקבות הכתבות בעיתון, מיניתי ועדת בדיקה אשר המליצה כי המשרד יעביר אליו את סמכויות הפיקוח מהארגון לחקלאות אורגנית, ובעיקר בכל הנוגע ליצוא תוצרת אורגנית.

רפאל איתן: כמו-כן יעמיק משרד החקלאות את הפיקוח על-ידי הקצאות משאבים לפיקוח על מגדלים ובתי-אריזה.

רפאל איתן: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אברהם רביץ, יושב-ראש ועדת הכספים, בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שהיום אני איש בשורה לאזרחי המדינה בהביאי לפניכם את הצעת חוק מס שבח מקרקעין (תיקון מס' 40), התשנ"ח–1997.

אברהם רביץ: חברי הכנסת, הצעת חוק מס שבח מקרקעין המונחת לפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית היא פרי יוזמתו של חברי חבר הכנסת רפי אלול.

אברהם רביץ: יישר כוח.

אברהם רביץ: הצעת החוק מתייחסת לשני נושאים: א.

אברהם רביץ: זכויות במקרקעין, סעיף 1 להצעה; ב.

אברהם רביץ: מכירות חכירה, סעיפים 4-2 להצעה.

אברהם רביץ: לגבי זכויות במקרקעין, לפי החוק כפי שהוא כיום, לפני התיקון המוצע, הגדרת זכות במקרקעין כוללת גם חכירה לתקופה העולה על עשר שנים.

אברהם רביץ: לפיכך, חכירה לתקופה העולה על עשר שנים נחשבת למעשה ל"מכר" וחייבת במס שבח מקרקעין.

אברהם רביץ: במציאות הכלכלית של היום, עסקאות חכירה גדולות, כגון סופרמרקטים, בנקים, דורשות השקעות גדולות, ולכן הן נעשות לתקופות ארוכות, ואין הצדקה לראות בכך "מכר" החייב במס שבח רק מפני שעברו עשר שנים.

אברהם רביץ: חבר הכנסת אלול הציע להאריך את התקופה מעשר ל-18 שנים.

אברהם רביץ: ועדת הכספים, במהלך הדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית, ובהסכמתו של חבר הכנסת אלול, השתכנעה שיש מקום להעמיד את התקופה על 25 שנים.

אברהם רביץ: אם יתקבל התיקון, משמעותו תהיה שרק חכירה לתקופה העולה על 25 שנים תחויב במס שבח.

אברהם רביץ: זה לגבי הסעיף הראשון.

אברהם רביץ: הסעיף השני – לגבי מכירות חכירה – מוצע להבהיר, כי במכירת זכות במקרקעין אשר קודם לה נמכרה בהם חכירה, בחישוב השבח של המוכר – – –

רחבעם זאבי: לא חכירה, אלא חכירה.

אברהם רביץ: אני מודה לך על התיקון.

אברהם רביץ: בחישוב השבח של המוכר לא יובאו בחשבון שווי הרכישה, אותם סכומים שהם מעבר לעלות המקרקעין בפועל, וכן יוקטן סכום הניכויים ולא ניתן יהיה לדרוש כהוצאה סכום העולה על הסכום שהוצא בפועל.

אברהם רביץ: חברי הכנסת, נראה ששני התיקונים הנ"ל עושים צדק.

אברהם רביץ: לפיכך, אני מבקש לתמוך בהצעת החוק ולהצביע בעדה בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

אברהם רביץ: באופן מהותי אין הסתייגויות.

נואף מסאלחה: יש הסתייגות אחת.

אברהם רביץ: המסתייג לא נמצא.

אברהם רביץ: תודה, אדוני.

נואף מסאלחה: יוזם החוק, חבר הכנסת אלול, בבקשה.

נואף מסאלחה: יש לך שלוש דקות להגיד מה שאתה רוצה.

רפאל אלול: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בראש ובראשונה אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת הרב רביץ, גם על המהירות שבה טיפלה הוועדה בהצעת החוק בקריאה הראשונה והביאה אותה לקריאה שנייה ושלישית וגם על הסכמת הוועדה לקבל את ההצעה המקורית, שהיתה 25 שנה.

רפאל אלול: לזכותך ייאמר, שבמהלך הישיבה שכנעת את פקידי האוצר לחזור להצעה המקורית.

רפאל אלול: אני שמח על כך.

רפאל אלול: רבותי, דווקא משום שיושב-ראש ועדת הכספים הוא רב, הסרנו מכשול מפני עיוור.

רפאל אלול: מה שנעשה עד היום – מצאו כל מיני דרכי עקלקלות לעקוף את החוק.

רפאל אלול: אני לא יודע אם המדינה חסכה כסף או הפסידה כסף, אבל לפחות היושר והצדק נשמרו.

רפאל אלול: מצאו כל מיני חברות-בת וכל מיני אנשים; נעשו כל מיני הסכמים לא כשרים.

רפאל אלול: בשני הסעיפים נתנו אפשרות גם לשמור על היושר, גם לשמור על החוק וגם להקל אותם שירותים שניתנים לאוכלוסייה רחבה במדינת ישראל.

רפאל אלול: אדוני היושב-ראש, מאחר שהקלנו עכשיו על אותם עסקים שיוכלו לשרת את האוכלוסייה במשך 25 שנה טוב יותר, הצעת החוק הבאה שלי נותנת לאותם עסקים גדולים אפשרות לתת 5% לתרומה ולצדקה.

רפאל אלול: שנינו יחד, אדוני היושב-ראש, נבדוק שאותם 5% אכן מגיעים ליעדים שהגה המחוקק ולא עושים בהם שימושים אחרים, שלא לתועלת האזרחים.

רפאל אלול: אני מקווה מאוד שבתוך שבועיים נכין יחד את החקיקה ונעשה עוד מצווה אחת לכלל אזרחי ישראל.

רפאל אלול: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, ולחברי חברי הכנסת, וגם לפקידי האוצר שסייעו לנו להביא את החוק הזה.

רפאל אלול: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, יש רק הסתייגות אחת לסעיף 2 – של חבר הכנסת חיים אורון.

נואף מסאלחה: היות שהוא איננו, כאילו ההסתייגות איננה קיימת.

נואף מסאלחה: לכן אנחנו עוברים להצבעה על שם החוק, סעיפים 1, 2, 3, 4, בלי הסתייגויות.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 1 בעד סעיפים 4-1 – 10 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 4-1 נתקבלו.

נואף מסאלחה: עשרה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: הצעת חוק מס שבח מקרקעין (תיקון מס' 40), התשנ"ח–1997, נתקבלה בקריאה שנייה.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: מי בעד הצעת החוק בקריאה שלישית?

נואף מסאלחה: מי נגד?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 2 בעד החוק – 11 נגד – אין נמנעים – אין חוק מס שבח מקרקעין (תיקון מס' 40), התשנ"ח–1997, נתקבל.

נואף מסאלחה: 11 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: החוק נתקבל בקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 64), התשנ"ח–1997, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת סאלח טריף, בבקשה.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הנני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 64), התשנ"ח–1997.

סאלח טריף: הצעת חוק זו נדונה במליאת הכנסת בקריאה ראשונה ביום 4 בנובמבר 1997 והועברה לוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

סאלח טריף: פקודת העיריות קובעת בסעיף 140א, כי פנקסי העירייה ומסמכיה יהיו פתוחים לעיון ולבדיקה לפני כל חבר מועצה והוא רשאי להכין לעצמו העתק או תקציר מהם.

סאלח טריף: הצעת חוק זו באה להבהיר, כי חברי מועצה יהיו רשאים לצלם את המסמכים.

סאלח טריף: זאת, לנוכח מקרים שאירעו ברשויות מקומיות, שבהם לא הורשו חברי מועצה לצלם מסמכים אלא, למשל, להעתיקם בכתב-ידם.

סאלח טריף: למען הסדר הטוב ולמען יעילות העבודה של כל חברי המועצה בא תיקון זה.

סאלח טריף: להצעת חוק זו אין הסתייגויות.

סאלח טריף: אני גם רוצה לציין, שזאת הצעת החוק של חבר הכנסת רן כהן, שאולי יעלה לכאן.

סאלח טריף: אני מברך אותו על הבאתה לכאן לקריאה השנייה והשלישית, ואני גם רוצה להוסיף שכוחה של הצעת החוק הזו יפה גם לרשויות המקומיות, המועצות והעיריות.

סאלח טריף: הצעת חוק זו בוודאי באה לסייע לנבחרי הציבור שלנו ברשויות השלון המקומי, כדי לאפשר להם לייצג בצורה הולמת את קהל מצביעיהם, וגם לבקר את מה שנעשה בעיריות ובמועצות המקומיות.

סאלח טריף: הדבר חשוב גם לנוכח העובדה, שלא תמיד המוסדות המבקרים את פעולות השלטון המקומי מצליחים לבקר את כל הנושאים.

סאלח טריף: זו חובתו של כל חבר מועצה או עירייה הממלא את תפקידו נאמנה, וטוב באמת שיוכל לצלם את החומר.

סאלח טריף: היום יש כל כך הרבה מסמכים, שאי-אפשר להעתיק אותם ביד, וחובה שכל דבר שנעשה ברשויותינו יהיה גלוי לעיני הציבור.

סאלח טריף: אני מברך את חבר הכנסת רן כהן ומבקש מכם לאשר הצעת חוק זו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אבי יחזקאל, בבקשה.

אברהם יחזקאל: האם אותו דבר יחול גם על העיר נתניה?

סאלח טריף: יורשה לי, אדוני, שלא לענות.

סאלח טריף: אני מודה לכם.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רן כהן, יוזם החוק, בבקשה.

נואף מסאלחה: שלוש דקות.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הפנים, חבר הכנסת סאלח טריף, על הסיוע ועל קידום הצעת החוק הזאת.

רן כהן: נדמה לי, שהצעת החוק הזאת באה בסך הכול להתקדם עם הטכנולוגיה ועם היכולת של נבחרי ציבור, נציגים בעירייה, במועצה מקומית ובמועצה אזורית למלא את תפקידם בהגינות וביושר.

רן כהן: ההצעה לא באה לאפשר שום היתר מעבר להיתרים הקיימים, להוציא דבר אחד – עד עכשיו נדרש נציג ציבור במועצה מקומית לכתוב בכתב-יד או לכתוב תקציר, או לכתוב את כל הדברים, ומעכשיו הוא יכול לצלם על-פי אותן הרשאות שבהן הוא מחויב היום.

רן כהן: אם הוא צריך לקבל את רשותו של גזבר העירייה, או של ראש העירייה, או של ראש המועצה המקומית – זה יימשך.

רן כהן: הדבר השני, הוועדה עשתה מעשה חכם ונכון כשקבעה שהדברים האלה ייעשו במחיר סביר, במחיר הקרן, ולא במחירים שיכבידו על נציגי ציבור למלא את תפקידם.

רן כהן: אני מאוד מודה גם לכנסת וגם לוועדת הפנים של הכנסת על הסיוע ועל קידום הצעת החוק הזאת.

רן כהן: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה לחבר הכנסת רן כהן.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 64), התשנ"ח–1997.

נואף מסאלחה: מי בעד הצעת החוק בקריאה שנייה, כהצעת ועדת הפנים?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 3 בעד סעיף 1 – 9 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

נואף מסאלחה: תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: הצעת החוק אושרה בקריאה שנייה.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, מי בעד הצעת החוק בקריאה שלישית?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 4 בעד החוק – 7 נגד – אין נמנעים – אין חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 64), התשנ"ח–1997, נתקבל.

נואף מסאלחה: שבעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: הצעת החוק אושרה.

נואף מסאלחה: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק יישום מזכר ההבנה בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית (שימוש משותף בשדה התעופה עקבה) (הוראת שעה), התשנ"ח–1997, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אבי יחזקאל; בבקשה.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, זו הצעת חוק של הממשלה, ואין נציג של הממשלה.

נואף מסאלחה: אני מסכים אתך, אפנה את תשומת לבו של יושב-ראש הכנסת לנושא הזה, ובוודאי גם את תשומת לבו של סגן השר המתאם, סילבן שלום.

אברהם יחזקאל: אדוני היושב-ראש, ראשית הרשה לי בהזדמנות זו לברך אותך ולהודות לך על הנאום הנרגש שנאמת בשבוע שעבר, ביום האזכרה ליצחק רבין, זכרו לברכה.

אברהם יחזקאל: אני חושב שעל דעת כל החברים הנוכחים – זה היה נאום שיצא מן הלב ונכנס אל הלב.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

אברהם יחזקאל: אשר להערתו של חבר הכנסת זאבי, נכון, הצעת החוק הזאת נוגעת להסכם ליישום מזכר ההבנה בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית.

אברהם יחזקאל: זה נושא שהתחיל בזמנו, אומנם, כפי שיודע חבר הכנסת זאבי, שהיה איש צבא, מגעים עם הממלכה היו בשנות קיומה של מדינת ישראל, בכל הממשלות, גם לפני הקמתה של המדינה, בגיבוי של אנשי צבא.

אברהם יחזקאל: הנה הגיע כבוד השר, ועל כך אני מברך אותו.

אברהם יחזקאל: להערכתי, ההסכם עם הממלכה ההאשמית הירדנית הוא על דעת כל סיעות הבית וכל מפלגות ישראל, ומהבחינה הזאת, דווקא היום, כשמלאו שנתיים לרציחתו של יצחק רבין, זכרו לברכה, החוק הזה הוא אולי עוד אבן באותה חומה של שלום שבנו יצחק רבין וממשיכי דרכו; גם בממשלה הנוכחית, כבוד שר התחבורה וממשלת ישראל, ראו ורואים בהסכם עם הממלכה הירדנית ההאשמית הסכם בסיס, שיכול לייצב את מצבנו במזרח התיכון.

אברהם יחזקאל: כיושב-ראש ועדת הכלכלה, ועל דעתו של שר התחבורה, העלינו את ההצעה הזאת והבאנו אותה להצבעות ולדיונים אינטנסיביים בוועדת הכלכלה, אך לפני כשבוע או כעשרה ימים עלתה ההצעה לקריאה ראשונה, והנה היום אנחנו מביאים את העניין לכלל סיום.

אברהם יחזקאל: מטרת הצעת החוק היא ליישם את מזכר ההבנה שנחתם בין ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית בדבר השימוש בשדה התעופה עקבה לצורכי טיסות לאילת וממנה, שנחתם ב-31 באוגוסט 1997.

אברהם יחזקאל: שר התחבורה הנוכחי אמר, שגם משנחתם מזכר ההבנה, מן הראוי שתהיה לו נפקות חוקית ותוקף חוקי וגיבוי חוקי של כנסת ישראל.

אברהם יחזקאל: לכן הוא ניסה, ביקש לעגן את ההסכם, שהוא מזכר ההבנה, במהלך ובתמיכה חוקית של הכנסת.

אברהם יחזקאל: לכן היה צורך בזמן כדי לתרגם את מזכר ההבנה ולהביא אותו לידי ביטוי חקיקתי, וכך הביאו כל היועצים המשפטיים, גם של משרד התחבורה וגם של משרדים אחרים הנוגעים בדבר, משנה סדורה בכל הנוגע לחוק הזה.

אברהם יחזקאל: כפי שאמרתי, מהות החוק היא שימוש משותף בשדה התעופה עקבה, שייקרא "שדה תעופה שלום עקבה-אילת".

רחבעם זאבי: זה לא שדה תעופה, זה נמל תעופה.

רחבעם זאבי: זה airport ולא airfield.

אברהם יחזקאל: אני ממש מודה לכבודו על התיקון.

אברהם יחזקאל: שימוש משותף בנמל התעופה עקבה, שייקרא "נמל תעופה שלום עקבה-אילת".

נואף מסאלחה: אז אנחנו צריכים לתקן בחוק, כתוב שדה תעופה, נכתוב נמל.

אברהם יחזקאל: כיצד יתבצע למעשה השימוש המשותף: בחוק נקבע, כי לרשות שדות התעופה, לאיש ביטחון שהוסמך על-ידי השר לביטחון פנים וכן לראש מינהל התעופה האזרחית במשרד התחבורה יהיו בשדה התעופה הסמכויות שיש להם בדרך כלל בשדות התעופה בארץ, ככל שסמכויות אלה נדרשות לשם ביצוע מזכר ההבנה.

אברהם יחזקאל: יש לציין, כי "נמל תעופה", בהתאם להגדרתו בחוק, כולל לא רק את נמל התעופה, אלא גם את כביש הגישה ממנו ועד למעבר הגבול, מעבר הערבה.

אברהם יחזקאל: הכוונה שלנו, שמי שינחת בנמל התעופה עקבה יחוש כאילו הוא נחת בשדה התעופה באילת או בשדה התעופה בלוד.

אברהם יחזקאל: כלומר, יחולו עליו כלל הדינים והציוויים וכלל ההטבות הקשורות לכך כמי שנחת בשדה תעופה ישראלי מובהק, שאיננו נמצא מעבר לגבול.

אברהם יחזקאל: התחושה הזו חשובה למי שינחת בנמל התעופה בעקבה, כדי להראות שבסופו של דבר אותו אדם שינחת בעקבה אמור להגיע לנפוש באילת ובמדינת ישראל.

אברהם יחזקאל: כך גם בתחום שקשור לבתי-המשפט בישראל – ניתנה סמכות לדון בישראל, לפי הדין החל בישראל, כל מי שפועל בנמל התעופה וכן כל נוסע שאמור היה לטוס מאילת או לאילת, לרבות צוותי המטוס, על מעשה או מחדל שלהם שאירעו בנמל התעופה בעקבה, אם אותו מעשה או מחדל היו עבירות אילו אירעו בתחום השיפוט של בתי-המשפט בישראל.

אברהם יחזקאל: כלומר, אני חוזר ואומר, כל מעשה שייעשה בנמל התעופה בעקבה, כל תהליך, אם חיובי ואם חלילה שלילי, יישפט בבית-משפט ישראלי כאילו נחת הנוסע בנמל התעופה בן-גוריון בלוד.

אברהם יחזקאל: נושא נוסף שהוסדר בהצעת החוק הוא הרחבת תחולתם של חוקים הנוגעים לביטוח רכב, לפיצויים לנפגעי דרכים ולתגמולים לנפגעי פעולות איבה.

אברהם יחזקאל: גם בתחומים האלו מצא המחוקק לנכון, ומצא שר התחבורה לנכון, להחיל את כל הדברים הקשורים בפיצויים על כל ההיבטים.

אברהם יחזקאל: כלומר, אם תתרחש, חלילה, פעולת איבה או תאונת דרכים, או גנבה כזו או אחרת, כל הדברים האלו ייראו כאילו התבצעו בנמל תעופה ישראלי, בגבולות המדינה דהיום.

אברהם יחזקאל: במהלך הדיונים בוועדה הועלה חששם של תושבי אילת – והפסקה הזאת מוקדשת להם – ושל הגורמים העוסקים בתיירות באילת, שמא השימוש המשותף בנמל התעופה בעקבה יפגע בתיירות לאילת ובפרנסתם של העוסקים בתיירות זו.

אברהם יחזקאל: אנו מקווים, כמובן, שחשש זה יתבדה, ושהשימוש המשותף בנמל התעופה אף יביא לתוצאה הפוכה, דהיינו: פריחת התיירות לשתי המדינות.

אברהם יחזקאל: מכל מקום, על מנת להקהות במידת-מה את החשש האמור, על-פי עצתי כיושב-ראש ועדת הכלכלה, הוסיפו לחוק סעיף מפורש הדן בהעסקת עובדים, ולפיו ישראלי שפועל בנמל התעופה יעסיק עובדים אך ורק בהתאם לדין החל בישראל, ויעדיף עובדים ישראלים על פני עובדים זרים.

אברהם יחזקאל: כלומר, נוסף בחוק סעיף מפורש המעדיף מעשית עובדים ועבודה ישראלית בנמל התעופה בעקבה, כי הרי אין כוונתנו לפגוע בתיירות; אנחנו רוצים להוסיף תיירים, רוצים ליצור תהליכים חיוביים, אבל אף לא אחד מאתנו, לא שר התחבורה, לא ממשלת ישראל הנוכחית, כמובן לא חברים בוועדת הכלכלה, רוצים להגיע למצב שמישהו עלול למצוא את עצמו נפגע בתחום התעסוקה.

אברהם יחזקאל: אני חייב לציין, שהחוק הזה יש לו תחולה.

אברהם יחזקאל: כלומר, הוא חוק שלמעשה יושם במישור של "פיילוט".

אברהם יחזקאל: הוא יהיה ניסיוני לתקופה של כארבעה חודשים, ובתום ארבעת החודשים, הוא יחזור לוועדת הכלכלה.

אברהם יחזקאל: תחולת החוק היא לחצי שנה; יבואו אנשי משרד התחבורה והרשויות האחרות ויסיקו מסקנות בגין אותו "פיילוט", כלומר בגין אותם ניסיונות, מה ההשלכות של אותם ניסיונות, מה צריך לעשות בתחום התעסוקה, מה צריך לעשות בתחום הביטחון, בתחום הבטיחות, בתחום התעופה, כלומר, כל הדברים האלו יחזרו שוב לכנסת ישראל על מנת להיבדק מחדש ולראות אם יש צורך להוסיף או לגרוע מהדברים האלו.

אברהם יחזקאל: נקטנו אפוא משנה זהירות בעניין הזה, כדי להבין היכן הדברים עומדים.

אברהם יחזקאל: למעשה, החוק, לכשיתקבל בעוד דקות ספורות, יאפשר ביצוע בשטח של שלב המבחן, הנקרא פרויקט הניסוי.

אברהם יחזקאל: במהלך פרויקט הניסוי ובסיומו יילמדו הלקחים מההפעלה המשותפת, שיחייבו, יש להניח, שינויים בנוסח החוק.

אברהם יחזקאל: אני חוזר ואומר, הצעת החוק הזאת נועדה גם לכבודם של הירדנים, ובסופו של דבר הם ציפו לה, ואני חושב שגיבוי כנסת ישראל להחלטה נכונה ונבונה של ממשלת ישראל, ופה אין שמאל וימין, מחויב המציאות.

אברהם יחזקאל: אני מבקש להביא את ההצעה הזאת לקריאה שנייה ושלישית; אין לה מסתייגים.

אברהם יחזקאל: אני מודה לכם.

רחבעם זאבי: היושב-ראש, תרשה לי שאלה?

נואף מסאלחה: כן, בבקשה.

נואף מסאלחה: מגיע לו הוא פרלמנטר טוב.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על הרשות שנתת לי לשאול שאלה.

רחבעם זאבי: בהנחה שהניסיון הזה יצליח, מה יהיה גורלו של נמל התעופה באילת?

רחבעם זאבי: הרי הוא ילך ויתנוון, הוא ייסגר בסופו של דבר, או לפחות לא יהיה שמיש ולא יהיה כשיר.

רחבעם זאבי: ואם חס וחלילה וחס ישתנה המצב המדיני ותהיה מתיחות, ואולי חמור מכך, אנחנו נשארים בלי נמל תעופה בחלק הדרומי של ישראל.

אברהם יחזקאל: ראשית, אני מבקש להעיר שלא זאת מטרת המחוקק ולא זאת מטרת המשרד.

אברהם יחזקאל: כדאי להבהיר שאנחנו מדברים על תהליך שיארך שנים רבות, ואין בכוונתנו לעקר, או חלילה לסרס את התוחלת של נמל התעופה אילת.

אברהם יחזקאל: אם כבר ראיתי איש צבא עומד מולי, נזכרתי בסוגיה נוספת, שארמוז שקשורה בשאלה ששאלת.

אברהם יחזקאל: מבחינה בטיחותית וביטחונית – אני אומר דברים לפרוטוקול בצורה מרומזת – ההסכם שנעשה בין רשויות הביטחון בישראל לבין הממלכה ההאשמית הירדנית אין דומה לו בשום מקום אחר בעולם, כלומר אין הסכם דומה למדינת ישראל עם מדינות אחרות בתחום הביטחון.

אברהם יחזקאל: לאחר פגישה שהיתה בוועדת הכלכלה עם יועץ ראש הממשלה לענייני מלחמה בטרור, האלוף במילואים מאיר דגן, קיבלנו את דעתו, שעל-פי מיטב הבנתו המקצועית הדברים נעשו בצורה הטובה והאופטימלית ביותר.

אברהם יחזקאל: כיושב-ראש ועדת הכלכלה וכחבר בה אני חייב לציין, שאין לנו ולא היו לנו הכלים לבדוק את הדברים האלה, וקיבלנו אותם כמשמעותם וכפשוטם, כלומר אנחנו סומכים על ממשלת ישראל שעשתה את המיטב בתחום הביטחוני, כדי שחלילה לא יהיו אירועים יוצאים דופן בעניין הזה.

אפי אושעיה: מה בדבר שדה התעופה העתידי מדרום לנתניה?

נואף מסאלחה: שר התחבורה יענה לך.

אברהם יחזקאל: מהבחינה הזאת אני מעדיף וארצה ששר התחבורה ישיב לך.

אברהם יחזקאל: אני מודה לכם.

אברהם יחזקאל: אגב, אנחנו גם בעד מנחת בנתניה.

נואף מסאלחה: תודה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

נואף מסאלחה: בבקשה, אדוני שר התחבורה.

יאיר לוי: אדוני היושב-ראש, ראשית אשיב על שאלתו של חבר הכנסת רחבעם זאבי.

יאיר לוי: הודעתי כאן בקריאה הראשונה, שההסכם מבחינתנו תקף רק לגבי טיסות בין-לאומיות ולא לגבי טיסות פנימיות, כלומר שדה התעופה אילת ימשיך לעבוד כמעט במתכונת של 100%.

בנימין אלון: כולל צ'רטרים?

יאיר לוי: אני שומע, חבר הכנסת אלון.

יאיר לוי: אני אומר "כמעט", כיוון שהטיסות הבין-לאומיות הגדולות כך או כך נוחתות ב"עובדה", יש צ'רטרים שנחתו באילת.

יאיר לוי: מדובר על כך ששדה התעופה אילת ימשיך לפעול.

יאיר לוי: אם תהיה חלילה מתיחות ביטחונית, או תהיה איזו תקלה בהפעלת נמל עקבה-אילת, נמל אילת יהיה כשיר לשרת את הציבור ולשרת את צורכי התעופה, וכן נמל "עובדה".

יאיר לוי: בפרויקט הניסיוני בין כך ובין כך מדובר על חמש או שש טיסות בשבוע כדי להריץ את הפרויקט, כך שגם היום רוב הטיסות הבין-לאומיות ימשיכו לנחות ב"עובדה" ובאילת.

רחבעם זאבי: מה מטרת הפרויקט?

יאיר לוי: לא, בכל מקרה אשאיר את זה לטיסות פנים.

יאיר לוי: אני לא מוכן להעביר את טיסות הפנים לארץ אחרת.

יאיר לוי: כידוע לך, בטיסות הפנים טסים אזרחים, חיילים, חיילים עם נשק.

יאיר לוי: טיסות פנים זה כמו תחבורה ציבורית, ולכן אני לא מוכן לקבל שטיסות הפנים של מדינת ישראל ינחתו בארץ אחרת, בארץ שיש בה ריבונות אחרת.

יאיר לוי: מדובר פה בעיקר – – –

רחבעם זאבי: למה לנו להעביר לשם את טיסות התיירות?

רחבעם זאבי: למה שהם ירוויחו?

יאיר לוי: אני לא רוצה לחזור על הנאום שנשאתי בקריאה ראשונה, אני רוצה להפנות את חבר הכנסת זאבי לפרוטוקול, שם פירטתי והרחבתי.

יאיר לוי: בהזדמנות זו אני רוצה להודות ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אבי יחזקאל, על העבודה המסורה והנפלאה שהוועדה שלו עשתה.

יאיר לוי: אני גם רוצה לבקש שלא לשנות את המונח מ"נמל תעופה" ל"שדה תעופה", אף שההערה ראויה.

יאיר לוי: בכל החקיקה בארץ נמלי התעופה נקראים "שדות תעופה", ראה רשות שדות התעופה ולא רשות נמלי התעופה – – –

רחבעם זאבי: תתקן את זה בהזדמנות.

יאיר לוי: לא נעשה את זה בהזדמנות החגיגית הזאת.

יאיר לוי: זו הערה שנשמעה, והמשפטנים יצטרכו להתייחס אליה.

יאיר לוי: אני מציע להשאיר עכשיו את החוק כמות שהוא.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: זה נכון.

נואף מסאלחה: מבחינה חוקית, אם חבר הכנסת זאבי היה רואה את זה הוא היה צריך להגיש הסתייגות לשם, ואז היו משנים, אבל אין הסתייגויות.

נואף מסאלחה: תודה רבה, אדוני השר.

נואף מסאלחה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק יישום מזכר ההבנה בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית (שימוש בשדה התעופה עקבה) (הוראת שעה), התשנ"ח–1997.

נואף מסאלחה: מי בעד אישורה בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה?

נואף מסאלחה: אנחנו מצביעים על סעיפים 14-1.

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 5 בעד סעיפים 14-1 – 8 נגד – 2 נמנעים – אין סעיפים 14-1 נתקבלו.

נואף מסאלחה: שמונה בעד, שניים נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: הצעת החוק אושרה.

נואף מסאלחה: מי בעד אישור הצעת החוק בקריאה שלישית?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 6 בעד החוק – 5 נגד – 2 נמנעים – אין חוק יישום מזכר ההבנה בין מדינת ישראל לבין הממלכה הירדנית ההאשמית (שימוש משותף בשדה התעופה עקבה) (הוראת שעה), התשנ"ח–1997, נתקבל.

נואף מסאלחה: חמישה בעד, שניים נגד, אין נמנעים.

נואף מסאלחה: הצעת החוק אושרה, כמעט נפלה, ויש כאן שני אנשי קואליציה – – –

מיכה גולדמן: תוסיף גם אותי.

נואף מסאלחה: אני מצרף את חבר הכנסת גולדמן, חבר הכנסת יהלום, חבר הכנסת ריבלין וחבר הכנסת אלסאנע.

נואף מסאלחה: אנחנו תשעה בעד, שניים נגד.

נואף מסאלחה: אם זה היה נופל, לא הייתי מוסיף, חבר הכנסת זאבי.

נואף מסאלחה: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ש' כרם: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבדת להודיע כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות נתוני אשראי, התשנ"ח–1997.

ש' כרם: לקריאה ראשונה, מטעם ועדת הכנסת:

ש' כרם: הצעת חוק הכנסת (תיקון מס' 5) (דיון בוועדת משנה), התשנ"ח–1997.

ש' כרם: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת:

ש' כרם: הצעת חוק הרשויות המקומיות (גמלאות לראש רשות וסגניו) (תיקון מס' 2) (צירוף תקופות לעניין גמלה), התשנ"ח–1997, של חברי הכנסת רפאל פנחסי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 17) (חופשת לידה של עובדת שילדה יותר מילד אחד), התשנ"ח–1997, של חברת הכנסת נעמי חזן.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: (קריאה ראשונה)

נואף מסאלחה: הנושא הבא: הצעת חוק להסדרת השימוש בחלקי רכב משומשים (הוראת שעה), התשנ"ח–1997, קריאה ראשונה.

נואף מסאלחה: יציג את החוק שר התחבורה; בבקשה, אדוני.

יאיר לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם הצעת חוק להסדרת השימוש בחלקי רכב משומשים (הוראת שעה), התשנ"ח–1997.

יאיר לוי: מטרתה של הצעת החוק המונחת לפניכם היא לתת כלים חוקיים ומשפטיים לצורך התמודדות עם תופעת גנבות כלי הרכב.

יאיר לוי: לא בכדי כונתה תופעת גנבות כלי הרכב על-ידי בתי-המשפט ורשויות התביעה "מכת מדינה".

יאיר לוי: נתוני הפשיעה בתחום גנבות כלי רכב בשנים האחרונות מצביעים על מגמת עלייה מתמדת ובולטת, בסדר גודל של 10%–25%, במספר כלי הרכב הנגנבים מדי שנה.

יאיר לוי: נתוני שנת 1996 מצביעים על גנבות כלי רכב בשיעור של כ-36,809 כלי רכב, היינו בממוצע נגנבו כ-100 כלי רכב ביממה.

יאיר לוי: הנתונים הראשוניים לגבי 1997 מצביעים על גידול התופעה.

אפי אושעיה: מה שיעור הגידול מ-1996 ל-1997?

יאיר לוי: אני עוד לא יכול לומר, כי שנת 1997 עוד לא הסתיימה, אבל אנחנו מדברים על 10% עד 25%; עוד לא כימתנו את זה.

שבח וייס: איזה אחוז מצליחים לתפוס ולהחזיר?

יאיר לוי: בצד העלייה בשיעור גנבות כלי הרכב יש ירידה בשיעור כלי הרכב הגנובים שנמצאו – זו תשובה על שאלתו של חבר הכנסת שבח וייס – מ-60% מציאות של כלי רכב שדווחו כגנובים בשנת 1991, לשיעור של פחות מ-40% מציאות כלי הרכב שדווחו כגנובים בשנת 1996.

יאיר לוי: שיעור גילוי העבריינים בתחום גנבות הרכב הגיע בשנה האחרונה ל-7.7%, כששיעור הגילוי בפשיעה הכוללת הגיע ל-31%, ל-30.8% – כדי להיות מדויק.

יאיר לוי: שווי כלי הרכב שנגנבו ולא נמצאו מגיע לכמיליארד שקל בשנה, וזאת נוסף על נזקים לכלי רכב שנגנבו והוחזרו לבעליהם כשהם ניזוקים; לפעמים גם הבעלים ניזוקים מזה שגונבים להם את כלי הרכב, אבל כאן אנחנו מדברים על הנזק לכלי הרכב.

יאיר לוי: נוכח היקפה של התופעה והשלכותיה השליליות, מונתה ועדה בין-משרדית בראשות מנכ"ל המשרד לביטחון פנים מר יעקב לפידות – – –

נואף מסאלחה: חברי הכנסת.

יאיר לוי: – – – מהממשלה הקודמת.

יאיר לוי: מכלול המלצות הוועדה מיועד להתמודד באופן רב-מערכתי עם תופעת הפשיעה ולבולמה, הן בדרך של מניעה ואכיפה והן בדרך של פגיעה במניע הכלכלי המאיץ אותה.

יאיר לוי: הוועדה מצאה, בין היתר, כי מרבית כלי הרכב שנגנבו ולא הוחזרו לבעליהם מיועדים לפירוק לחלקים, אשר מציפים את השוק בחלפים משומשים זולים.

יאיר לוי: בהעדר סימון אין הצרכנים הבודדים, חברות הביטוח ורשויות אכיפת החוק יכולים להבחין אילו חלקים מקורם לגיטימי ואילו מקורם בגנבה.

יאיר לוי: על-פי דוח הוועדה, עיקר הרווחים מגנבות כלי רכב לשם פירוקם לחלקים מגיע לכיסם של הסוחרים בחלפים המשומשים הגנובים.

יאיר לוי: מטרת הצעת חוק זו להבטיח שימוש בחלקי כלי רכב משומשים ממקורות לגיטימיים בלבד, לתת כלים בידי רשויות אכיפת החוק לאתר את העוסקים בחלקי חילוף משומשים שמקורם בכלי רכב גנובים ולהביא להרתעה של ממש מפני אי-מימוש החובות הקבועות בחוק.

יאיר לוי: ניתן לצפות, כי התמודדות אפקטיבית עם השוק הבלתי-חוקי שאליו מכוונים כלי הרכב הגנובים תביא לצמצום תופעת הפשיעה.

יאיר לוי: החוק מציע חובת סימון על כמה חלקי רכב מפח שנקבע לגביהם כי הם מועדים לגנבה במיוחד.

יאיר לוי: הסימון יחייב בקרה ופיקוח על העוסקים בפירוק כלי רכב ויאפשר לגורמי אכיפת החוק ולצרכנים להבחין באופן ברור בין חלקי רכב שמקורם לגיטימי ובין חלקי רכב גנובים.

יאיר לוי: על-פי הצעת החוק, ייקבע איסור פלילי על סחר בחלקי הרכב בטרם סומנו ושימוש בהם.

יאיר לוי: הסימון יבוצע על-ידי חברה פרטית שתזכה במכרז שיערוך משרד התחבורה.

יאיר לוי: הסימון ייעשה על-ידי שימוש בטכנולוגיות חדישות, עמידות בפני זיופים, שיאפשרו מעקב ממוחשב אחר החלקים המשומשים והמסחר בהם.

יאיר לוי: בהתאם להמלצת ועדת-לפידות, תופעל שיטת הסימון לתקופת ניסיון שבמהלכה יופקו לקחים ויוסקו מסקנות לעניין יעילותה, היקפה הרצוי והמשך הפעלתה במתכונת המוצעת או במתכונת שונה.

יאיר לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אבקש לאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ולהעבירה לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

נואף מסאלחה: תודה, אדוני השר.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו פותחים בדיון, במסגרת של שלוש דקות לכל אחד.

נואף מסאלחה: ראשון הדוברים, חבר הכנסת רן כהן – איננו.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת רחבעם זאבי – איננו.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יונה יהב, ואחריו – חבר הכנסת מיכה גולדמן.

אפי אושעיה: – – – אני מחליף.

נואף מסאלחה: אין להחליף אותו.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת מיכה גולדמן, אחריו – חבר הכנסת יונה יהב.

נואף מסאלחה: בבקשה, אדוני.

מיכה גולדמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, החוק הזה הוא חוק שיכול לתת פתרון חלקי.

שבח וייס: זה חלקי חילוף.

מיכה גולדמן: כשאני אומר פתרון חלקי, אין כבעל ניסיון.

מיכה גולדמן: אני יכול לומר לכם, שמדי שבוע אני שומע מחברי במפגשים חברתיים על כך, שאם האוטו שלהם נפגע, הם באים למוסך שנותן את השירות, ולא משנה איזו חברה, כבר בחברה אומרים להם: מה אתם רוצים, חלק חדש או חלק משומש שהעלות שלו היא עד 50%?

מיכה גולדמן: למה אני אומר עד 50%?

מיכה גולדמן: זה עניין של משא-ומתן ברמה של המוסך שאליו הגעת.

מיכה גולדמן: אבל אני רוצה שננצל את הבמה הזאת ונאמר כאן לכלל אזרחי מדינת ישראל: אנחנו נותנים לעצמנו פתרונות קלים, וקל לנו, לכולם, לבוא ולומר, שהגנבה של אותן מכוניות נעשית מדי שנה על-ידי תושבים מן השטחים, תושבי הרשות הפלסטינית.

מיכה גולדמן: אני אומר לכם כאן, בלי שיתוף פעולה של ישראלים, הרכב הזה – – –

טלב אלסאנע: יותר משיתוף פעולה.

מיכה גולדמן: אמרתי, בלי שיתוף פעולה של ישראלים היינו מורידים את גנבת הרכב לאחוזים נמוכים מאוד.

מיכה גולדמן: ואני יכול לבוא ולומר כאן שזה נכון לא רק לגבי כלי רכב, זה נכון לגבי הכנסת ירקות, זה נכון לגבי הכנסת בשר משחיטה שחורה.

מיכה גולדמן: אנחנו עצמנו גורמים לחלק גדול מאותה בעיה שאתה צריך להתמודד באמצעות אכיפה של חוקים.

מיכה גולדמן: ואם אנחנו כאזרחים נגלה רמה גבוהה של צרכנות ונגלה אזרחות טובה, אנחנו נחסוך לא מעט כסף מריכוז המאמץ של המשטרה, של חברות הביטוח – ובסופו של דבר, אנחנו גם משלמים ביטוח יקר יותר כתוצאה מכך שאחוזי הגנבה של כלי הרכב גבוהים.

מיכה גולדמן: היום, יש בכלל מחירים לסוגי מכוניות.

מיכה גולדמן: יש מכוניות שאתה יודע מראש שהביטוח שלהן גבוה, משום שאלה המכוניות המבוקשות על-ידי סוחרי הרכב ומפרקי הרכב, וכל עלות עולה לנהג ולמשתמש.

מיכה גולדמן: אני רואה בחוק הזה שמונח כאן התמודדות חלקית, התמודדות שצריך לתמוך בה.

מיכה גולדמן: אני רוצה להאמין, שככל שנקשה יותר על האזרח, על המשתמש, נצמצם באחוזים כאלה או אחרים את גנבות הרכב ואת השימוש בחלפים של אותם כלי רכב.

מיכה גולדמן: כל אחד מאתנו זקוק לשימוש בכלי רכב, ובעיקר לחלפים.

מיכה גולדמן: מי לא רוצה לשלם מעט, ומי לא רוצה לשלם פחות?

מיכה גולדמן: כך שלמעשה אנחנו מכים את עצמנו פעמיים – פעם בשיתוף הפעולה ופעם שנייה ברכישת החלקים המשומשים.

מיכה גולדמן: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה לך.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת יונה יהב.

אברהם יחזקאל: איזה סוג רכב נגנב – – –

נואף מסאלחה: אין שאלות, אני מבקש.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת יונה יהב, אתה מוותר?

נואף מסאלחה: אחריו – חבר הכנסת אברהם שוחט.

נואף מסאלחה: אנחנו מדברים על הצעת החוק לחלקי רכב משומשים.

שבח וייס: ומי אחר כך?

נואף מסאלחה: ידידי, מייד אחרי חבר הכנסת אברהם שוחט.

יונה יהב: תודה, אדוני היושב-ראש.

יונה יהב: כבוד השר, ברשותך, שאלה לפני כן.

יונה יהב: רציתי להבין: הצעת החוק הזאת היא הוראת שעה, איפה פרק הענישה?

אברהם יחזקאל: היא לא נוגעת לתחום הפלילי.

יאיר לוי: סעיף 8.

יונה יהב: אדוני השר, חברי הכנסת, אני בהחלט מברך על המגמה להכביד עד כמה שניתן על גונבי כלי הרכב ועל גונבי החלפים.

יונה יהב: רבים מכלי הרכב שנגנבים ומועברים היום אל מעבר לגבול הופכים להיות חלק מתעשייה ענקית של סחר-מכר בחלקי חילוף.

יונה יהב: נכון אמר שר החוץ ליושב-ראש ערפאת: מה חושב אזרח ישראלי על השלום כאשר הרכב שלו נגנב ומועבר אל מעבר לגבול?

יונה יהב: בהחלט, בכך יש צדק רב.

יונה יהב: אלא מאי?

יונה יהב: אין ענישה מספיקה.

יונה יהב: ולא בכדי שאלתי את השר היכן נמצא בחוק פרק הענישה.

יונה יהב: לא מספיקה ענישה כפי שהיא מובאת כאן בהצעת החוק.

יונה יהב: כי הרי אנחנו יודעים שהסחר בחלפים והזיוף של סימני ההיכר על החלקים למיניהם, כפי שמוצע בהצעת החוק הזאת, לא יכול שלא ייעשה בבתי-מלאכה ובמוסכים שמתמחים בסוג כזה של עבירות.

יונה יהב: אין אפקטיבי יותר מאשר לחסום ולהרוס או לא לאפשר עוד את הפעולה של אותו מוסך או אותה חנות שבה מתנהל המסחר הבלתי-חוקי.

יונה יהב: כל אימת שנהיה מה שנקרא ברחוב "צמחונים" מבחינת הענישה, החוק הזה יהיה בבחינת מאוחר מדי ומועט מדי מבחינת האפקטיביות שלו, וחבל שפרק העונשין בחוק הזה הוא כל כך אנמי.

יונה יהב: לכן, אדוני השר, אני אומנם אצביע בעד הצעת החוק הזאת, ואני חושב שבהחלט היא צעד חשוב במלחמה שאתה מבקש לאסור על גנבות כלי רכב.

יונה יהב: אבל אני בהחלט חושב שפרק העונשין הוא חסר יותר משהוא מושלם.

יונה יהב: אם אתה מביא אותו בצורת הוראת שעה, כדאי שפרק העונשין יעבור רוויזיה.

יונה יהב: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת אברהם שוחט, ואחריו – לחבר הכנסת שבח וייס.

 אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני אתמוך בהצעת החוק הזאת, שכן נושא גנבות כלי הרכב הוא עניין יותר עמוק מאשר העניין הטכני, שמתבטא בסטטיסטיקות של 40,000 או 45,000 כלי רכב בשנה.

 אברהם-בייגה שוחט: זו מעמסה שמכבידה מאוד על האזרח במדינת ישראל.

 אברהם-בייגה שוחט: עוד בהיותי שר בממשלה, התהליך הזה הלך והתפתח למספרים מאוד מאוד מדאיגים, ואם אינני טועה, רק לפני כמה שנים היה המספר כ-25,000 כלי רכב שנגנבו בשנה, ועכשיו הגענו ל-45,000 כלי רכב.

 אברהם-בייגה שוחט: אני מברך על ההחלטה הזאת, מכיוון שהיא כלי במסגרת המאבק שממשלה צריכה לנהל כדי לתת לאזרחים את התחושה שאין הפקרות בעניין הזה.

 אברהם-בייגה שוחט: אני אומר לך, אדוני השר, ואני חשבתי את זה גם כאשר כיהנתי כשר בממשלה, שהמערכת הביטחונית, המשטרה וגורמים אחרים, יכולים לעשות יותר בעניין הזה; יכולים היו לעשות יותר בעניין הזה אילו היו מבינים עד כמה הדבר אכפת לאזרחי מדינת ישראל.

 אברהם-בייגה שוחט: אני מברך אותך, כפי שאמרתי, על החוק כפי שהוא הובא כאן.

 אברהם-בייגה שוחט: אבל אני פונה אליך ומבקש ממך, אל תרפה מהעניין בממשלה.

 אברהם-בייגה שוחט: אסור לשחרר את גורמי הביטחון מלעשות מאמץ נוסף, הרבה יותר גדול, בנושא הזה.

 אברהם-בייגה שוחט: צריך להחמיר את הענישה, צריך להחמיר את הפיקוח, צריך להקצות יותר כוחות לדבר הזה, שכן אזרחי מדינת ישראל לא יכולים לחיות בתחושה של הפקרות.

 אברהם-בייגה שוחט: אני יודע, ושמעתי גם מכמה חברים, שקמים בבוקר ומתברר ששתיים-שלוש מכוניות באותו רחוב נגנבו במהלך הלילה.

 אברהם-בייגה שוחט: אני לא מדבר על הנזק הכלכלי.

 אברהם-בייגה שוחט: כמובן, כשהייתי שר האוצר אמרו: אתה בכלל לא מתנגד לעניין, שכן אתם גובים עוד פעם מסים על הרכבים האלה.

 אברהם-בייגה שוחט: זו שטות מוחלטת.

 אברהם-בייגה שוחט: אני לא מאמין שיש איזה שר אוצר או איזה שר בממשלה שרואה את צד ההכנסות בעניין הזה ואת התשלום הנוסף של האנשים.

 אברהם-בייגה שוחט: בסופו של דבר, זה חוזר לאזרח דרך דמי הביטוח שהוא צריך לשלם על כל הסיכונים הכרוכים בכך.

 אברהם-בייגה שוחט: עליתי לדוכן לא רק כדי להגיד שאני תומך בהצעת החוק אלא גם כדי לפנות אליך לחזור ולהעלות את העניין בכל פורום אפשרי בממשלה, שכן לדעתי ניתן לעשות יותר.

 אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת שבח וייס, ואחריו – לחבר הכנסת רפי אלול.

שבח וייס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו, כמובן, נתמוך בחוק הזה.

שבח וייס: עצם התמיכה ודאי שאינה שנויה במחלוקת.

שבח וייס: מדובר בתופעה של שוד כל כך חמור, שאני מעז לתת לזה דגש נוסף: שוד בצהרי היום ובחצות הליל.

שבח וייס: שותפים לשוד הזה יהודים וערבים.

שבח וייס: הניסיון לגלגל את החוק הזה על כתפי מערכת יחסינו עם הרשות הפלסטינית או עם הפלסטינים הוא דבר לא טוב.

שבח וייס: השתתפתי בדיונים כאלה בשנתיים האחרונות, פחות או יותר שלוש-ארבע פעמים.

שבח וייס: אני לא מסוגל להבין איך תופעה כל כך נפוצה, איך מפעל המרמה המתוחכם הזה, שבו כל כך הרבה אנשים חיים לא מעמל אלא מעמלת השוד, לא מסוגלים לטפל בו בכוחות משטרתיים בצורה הרבה יותר תקיפה.

שבח וייס: אי-אפשר להבין את זה.

שבח וייס: זה כמעט לא נעשה במסתור.

שבח וייס: אני מעריך שעוסקים בזה אלפי אנשים.

שבח וייס: עם יכולת המודיעין המדהימה שיש לנו, אני לא מבין את זה.

שבח וייס: האשמה הזאת איננה מכוונת לממשלה הזאת.

שבח וייס: הסיפור הזה נמשך שלוש, ארבע, חמש שנים.

שבח וייס: הייתי אומר שיש פה חוסר אחריות רצוף.

שבח וייס: זו הערה אחת.

שבח וייס: הערה שנייה, אני מזדהה לגמרי עם ההערה של חברי יונה יהב בעניין הזה.

שבח וייס: מול תופעה כזאת העונש נראה כאן רפה, דל ומגוחך – שנה אחת.

שבח וייס: אפשר לשאול שאלות עממיות, מסורתיות, אם תרצו קצת פופוליסטיות, מה העונש שמקבל אדם רעב, שגונב לחם או איזה מצרך מזון ממכולת?

שבח וייס: אני משוכנע שאפשר להכניס אותו לשבע שנות מאסר.

שבח וייס: פה מדובר על חבורות שודדים מאורגנות, עם אין-סוף מתווכים, הרבה אנשים שחיים טוב מאוד בארץ כאן, בין היהודים, מהשוד המאורגן הזה, והעונש – שנה.

שבח וייס: אני לא אדם שתומך בענישה כבדה ודרקונית.

שבח וייס: אבל זה באמת בולט לעין.

שבח וייס: שוב, זה נושא שנוגע להרבה מאוד ישראלים ולהרבה מאוד יהודים.

שבח וייס: אני בכלל לא מעלה את זה על הרקע שפה ושם מנסים להעלות אותו, שיש בו טעם רע של יחס שלילי לערבים וכיוצא בכך.

שבח וייס: הסיפור הזה הוא סיפור מאוד יהודי, שלא תהיינה אי-הבנות.

שבח וייס: זה רב-לאומי.

שבח וייס: הערה שלישית, לא קשורה לעניין, קצת קשורה לעניין.

שבח וייס: יכול להיות שחלק מן הפיתוי לרכישת חלקים כאלה קשור למחירי התופת של חלקי חילוף.

שבח וייס: אני לא מצדיק את השימוש בדברים האלה, אבל אנשים עם הכנסות נמוכות או בינוניות מגיעים למוסך ומציעים להם מחירי חלקי חילוף שהם גבוהים בערך ב-600%–700% מערכם, ועוד לוקחים במוסך לפעמים 20% על הבאתם.

שבח וייס: אני אגב כך מעיר את ההערה הזאת, אף שזה לא מצדיק בשום אופן שימוש בחלקי חילוף ממכוניות שדודות ומכירה שלהם.

שבח וייס: אני אתמוך בחוק הזה.

נואף מסאלחה: תודה רבה לחבר הכנסת שבח וייס.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת רפי אלול, ואחריו – לחבר הכנסת סאלח סלים.

רפאל אלול: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לשר התחבורה על הצעת החוק המוגשת.

רפאל אלול: אני הולך עם ההצעה הזו לא מעט זמן.

רפאל אלול: השר יודע ולזכותו ייאמר, שעובדי משרדו, לרבות מנכ"ל המשרד, מהרגע הראשון היו שותפים להצעת החוק שלנו וגם לקריאה הציבורית.

רפאל אלול: שאול יהלום, למה אתה מפריע לשר להקשיב?

רפאל אלול: סוף סוף מישהו מאופוזיציה מברך אותו.

רפאל אלול: למה אתה מפריע לו להקשיב?

שאול יהלום: כל מלה שאתה אומר, אני אומר: רפי צודק, רפי צודק.

רפאל אלול: אני אתן לך דקה על חשבוני להגיד את זה עוד פעם.

רפאל אלול: הצעת החוק שמובאת כאן על-ידי הממשלה היא אומנם לא פתרון מוחלט, וברור לכולנו כאן, שבמסגרת מה שנוכל להעביר כהצעת חוק, סימון החלפים יהיה הדבר הטוב ביותר שאפשר להציע כהצעת חוק, והדבר הטוב ביותר שיכול לצמצם באופן משמעותי את גנבות הרכב.

רפאל אלול: לפני שבוע, אחרי כשישה חודשים של עבודה, העליתי כאן את הצעת החוק שלי למניעת גנבת כלי רכב, והצעת החוק הזאת תועלה מחר, אם ירצה השם, בעזרתו האדיבה של יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת אבי יחזקאל.

רפאל אלול: הצעה זאת שלי היא יותר כוללת, יותר מפורטת, והיא בהחלט מכסה גם את החלקים של הצעת השר, ולכן אני מניח שהשר ועובדי משרדו, וכמובן השר לביטחון פנים, לא יתנגדו שנצרף את כל ההצעות יחד.

רפאל אלול: ההצעה של השר היא פחות מפורטת מזו שאנחנו הצענו, ואני מניח שהוא יצטרף אליה.

רפאל אלול: אנחנו לפחות הקמנו פורום – השר יודע על זה – של חברות ביטוח, של יבואני הרכב ושל מוכרי החלפים.

רפאל אלול: אספנו לא מעט אנשים שקשורים בנושא.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

רפאל אלול: אבל עובדה שהם מוכנים להצטרף להצעת החוק הזאת.

רפאל אלול: חברת הביטוח הודיעה, שאם הצעת החוק תעבור והגנבות ימעטו, יקטינו את מחיר הביטוח ב-50%.

רפאל אלול: לכן אנחנו, במסגרת הפורום, החלטנו לאמץ את הצעת החוק הזאת ולברך עליה, ואני חושב שהיא צעד רציני ביותר למחיקת הנגע של גנבות כלי רכב עם כל הנזקים שבו.

רפאל אלול: אני מקווה מאוד שהשר ועובדי משרדו יצטרפו אלינו להצעה המורחבת יותר, כך שנוכל להביא מזור ללא מעט חוליים בחברה הישראלית ולכאבן של 46,000 משפחות שנגנבות להם מכוניות כל שנה.

רפאל אלול: אגב, מתחילת הדיון, כבוד השר, עד סוף הדיון נגנבו שלוש מכוניות.

רפאל אלול: כל עשר דקות נגנבת מכונית.

שבח וייס: לא בשעות האלה.

רפאל אלול: הכוונה היא בממוצע.

רפאל אלול: כאדם שמטפל בנושא הזה יום יום וכמי שעומד בראש הפורום הזה, אני קורא לחברים להצטרף לקריאתו של השר, לתמוך בהצעת החוק הזאת, ואני מאמין שלפחות לחלק מהאנשים היא תביא מזור לכאבים.

רפאל אלול: אני מקווה שכולנו כאן נצביע כאיש אחד.

רפאל אלול: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת סאלח סלים – איננו.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת תאופיק חטיב – איננו.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת אפי אושעיה; אחריו – חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה.

אברהם יחזקאל: בנתניה זאת מכה.

נואף מסאלחה: אתה צריך לעבור לנתניה, חבר הכנסת אבי יחזקאל.

אברהם יחזקאל: אני דואג לחבר הכנסת אפי אושעיה, כי הוא הודיע שהוא יילחם במכה הזאת בנתניה.

אפי אושעיה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, חבר הכנסת יחזקאל יושב-ראש ועדת הכלכלה מתייחס לנתניה משום, שבמרחב השרון הממוצע הוא פי-2.5 מהממוצע הארצי בגנבות הרכב.

נואף מסאלחה: מה אתה רוצה, זה יותר קרוב לטול-כרם.

אפי אושעיה: נכון, אדוני.

אפי אושעיה: לכל אורך הרצועה, כפר-סבא, רעננה, נתניה, היישובים, המושבים שלאורך הגדר עם טול-כרם – שם מכת גנבת המכוניות הגדולה ביותר בארץ.

אפי אושעיה: במרחב השרון יש פי-2.5 גנבות רכב מאשר במרחב הדרום כולו ומחיפה, ואפילו במחוז תל-אביב יש הרבה פחות גנבות רכב מאשר במרחב השרון.

אפי אושעיה: נתניה היא בירת השרון, ובאופן טבעי נגנבים שם הרבה יותר רכבים.

שבח וייס: רוב הרכב הישראלי מרוכז באותו אזור.

אפי אושעיה: אני לא בטוח, אדוני.

אפי אושעיה: לצערי הרב, העיר נתניה מצויה במקום השלישי בעוני במדינת ישראל.

שבח וייס: לא רק נתניה, כל האזור.

אפי אושעיה: זה נכון.

אפי אושעיה: באזור רעננה, כפר-סבא והרצלייה המצב הסוציו-אקונומי הרבה יותר גבוה, ובאופן טבעי יש להם האמצעים לרכוש רכבים, ושם נגנבים יותר כלי רכב.

אפי אושעיה: לעצם העניין, כבוד השר, אנחנו הולכים להטיל על בעלי הרכבים מטלה נוספת בהוצאה לסימון חלקי הפח.

אפי אושעיה: השר מסמן לי שלא.

יאיר לוי: הסוחרים – – –

אפי אושעיה: אני מבין שגנבות הרכב נעשות למטרות של מסחר.

אפי אושעיה: הרכבים נגנבים, ויש החלקים העיקריים שאתם סוחרים, ואותם הולכים לסמן על מנת להמעיט ככל האפשר את גנבות הרכב למסחר לפחות.

אפי אושעיה: לא נדבר על הרכבים שעוברים מעבר לגבול ועושים בהם שימוש יומיומי, אבל גנבות למטרות של חלפים – אני בטוח שזה יצטמצם.

אפי אושעיה: למעשה ממשלת ישראל לא משקיעה אגורה אחת לצמצום גנבות הרכב.

אפי אושעיה: יחידת המשטרה שמטפלת בגנבות הרכב מונה 26 שוטרים, ומי שמממן אותם למעשה הן חברות הביטוח, ולא המדינה ולא הממשלה.

אברהם יחזקאל: זה יסתיים השנה.

אפי אושעיה: יכול להיות שזה יסתיים השנה, ואני אשמח לשמוע את הבשורה, אבל זה לא יעלה על הדעת.

אפי אושעיה: כולנו מסכימים שזו מכת מדינה, כולנו יודעים שזו מכה אנושה לכלכלת המדינה, אבל נוצר הרושם, ואני רוצה לקוות שזה רק רושם, שבגלל הכנסות מדינת ישראל כתוצאה מגנבות הרכב היא לא עושה דבר.

אפי אושעיה: הרבה שנים דיברו, ואני שמח שבפעם הראשונה מביאים הצעת חוק שמתחילה לטפל בבעיה.

אפי אושעיה: כולנו יודעים שזה לא יפתור את הבעיה, אבל לפי מה שאמר השר, גם בשנה הזאת היה גידול של 20%–25%, ותופעת גנבות הרכב הולכת וצומחת במדינת ישראל.

אפי אושעיה: והנה הצעת חוק שיכולה לצמצם במשהו.

אפי אושעיה: אני אומר לשר התחבורה, שמעבר להחלטות האדמיניסטרטיביות, שהן טובות, על הממשלה לעשות טיפול ביום-יום, לטפל במוקדים שבהם נגנבים הרכבים.

אפי אושעיה: לא יכול להיות שלמשטרה יהיו 26 שוטרים בכל הארץ ואיגוד חברות הביטוח יטפל בעניין הזה, אלא צריך להקצות משאבים כספיים על מנת למגר את העניין, ולא רק אמצעים אדמיניסטרטיביים.

אפי אושעיה: אני בוודאי אצביע בעד הצעת החוק.

אפי אושעיה: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, ואחריו – לחבר הכנסת טלב אלסאנע.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדוני היושב-ראש, כבוד שר התחבורה, ידידי חברי הכנסת, אין ספק שכולנו בבית הזה בעד מיגור התופעה הזאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא מעלה על דעתי שמישהו איננו מעוניין בהפחתת מקרי גנבת הרכב, לפחות, אם לא מיגורה כליל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה היא, אם הצעת החוק אכן מאפשרת השגת מטרה זו, ודעתי הצנועה היא שלא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לא הסימון של החלפים יעזור לפתרון הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם להוצאות הסימון ולהוצאות המעקב יהיה ערך כלכלי כלשהו, ולכן שכרה של בטלה בצדה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: או שיצטרכו לסמן את כל החלקים של כל כלי הרכב, ואני לא יודע איך אפשר לעשות את זה מבחינה מעשית וכמה זה יעלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב, שמבחינה זאת אפשר היה להצביע על פתרון קל יותר ובטוח יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי מציע, שחברות הביטוח והשמאים, ברגע שהם מגישים חוות דעת על נזק שקרה לרכב, לא ייתנו חלקים משומשים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ייתנו לבעל רכב אפשרות לקנות חלקים חדשים, ואז ממילא לחלקים המשומשים תהיה פחות דרישה ויהיה להם פחות שימוש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הרי חברת הביטוח מפסידה ממילא את הכסף של החלקים האלה, והיא מפסידה רכבים שלמים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ברגע שחלקים משומשים לא יהיו כל כך דרושים בשוק ויהיה אפשר להשתמש בחלקים חדשים תחתיהם, ממילא הדרישה לחלקים משומשים תפחת; היא תהיה פחותה בהרבה ממה שקיים היום מבחינה מעשית במוסכים ובשוק כלי הרכב, וזה יכול באמת לעזור לפתרון הבעיה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הנקודה השנייה היא, שכנראה מישהו באוצר עושה את החשבון הכלכלי, ובסך הכול החשבון הזה משתלם בסופו של דבר למדינת ישראל.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כי מה קורה פה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אדם שרכבו נגנב חייב לרכוש רכב אחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כאשר במדינה חסרים מאות אלפי כלי רכב בשנה – לא חשוב המספר המדויק מבחינה סטטיסטית – הרי באים כלי רכב חדשים תחתיהם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנשים זקוקים לכלי הרכב, ומי שרכבו הלך קונה רכב חדש.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: רכב חדש פירושו מכס, פירושו מסים, פירושו הכנסות לאוצר המדינה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן, כנראה למישהו שם לא כל כך כואב העניין הזה, או מבחינה כלכלית לא כל כך מהווה הוצאה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: לכן הייתי מבקש לבחון את העניין גם מנקודה זו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שני דברים צרמו לי בעניין הזה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: היה כיוון אחד של האשמת הפלסטינים והערבים, כאילו הם אשמים בתופעה הזו.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני חושב שיש בזה מן ההגזמה והאי-צדק – להפנות אצבע מאשימה כלפי הרשות הפלסטינית ואזרחים ערבים כלשהם בתוך מדינת ישראל או בתוך השטחים הכבושים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אומר למה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מי שמכיר את הבעיות, מי שנמצא קרוב אליהן, מי שטיפל בהן כעורך-דין, ואני עשיתי זאת, אנחנו יודעים שמי שגורם לגנבת הרכב, היד הראשונה, היד הראשית, היד החזקה בעניין הזה היא דווקא של האזרחים היהודים במדינה ושל הצבא.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הייתי צד במשפטים שבהם קציני צבא הואשמו שהם גרמו להעברת הרכב אל מחוץ לגבולות מדינת ישראל, אל השטח הכבוש; קצינים במדים ובדרגות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אבל, על המשפטים האלה אין שומעים הרבה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הם, כמובן, זוכים בעונש קל יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: הוא קצין בצבא, יהודי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו לא רוצים לדבר כל פעם על עניין האפליה, אבל אני זורק פה אתגר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תסתכלו על הסטטיסטיקה, מבחינת הענישה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כשערבי נתפס בגנבת רכב הוא מקבל את העונש החמור ביותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: גם אם הוא יהיה בעל משפחה הוא ילך לשלוש-ארבע שנות מאסר כמו כלום.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ואילו כאשר אזרחים יהודים, אותם עבריינים, אותם גנבים, בכללם לובשי מדים, נתפסים בפשעים האלה, הם זוכים לעונש מתון וקל יותר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: בסופו של דבר, העונש המתון יותר והקל יותר מתנקם בנו כחברה ומקרין באופן שלילי על התופעה כולה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – לחבר הכנסת בני אלון; אם הוא לא יהיה – לחבר הכנסת אבי יחזקאל.

טלב אלסאנע: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, רבותי חברי הכנסת, אני מצטרף לתמיכה בהצעת החוק.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין הערות מספר.

טלב אלסאנע: הערתי הראשון מתייחסת לניסיון להפנות תמיד אצבע מאשימה כלפי הצד השני ולהתנער מהאחריות, כאילו זה העיסוק האחד והיחיד של הפלסטינים בשטחים או של הערבים במדינת ישראל, וכאילו עבירה זו הפכה להיות נחלתם או המקצוע של הערבים או הפלסטינים.

טלב אלסאנע: לדעתי, זה ניסיון להטיל דופי ולא להתייחס באופן מעשי למשמעות של העבריינים הלוקחים חלק בביצוע העבירות האלה.

טלב אלסאנע: רק לאחרונה, כשהייתי בביקור ברצועת-עזה, נמסר לי על-ידי קציני משטרה פלסטינים שנלחמים בתופעה הזו בצורה מעשית, שישראלים מגיעים לרצועת-עזה עם הרכבים שלהם, מוסרים את הרכב עם המפתחות ברצועת-עזה, ואחר כך מדווחים שהרכב נגנב ומקבלים את דמי הביטוח מחברת הביטוח ומפנים אצבע מאשימה כלפי הפלסטינים.

נואף מסאלחה: אתה מתכוון שמוסרים את הרכב עם המפתח?

טלב אלסאנע: כן, מוסר עם המפתח ממש.

טלב אלסאנע: מסירה לפי הזמנה.

יאיר לוי: איך מצאו לא מזמן "מרצדס" לבן באיזשהו מקום?

טלב אלסאנע: ה"מרצדס" הלבן היה הרכב היחיד שנגנב – – –

יאיר לוי: זה גם היה עם המפתחות?

טלב אלסאנע: אני לא יודע.

טלב אלסאנע: לא הייתי שותף לחקירת הנסיבות ולכן אנחנו חיים מפי השמועה איך נגנב, מי גנב.

טלב אלסאנע: אבל אני בטוח, כבוד השר, שיד יהודי היתה מעורבת בפרשה הזו.

יאיר לוי: למה אתה אומר מה שאתה רוצה להימנע מלהגיד על הצד השני?

טלב אלסאנע: אני אומר שיש שותפות מלאה.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, אני לא בא לשלול את חלקו של הצד השני.

טלב אלסאנע: הם שותפים שותפות מלאה.

טלב אלסאנע: יש ישראלים שבצד הזה גונבים לפי הזמנה, מעבירים לצד השני, בצד השני מפרקים, ויש שותפות מלאה.

טלב אלסאנע: יש אחווה, יש דו-קיום.

טלב אלסאנע: ממש כל האווירה של המזרח התיכון החדש שוררת וקיימת בתחום הזה.

טלב אלסאנע: היינו רוצים שההרמוניה הזו תהיה בין אנשים שרוצים בשלום, לא בין אנשים שרוצים בגנבת הרכבים.

טלב אלסאנע: מצד שני, אני שואל את עצמי: מדוע מטילים סגר?

טלב אלסאנע: האם אותם אנשים שנכנסים, נניח, לגנוב, יש להם היתר כניסה?

טלב אלסאנע: אם אין להם היתר כניסה, מדוע מענישים את האנשים אם כל אחד יכול להיכנס בלי היתר כניסה כשהוא רוצה לבצע עבירה?

טלב אלסאנע: מדוע הסגר הזה קיים?

טלב אלסאנע: האם רק כדי להכביד על אותם אנשים שרוצים לפרנס את משפחותיהם?

טלב אלסאנע: אני סבור שצריך להביא בחשבון שני דברים: א.

טלב אלסאנע: חברות הביטוח גובות פרמיות בסכומים רציניים.

טלב אלסאנע: מדוע אין מקצים חלק רציני מהגבייה הזו, מהסכומים האלה, למלחמה ולמאבק בגנבת כלי הרכב?

טלב אלסאנע: ב.

טלב אלסאנע: אנחנו צריכים לשאול את עצמנו, האם המצב הכלכלי הקשה שבו שרויים הפלסטינים ברצועה עקב הסגר, ואובדן מקורות התעסוקה, האם זה באמת לא מגביר את המצוקה הכלכלית, שמגבירה, שלא בצדק, את התופעה הזו של עבירות רכוש?

טלב אלסאנע: לדעתי, אם היינו מרחיבים את מקורות התעסוקה, את היתרי הכניסה של פלסטינים לבוא ולעבוד, אני סבור שבזה מקדמים את מקור ההכנסה שלהם, מפחיתים את המצוקה הכלכלית ומצמצמים את מעגל האנשים הנתונים במצוקה כלכלית, בצורה שתתרום גם לכלכלה הפלסטינית אבל גם למדינת ישראל, במקום אותם עובדים שמייבאים מרומניה ומטורקיה, ואנחנו רואים שהם הופכים להיות מעמסה חברתית וכלכלית על מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: כפי שציינתי, אני מצטרף להצעת החוק הזו ותומך בה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת בני אלון – איננו.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת אבי יחזקאל, ואחריו – לחבר הכנסת משה גפני.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת בני אלון, קראתי בשמך.

נואף מסאלחה: אתה תדבר אחרי חבר הכנסת אבי יחזקאל.

אברהם יחזקאל: רבותי חברי הכנסת, אפשר לומר, שהכנסת הזו וחברים מסוימים, בתוכם חברי חבר הכנסת רפי אלול, וכמובן שר התחבורה, החליטו לשים קץ, להתחיל את התהליך הקשה של מלחמה בתופעה הבזויה, הנלוזה והכמעט-קלה של גנבת כלי רכב.

אברהם יחזקאל: מי מאתנו לא נתנסה בניסיון של גנבת הרכב שלו.

אברהם יחזקאל: אני חושב שכל אחד מאתנו חווה את החוויה הפשטנית הזו, את התסכול שאתה חש כשאתה יורד יום אחד מהדירה או יוצא מבית-קפה או מבית-קולנוע ואין לך הרכב, וכשאתה מתלונן השוטר מתבונן בך במבט אדיש, ולכל היותר אתה ממלא דוח שנועד לחברת הביטוח.

אברהם יחזקאל: התסכול הזה מלמד על מחדל, להערכתי שלטוני, על חוסר יכולת, על הודאה בכישלון של הרשות המבצעת, קרי המשטרה, לטפל, כי למשטרה אין אמצעים.

אברהם יחזקאל: משטרת ישראל הזו מטפלת בדברים לא נורמליים בחברה הישראלית, כגון ביטחון שוטף, אבטחת ילדים במוסדות חינוך, אבל היא אינה יכולה, כנראה, להתמודד עם תופעת הגנבות.

אברהם יחזקאל: לכן, כשאתה הולך לתחנת המשטרה, מביט בך השוטר, נותן לך דוח, וזה דוח ההכשר של חברת הביטוח להשיג לך רכב או רכב חלופי.

אברהם יחזקאל: אנחנו טבענו בשבוע שעבר את המושג קונספירציה, רחמנא ליצלן, במונחים אחרים.

אברהם יחזקאל: אבל מתברר שבתחום גנבות הרכב יש באמת קונספירציה.

אברהם יחזקאל: יש קונספירציה עם השלטון.

אברהם יחזקאל: מתברר שלאוצר נכנס כסף כשגונבים כלי רכב.

אברהם יחזקאל: איך?

אברהם יחזקאל: כשגונבים אלפי רכבים הבעלים קונים רכבים חדשים, וזה מכניס כסף לקופת המדינה.

אברהם יחזקאל: אבל מתברר שגם חברות הביטוח שותפות לקונספירציה, כי כל העניין של החלפים המשומשים נותן להן רווחים.

אברהם יחזקאל: שמאי הרכב שנשלח מטעם חברת הביטוח עושה הערכה של חלפים משומשים.

אברהם יחזקאל: לכן, גם חברות הביטוח בסך הכול נהנות מהעניין הזה.

אברהם יחזקאל: הוא הדין בסוחרי הרכב.

אברהם יחזקאל: יש גם כל מיני נרקומנים שמשתמשים ברכבים גנובים כדי להשיג את מנת היתר, וגם, רחמנא ליצלן, בעיות בקרב אחינו הפלסטינים, שחלקם משתמשים ברכב גנוב, שקיבל, אגב, ברשות הפלסטיני מספר מיוחד.

אברהם יחזקאל: כלומר, יש היום הלבנה, כך פורסם, של רכבים שנגנבו בישראל על-ידי הרשות הפלסטינית.

אברהם יחזקאל: מקבלים מספר מיוחד.

אברהם יחזקאל: אתה הולך ומשלם כסף – אני מדבר על עובדות – אתה בא למשרד הרישוי הפלסטיני, והרכב הזה מקורו כאילו לא ידוע אף שהוא מישראל, ואתה מקבל מספר מיוחד.

אברהם יחזקאל: מהבחינה הזאת ועדת הכלכלה, כבר מחר בצהריים, בשעה 12:00, תיקח את ההצעות של חבר הכנסת רפי אלול ושל שר התחבורה ומשרד התחבורה, ותתחיל לעבד אותן לקראת קריאה נוספת.

אברהם יחזקאל: אבל, אנא, בואו נחליט שהפעם העניין הזה של ביורוקרטיה לא יהיה נגדנו, נחליט ונגמור את החוק הזה בקדנציה הנוכחית, ואולי נפתור חלק – – –

יאיר לוי: – – –

אברהם יחזקאל: אני וחברי רפי כבר למודי ניסיון בעניין הזה, שדבר כזה אמור להסתיים מהר, ולך תדע, כי בחוק של רפי אלול, למשל, יש עניין של הטלת עלויות, כי, בסופו של דבר, כפי שאמרו פה, אדוני היושב-ראש, לא רק חברות הביטוח צריכות לשאת בכך; הממשלה, המשטרה, צריכות להקצות כסף לנושא גנבת הרכבים.

אברהם יחזקאל: אני מקווה שכפי שאמר עכשיו השר, בתקופה הקרובה הליך החקיקה יסתיים, אבל אני אשמח אם זה יקרה עוד בקדנציה הנוכחית.

אברהם יחזקאל: תודה רבה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת בני אלון, ואחריו – לחבר הכנסת משה גפני.

קריאה: מתי תהיה הצבעה?

נואף מסאלחה: זה לא רחוק.

נואף מסאלחה: יש עוד שלושה-ארבעה מתדיינים, ואם כבוד השר רוצר לענות או להצביע– מייד ניגש להצבעה.

חיים אורון: מי אחריו?

נואף מסאלחה: בני אלון, משה גפני, ואחריו – חיים אורון.

בנימין אלון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, פרקטית אין לי שום דבר נגד החוק הזה, אולי אפשר אפילו לחדד אותו, אם בהוראת שעה יהיה בכלל אסור להשתמש בחלקים משומשים, עד שייראה שהתופעה מתחילה להיעלם.

בנימין אלון: אני רוצה לדבר בעיקר אל המאזינים, שלא נמצאים בבית הזה.

בנימין אלון: אני מצטער, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת אבי יחזקאל, שיש ביטוח – אני ממש מצטער שיש ביטוח.

בנימין אלון: אילו היה נגנב כל עשר דקות רכב ואדם היה מאבד את ממונו, היה מאבד 100,000 או יותר שקלים שהוא הוציא, אולי היינו פותחים את הראש ומבינים את ההבל ורעות-הרוח שיצרנו כאן.

בנימין אלון: איך יצרנו שתי רשויות, שתי מדינות, שני חוקים, בין טול-כרם לנתניה?

בנימין אלון: איך יצרנו מסגרת של הסכמי אוסלו, שנותנת, בטווח של שתי דקות נסיעה מנתניה, חוקים אחרים במדינה אחרת, במשחטת כלי רכב?

בנימין אלון: אם אתה הרב עובדיה יוסף – יעשו לך פרוטקציה.

בנימין אלון: אם אתה ארנן יקותיאלי – יעשו לך פרוטקציה.

בנימין אלון: אתה נחמד.

בנימין אלון: איך יצרנו כאן, בבית הריבוני הזה, חלם שכזה, הבל שכזה, הסכמי אוסלו דפוקים כאלה?

בנימין אלון: חבל שיש ביטוח, כי כשנשפך דם אומרים: זו פוליטיקה.

בנימין אלון: אבל אולי אם זה היה עניין של ממון, שנוגע לכיס – הראש היה נפתח והיו מבינים שאת הארץ הקטנה הזאת בין הירדן לים אי-אפשר לחלק לשתי מדינות ולשתי מערכות חוק; את הארץ הקטנה הזאת אי-אפשר לחתוך בצורה מגוחכת שכזאת.

בנימין אלון: אבל, אין עם מי לדבר, זו קצת עוגמת נפש, כמו שתיאר חבר הכנסת אבי יחזקאל, וצריך לחפש את השוטר ולמלא את הדוח, וצריך לקטר וזה יעבור והביטוח ישלם ונמשיך להיות טיפשים, ונמשיך לחוקק חוקים כאלה כמו הסכמי אוסלו, ונמשיך ליצור המצאות גאוניות כאלה, כמו רשות מדינית שנמצאת בטווח יריקה ממך ובה שולטים חוקי הג'ונגל ושם איש הישר בעיניו יעשה.

בנימין אלון: נמשיך לחשוב שזה לא נוגע לנו, ונמשיך לחשוב שבזה אנחנו מצילים נפשות.

בנימין אלון: רבותי חברי הכנסת, הואיל ובסך הכול כל מה שאני אומר נשמע כמו מין צעקה פוליטית של אדם שדעתו הפוליטית ידועה, אין לי אלא לתמוך פרקטית בכל מה שיעזור לאנשים קצת לחסוך עוגמת-נפש ולקוות שהכיס יכאב – – –

חיים אורון: אין לך מה להגיד לטובת הנהג?

בנימין אלון: איזה נהג?

חיים אורון: יש פה נהג במדינה – – –

נואף מסאלחה: אתה מדבר על ראש הממשלה?

נואף מסאלחה: על מה אתה מדבר.

נואף מסאלחה: הוא מדבר על רכב ואתה דיברת – – –

חיים אורון: – – – זה אבזר מרכזי בכל רכב.

בנימין אלון: חבר הכנסת אורון, אתה מתוחכם מדי בשבילי.

חיים אורון: לא.

בנימין אלון: לו הייתי מתוחכם כמוך, יכול להיות שגם הייתי חותם על הסכמי אוסלו.

בנימין אלון: זהו, רבותי, אני מקווה שהשכל יגיע, וכמו שאומרים בצבא: לפעמים מה שלא בא דרך הראש בא דרך הרגליים, דרך הכיס, אנשים יפתחו את הראש.

בנימין אלון: תודה.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: רשות הדיבור לחבר הכנסת משה גפני, ואחריו – לחבר הכנסת חיים אורון.

חיים אורון: – – –

נואף מסאלחה: אולי אילו אמרת: הקברניט, הוא היה קולט.

נואף מסאלחה: אבל דיברת על רכב ואמרת: הנהג.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, מעניין מאוד בכנסת, לפעמים, איך מגנבת כלי רכב אנחנו מגיעים, חבר הכנסת בני אלון, להסכם מדיני, ואיך ראש הממשלה שייך גם הוא לעניין.

משה גפני: זה מעניין לפעמים, אין ויכוח.

משה גפני: אם ההסכם היה הסכם טוב, הוא היה מונע שפיכות דמים ולא היו פיגועים, אז אתה יודע מה?

משה גפני: אז אנחנו מפסידים כסף, אבל מונעים שפיכות דמים.

משה גפני: אבל, אתה צודק לשיטתך.

משה גפני: אתה אומר שזה לא מונע שפיכות דמים, אז למה גם להפסיד את הכסף?

משה גפני: אני חושב שצריך לעשות כל מאמץ כדי להמשיך בתהליך המדיני ולטפל בבעיה של גנבות כלי הרכב.

משה גפני: אני רואה שתי מעלות בהצעת החוק הנוכחית, אדוני שר התחבורה.

משה גפני: קודם כול בעצם החוק.

משה גפני: החוק כשלעצמו פותר אחוז קטן אומנם אבל אחוז מסוים של הבעיה, אבל אני רואה חשיבות נוספת לחוק הזה.

משה גפני: יש, כפי שאמר חבר הכנסת אבי יחזקאל, קונספירציה.

משה גפני: יש בנושא של גנבות כלי הרכב הלך-רוח בציבור, שאי-אפשר להתעלם ממנו.

משה גפני: יש אנשים שלא רק חושבים אלא אומרים, כותבים, משדרים, וגם האיש ברחוב אומר, שהמדינה מעוניינת בגנבות כלי הרכב.

משה גפני: אומרים את זה.

משה גפני: אני לא אומר שזה נכון, אבל אומרים את זה.

משה גפני: אומרים שכאשר גונבים כלי רכב – יש ביטוח, הנהג, במקרה הזה הנהג הממשי של אותו כלי רכב, שהוא גם הבעלים של כלי הרכב, קונה רכב חדש ומשלם מסים נוספים לממשלה.

משה גפני: אומרים את זה.

משה גפני: ברגע שאתה, אדוני השר, מגיש הצעת חוק שבאה להתמודד באופן אמיתי עם התופעה, לא שזה פותר את הבעיה, אבל אתה בא להתמודד אתה, בשם הממשלה כמובן, אתה מגיש זאת מטעם משרד התחבורה אבל אתה אומר את זה גם בשם הממשלה, זאת אומרת שהממשלה החליטה לנקוט צעד ממשי כדי להתמודד עם גנבת כלי הרכב.

משה גפני: זה לא שהממשלה אומרת: אתם יודעים מה?

משה גפני: – נעצום עיניים, נאפשר את הגנבות הללו, הממשלה תרוויח כסף, וזה דבר חמור מאוד.

משה גפני: הצעת החוק הזאת באה להפריך זאת, ואני מברך עליה.

משה גפני: ב-1995 הפסידו למעלה ממיליארד שקל, ואני לא מדבר על ימי עבודה של מי שגנבו לו את הרכב, אני לא מדבר על עוגמת-הנפש, אני לא מדבר על תופעות הלוואי של הפסדים כספיים כתוצאה מגנבת כלי רכב, אני לא מדבר על כל הנושאים מסביב, על החלקים, על הכול.

משה גפני: מה מדינת ישראל היתה יכולה לעשות עם מיליארד השקל האלה?

משה גפני: לאן אפשר היה להפנות את הכסף הזה?

משה גפני: איפה היה אפשר להשקיע?

משה גפני: אני מייד מסיים.

משה גפני: נכון שזה חלקי, ואני חושב שזה אפילו מצחיק במידה מסוימת.

משה גפני: אם היינו לוקחים חלק מהכסף הזה והיינו מפנים אותו לבניית משטרה יותר חזקה, לשמירה יותר חזקה – לא היינו מגיעים לכל העניין, ואני לא רוצה לספר את הבדיחה על חכמי חלם: היה גשר שכל הזמן אנשים נפלו ממנו ונהרגו; ישבו חכמי חלם כדי לפתור את הבעיה ואמרו: נבנה בית-חולים מתחת הגשר.

משה גפני: צריך לקחת את הכסף, יחד עם חברות הביטוח, לחזק את המשטרה שתטפל בעניין הזה, ואני רוצה לומר משפט אחרון, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: שמעתי קודם את חבר הכנסת דהאמשה, שהוא גם עורך-דין, והוא מטפל בדברים האלה.

משה גפני: דע לך, חבר הכנסת דהאמשה, שיש מצב שבו אני בא לסוכן הביטוח שלי, יש לי גם רכב, אבל לא יכול להיות בשום פנים ואופן – אני לא מדבר על ענישה, לא בדקתי את זה.

משה גפני: אתה טוען, שהערבים מקבלים עונש יותר חמור ויהודים מקבלים עונש פחות חמור, לא בדקתי, אני סומך על מה שאתה אומר וזה לא בסדר – מצב שסוכני הביטוח יגידו על כלי רכב מסוימים, הרכב הזה גניב, אתה צריך לשלם עליו יותר ביטוח, או אתה צריך למגן אותו יותר, כיוון שבכירים ברשות הפלסטינית נוהגים ברכבים הללו.

משה גפני: אני בעד המשך התהליך וכו' וכו'.

בנימין אלון: מה יהיה כשיהיה שלום?

משה גפני: עזוב עכשיו את השלום, אני בכלל לא מדבר עכשיו על השלום.

משה גפני: זה נושא לדיון אחר.

משה גפני: בואו נתאר לעצמנו, חבר הכנסת דהאמשה, שהיו אומרים במדינת ישראל, שהרכב הזה הוא גניב, מכיוון ששרים בממשלת ישראל יקבלו את הרכב הזה, והם אוהבים רכבים מן הסוג הזה.

חיים אורון: כלי רכב נגנבים כי יש דרישה של סוחרי חלפים לרכב הזה.

חיים אורון: עזוב את הרשות.

משה גפני: חבר הכנסת רמון, אין שום עניין להגן בכל מחיר על תופעות שהן תופעות שליליות, וקיימות תופעות שליליות.

משה גפני: חבר הכנסת דהאמשה, אתה עורך-דין, הגמרא אומרת:

משה גפני: לאו עכברא גנב אלא חורא גנב – לא העכבר הוא הגנב אלא החור הוא הגנב; דהיינו, רוב גנבות כלי הרכב האלה, במספרים מדהימים, הן בקו התפר, וכלי הרכב מגיעים לתחומי הרשות הפלסטינית.

משה גפני: זאת אומרת, אותו גנב יהודי שגונב את הרכב, יודע לאן הוא צריך להביא אותו.

נואף מסאלחה: בוודאי.

משה גפני: וזה דבר שצריך להדאיג את כולנו – אתכם ואותנו בוודאי.

משה גפני: לא יכולה להיות תופעה כזו.

משה גפני: היא משמיטה את הבסיס המוסרי של שליטת הרשות הפלסטינית.

משה גפני: אם אנחנו עוסקים באנשים שהבכירים שבהם נוסעים ברכבים גנובים, זה דבר חמור מאוד.

משה גפני: לכן, צריך להילחם בתופעה הזו, ואני אתמוך בהצעת החוק.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: זאת אומרת, חבר הכנסת גפני, אתה מציע לחבר הכנסת דהאמשה שילך לרשות הפלסטינית ויציע לשרים שם לעבור ל"סובארו", אז יגנבו פחות את כלי הרכב האחרים.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה.

נואף מסאלחה: האמת היא שזהו פרק עצוב.

נואף מסאלחה: לפעמים אתה צוחק מרוב עצב.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היות שאין ויכוח לגבי החוק, כולנו ממחזרים קצת אותם חומרים בכל מיני ורסיות.

חיים אורון: חבר הכנסת אלון, בהמשך לקריאת הביניים שלך, היות שאני מקבל את החוק, הייתי רוצה לעסוק במרכיב מאד מאוד מרכזי בכל רכב, שמטריד אותי בימים טרופים אלה, בעיקר היום וגם אתמול – ויש לי הרגשה שגם מחר – מטריד אותי יותר מהכול, וזו שאלת הנהג.

חיים אורון: יש לי בעיה קשה מאוד עם הנהג.

חיים אורון: שמעתי בשבוע שעבר שר בכיר מתאר דמות של נהג, שלא בטוח ששתי הידיים שלו מקבלות אותה פקודה מהמוח לפעול על ההגה.

חיים אורון: אתה יכול לתאר לך רכב שנוסע ברחובה של בני-ברק או של אופקים, כאשר הנהג מקבל פעם הוראה מיד ימין לפנות ימינה, ופעם מיד שמאל לפנות שמאלה, וזאת באותו זמן?

חיים אורון: מה יקרה על הכביש?

נסים דהן: הוא ייסע ישר.

חיים אורון: מה יקרה ברחוב?

חיים אורון: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת גפני, זה לא משל – זו המציאות יום-יום.

חיים אורון: זאת לא אנחנו אומרים, אלא שרי הממשלה וחברי הכנסת מהקואליציה.

חיים אורון: למזלכם, תפסתם מסדרון אחורי, השבוע אתם בשקט, האחרים עושים את העבודה.

חיים אורון: הם אומרים דברים נוראים על יכולתו של הנהג לנהוג.

חיים אורון: אולי טוב שגנבו את הרכב.

חיים אורון: תאמינו לי, הסכנה בעובדה שעל-יד ההגה יושב נהג בלתי כשיר הרבה יותר חמורה מאשר אם אין רכב.

יאיר לוי: אבל אי-אפשר לסמן אותו כחלפים.

יאיר לוי: אני רוצה לקשור את דבריך בכל זאת להצעת החוק.

נסים דהן: לפעמים גונבים רכב – – – זה מסוכן.

חיים אורון: אני דווקא חושב, אדוני השר, שאפשר לקשור אותו לחלפים.

יאיר לוי: החוק מדבר על טכנולוגיות מפותחות מאוד.

חיים אורון: אנחנו יודעים שמאחורי כל טכנולוגיה עומדת תבונה אנושית, ומאחורי כל תבונה אנושית עומדים אנשים, וכאשר אנשים מכוונים את צעדיהם בתבונה, בסופו של דבר נמצאים גם פתרונות טכנולוגיים.

חיים אורון: כולנו נקלענו לסיטואציה מסוימת, אדוני שר התחבורה, ויש לך היום תפקיד מרכזי – עכשיו אני מסיים עם המטאפורות, האלגוריות וההומור – יש לך ולמפלגתך תפקיד מרכזי במציאות שבה הספינה מיטלטלת והקברניט איבד את כושר הנהיגה.

חיים אורון: הוא לא יודע לאן להוביל, הוא לא יודע איך להוביל, לאן שהוא רוצה להוביל, רוב חבריו לא הולכים אתו.

חיים אורון: הם לא מאמינים במקום שאליו הוא מוביל.

בנימין אלון: האלטרנטיבה היא חלקים משומשים?

חיים אורון: לכן, האלטרנטיבה היא חלקים משומשים, יש אלטרנטיבה מוחשית של חלקים חדשים של רכב מתאים, מאובזר כהלכה, עם כל אביזרי הבטיחות המתאימים, גם אביזרי הביטחון המתאימים, ואני מקווה שתוך כדי חקיקת חוקים על מניעת גנבתם של כלי רכב, חוקים שמקומם חשוב כאן, נדאג לשאלה המרכזית המטרידה היום את כולנו.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: אחרון הדוברים – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה.

נואף מסאלחה: אחריו ישיב כבוד השר.

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, יש לך הצעה לרכב חלופי?

חיים אורון: אדוני השר, לכם יש מקום חשוב בעניין זה.

נסים דהן: חבר הכנסת אורון, יש לכם נהג טוב יותר?

חיים אורון: הרבה יותר טוב.

נסים דהן: יש לו בכלל רשיון?

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, כבוד שר התחבורה, חברי הכנסת, אני רוצה לומר לך, אדוני השר, אני וידידי בסיעת מד"ע-רע"ם היססנו, האם נצביע בעד או נגד החוק הזה.

עבד-אלוהב דראושה: כאופוזיציה לוחמת, בדרך כלל אנחנו מצביעים נגד.

עבד-אלוהב דראושה: חשבנו, האם החוק הזה יכול להועיל?

עבד-אלוהב דראושה: מה יכול להועיל?

עבד-אלוהב דראושה: למדנו את הנושא, המשכנו להסס, וברגע האחרון החלטנו להצביע בעד החוק, גם מתוך כבוד אליך ולכוונות הטובות שלך.

עבד-אלוהב דראושה: אבל בעצם ההיסוס שלנו קיים, אנחנו לא מאמינים שהחוק הזה יפתור את הבעיה של גנבות הרכב.

עבד-אלוהב דראושה: פשוט מאוד, כולם מרוויחים מכך.

עבד-אלוהב דראושה: הגנבים מרוויחים, והם גנבים יהודים וערבים.

עבד-אלוהב דראושה: רק לאחרונה נתפסה בחורה צעירה יהודייה שעוסקת בגנבת רכב, בחורה יפה שהעבירה את כלי הרכב שגנבה לשטחים, ומסרה אותם לגנבים פלסטינים.

עבד-אלוהב דראושה: כתבו על כך בעיתון.

עבד-אלוהב דראושה: יש שיתוף פעולה נהדר, מה שאין בין ממשלת ישראל לבין הרשות הפלסטינית.

עבד-אלוהב דראושה: קיים שיתוף פעולה בין הגנבים היהודים לבין הגנבים הערבים.

עבד-אלוהב דראושה: לא הצליחו בשיתוף פעולה כלכלי, מדיני, חינוכי, דתי או תרבותי, אבל הצליחו לקיים שיתוף פעולה במובנים שלהם בין גנבים יהודים ובין גנבים ערבים.

עבד-אלוהב דראושה: לכן, הגנבים ימשיכו לגנוב.

עבד-אלוהב דראושה: סוכני הביטוח מרוויחים, חברות הביטוח מרוויחות, המוסכים מרוויחים – מתקינים חלקים גנובים וגובים כסף עבור חלקים חדשים.

עבד-אלוהב דראושה: בעלי הרכב גם הם מרוויחים, כי מי שרוצה לקנות היום חלקי רכב ב-200 שקל במקום ב-2,000 שקל, יכול לעשות זאת במוסך או במקום שבו מוכרים חלקים גנובים.

עבד-אלוהב דראושה: אין זה סוד, כל הנהגים מכירים זאת, כל מי שרוצה להתקין חלקים על חשבונו ולא על חשבון הביטוח שלו.

עבד-אלוהב דראושה: הממשלה גם היא מרוויחה.

עבד-אלוהב דראושה: אמרו לי שיותר מ-1.5 מיליארד שקלים לשנה מרוויחה הממשלה.

עבד-אלוהב דראושה: האוצר מרוויח, תקציב המדינה מרוויח גם הוא מגנבת כלי רכב.

עבד-אלוהב דראושה: אז למה שכולם יפסיקו, האם בגלל החוק שלך?

עבד-אלוהב דראושה: יש לך כוונות טובות, אבל אם לא ילוו את החוק הזה כמה צעדים נוספים, הוא לא יעזור ובעיית הגנבות לא תיפתר.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה לייעץ לך, שתיאבק על הגברת שיתוף הפעולה בין המשטרה הישראלית לבין המשטרה הפלסטינית.

עבד-אלוהב דראושה: אבל, לצערי, במקום להגביר את שיתוף הפעולה בין המשטרות, הלכו והאשימו את מפקד המשטרה הפלסטינית ראזי ג'באלי בשקר, כאילו הוא הורה ישירות לשלושה שוטרים לירות באוויר ליד איזו התנחלות באזור שכם.

עבד-אלוהב דראושה: שקר וכזב.

עבד-אלוהב דראושה: אני דיברתי עם האיש.

עבד-אלוהב דראושה: שקר וכזב.

עבד-אלוהב דראושה: העלילו עליו עלילה, וכך פגעו בשיתוף הפעולה בין המשטרה הפלסטינית למשטרה הישראלית בצורה קשה.

עבד-אלוהב דראושה: דבר שני, כל עוד מחירי החלקים אסטרונומיים, ימשיכו לגנוב רכבים ולמכור חלקים.

עבד-אלוהב דראושה: תנמיכו את המכסים על חלקי החילוף – כולם ירוויחו מזה; גם לא יהיו יותר גנבות בממדים הקיימים.

עבד-אלוהב דראושה: דבר שלישי, אדוני השר, אני הייתי לפני תקופה מסוימת בעיר דהרייה, ליד חברון – – –

בנימין אלון: – – –

עבד-אלוהב דראושה: זה אזור ב' – שליטה ביטחונית ישראלית.

עבד-אלוהב דראושה: שם שמעתי.

עבד-אלוהב דראושה: ראיתי הרבה אנשים ברחובות.

עבד-אלוהב דראושה: זה היה יום חול – לא יום שישי ולא יום שבת.

עבד-אלוהב דראושה: שאלתי – מה אתם עושים?

עבד-אלוהב דראושה: כולם אמרו – אנחנו גונבי רכב.

עבד-אלוהב דראושה: למה גונבי רכב?

עבד-אלוהב דראושה: כי אין להם תעסוקה.

עבד-אלוהב דראושה: ישראל מונעת מהם להיכנס ולעבוד כאן, אין להם פרנסה – מה יעשו?

עבד-אלוהב דראושה: ממה יתפרנסו?

עבד-אלוהב דראושה: הולכים, גונבים רכב, מפרקים אותו ומוכרים את החלקים.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שיש קשר הדוק בין גנבת הרכב במדינת ישראל לבין מאמציו המדיניים של ראש הממשלה.

עבד-אלוהב דראושה: תאמר לראש הממשלה שיכבד את ההסכמים עם הפלסטינים, שיקיים את ההסכמים שהוא חתם עליהם, שהממשלה הקודמת חתמה עליהם, שיאפשר לפועלים הפלסטינים לעבוד בתוך ישראל – זה יהיה יותר טוב למדינת ישראל, לפלסטינים ולכולנו.

עבד-אלוהב דראושה: אם יהיו יותר מובטלים פלסטינים – המצב ילך ויחמיר, ולא יעזור גם החוק הזה, שאני אצביע בעדו, אבל לא מתוך שכנוע שזה יפתור את הבעיה, אלא מתוך רצון טוב שבא לקראת הרצון הטוב שיש לך.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אדוני השר, בבקשה להשיב, ואחרי כן נקיים הצבעה.

יאיר לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, התפתחה אמנות במליאת הכנסת – כל חוק וכל נושא, להפוך אותו בסופו של דבר ולתעל אותו לנושא המדיני.

יאיר לוי: אין כמעט נושא שאנחנו לא מתעלים אותו.

בנימין אלון: זאת תחילתו של דבר.

יאיר לוי: הנושא הזה, אני רואה אותו מעבר לנושא המדיני.

יאיר לוי: מדובר בנושא מוסרי, מדובר בנושא של שמירת רכוש אזרחי המדינה.

יאיר לוי: אין לי כאן סקר מי הגנבים, כמה גנבים.

יאיר לוי: היו שאמרו שתמיד יש שותפות בין יהודי לערבי, היו שאמרו שיש שותפות בין ישראלי לפלסטיני – כאן מתערבבים המושגים, אינני יודע מי יותר גנב ומי פחות גנב.

יאיר לוי: כולנו יודעים שחלק גדול מהרכבים מוצאים את עצמם ברשות הפלסטינית.

יאיר לוי: כולנו יודעים שיש שותפים גם מהצד הזה, כולנו יודעים הכול.

יאיר לוי: אני חושב, שאחד מהבסיסים של מדינה הוא לחיות חיים מוסריים, ואחד מהדברים הבסיסיים בחיים המוסריים הוא לא לגנוב, לשמור על רכוש האזרחים, ולא צריך כל דבר לגלגל לפתחו של הנהג, או של ההגה, או של כך או של אחרת.

יאיר לוי: כרגע זה לא הנושא.

יאיר לוי: אפשר היה להשיב על כל הערה שנאמרה פה – אני לא חושב שזה תפקידי, שזה ענייני.

יאיר לוי: לעצם העניין, רציתי להעיר רק שתי הערות.

בנימין אלון: כבוד השר מיתמם כשהוא רואה את הכשל ברשות הפלסטינית והמשחטות – – –

יאיר לוי: אני לא מיתמם.

יאיר לוי: אני רק אומר לך שצריך לראות גם את הדברים מעבר לכך.

יאיר לוי: אם אתה חושב שהפתרון הוא להתנגד להסכמי אוסלו, זה פתרון להרבה דברים שאני חושב בהם כמוך, אבל לא לעניין הזה.

יאיר לוי: אם אתה חושב שהפתרון הוא מה שאומר חבר הכנסת דראושה – שלא יהיו מובטלים בקרב הפלסטינים, ולהאמין יותר במשטרה הפלסטינית – אני חושב שגם הוא לא צודק.

יאיר לוי: יש כאן רצון להתמודד כדי להקשות קיומה של תופעה מאוד חמורה, תופעה של גנבה.

יאיר לוי: אנחנו במדינת ישראל מצווים לנסות לגרום לכך שחיינו יהיו מוסריים ככל האפשר.

עבד-אלוהב דראושה: מה עם הוזלת מחירי החלקים?

יאיר לוי: אני מוכן לשוחח על זה, אבל לא עכשיו.

יאיר לוי: צריך לדבר עם האוצר, צריך לראות מה המכסים.

יאיר לוי: אינני מוכן כרגע להשיב על העניין.

יאיר לוי: רציתי רק שתי הערות לעצם החוק, אדוני היושב-ראש.

נואף מסאלחה: בבקשה.

יאיר לוי: אמר יושב-ראש ועדת הכלכלה, שהוא יצרף לדיון גם את ההצעה של חבר הכנסת רפי אלול.

יאיר לוי: אני חייב לומר, שאני לא מכיר את ההצעה לפרטיה, ולכן אינני יכול לומר שהממשלה תסכים להצעתו של חבר הכנסת רפי אלול.

נואף מסאלחה: הוא ידון בשתיהן.

יאיר לוי: אם תוך כדי הדיון יימצא שיש דברים משותפים ואפשר לשלב – אדרבה.

יאיר לוי: אם נראה שההצעה של חבר הכנסת אלול רחבה מאוד ותעכב את ההצעה שלנו, אני חושב שנפנה ליושב-ראש ועדת הכלכלה ונבקש שיטפל קודם רק בהצעתנו.

יאיר לוי: זו הערה אחת שרציתי להעיר.

יאיר לוי: הערה שנייה, שהממשלה לא משקיעה בנושא המשטרה – זה נכון; לא רק בנושא הזה.

יאיר לוי: אני חושב שהממשלה תשקיע בנושא המשטרה.

יאיר לוי: על כל פנים, זה חלק מהמלחמה בנושא גנבות הרכב.

יאיר לוי: זה חלקו של משרד התחבורה.

יאיר לוי: אני מתאר לעצמי שהשר לביטחון פנים יביא גם כן בקרוב הצעות משלו או במסגרת התקציב או במסגרות אחרות.

יאיר לוי: אני שוב פונה לחברי הכנסת לתמוך בהצעה, מודה לכל החברים, לכל חברי הכנסת, על מלות התמיכה שנאמרו כאן.

יאיר לוי: תודה.

נואף מסאלחה: אדוני, אתה עוד תראה שזה חוצה קואליציה ואופוזיציה – – – אבל נתמוך.

נואף מסאלחה: הצעת חוק להסדרת השימוש בחלקי רכב משומשים, התשנ"ח–1997, מי בעד אישורה בקריאה ראשונה והעברתה לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית?

נואף מסאלחה: הצבעה מס' 7 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9 נגד – אין נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק להסדרת השימוש בחלקי רכב משומשים (הוראת שעה), התשנ"ח–1997, לוועדת הכלכלה נתקבלה.

נואף מסאלחה: הצעת החוק אושרה ומועברת לוועדת הכלכלה להכנה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: שאילתות לסגן שר הביטחון.

נואף מסאלחה: אני מבקש ממך, אדוני סגן שר הביטחון – בבקשה לעלות לדוכן.

אפי אושעיה: לסגן שר הביטחון או לראש הממשלה?

נואף מסאלחה: גם וגם, אבל קודם הוא ישיב על שאילתות שהוגשו לראש הממשלה.

סילבן שלום: קודם ראש הממשלה, או קודם שר הביטחון?

נואף מסאלחה: קודם ראש הממשלה.

נואף מסאלחה: מי קודם, אדוני?

סילבן שלום: להחליף את הסדר.

נואף מסאלחה: ראש ממשלה.

נואף מסאלחה: אם הוא היה מחזיק ראש ממשלה ושר ביטחון – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת ר' ריבלין שאל את ראש הממשלה ביום כ"ח בשבט התשנ"ז (5 בפברואר 1997): בית-החולים "אל-מוקאסד", שעל-יד הר-הזיתים בירושלים, היה מנוהל על-ידי עמותה רשומה בשם "אל-מוקאסד אל-אסלאמייה".

נואף מסאלחה: לאחרונה נודע לי, כי הרשות הפלסטינית פיזרה את הנהלת העמותה, והיא מנהלת עתה את בית-החולים.

נואף מסאלחה: רצוני לשאול: 1.

נואף מסאלחה: כיצד מתיישב האמור לעיל עם מדיניות הממשלה ועם התחייבויות הרשות הפלסטינית שלא לפעול בירושלים?

נואף מסאלחה: 2.

נואף מסאלחה: מי מתקצב כיום את בית-החולים?

נואף מסאלחה: 3.

נואף מסאלחה: כיצד תנהג הממשלה בנדון?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) בית-החולים "אל-מוקאסד" מנוהל מאז הקמתו על-ידי אגודת הצדקה האסלאמית "אל-מוקאסד" שרשומה כאגודה עות'מאנית בירושלים אצל רשם העמותות במשרד הפנים.

סילבן שלום: יושב-ראש האגודה הוא חיידר עבד אל-שאפי ומנכ"ל האגודה הוא מחמוד חייבה, שמנהל בפועל את בית-החולים ודואג אישית לגיוס כספים ותרומות מחוץ-לארץ.

סילבן שלום: מאז סוף שנת 1996 מנסה הרשות הפלסטינית להשתלט על בית-החולים, תוך ניצול משבר כספי שהוא שרוי בו.

סילבן שלום: במסגרת זו נעשה ניסיון להחליף את ההנהלה הוותיקה המזוהה עם אגודת הצדקה ולמנות במקומה ועדת בדיקה המורכבת מאישים המזוהים עם הרשות הפלסטינית.

סילבן שלום: מהלך נוסף לקראת השתלטות הרשות הפלסטינית נעשה על-ידי אישור הרשות הפלסטינית להעברת כספים לתשלום משכורות.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האגודה מקבלת תרומות מחוץ-לארץ, ממדינות כגון סעודיה, כוויית, שבדיה ונורבגיה.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מהלכיה של הרשות הפלסטינית להשתלטות על בית-החולים נתקלים בהתנגדות חריפה מצד חלק מהעובדים, ובראשם היושב-ראש חיידר עבד אל-שאפי והמנכ"ל מחמוד חבייה.

נואף מסאלחה: סגן השר ישיב על שאילתא מס' 918 של חבר הכנסת דוד אזולאי – עובדי הטלוויזיה הישראלית.

נואף מסאלחה: בבקשה, אדוני.

סילבן שלום: איך הגעת?

דוד אזולאי: אנחנו לא מפקירים את הזירה.

סילבן שלום: גם חבר הכנסת גפני הגיע, כולם מגיעים לאט לאט.

סילבן שלום: התשובה בשבילך היא הארוכה ביותר.

סילבן שלום: אתה רוצה שאני אגיד גם מה אתה שאלת?

סילבן שלום: זה לא מקובל, רק צריך לענות.

נואף מסאלחה: על עובדי הטלוויזיה – אני אמרתי, אבל אנא ממך בקיצור.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת ד' אזולאי שאל את ראש הממשלה ביום ג' באדר ב' התשנ"ז (12 במרס 1997): בתקופת הדיונים על תקציב רשות השידור נטען, כי העובדים, בעיקר בטלוויזיה, אינם נדרשים לחתום על כרטיסי נוכחות, כיוון שקיימת אבטלה סמויה, שעובדים מקבלים גמול על שעות נוספות שלא עבדו בהן, וכן שעובדים רבים עובדים בעבודות נוספות.

נואף מסאלחה: רצוני לשאול: 1.

נואף מסאלחה: מה היא האמת בכל אחת מהטענות הללו?

נואף מסאלחה: 2.

נואף מסאלחה: כיצד משולמות שעות נוספות אם אין כרטיס נוכחות?

נואף מסאלחה: סגן שר הביטחון ס' שלום:

נואף מסאלחה: השאילתא הועברה לרשות השידור, ועל סמך פרטים שנמסרו לי מן הרשות אבקש להשיב כדלקמן: 1.

נואף מסאלחה: מאז הקמתה של רשות השידור בשנת 1965 ואף בתקופת השידורים שקדמה להקמתה, היינו בהיותה במסגרת משרד ראש הממשלה, לא בוצע רישום נוכחות באמצעות שעון, והחתימה של העובדים נעשתה בפנקסי נוכחות פעם ביום, עם הופעתם לעבודה.

נואף מסאלחה: זה ההסדר שנמשך עד עצם היום הזה.

נואף מסאלחה: לצורך ביצוע משימותיה רשות השידור מעסיקה סוגים שונים של עובדים: עיתונאים, טכנאים, אנשי מינהל, אנשי יצירה ואמנות, עובדי הפקה ושירותים וכו'.

נואף מסאלחה: תנאי שכרם וסדרי העבודה, לרבות שעות נוספות, כוננויות ותוספות אחרות, מעוגנים בהסכמים.

נואף מסאלחה: הסכמים אלה, המחייבים העסקת עובדים גם בשעות נוספות וכן שיבוצם בכוננויות, מותאמים לאופי פעילותה של הרשות, המתמשכת על פני שעות בלתי רגילות, ומערכת התשלומים נגזרת מהם.

נואף מסאלחה: גם המחוקק נתן דעתו לתנאי העבודה המיוחדים וקבע בסעיף 24ב לחוק רשות השידור: "– – – התפקוד של עובדי הרשות, התקן, השכר, הגמלאות ותנאי העבודה יהיו כשל עובדי המדינה למקצועותיהם – בהתחשב באופיים המיוחד של תפקידים המיוחדים לרשות בלבד; ובשים לב לכך הם ייקבעו לפי הצעת הוועד המנהל – – –".

נואף מסאלחה: בסעיף 24(ג) נאמר: "אין האמור בסעיף זה גורע מסמכות הרשות לחתום על חוזים מיוחדים עם משוררים, סופרים, מוסיקאים, אמנים, במאים, עיתונאים, עורכי תוכניות ומשתתפים אחרים בתוכניות – – –".

נואף מסאלחה: במערך מורכב כמתואר לעיל, ייתכן שיש אגפים שבהם משרות מסוימות אינן ממלאות באופן אופטימלי את הצרכים, והרשות, בתיאום עם משרד האוצר, נמצאת בהליך של גיבוש הצעה ל"הסכם קיבוצי מיוחד לעובדי הרשות", שיחליף את ההסכמים הקיבוציים הקיימים לסקטורים השונים.

נואף מסאלחה: אדוני סגן השר, אני מאפשר לך, אבל ככה עונים על שאילתא?

נואף מסאלחה: הרי שאילתא זו לא הצעה לסדר-היום.

נואף מסאלחה: צריך להיות בקיצור.

נואף מסאלחה: בבקשה תשלים.

סילבן שלום: מאחר שהדברים נכתבו על-ידי רשות השידור, האם אתה רוצה לפגוע בגופים המוסמכים של רשות השידור שניסחו תשובה בהירה ומלאה לחבר הכנסת אזולאי?

נואף מסאלחה: חס וחלילה.

נואף מסאלחה: אני בעד התקשורת.

סילבן שלום: אנחנו עונים כפי שנכתב על-ידי רשות השידור.

סילבן שלום: לאחר מכן תהיה שאלה נוספת ונענה גם עליה, וכך נמשיך הלאה.

סילבן שלום: יש פה עשרות שאילתות, אבל אני חשבתי שלא יהיה פה אף אחד ופתאום מצטרפים אחד-אחד, כולם.

דוד אזולאי: אדוני סגן השר, הנושא מאוד חשוב.

סילבן שלום: חבר הכנסת אזולאי, אני פה כדי לענות על השאילתות וכדי לענות על שאלה נוספת.

סילבן שלום: עצם העובדה שאתה שואל את השאלה, סימן שאינך מעריך מספיק את הדובר, ואני חושב שבזה אתה פוגע אולי בדובר.

סילבן שלום: אשר לעבודות של העובדים מחוץ לרשות השידור, קיים נוהל פנימי המחייב כל עובד לקבל מראש היתר לעסוק בעבודה שכזאת.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: שעות נוספות משתלמות על-פי דיווח חודשי מפורט של העובד ובאישור הממונים המוסמכים לכך, תוך פירוט יומיומי של שעות העבודה והשעות הנוספות.

סילבן שלום: האחראים בכל יחידה מופקדים על ביצוע מכסות העבודה ומתכננים את סדרי העבודה, בין השאר על-פי מכסות השעות הנוספות המוקצבות ליחידותיהם.

סילבן שלום: טופסי השעות נבדקים על-ידי המנהל בכל אגף.

סילבן שלום: הוא מוודא שהעובד חתם באותו יום.

סילבן שלום: ביחידות אחרות, כגון יחידת הנדסה, קיים סידור עבודה שבועי, ולפיו מפעילים האחראים את הצוותים, והשעות הנוספות הן בהתאם לשיבוץ וסידור העבודה, כאמור.

סילבן שלום: להנהלת רשות השידור לא ידוע על מקרים של עובדים המקבלים גמול בגין שעות נוספות שלא תמורת עבודה על-פי הסכמים הנוהגים ברשות.

נואף מסאלחה: שאלה נוספת לחבר הכנסת דוד אזולאי.

דוד אזולאי: אדוני סגן השר, ציפיתי מאוד, שלאחר המתנה של שמונה חודשים אני אקבל תשובה יותר עניינית על שאלתי, אבל לצערי הרב אוכזבתי.

דוד אזולאי: אני רק חוזר ושואל: הרי זה מינהל לא תקין לאשר שעות נוספות לאנשים שלא חותמים על כרטיס עבודה אלא על סמך דיווח.

דוד אזולאי: יתירה מכך, אני רואה את העניין יותר בחומרה כשאתה אומר:

דוד אזולאי: אופי מיוחד לעובדי רשות השידור.

דוד אזולאי: איזה אופי ואיזה מיוחד יש לעובדי רשות השידור?

דוד אזולאי: אולי יש להם חסינות מיוחדת שאפשר אתם לנהוג ללא הסכמים וללא שום דברים מחייבים כמו בכל מוסד שמתנהל בצורה מתוקנת במדינת ישראל?

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אדוני סגן השר, בבקשה.

סילבן שלום: חבר הכנסת דוד אזולאי, אולי אינך יודע, אבל עיתונאים בכל העיתונים, מקצוע העיתונות הוא כזה, ששעות נוספות אינן משתלמות לפי כרטיס נוכחות.

סילבן שלום: אף אחד מהעיתונאים אינו "דופק" כרטיס נוכחות.

נואף מסאלחה: זה גלובלי.

סילבן שלום: כך נוצר מצב שאת השעות הנוספות שלו מקבל העובד לפי דיווח או באופן גלובלי.

דוד אזולאי: – – –

סילבן שלום: תן לי רגע להשלים.

סילבן שלום: אם אינך יודע, אני אומר לך זאת בתור עיתונאי לשעבר.

סילבן שלום: הייתי אפילו כתב בכנסת.

סילבן שלום: למען האמת, בעיתון "חדשות" שבו עבדתי אז, כאן בכנסת, לא היו כלל שעות נוספות.

סילבן שלום: אבל כשעבדתי בעיתונים אחרים, שעות נוספות לא שולמו לפי כרטיס נוכחות.

סילבן שלום: עצם העיסוק במקצוע העיתונות הוא כזה, שהשעות הן לא כאלה שבאים ב-08:00 והולכים ב-16:00.

סילבן שלום: הם עובדים סביב השעון.

סילבן שלום: אני רוצה להגיד לך, שאם השעות לא היו גלובליות, במקרה מסוים, בעיתונים מסוימים, במקומות אחרים, אלא יותר לפי דיווח, יכול להיות שזה היה יותר.

סילבן שלום: לעצם העניין, יכול להיות שיש הבחנה בין עובדים כאלה לבין עובדים אחרים.

סילבן שלום: הדבר שאתה מעלה טעון בדיקה.

סילבן שלום: אני אעביר זאת לגורמים המוסמכים.

דוד אזולאי: שמונה חודשים – – –

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דוד אזולאי, אני לא מוכן.

נואף מסאלחה: שאלת פעמיים.

נואף מסאלחה: אתה מתבטא, יש לך עמדה ברורה נגד אנשי רשות השידור, זכותך.

דוד אזולאי: לא, חס וחלילה.

נואף מסאלחה: זכותך, הבעת אותה.

דוד אזולאי: אני שואל על נוהל תקין.

יצחק כהן: – – –

נואף מסאלחה: תירגע.

נואף מסאלחה: יש לו עמדה והוא הביע אותה.

נואף מסאלחה: אתה מפריע לסגן השר.

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, תירגעו.

יצחק כהן: אדוני הביע עמדה.

נואף מסאלחה: אני מבקש ממך.

נואף מסאלחה: אני לא הבעתי עמדה.

נואף מסאלחה: תירגע.

נואף מסאלחה: יש לו פה.

נואף מסאלחה: הוא חבר כנסת כמוך.

נואף מסאלחה: מה, אני מגן על אנשי רשות השידור?

נואף מסאלחה: הם מקבלים שכר כמו ראש מועצה לשעבר.

דוד אזולאי: אני אגיש עוד שאילתא.

נואף מסאלחה: תגיש עוד שאילתא.

דוד אזולאי: אני אומר שהוא לא ענה לי.

דוד אזולאי: אחרי שמונה חודשים הוא לא ענה.

דוד אזולאי: זאת התחמקות.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת דוד אזולאי, תירגע.

נואף מסאלחה: בתקנון כתוב שסגן השר יענה במשך שתי דקות לכל היותר.

נואף מסאלחה: הוא ענה לך במשך יותר מחמש דקות.

נואף מסאלחה: הנה התקנון.

דוד אזולאי: הוא לא ענה.

נואף מסאלחה: כך הוא עונה.

נואף מסאלחה: מה אתה רוצה?

נואף מסאלחה: חברי הכנסת, אני מציע לכם להירגע.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת ר' פנחסי שאל את ראש הממשלה ביום ג' באדר ב' התשנ"ז (12 במרס 1997): הרדיו והטלוויזיה פועלים מטעם רשות אחת – רשות השידור – ותחת מנכ"ל אחד.

נואף מסאלחה: הדגם בערוץ-2, המפריד בין שתי הרשויות, התגלה לדעתי כמוצלח ויעיל יותר.

נואף מסאלחה: רצוני לשאול: האם יופרדו הרדיו והטלוויזיה ויופעלו בנפרד?

נואף מסאלחה: אם לא – מדוע?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) במשרד ראש הממשלה פועלת באלה הימים ועדה שמטרתה לבחון הסדרים חלופיים בשידור הציבורי, הן בהיבט הכלכלי והן בהיבט הציבורי.

סילבן שלום: ועדה זו טרם סיימה את דיוניה, ובטרם עשתה כן, אין מקום להצגת עמדה בשאילתא לגופה.

סילבן שלום: חבר הכנסת י' כהן שאל את ראש הממשלה ביום ג' באדר ב' התשנ"ז (12 במרס 1997): נודע לי, כי איש העסקים מר שי נשר היה בעבר שותפו של מר מרדכי קירשנבאום, ולטענת עובדים ברשות השידור הוא זוכה כיום לפריווילגיות.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם התקשרה רשות השידור, הטלוויזיה או הרדיו, בחוזה כלשהו עם מר נשר?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אם כן – באילו עסקאות מדובר ובאילו סכומים?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: אילו התקשרויות היו, אם היו, קודם לכניסתו של מר קירשנבאום לתפקידו, ואילו לאחר מכן?

סילבן שלום: 4.

סילבן שלום: האם נבחן הנושא בוועד המנהל או בוועדת הביקורת?

סילבן שלום: סגן שר הביטחון ס' שלום:

סילבן שלום: השאילתא הועברה לרשות השידור, ועל סמך פרטים שנמסרו לי מן הרשות, אבקש להשיב כדלקמן: 2-1.

סילבן שלום: פלוני אינו קשור עסקית עם רשות השידור.

סילבן שלום: במשא-ומתן עם אגפי כוח האדם והכספים של הרשות, ייצג פלוני את ענייניהם של שישה עיתונאים אשר התקשרו לבסוף בחוזה העסקה ובהסדרי קבלנות עם רשות השידור.

סילבן שלום: כל החוזים נחתמו בתקופת כהונתו של המנכ"ל הנוכחי.

סילבן שלום: לפני כן לא היו נהוגים ברשות השידור חוזים אישיים.

סילבן שלום: החוזים נערכו על בסיס עקרונות שנקבעו באישורו של משרד האוצר – הממונה על השכר.

סילבן שלום: פלוני ייצג, כאמור, כמה עובדים ואנשים אשר היו במשא-ומתן עם הרשות לצורך כריתת חוזה או שינוי בחוזה.

סילבן שלום: במקרים מעין אלה נוהגים עובדים להיעזר ביועצים למיניהם, בין השאר עורכי-דין, או כל ייעוץ אחר, כפי שנראה להם, והרשות אינה פוסלת ואינה מבקרת את היועצים למיניהם, מאחר שהחוזים נחתמים ישירות עם העובדים.

סילבן שלום: מנכ"ל הרשות לא השתתף כלל במשא-ומתן עם העובדים ו/או עם יועצים.

סילבן שלום: כעולה מהאמור לעיל, לא היו חוזים ישירים בין פלוני ובין רשות השידור.

סילבן שלום: פלוני, כמו גם אמרגנים ומייצגים אחרים, איננו מקבל תשלום כלשהו מרשות השידור.

סילבן שלום: עניין זה מוסדר בין המייצג לבין לקוחותיו.

סילבן שלום: לרשות השידור לא ידוע מה התמורה שמקבל המייצג מן העובדים בגין שירותיו.

סילבן שלום: המשא-ומתן בנוגע לחוזים אישיים נוהל מול סמנכ"ל כוח אדם ומינהל של רשות השידור.

סילבן שלום: המשא-ומתן בנוגע להתקשרויות קבלניות נוהל מול ראש המחלקה הכלכלית באגף הכספים.

סילבן שלום: המנכ"ל לא היה מעורב במשא-ומתן, לא קבע את תנאי ההסכמים, וקיבל דיווח רק בסיומם.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: כאמור, טרם כניסתו של המנכ"ל הנוכחי לתפקידו לא נהגו ברשות השידור חוזים אישיים.

סילבן שלום: לרשות השידור לא היה וגם כיום אין הסכם במישרין עם פלוני.

סילבן שלום: 4.

סילבן שלום: מאחר שלא היתה התקשרות ישירה בין פלוני לבין הרשות, לא נבחן הנושא מבחינה משפטית.

נואף מסאלחה: תודה.

נואף מסאלחה: שאלה נוספת לחבר הכנסת יצחק כהן.

ראובן ריבלין: – – –

נואף מסאלחה: היושב-ראש שיחליף אותי, הוא ישקול.

נואף מסאלחה: אני צריך להתחלף.

נואף מסאלחה: אם לא הייתי צריך להתחלף הייתי אומר לך את דעתי.

דוד טל: אני מוכן להחליף אותך.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כהן, בבקשה.

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, התפרש כאילו יש לנו משהו נגד רשות השידור.

יצחק כהן: חלילה וחס.

יצחק כהן: יש לנו רק משהו בעד מינהל תקין.

יצחק כהן: לגבי אותו פלוני שאדוני סגן השר ענה, האם אותו פלוני הקליט בביתו יחד עם פלונית איזה בכיר פלוני ממשרד ראש הממשלה, והאם הדבר הזה נחקר?

יצחק כהן: שלושה פלונים, שים לב, אל תבלבל בין פלוני א' לבין פלוני ב'.

יצחק כהן: אדוני סגן השר הבין.

משה גפני: מי הקליט את מי ואיפה?

יצחק כהן: בבית פלוני, כתבת פלונית בכירה מאוד, הקליטה בכיר פלוני ממשרד ראש הממשלה לגבי משהו פלוני, עלילה פלונית.

יצחק כהן: זה לגבי ביתו של אותו פלוני.

יצחק כהן: לגבי תוכניות שנסגרו, ועדיין מקבלים שכר אותם אנשים שהפיקו וערכו את התוכניות, כתבים בכירים, שיושבים בבית שנים ומקבלים שכר כבכירים ברשות – אדוני דיבר על שעות נוספות, אבל אותם אנשים מקבלים שעות נוספות גלובליות גם בתור חלטוריסטים ומקבלים שכר.

יצחק כהן: על כל זה אנחנו רוצים תשובות.

יצחק כהן: אדוני, הנושא חשוב מאוד.

נואף מסאלחה: חבר הכנסת כהן, אני מבקש שתשב.

יצחק כהן: באמת, זאת רשות ממלכתית, אנחנו בעד מינהל תקין.

נואף מסאלחה: יש גבול לליברליות, אני מבקש שתשב.

נואף מסאלחה: תודה רבה.

נואף מסאלחה: אדוני סגן השר, בבקשה.

סילבן שלום: לגבי השאלה הראשונה שלך, לגבי פלוני שנפגש עם פלונית והקליט בביתו של פלוני – הדברים נכתבו בעיתונים, הדברים צוינו במפורש, ואין לי אלא לשלוח אותך חזרה לאותם גזרי עיתונים שציינו במפורש שאכן הדבר היה ובוצע.

סילבן שלום: אם תרצה פרטים נוספים לגבי אותם אנשים שאינם עובדים, או שעובדים ואינם עושים דבר, כדבריך, ברשות השידור, ומקבלים שכר ושעות נוספות, מאחר שהנושא אינו ידוע לי באופן אישי, אם אתה אומר שהוא קיים יכול להיות שהוא אכן קיים.

סילבן שלום: מה שהייתי מבקש מחבר הכנסת כהן, שדרך החבר יעקבזון יפנה אלי שאילתא נוספת לגבי אותם אנשים ספציפיים או אנשים בכלל שאתה יודע שהם רשומים כעובדים, מקבלים שכר אף שאינם עובדים, כמה כאלה יש, אם יש, ואני אענה לך.

סילבן שלום: חבר הכנסת ד' טל שאל את ראש הממשלה ביום ג' באדר ב' התשנ"ז (12 במרס 1997): נוכח טענות עובדים ברשות השידור על העדר כשרות במזנוני הרדיו והטלוויזיה, רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: כמה מסעדות פועלות ברשות השידור על שלוחותיה?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האם למסעדות הללו יש תעודות כשרות?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: אם לא – מדוע לא? 4.

סילבן שלום: היכן אמורים לאכול העובדים שומרי הכשרות?

סילבן שלום: סגן שר הביטחון ס' שלום:1.

סילבן שלום: ברשות השידור פועלים שבעה מזנונים.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: מזנוני רשות השידור פועלים תחת פיקוח של משגיח כשרות מטעם המועצה הדתית.

סילבן שלום: המזון המוגש בהם כשר.

סילבן שלום: קיימת הפרדה בין בשר לחלב.

סילבן שלום: הכלים נפרדים והמצרכים נרכשים על-פי הנחיות המשגיח.

סילבן שלום: הרשות מממנת את העסקתו של משגיח הכשרות באמצעות המועצה הדתית.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: המועצה הדתית אינה מעניקה תעודות כשרות למזנונים אשר פועלים בשבתות ובחגים, ומסיבה זו בלבד לא ניתן הכשר של המועצה הדתית למזנונים.

סילבן שלום: 4.

סילבן שלום: מרשות השידור נמסר, כי טרם התלונן עובד וטען כי נבצר ממנו לאכול במזנוני הרשות מטעמי כשרות.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת דוד טל, בבקשה.

דוד טל: אדוני סגן השר, אני מודה לך על התשובות, אבל ממכתבים שיש אצלנו, שהגיעו מטכנאים, טכנאי שידור או משהו כזה, שהגיעו לסיעה – – –

סילבן שלום: אל תזכיר את השמות, לא כדאי.

דוד טל: הגיעו אלינו מכתבים שיש טכנאים מספר שנמנע מהם – – –

סילבן שלום: מה שאמרתי, שכל המזנונים, אותם שבעה מזנונים עובדים תחת משגיח כשרות של המועצה הדתית, ומשלמים לאותו משגיח.

סילבן שלום: יש הפרדה מוחלטת.

סילבן שלום: הכול כשר לחלוטין.

סילבן שלום: השורה האחרונה היא שאין תעודה, כי המזנונים האלה פתוחים גם בשבת, ומאחר שהאנשים שם עובדים גם בשבת, צריכים לספק להם גם מזון.

סילבן שלום: מאחר שזה כך, אין תעודה, אף שיש משגיח, משגיח נמצא.

סילבן שלום: מה שהרשות אומרת הוא, שלא היה עד עתה אפילו לא עובד אחד, שהדבר הזה מונע ממנו את האפשרות לאכול שם, כי הוא יודע שיש שם משגיח מטעם המועצה הדתית שמקבל את שכרו מהרשות והוא נמצא שם.

שמריהו בן-צור: מה השאלה, חבר הכנסת טל?

דוד טל: תודה לך, אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על האפשרות לאפשר לי לשאול שאלה נוספת; אני מאוד מודה ומעריך.

דוד טל: אבל אדוני שם לב, יש אנשים שבפירוש לא יכולים לאכול.

דוד טל: במזכירות שלנו יש מכתבים מטכנאים שמודיעים בצורה מפורשת שהם לא יכולים לאכול.

דוד טל: לא רק זאת, גם מאלצים אותם לעבוד בשבתות בניגוד למצפונם, והם אנשים שרוצים לנוח בשבת והדבר לא מתאפשר להם.

דוד טל: היאך וכיצד ייתכן שרשות שידור של מדינת ישראל, המדינה הנאורה והמתקדמת הזאת, שכולנו חרדים לגורלה ורוצים בשלמותה, איך ייתכן שעובדים מן השורה, נמנע מהם את הדבר האלמנטרי הזה, לאכול במקום שהוא כשר?

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: אדוני סגן השר.

סילבן שלום: העלית שני דברים.

סילבן שלום: לגבי הטענה של העובדים שלא אוכלים, אמרתי לך, לא קיבלנו שום טענה, ואם נקבל טענה של עובד מסוים שלא יכול לאכול ברשות השידור, מאחר שפתוח שם בשבת, אף שזה כשר ויש משגיח כשרות, נשמח לקבל ולענות.

סילבן שלום: לגבי הנושא השני שהעלית, העבודה של האנשים בשישי-שבת, אותם טכנאים שמחייבים אותם לעבוד בשישי-שבת, אני יודע שיש עם זה בעיה, רק מתוך קריאה, אבל אם תרצה לשלוח העתק של שאילתא, אני אהיה מוכן לבדוק את הדבר הזה, אם אכן מחייבים אותם טכנאים לעבוד בשבת, אף שהם שומרי דת ומסורת, ואני יודע לפי מה שקראתי שיש כמה או רבים, שלאחרונה הגישו בקשה לפטור אותם כי הם שומרי דת ומסורת, ואכן פטרו אותם.

סילבן שלום: לכן אני לא יודע אם הדבר הזה קיים או לא, תכתוב לי ואשמח לענות לך.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת מ' גפני שאל את ראש הממשלה ביום ג' באדר ב' התשנ"ז (12 במרס 1997): לפי פקודת החברות, חייבת חברה ציבורית לפרסם מדי שנה "פירוט של סכומי כסף והטבות אחרות ששילמה לחמשת נושאי השכר הגבוה".

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: מי הם חמשת נושאי השכר הגבוה ברשות השידור, ומה הוא שכרם?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: האם פרסמה רשות השידור את הסכומים, כנדרש בחוק?

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: כיצד מחושבות השנים לצורך הפנסיה של חמישה אלו? 4.

שמריהו בן-צור: האם כל המזנונים ברשות השידור כשרים?

שמריהו בן-צור: סגן שר הביטחון ס' שלום:

שמריהו בן-צור: השאילתא הועברה לרשות השידור, ועל סמך פרטים שנמסרו לי מן הרשות אבקש להשיב כדלקמן: 1.

שמריהו בן-צור: שמותיהם ופרטים מזהים אחרים של חמשת נושאי השכר הגבוה ברשות השידור הינם פרטים שגילוים עשוי להיות מנוגד לחוק הגנת הפרטיות.

שמריהו בן-צור: על כן, פנתה רשות השידור ליועץ המשפטי לממשלה וביקשה את הנחייתו בנושא הנדון.

שמריהו בן-צור: אם יתאפשר הדבר, יועברו מלוא הפרטים לידי חבר הכנסת גפני.

משה גפני: לא לזה התכוונתי.

סילבן שלום: מכל מקום, להלן יפורטו חמש המשכורות הגבוהות ביותר ששולמו בחודש אפריל 1997, ולצדן גם ציון תפקידו ברשות של מקבל השכר.

סילבן שלום: אני מונה עכשיו את חמשת הבכירים ביותר, משכורותיהם ותפקידיהם.

סילבן שלום: לגבי שמותיהם, היתה פנייה ליועץ המשפטי לממשלה, אני לא יודע מה הוא השיב להם אם כן מותר לפרסם או לא, אתה תבדוק את זה.

סילבן שלום: אם תפנה אלי, אני מוכן לבדוק את זה.

סילבן שלום: לגבי מקבל השכר הגבוה ביותר: א.

סילבן שלום: שכר לפנסיה – 8,486.

סילבן שלום: 70, משכורת ברוטו – 32,979.

סילבן שלום: 65, תפקיד – מנהל בהנדסה.

שמריהו בן-צור: אתה לא מציין שמות?

סילבן שלום: אמרתי, שהם טוענים שחוק הגנת הפרטיות מונע מהם, אבל כדי להיות בטוחים עם עצמם הם פנו ליועץ המשפטי לממשלה שייתן להם הנחיה – אם כן, אם לאו.

סילבן שלום: בינתיים הם נותנים את פרטי חמש המשכורות של הבכירים, ללא ציון השם.

יצחק כהן: בתקשורת פורסם שעורך "מבט" קיבל הרבה יותר מזה.

סילבן שלום: ב.

סילבן שלום: שכר לפנסיה – 6,162.60, משכורת ברוטו – 31,632.

סילבן שלום: 70, תפקיד – טכנאי; ג.

סילבן שלום: שכר לפנסיה – 9,165.63, משכורת ברוטו – 30,485.

סילבן שלום: 64, תפקיד – מנהל בהנדסה; ד.

סילבן שלום: שכר לפנסיה – 9,149.12, משכורת ברוטו – 28,731.58, תפקיד – מנהל בהנדסה; ה.

סילבן שלום: שכר לפנסיה – 6,193.

סילבן שלום: 90, משכורת ברוטו – 28,526.90, תפקיד – טכנאי.

יצחק כהן: מה קורה עם רפיק חלבי וחיים יבין?

סילבן שלום: אדוני, מעולם לא היו הפרעות בזמן קריאת תשובות על שאילתות.

סילבן שלום: זה לא יכול להיות כשאני קורא את התשובות על השאילתות.

סילבן שלום: זו לא הצעה לסדר, זו לא הצעת חוק.

סילבן שלום: אני מבין שאנשי ש"ס מאוד פעילים, אני מברך אותם על כך, אבל לא להפריע באמצע שאילתות.

יצחק כהן: מינהל תקין.

שמריהו בן-צור: די, די, כנראה שכחנו מה זו שאילתא.

שמריהו בן-צור: שאילתא – יש עליה תשובה של שתי דקות, וצריך לגמור.

יצחק כהן: זה היה לפני שמונה חודשים.

סילבן שלום: אתה צודק, השכר הזה הוא מאפריל 1997, עברו שבעה חודשים, אני חושב שמאז לא היו תוספות יוקר, לא היו נקודות זיכוי, ואני לא יודע אם יש פה איזה שינוי.

יונה יהב: באיזה מספר שאילתא אתה עכשיו?

סילבן שלום: אני צריך לספק תשובה לכל אחד שנכנס, באיזו שאילתא אני?

שמריהו בן-צור: אתה לא עונה.

שמריהו בן-צור: סיימת?

סילבן שלום: לא, יש לי עוד, אבל שיהיה שקט מצד הספסלים של ש"ס.

שמריהו בן-צור: הספסלים האחוריים.

סילבן שלום: לא, דווקא הקדמיים.

סילבן שלום: שאילתא מס' 947.

סילבן שלום: השכר ברוטו של החמישי בדירוג – ביקשת חמישה, קיבלת חמישה – 28,526.90 שקלים.

סילבן שלום: שכר לפנסיה – 6,193.90 שקלים, תפקיד טכנאי.

סילבן שלום: הפער בין משכורת הברוטו לשכר הקובע לצורך חישוב הפנסיה של העובד נובע מפיצוי בהפרשות עבודה במשמרות במיוחדות – לילה, שבת וכו' – וכן מתשלומים בעבור שעות נוספות ושעות כוננות.

סילבן שלום: העובד המופיע ראשון מקבל גם החזר של ביטוח הרכב וגילום מס בגינו.

סילבן שלום: הראשון, מלבד שכרו, הוא גם מקבל החזר של ביטוח רכב וגילום מס בגין החזר ביטוח הרכב.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת?

סילבן שלום: לא, איפה אתה חי? 2.

סילבן שלום: רשות השידור הוקמה בחוק רשות השידור, התשכ"ה–1965.

סילבן שלום: היא אינה חברה ממשלתית.

יצחק כהן: זו אחת השערוריות הגדולות במדינת ישראל משנות ה-50.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת יצחק כהן, אני מבקש.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת יונה יהב, תמיד אתה עוזר לי, אני מבקש, בוא נסיים.

יונה יהב: הוא צועק ואתה מעיר לי?

שמריהו בן-צור: לא, אתה תמיד עוזר לי.

שמריהו בן-צור: אני מבקש, נסיים את השאילתא הזאת, אני רואה שנתעכב עד סוף הלילה.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, אני מבקש בפעם האחרונה – אם אפשר שאשמיע את התשובות על השאילתות בלי הפרעות, חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת טל, אני חייב לומר – ידידי הטובים, אבל קצת דרך-ארץ.

סילבן שלום: יכול להיות שלא מספיק שציינתי את חמש המשכורות, יכול להיות שרוצים ציון של שמות.

סילבן שלום: חבר הכנסת גפני, או מישהו מכם, יכול לדרוש זאת, ואז נעשה בחינה עם היועץ המשפטי לממשלה, אבל תנו לי לקרוא את התשובות.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: רשות השידור הוקמה בחוק רשות השידור, התשכ"ה–1965.

סילבן שלום: היא אינה חברה ממשלתית, על כן פקודת החברות לא תחול עליה.

סילבן שלום: על הרשות מוטלת חובה לדווח לממונה על השכר במשרד האוצר, לפי דרישתו, וכך נעשה.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: זכויות הגמלה של העובדים שצוינו לעיל מחושבות בהתאם לנהוג בשירות המדינה בעניין גמלאותיהם של עובדי מדינה.

סילבן שלום: 4.

סילבן שלום: ברשות השידור פועלים שבעה מזנונים.

סילבן שלום: לחזור על התשובה של שבעה המזנונים, או שזה כבר בסדר?

שמריהו בן-צור: לא צריך.

שמריהו בן-צור: הלאה.

שמריהו בן-צור: יש שאלה נוספת?

משה גפני: זו היתה השאילתא שלי, ודווקא אני ישבתי בשקט.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, לפני הרבה זמן הגשתי את השאילתא לראש הממשלה, כממונה על רשות השידור.

משה גפני: אם רוצים לטייח את העניין ולענות תשובות בנאליות – מה טוב, ענית ועשית את תפקידך ברוב כשרון, אבל אני חושב שכאן אנחנו חוטאים לאמת.

משה גפני: ביקשתי את חמשת נושאי השכר ברשות השידור, וחמשת נושאי השכר הם אינם קבלן ההנדסה, גם לא הטכנאי, ואתה, אדוני סגן שר הביטחון, יודע את זה, כל העיתונאים במדינת ישראל יודעים את זה.

משה גפני: פורסם מה מקבל, או מה קיבל, מי שמגיש אחת מהתוכניות הפופולריות בטלוויזיה עבור הגשת אותה תוכנית.

משה גפני: אני לא ביקשתי לדעת מה מקבלים העובדים, אין לי עסק עם הטכנאי, אני רוצה שהוא יקבל את שכרו, אני חושב שהוא צריך לקבל את הפנסיה שלו.

משה גפני: כשאתה אומר שרשות השידור הוקמה על-פי חוק, זו לא תשובה.

משה גפני: אנחנו יושבים בוועדה לביקורת המדינה ודנים על החברות הממשלתיות, האם יש בהן חריגות בשכר לעומת מי שמקבלים שכר עלוב.

משה גפני: אני כבר לא מדבר על עובדים ברשות השידור בתוכניות הערביות שמקבלים סכומים אפסיים.

משה גפני: מה המריחה הזאת?

משה גפני: שאלתי את ראש הממשלה, הוא אחראי לרשות השידור, ואני לא מקבל תשובה על השאלה: מי הם חמשת נושאי השכר הגבוהים ברשות השידור?

משה גפני: למה זה לא מפורסם?

שמריהו בן-צור: תודה.

משה גפני: סליחה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: למה אני כחבר הכנסת אינני זכאי לדעת מי מקבל את השכר הגבוה ברשות השידור?

משה גפני: היא ממומנת על-ידי כספי המסים שלי, של חברי הכנסת, למה לטייח את זה?

משה גפני: במה היא שונה מכל חברה ממשלתית אחרת?

משה גפני: במה היא שונה מכל חברה שממומנת על-ידי כספי משלם המסים?

משה גפני: למה זה לא יכול להיות מפורסם?

משה גפני: מה – זה סוד?

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת גפני, אני מבקש, שאלה זה עניין של פחות מדקה.

משה גפני: עוד מלה לגבי המזנונים.

משה גפני: העובדים פנו לרבים מחברי הכנסת וגם אלי.

משה גפני: מדאיג אותי מה שאמרת, ובצדק, שאף אחד מהעובדים לא פנה להנהלה של רשות השידור.

משה גפני: הם אמרו לי גם מדוע, הם פוחדים מכיוון שיש שם דיקטטורה, ומי שידבר – יעוף.

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: לגבי השאלה הראשונה – הנתונים נמסרו על-ידי רשות השידור.

סילבן שלום: אם אתה חושב שחמשת האנשים שציינתי אינם האנשים שאליהם כיוונת, נא נסח את השאילתא בצורה כזאת שתביא לכך שיפורסמו שמותיהם של האנשים שאליהם אתה מתכוון.

סילבן שלום: אתה כתבת וביקשת לפרסם את חמשת נושאי השכר הגבוה ביותר.

סילבן שלום: יכול להיות שניסוח השאלה לקוי, ולכן קיבלת תשובה מן הסוג הזה.

סילבן שלום: אם אתה חושב שיש אחרים שמקבלים יותר מדי – אתה יודע, וציינת ברמיזה מישהו מסוים – אני מציע שתעשה את זה בצורה אחרת.

סילבן שלום: לגבי פרסום השמות, אחזור על מה שכתוב, זה החוק.

סילבן שלום: יש עניין של חוק הגנת הפרטיות וצנעת הפרט, ומבחינתם הם אינם יודעים אם הם יכולים לפרסם או לא.

סילבן שלום: הם פנו אל היועץ המשפטי לממשלה לקבל הנחיה.

סילבן שלום: נכון שהתשובה הזאת נמסרה בסוף יולי, יצאנו לפגרה, ומאחר שהיינו בפגרה תקופה ארוכה, זה היה צריך להיות בשבוע שעבר, ומהשבוע שעבר זה נדחה ברגע האחרון ואינני יודע למה.

משה גפני: לא מעניין אותי היועץ המשפטי, לא מעניין אותי הטכנאי, אני מתכוון לנושאי השכר ולמגיש "מבט".

משה גפני: אני לא מבין מה הסיפור פה?

משה גפני: הנדסה מעניינת אותי?

משה גפני: ראש הממשלה נצלב בתקשורת יום יום, והוא שולח אותך למרוח את זה.

סילבן שלום: תקשיב לי.

סילבן שלום: למה אתה אומר "למרוח" כשאתה לא כותב בשאילתא שלך כמה מקבל מגיש "מבט"?

סילבן שלום: אילו כתבת את זה היית מקבל תשובה.

סילבן שלום: אבל אתה בעצמך מסתתר, אתה כותב את זה ככתב סתרים, ואחרי זה אתה רוצה תשובה.

סילבן שלום: תכתוב איך שאתה רוצה – תקבל את התשובה.

סילבן שלום: תכתוב: כמה מקבלים מוישה, חיים ורמי, ואם זה אפשרי – תקבל תשובה.

שמריהו בן-צור: והנה כי כן, השאילתא הבאה, מס' 956, של חבר הכנסת אזולאי: חישוב הפנסיה של קירשנבאום.

שמריהו בן-צור: אני מבין שהתלבשו על רשות השידור.

דוד אזולאי: זו רשות ממלכתית.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, אני חייב הבהרה.

סילבן שלום: נכון, לפי מה שאני רואה התשובות ניתנו ב-28 ביולי.

סילבן שלום: זה היה ביום האחרון של המושב.

סילבן שלום: מאחר שיצאנו לפגרה, הדבר נסחב עד לסוף אוקטובר, כשחזרנו מהפגרה.

סילבן שלום: זה היה צריך לעלות בשבוע שעבר, וזה לא קרה בגלל האזכרה, ולכן זה עולה השבוע.

סילבן שלום: אתם יודעים שבפגרה בדרך כלל שולחים לכם את התשובות על השאילתות הביתה, רוב חברי הכנסת מסתפקים בתשובה, ורק אם הם מבקשים להעלות את הנושא, הוא עולה.

סילבן שלום: אבל זה איננו משנה, לא ניכנס לפרוצדורה הזאת, אני פה ואני עונה.

סילבן שלום: חבר הכנסת ד' אזולאי שאל את ראש הממשלה ביום ג' באדר ב' התשנ"ז (12 במרס 1997): נודע לי, כי מר מרדכי קירשנבאום עשוי לסיים בקרוב את תפקידו, והוא מנהל משא-ומתן על בקשתו לבחון את תנאי הפנסיה שלו.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם נקבע באילו תנאים יפרוש?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אם כן – מה הם?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: כיצד מחשבת רשות השידור את הפנסיה שלו? 4.

סילבן שלום: לפי איזה סכום תשולם לו הפנסיה, ולפי כמה שנים?

סילבן שלום: השאילתא הועברה לרשות השידור, ועל סמך פרטים שנמסרו לי מן הרשות, אבקש להשיב כדלקמן: 1.

סילבן שלום: מנכ"ל רשות השידור מועסק בתנאים שנקבעו למנהלים כלליים בשירות המדינה, היינו על-פי תנאי שכר שניתנים לסגן שר על-פי סעיף 37 לחוק-יסוד: הממשלה, כפי שהוא נקבע בהחלטת ועדת הכספים של הכנסת.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אנחנו היחידים שמוכנים להתמודד עם התקשורת.

סילבן שלום: חבר הכנסת גפני, ציינתי אותך קודם כאדם שותק, ועכשיו נהיית רעשן ביותר.

סילבן שלום: אני לא יכול, אלה בסך הכול שאילתות, זה אומנם דבר חשוב, ואני רוצה לענות, אבל אלה לא הצעות לסדר-היום.

סילבן שלום: אף פעם לא היה דבר כזה בשאילתות.

יצחק כהן: יש לך מזל שאוהבים אותך.

סילבן שלום: אז מה זה כששונאים אותי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לי הצעה לסדר הדיון.

סילבן שלום: אני כבר גומר את זה – – –

משה גפני: חבר הכנסת דהאמשה, אתה יודע כמה מקבל שדרן ב"קול ישראל" בערבית?

משה גפני: חצי ממה שמקבל שדרן בעברית.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת גפני, אני מבקש.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, יש לי עוד 30 שאילתות.

סילבן שלום: אני לא אשאר פה עוד שעתיים ואענה על שאילתות.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת דראושה, יש עוד 30 שאילתות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

סילבן שלום: לך יש ארבע שאילתות, תן לי.

שמריהו בן-צור: חכה רגע, תיכף נגיע.

שמריהו בן-צור: אנחנו נגיע אליכם.

סילבן שלום: אני לא אשאר פה עוד שעתיים, אני עונה כבר שעה.

סילבן שלום: הגעתי לשאילתא החמישית, וזה נמשך שעה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: ב"גלי צה"ל" יש ערבים?

סילבן שלום: לשאלה 2 – – –

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

סילבן שלום: חבר הכנסת דהאמשה, אני לא אענה על השאילתות שלך.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת דהאמשה, באמת.

סילבן שלום: כשיפרוש המנכ"ל יחול עליו חוק הגמלאות של נושאי משרה ברשויות השלטון, התשכ"ט–1969, ובהתאם להחלטות ועדת הכנסת שמכוחו ועל-פיו.

סילבן שלום: 4-3.

סילבן שלום: על-פי הוראות החוק האמור, ייהנה המנכ"ל, אשר השלים תקופת הכשרה כמנהל כללי, מקצבה שתשולם לו בבוא העת על-פי אורך תקופת שירותו, כמפורט בהוראות האמורות החלות על מנהלים כלליים.

סילבן שלום: בבקשה, חבר הכנסת דוד אזולאי, שאלה נוספת.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, אתה תודיע.

סילבן שלום: לקחתי לך את העבודה.

דוד אזולאי: אדוני, מה שקורה ברשות השידור זו שערורייה ממלכתית.

שמריהו בן-צור: מה השאלה?

דוד אזולאי: זו הפקרות בחסות החוק.

דוד אזולאי: ואני חושב – צר לי לקבוע שזה זלזול באינטליגנציה של חברי הכנסת השואלים; למרות הכול, תרשה לי בכל זאת לשאול שאילתא נוספת.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

משה גפני: – – – יש חסינות.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת גפני, אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: לא שיש לו חסינות.

דוד אזולאי: הם חוששים שלא יקבלו כותרות ולכן נותנים להם גיבוי.

שמריהו בן-צור: מה השאלה?

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני ניגש לשאלה.

דוד אזולאי: מי הגוף המחליט על גובה הפנסיה של המנכ"ל, מתי לפרוש, האם גובה הפנסיה ייקבע לפי מה שנקבע ברשות ציבורית או סגן שר?

דוד אזולאי: וזה הכול, זו ההגדרה.

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: מאחר שאינני יודע את התשובות, אני אענה לך בכתב.

סילבן שלום: ברגע שאני אראה אותן בפרוטוקול, אתה תקבל עליהן תשובה.

סילבן שלום: חבר הכנסת ג' עזרא שאל את ראש הממשלה ביום ז' בסיוון התשנ"ז (12 ביוני 1997): ידועים לי מקרים שבהם ערבים תושבי השטחים השוהים בישראל חוששים לשוב לבתיהם בשטחים עקב איום על חייהם אם ישובו.

סילבן שלום: זאת, אף כי ידוע שאנשים אלו לא שיתפו פעולה עם ישראל.

סילבן שלום: רצוני לשאול: מה היא מדיניות משרדך בנושא זה, והאם נשקל למסד את ישיבתם בארץ?

סילבן שלום: סגן שר הביטחון ס' שלום:

סילבן שלום: לא ידוע לנו על מקרים שבהם תושבים ערבים של אזור יהודה ושומרון או אזור חבל עזה שמקבלים אישורי עבודה חוששים לשוב לבתיהם עקב איום על חייהם.

סילבן שלום: ככל הידוע לנו, השלטונות הפלסטיניים מעודדים תעסוקה בישראל – אם כי לא ביישובי יש"ע – ואין שום סיבה שהשוהים בישראל ברשיון ואינם חשודים על-ידי השלטונות הפלסטיניים ב"שיתוף פעולה" יהיו מאוימים על-ידם.

סילבן שלום: עם זאת, אין להוציא מכלל אפשרות, שקיימים מקרים של חשש לחזור לאזור יהודה ושומרון או לאזור חבל-עזה, כאשר הרקע לכך הוא פלילי או משפחתי ולאו דווקא ביטחוני.

סילבן שלום: אפשר גם שהמתלוננים מנסים בדרך זו להפעיל שתדלנות ל"מיסוד" ישיבתם בארץ.

סילבן שלום: מכל מקום, אין ברגע זה כוונה לשנות את המדיניות הנהוגה בעניין העסקתם ושהותם של התושבים הערבים של יש"ע.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת, בבקשה.

גדעון עזרא: אני רוצה להגיד שהתשובה היא שטחית ולא נכונה.

גדעון עזרא: כבר הגיעו מקרים גם לבג"ץ.

גדעון עזרא: ולבוא ולהגיד שלא ידוע – אין פה "אבא" לעניין הזה.

תאופיק חטיב: לא ידוע למשרד ראש הממשלה.

גדעון עזרא: לא ידוע למשרד ראש הממשלה.

גדעון עזרא: תדע לך דבר אחד, אנחנו כיהודים ודאי וודאי צריכים להיות רגישים, כאשר מאיימים על חייו של אדם, ולפי דעתי, צריך להיות מנגנון קבוע שאליו יוכלו אנשים אלה לפנות, ואלי מגיעות הרבה פניות בעניין הזה – –

שמריהו בן-צור: מה השאלה?

גדעון עזרא: – – ואני את הפניות העברתי למשרד הביטחון.

גדעון עזרא: לבוא ולהגיד – לא ידוע, לפי דעתי, זו איננה תשובה נכונה.

סילבן שלום: קודם כול, אני לא אסכים יותר שכל אחד יעלה ויגיד, שהתשובה היא שטחית, והתשובה היא כזאת והתשובה היא אחרת.

סילבן שלום: עם כל הכבוד, אני לא רוצה לקבל מאף אחד פה ציונים, ולא יכול להיות שכל אחד שיענה יגיד שהתשובה היא כזאת או אחרת.

סילבן שלום: אני לא מוכן לזה, ולא יכול להיות שכל אחד יעלה ויתחיל להגיד: אתה לא אומר כך, אומר אחרת, אתה לא מדייק.

סילבן שלום: יש גבול.

סילבן שלום: זה יצא אצל גדעון עזרא והיה גם אצל כל הדוברים הקודמים.

סילבן שלום: כל אחד תופס פה יוזמה, עולה ואומר: התשובה היא שטחית, לא נכון, מרמים, משקרים.

סילבן שלום: עם כל הכבוד – אלה התשובות.

עבד-אלוהב דראושה: בפרלמנט של מיקרונזיה אין דבר כזה.

סילבן שלום: סליחה רגע.

סילבן שלום: אתה היית איש שירות, ואתה יודע מאין התשובות האלה מגיעות.

סילבן שלום: אז עם כל הכבוד, יכול להיות שגם היום יש דברים נכונים.

סילבן שלום: אני לא רוצה להוסיף.

סילבן שלום: יכול להיות שהתשובה לא נכונה – תכתוב לי פעם נוספת.

גדעון עזרא: כאשר מאיימים על חייו של מישהו, מה הוא צריך לעשות במדינה הזאת?

סילבן שלום: אבל סליחה, אנשים אומרים שהם לא יודעים על כך.

גדעון עזרא: מי לא יודע?

סילבן שלום: מי שענה את התשובה הזאת.

גדעון עזרא: זה היה בבג"ץ, ובפרקליטות – – –

סילבן שלום: אם אתה יודע על מקרים ספציפיים, תעביר אלי.

סילבן שלום: אני מוכן לטפל בזה, לא כעונה בשם ראש הממשלה אלא בתפקידי כסגן שר הביטחון.

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: שאילתא מס' 1184 בנושא: מגאזין חדשות "סיוודנייה" ברוסית מערוץ-33.

שמריהו בן-צור: סליחה.

סילבן שלום: בבקשה.

שמריהו בן-צור: כתר לי זעיר ואחווך.

סילבן שלום: בסדר.

שמריהו בן-צור: שאילתא מס' 1184, חבר הכנסת יורי שטרן, בבקשה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת י' שטרן שאל את ראש הממשלה ביום כ"ח באייר התשנ"ז (4 ביוני 1997): רשות השידור שוב מתכוונת לסגור את תוכנית החדשות השבועית בשפה הרוסית בערוץ-33, באמתלה שנגמר הכסף שהתקבל ממשרד הקליטה.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: מדוע התוכנית, המשרתת שישית מאוכלוסיית המדינה, אינה ממומנת על-ידי רשות השידור עצמה?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: אילו צעדים יינקטו כדי לקיים ואף להרחיב שידור ממלכתי לאוכלוסייה זו?

שמריהו בן-צור: סגן שר הביטחון ס' שלום:1: רשות השידור מממנת מתקציבה תוכנית חדשות שבועית בשפה הרוסית.

שמריהו בן-צור: תוכנית זו, "קליידוסקופ", משודרת בערוץ הראשון וזוכה לפופולריות רבה בקרב ציבור דוברי השפה הרוסית.

שמריהו בן-צור: ערוץ-33 משדר במימון הממשלה.

שמריהו בן-צור: מלכתחילה הוא נועד לשדר בשפה הערבית.

שמריהו בן-צור: השידורים ברוסית ניתוספו אליו במימון המשרד לקליטת העלייה.

שמריהו בן-צור: לאחר שהוסדרו לאחרונה ענייני המימון, הוחלט על חידוש השידורים בשפה הרוסית בערוץ-33.

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: רשות השידור נותנת שירותים רחבים לאוכלוסייה דוברת הרוסית בישראל, בהם עשרות שעות בשבוע של שידורי רדיו בשפה הרוסית ברשת רק"ע – ואני יודע את זה באופן אישי – נוסף על תוכנית החדשות השבועית המשודרת בטלוויזיה, כאמור לעיל.

שמריהו בן-צור: על כך יש להוסיף את השידורים בשפה העברית, ברדיו ובטלוויזיה, שגם מהם נהנה ציבור העולים.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת?

יורי שטרן: קודם כול, כבוד סגן השר, אני מצטער על כך שהתשובה ניתנה באיחור של כמעט חצי שנה.

סילבן שלום: עכשיו הגעת, וחזרתי, ואני חוזר בפעם אחרונה: לא כל אחד שייכנס יגיד אותו דבר.

יורי שטרן: לא קיבלתי תשובה בכתב.

סילבן שלום: אבל סליחה, התשובה התקבלה ב-25 באוגוסט.

סילבן שלום: ב-25 באוגוסט היינו בפגרה ובזמן פגרה אי-אפשר לענות.

סילבן שלום: שולחים לך הביתה, ובדרך כלל מסתפקים במשלוח הביתה.

יורי שטרן: לא קיבלתי.

סילבן שלום: קרה.

יורי שטרן: אני שואל שנית, ואני מבקש שבפעם הבאה תהיה תשובה מנומקת מצד הגורמים המטפלים בכך.

יורי שטרן: מהו היסוד בתקציב הממשלה לשירותי שידור למיליון תושבי ישראל דוברי רוסית?

סילבן שלום: מה זאת אומרת היסוד?

יורי שטרן: היסוד התקציבי.

יורי שטרן: זאת אומרת, זה לא יכול לבוא מתקציבי משרד הקליטה, ולא כולם בתקן של עולים חדשים.

יורי שטרן: זה שירות ממלכתי שצריך להינתן לאוכלוסייה שמגיעות לה זכויות – – –

סילבן שלום: הבנתי.

יורי שטרן: חלק גדול ממנה, גם כשעברה תקופת הזכאות של עולים חדשים, לא שולט בעברית וזקוק לשירותים האלה.

סילבן שלום: הבנתי אותך.

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: ממשלת ישראל הפסיקה לפני שנים רבות, ואני לא חושב שיש מישהו שחושב שצריך לחדש את זה – שרשות השידור תיהנה מתקציב ממשלתי כלשהו.

סילבן שלום: ואם אתה חושב שכך פני הדברים, אז יש לי מחלוקת אתך בעניין העקרוני הכללי, בלי קשר לזה שעכשיו אני עונה תשובה.

סילבן שלום: לפני שנים נסמכה הרשות על תקציב מדינת ישראל, וזה שנים ארוכות היא אינה נסמכת על תקציב המדינה.

סילבן שלום: אם אתה רוצה להחזיר את זה, אינני חושב שזו הדרך, ולא כך צריך לעשות.

סילבן שלום: יש אגרה, וגם ממנה אפשר למצוא.

סילבן שלום: לגבי מה שקרה בערוץ-33, גם השידורים של הכנסת למשל, ממומנים על-ידי הכנסת.

סילבן שלום: יש עניין של רצון של אנשים מסוימים.

סילבן שלום: כשזה ממומן על-ידי המשרד לקליטת העלייה, זה לא ממשלה?

סילבן שלום: מה ההבדל?

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: אנחנו עוברים לשאילתא מס' 1185.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת אפי אושעיה, בבקשה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת א' אושעיה שאל את ראש הממשלה ביום כ"ח באייר התשנ"ז (4 ביוני 1997): תושבי השטחים שבשליטת הרשות הפלסטינית חייבים סכומי כספים גדולים לאזרחי מדינת ישראל.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם יש אפשרות לקזז את החובות מהתשלומים המגיעים לרשות הפלסטינית?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: האם הוועדה הבין-משרדית שנקבעה בזיקה להחלטה מס' 798 של הממשלה, ב-28 באפריל 1996, החלה לפעול?

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: אם כן – מה הן מסקנותיה, ואם הוועדה לא החלה לפעול, מדוע לא מיושמות החלטות הוועדה בנדון?

סילבן שלום: 1.

סילבן שלום: היועץ המשפטי לממשלה התבקש לבחון אפשרות זו.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: עם כינונה של הממשלה החדשה, חדלו ועדות השרים הקודמות מפעולתן.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: בישיבת הממשלה מיום 14 בספטמבר 1997 הוחלט להקים מחדש ועדת שרים לעניין גביית חובות המגיעים לישראלים מתושבי השטחים.

סילבן שלום: עוד הוחלט, שהוועדה תגבש המלצות אשר יובאו לאישור הממשלה, בעניין אכיפת פסקי-דין על פלסטינים לטובת נושים ישראלים וגביית חובות מהם.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת?

שמריהו בן-צור: אין, תודה.

אפי אושעיה: יש לי, אבל סגן השר קצר רוח.

סילבן שלום: לא, אני לא קצר רוח.

סילבן שלום: אתה לא חייב, אבל זכותך לשאול שאלה.

אפי אושעיה: אז אני רוצה לשאול.

אפי אושעיה: אדוני סגן השר, השאילתא הזאת נשאלת לא לצורך קנטור הממשלה, אלא כפי שידוע לך בוודאי, יש מאות אזרחים במדינת ישראל שהפכו לפושטי רגל בגלל החובות של הרשות הפלסטינית ואזרחים ברשות הפלסטינית.

אפי אושעיה: אם יש לנו הסכם שלום אתם, ואם הולכים אתם להידברות, מן הראוי שהממשלה תקדיש מספיק זמן לעניין הזה לטובת אזרחי מדינת ישראל שנמצאים במשברים, אפילו משפחתיים.

אפי אושעיה: מהתשובה שקיבלנו למדנו, שהוועדה תדון מחדש, והיועץ המשפטי יבדוק.

אפי אושעיה: הבטיחה את זה גם הממשלה הקודמת, גם הממשלה הנוכחית, אבל פתרונות ממשיים אין.

אפי אושעיה: אני מבקש ממך, כמשתתף בישיבות הממשלה, לתת עדיפות גבוהה לעניין החשוב כל כך.

אפי אושעיה: תודה.

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: אדוני חבר הכנסת אפי אושעיה, בנושא הזה טיפלתי באופן אישי כחבר כנסת בקדנציה הקודמת וחשבתי שבאמת הדברים לא יכולים להיות כך.

סילבן שלום: פנו אלי ישראלים, אשר לאחר ספטמבר 1993, לאחר הסכם אוסלו, בעצם לאחר שכבר היתה נסיגה וכניסה של הרשות לשטחי עזה ויריחו, כל אותם חייבים, שקיבלו סחורות כדין והיו צריכים לשלם לאותם סיטונאים שהעבירו להם את הסחורה, סירבו לשלם.

סילבן שלום: יש אנשים רבים שהגיעו לסף פשיטת רגל משום שלא ניתן היה לאכוף את פסקי-הדין ואת ההוצאה לפועל בשטחים.

סילבן שלום: אני חושב שהדבר הזה חמור.

סילבן שלום: הייתי אצל השר ליבאי בזמנו, כשהוא היה שר המשפטים, ביקשתי ממנו לקזז את סכומי החוב מהכספים שמועברים מדי חודש לרשות הפלסטינית, והוא סירב.

סילבן שלום: הוא אמר שזה לא עולה בקנה אחד עם ההסכם.

סילבן שלום: בישיבת הממשלה ב-14 בספטמבר 1997 העליתי מחדש את דרישתי בנושא הקיזוז.

סילבן שלום: לשר החוץ ולראש הממשלה היתה עמדה שונה בעניין הזה.

סילבן שלום: בכל מקרה, הוחלט שהוועדה תדון במכלול הדברים ובכל האפשרויות.

סילבן שלום: אני מקווה שהנושא הזה ייפתר.

סילבן שלום: מדובר בקבוצה לא גדולה של אנשים, אבל הם הגיעו ממש לפשיטת רגל של מכירת בתים, של גירושים, משום שהם נתנו סחורות באשראי.

סילבן שלום: יש כאלה שחייבים להם 3 מיליוני דולר, לפי מה שהם אומרים, ואף אחד לא מוכן לשלם, כי לא אוכפים את זה ואין אפשרות להגיע לאנשים.

סילבן שלום: לפי שמועה ששמענו, יש היום אנשים וגורמים, אני לא רוצה לומר ברשות, אבל גורמים מסוימים שמנסים להיות קבלנים של הסכומים האלה ולהשיג את הכסף בכל מיני דרכים לא הכי חוקיות בעולם.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת א' פינס-פז שאל את ראש הממשלה ביום ז' בסיוון התשנ"ז (12 ביוני 1997): מארגני ועידת ירושלים לעסקים, חברת ייזום "גלובס", הודיעו לאחרונה על ביטולה של הוועידה השנה, וזאת בשל חוסר הוודאות לגבי המצב הפוליטי והכלכלי בישראל.

שמריהו בן-צור: ועידת ירושלים פתחה בשנים האחרונות בפני עולם העסקים הישראלי פתח לשווקים חדשים וראוי היה כי תמשיך להתקיים.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם יופקו לקחים מביטול הוועידה לשינוי המדיניות בתחום המדיני והפוליטי, מדיניות אשר הביאה לביטולה של הוועידה?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: האם יימצאו דרכים אלטרנטיביות לקיום הוועידה?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סילבן שלום: ועידת ירושלים לעסקים היא יוזמה פרטית.

סילבן שלום: את השאלה על הסיבות לביטולה יש להפנות ל"גלובס".

סילבן שלום: אין שום קשר בין הביטול ובין המדיניות בתחום המדיני והפוליטי.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: ועידת היובל, ועידת ראש הממשלה לעסקים, תתקיים באוקטובר 1998 בהשתתפות רבות מהחברות הגדולות בעולם.

סילבן שלום: חבר הכנסת א' זנדברג שאל את ראש הממשלה ביום כ"ז בסיוון התשנ"ז (2 ביולי 1997): כתבה שהעתקה מצ"ב מלמדת, כי בדיקות פוליגרף האמורות להתבצע על-ידי השב"כ, מבוצעות בפועל על-ידי חברות פרטיות, ובכך נחשף הנבדק לסיכון כי המידע ידלוף לגורמים חיצוניים וייעשה בו שימוש שלא למטרה שלשמה נועד.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מדוע מעבירים את ביצוע הבדיקות לידי חברות פרטיות?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האם חובת הסודיות החלה על השב"כ ועל עובדיו בעניין בדיקת פוליגרף זהה לחובת הסודיות החלה על חברות פרטיות המבצעות בדיקה זהה?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סילבן שלום: במסגרת דוח הצוות בראשות כבוד השופט דב לוין הועלתה ולובנה הסוגיה של בדיקות פוליגרף נוהלי לרמות הסיווג הגבוהות על-ידי בודקי חוץ.

סילבן שלום: במסגרת מסקנותיה קבעה ועדת-לוין, שעד שתוכל הרשות המוסמכת להתארגן לביצוע הבדיקות הנוהליות על-ידי אנשיה בלבד יעבור זמן.

סילבן שלום: על כן מציעה הוועדה, שבדיקות הפוליגרף הנוהליות בשלב הביניים, ככל שמדובר לפחות בבעלי תפקידים זוטרים, ייעשו על-ידי חברות פרטיות שבעליהן יוצאי השירות וקיבלו שם את הכשרתם.

סילבן שלום: בעלי תפקידים המשרתים במשרדים אזרחיים בתפקידים בכירים, דוגמת היועץ המשפטי לממשלה, ייבדקו על-ידי אנשי השירות בפועל.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: על הבודקים מהחברות הפרטיות חלה אותה חובת סודיות שיש לבודקי השירות.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' פרץ שאל את ראש הממשלה ביום כ"ז בסיוון התשנ"ז (2 ביולי 1997): בעקבות הדלפת מסמכים לכלי התקשורת, הוחלט על זימון שמונה מעובדי משרד ראש הממשלה לבדיקת פוליגרף.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מדוע לא נעשית הבדיקה לכל עובדי המשרד?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: מדוע וכיצד הוחלט על זימון שמונת העובדים האלו דווקא?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: אילו פעולות נקט משרדך מרגע חשיפת ההדלפות ועד לזימון העובדים לבדיקה? 4.

סילבן שלום: האם תשתמשו בבדיקת הפוליגרף כאמצעי לחושפי הדלפות גם בעתיד?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סילבן שלום: הבדיקה נעשית לכל העובדים הרלוונטים לבדיקה.

סילבן שלום: אין כל סיבה או טעם להרחיב את הבדיקה למי שאינו כלול במעגל העובדים שהיה לו קשר למסמך.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: כמצוין בתשובתי על שאלה מס' 1, ההחלטה על זימון עובדים כאלה ולא אחרים היא פועל יוצא של נגישות עובדים מסוימים למסמך והאפשרות שהדלפתו היתה קשורה אליהם.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מהרגע שהתגלתה ההדלפה, נקט משרד ראש הממשלה באמצעות ראש תחום ביטחון במשרד את כל הפעולות המקצועיות שנדרשו לבדיקת המקרה, לרבות זימון העובדים הרלוונטים לבדיקת פוליגרף.

סילבן שלום: 4.

סילבן שלום: השימוש בפוליגרף הוא אחד האמצעים לבדיקות מסוג זה.

סילבן שלום: אין להוציא מכלל אפשרות שייעשה בו שימוש גם בעתיד במקרים הראויים.

סילבן שלום: חבר הכנסת י' כהן שאל את ראש הממשלה ביום ד' בתמוז התשנ"ז (9 ביולי 1997): בתאריך י"ב באדר א' התשנ"ז, 19 בפברואר 1997, אושרה בקריאה טרומית הצעת חוק האוסרת הפצת חומר מיסיונרי.

סילבן שלום: "יום השישי" פרסם התחייבות לכומר נוצרי לפעול לכך שהחוק לא יאושר ביתר הקריאות.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האומנם כך התחייבת?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אם כן – מדוע?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: כיצד, ללא חוק, נמנע הפצת חומר מיסיונרי דוגמת החוברת שהופצה במיליוני עותקים?

סילבן שלום: סגן שר הביטחון ס' שלום:

סילבן שלום: "עמדתי ועמדת הממשלה בעניין הצעת החוק שהוגשה על-ידי חברי הכנסת משה גפני ונסים זוילי, מבוססת על חוות דעת משפטית שנערכה במשרד המשפטים.

סילבן שלום: "חוות הדעת קבעה, שהטלת איסור גורף על החזקה, הדפסה, העתקה והפצה של חומר כתוב, רק מחמת תוכנו הדתי של החומר, מהווה פגיעה חמורה ובלתי מאוזנת בחירויות הביטוי והדת העולות מחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו ומהוות אבני יסוד בבניינה של מדינת ישראל.

סילבן שלום: "בתשובה זו אין משום נקיטת עמדה דתית או עמדה כלשהי ביחס לפועלם של המיסיונרים, אלא רק הקפדה על זכותו של אדם לביטוי ופולחן חופשיים – זכויות, שעמנו ידע את טעמו המר של שלילתן.

סילבן שלום: "ממשלת ישראל פועלת לאיזון ראוי בין הרצון שלא לפגוע בחירויות הביטוי והפולחן הדתי לבין השאיפה להגביל את הפעלתם של אמצעים פסולים על מנת לשכנע אדם להמיר את דתו, כפי שהדבר מוסדר כיום בחוק העונשין.

סילבן שלום: "אני מבטיחך, כי אינני תומך או מעודד פעילות מיסיונרית כלשהי.

סילבן שלום: בברכה, בנימין נתניהו.

סילבן שלום: "

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת יצחק כהן.

יצחק כהן: אני עדיין המום מהתשובה על השאילתא לגבי רשות השידור.

סילבן שלום: יצחק, נו, באמת.

סילבן שלום: יש גבול.

שמריהו בן-צור: מה השאלה?

יצחק כהן: אדוני היושב-ראש, השאלה היא מדוע ראש הממשלה מתערב בפעולות חקיקה של הכנסת?

יצחק כהן: מדוע מכתבי התחייבות נגד חקיקה של חברי הכנסת?

שמריהו בן-צור: תשובה, בבקשה.

סילבן שלום: כאילו שחבר הכנסת יצחק כהן נולד היום.

סילבן שלום: הוא לא יודע שהממשלה מחליטה לגבי 90% מהצעות החוק שהיא מתנגדת להן.

סילבן שלום: אז פתאום מדוע הממשלה מתנגדת להצעת חוק אחת מתוך אלפי הצעות חוק שהממשלה מתנגדת להן?

סילבן שלום: אינני מבין בכלל את העניין.

סילבן שלום: לכן, זו תשובתי על השאלה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת מ' גפני שאל את ראש הממשלה ביום ד' בתמוז התשנ"ז (9 ביולי 1997): הגברת לאה רבין זכאית לתקציב בסך 453,000 ש"ח לשנה עבור פעולותיה למען השלום.

שמריהו בן-צור: מתלונות שהגיעו למשרדי עולה כי: א.

שמריהו בן-צור: רחוב בתל-אביב נסגר בשבת על-ידי השב"כ מפני שהגברת רבין הגיעה לספרית; ב.

שמריהו בן-צור: נערכו ערבי שירה בציבור בלילות שבת בכיכר-רבין, פעולות הכרוכות באבטחה; ג.

שמריהו בן-צור: הוחלף נהג מפני שאינו מוכן לעבוד בשבת.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם הנתונים נכונים?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: האם לשם כך ניתן התקציב?

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: מה יעשה משרדך בנדון?

שמריהו בן-צור: סגן שר הביטחון ס' שלום:1.

שמריהו בן-צור: בנוגע לאירוע הראשון: הואיל ובשאילתא לא צוין תאריך, לא ניתן לבדוק הטענה.

שמריהו בן-צור: ביחס לאירוע השני המוזכר בשאילתא: פעולות האבטחה אינן מתואמות על-פי מועדים, אלא נגזרות מפעילות המאובטח.

שמריהו בן-צור: מכיוון שהנהג לא היה מוכן לעבוד בשבת, הוא הוחלף לפי בקשתו ובהסכמת כל המעורבים.

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: התקציב מיועד לנושאים הבאים: תשלום לעובדים, שכירות משרד, אחזקת רכב ופעולות הלשכה.

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: הואיל וכל האמור לעיל אינו חורג מכללי המינהל התקינים, אין בכוונת משרדי לנקוט פעולות כלשהן.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, גברת לאה רבין מקבלת לשכה וכל מה שמנית.

משה גפני: אם היא הופכת להיות, אני לא יודע מדוע, אבל אם היא הופכת להיות אישיות מאובטחת והיא מקבלת רכב ממשלתי ונהג ממשלתי, היא חייבת לנהוג כמו כל אלו שמקבלים על-פי התקשי"ר, מקבלים רכב ממשלתי ומקבלים נהג ממשלתי, כולל מאבטח, שאני לא מבין מדוע.

משה גפני: אבל אני רוצה לשאול ספציפית לגבי העניין הזה.

משה גפני: התפרסם שהיא נסעה לספרית בשבת ואז היה צריך לנסוע גם הרכב הממשלתי, גם הנהג הממשלתי, שאגב הוא שומר שבת, וגם המאבטח.

משה גפני: היו צריכים לסגור שם רחוב בשבת, הכול בשבת, כאשר אתה כסגן שר, או שר בממשלה, אינם נוהגים ברכביכם בשבת.

משה גפני: תחליטו, רבותי, ואני פונה באמצעותך לראש הממשלה, אם מדובר באישיות ממלכתית, שהממשלה מתחזקת גם את הנהג, גם את הרכב וגם את הלשכה, אז שהיא תכבד גם אותי.

משה גפני: גם אני אזרח במדינת ישראל, ואני לא מסכים שהיא תיסע בשבת.

משה גפני: מה אתה אומר לי, אדוני סגן השר?

משה גפני: אתה אומר לי, שהנהג הוחלף על מנת שנהג אחר יעבוד בשבת, הרכב ייסע בשבת, המאבטח יעבוד בשבת, את הרחוב בתל-אביב יסגרו בשבת משום שהיא צריכה ללכת לספרית?

משה גפני: אני שואל אותך, אדוני סגן השר, זו תשובה?

משה גפני: הרי אתה אדם אינטליגנטי.

משה גפני: איך יש תשובה כזאת?

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: עם ציונים כאלה אני אגיע רחוק.

סילבן שלום: כנראה אינך יודע את ההוראות.

סילבן שלום: מותר לכל שר ולכל סגן שר לנסוע ברכבו הממשלתי בשבת.

סילבן שלום: אולי אתה לא יודע זאת, אבל זאת המציאות.

סילבן שלום: אם יש לך בעיה, אולי תגיש הצעה, שינוי, חקיקה, אבל זה המצב.

משה גפני: מותר לנהג לנסוע בשבת?

משה גפני: יש שר שנוסע בשבת ברכב הממשלתי?

סילבן שלום: קודם כול, אני לא יודע לגבי שרים אם הם נוסעים או לא נוסעים.

סילבן שלום: בקדנציה הקודמת היתה בקשה, אני חושב של ש"ס או אפילו שלכם, להכניס בחוק ההסדרים הגבלה לשרים לנסוע בשבת ברכבם, וההסתייגות הזאת בחוק ההסדרים לא עברה.

משה גפני: הנהג נוסע בשבת?

שמריהו בן-צור: שמעת שכן.

משה גפני: הוא אמר לא.

עבד-אלוהב דראושה: תלוי בבוס שלו.

עבד-אלוהב דראושה: חבר הכנסת י' יהב שאל את ראש הממשלה ביום ד' בתמוז התשנ"ז (9 ביולי 1997): בישראל עצור אזרח אירני שחטף מטוס נוסעים במטרה להימלט מארצו.

עבד-אלוהב דראושה: רצוני לשאול: 1.

עבד-אלוהב דראושה: מדוע לא תעניק ישראל מקלט מדיני לטייס האירני?

עבד-אלוהב דראושה: 2.

עבד-אלוהב דראושה: מדוע מוחזק האזרח האירני במעצר במשך שלוש שנים?

עבד-אלוהב דראושה: 3.

עבד-אלוהב דראושה: האם אין במעצר כדי להרתיע בואם של אזרחים המבקשים למצוא בישראל מקלט מדיני ויש להם מידע בעל ערך ביטחוני?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

סילבן שלום: בתאריך 19 בספטמבר 1995 חטף דייל אירני מטוס נוסעים מסוג "בואינג 707" עם 170 נוסעים ואנשי צוות, שהיה בטיסת פנים באירן.

סילבן שלום: הדייל השתלט על המטוס תוך כדי ירי, הפנה אותו לישראל והנחיתו כאן.

סילבן שלום: הדייל נשפט בבית-המשפט המחוזי באר-שבע בפני שלושה שופטים בגין עבירה לפי סעיף 17 לחוק הטיס (עבירות ושיפוט) התשל"א–1971, הקובע: "שוד אווירי: אלה יואשמו בשוד אווירי ודינם מאסר עולם – – – (1) התופס כלי טיס בכוח, באלימות, באמצעי מרמה – – –" חוק הטיס נחקק תוך אימוץ אמנות בין-לאומיות שישראל צד להן, ונועד להתמודד עם חטיפת המטוסים.

סילבן שלום: הדייל הורשע בפסק-דינו.

סילבן שלום: בגזר-הדין דנו בנסיבות המקילות בעניינו, תוך התחשבות בארץ שממנה ברח ובעובדה שלדבריו הוא יכול היה לעזוב את אירן בדרך חוקית לארץ ערבית אחרת.

סילבן שלום: אי-לכך גזר עליו בית-המשפט שמונה שנות מאסר.

סילבן שלום: עונש זה אושר על-ידי בית-המשפט העליון בהרכב של שלושה שופטים.

סילבן שלום: מדינת ישראל אינה יכולה לעודד חטיפת מטוסים, גם אם מטרת החוטף היא להימלט ממדינה שבה נשללות זכויות האזרח שלו.

סילבן שלום: עם זאת, ברור שהענישה התחשבה בנסיבות המקילות ובכך בא לידי ביטוי האיזון הראוי.

סילבן שלום: מתן מקלט מדיני לדייל היה מאותת למדינות העולם, שישראל אינה מייחסת אותה חשיבות לחטיפות מטוסי מדינות אחרות, כמו שהיתה רוצה שייחסו לחטיפות מטוסיה.

סילבן שלום: יצוין שהדייל הוא אסיר מכוח פסק-דין של בית-המשפט המחוזי אשר אושר בבית-המשפט העליון.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: אדם הרוצה למצוא מקלט מדיני בישראל רשאי לעשות כן, אולם לא בדרך פסולה של חטיפת מטוס, האסורה על-פי המשפט הבין-לאומי ועל-פי המשפט בישראל.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' בשארה שאל את ראש הממשלה ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): ב-4 ביולי 1997 פרסם "ידיעות אחרונות", שמר אהוד יתום, מי שהודה בפרשת קו 300, מונה ליועץ אבטחת המוסדות הממלכתיים.

סילבן שלום: מר יתום לא הועמד לדין באשמת רצח, כיוון שקיבל חנינה מנשיא המדינה.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מדוע מונה מר יתום לתפקיד זה?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: מה הוא המסר שמבקש משרדך להעביר באמצעות המינוי?

סילבן שלום: סגן שר הביטחון ס' שלום:1.

סילבן שלום: מר יתום מונה כחבר המטה ללוחמה בטרור.

סילבן שלום: במסגרת תפקידו זה הוא מכהן גם כיועץ לאבטחת המוסדות הממלכתיים.

סילבן שלום: אהוד יתום הוא עובד בכיר בשירות הביטחון הכללי ומועסק בשירות מאז שנות ה-60.

סילבן שלום: הוא המשיך בתפקידו בשירות גם לאחר אירוע פרשת 300, ובהתחשב בחנינה שניתנה על-ידי נשיא המדינה אין בכך כל פסול.

סילבן שלום: במסגרת תפקידו בשירות הוא משמש כחבר במטה ללוחמה בטרור.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: מינויו של מר יתום כחבר המטה ללוחמה בטרור לא נועד להעביר מסר כלשהו.

סילבן שלום: עובדי שירות הביטחון הכללי אינם פסולים לתפקידים נוספים בשירות המדינה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת עזמי בשארה.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

עזמי בשארה: אדוני סגן השר, נדמה לי שזה היה ב"ידיעות אחרונות", שהאיש הזה התרברב שהוא רוצץ גולגלת של ערבי באבן, באבן.

עזמי בשארה: מאז הגשתי את השאילתא, ב-3 בנובמבר 1997, התפרסם ב"הארץ", שסגן שר החינוך משה פלד מינה אתמול ועדה, והוא עומד בראש ועדה שתגבש הצעה לפתרון בעיות האבטחה בטיולים במערכת החינוך.

עזמי בשארה: אין פסול משפטי?

עזמי בשארה: אין פסול חינוכי?

עזמי בשארה: ראש המטה לאבטחת מוסדות חינוך, איש שמתרברב שרוצץ גולגולת של ערבי באבן.

עזמי בשארה: הוא קיבל חנינה, הוא לא יצא זכאי.

עזמי בשארה: האיש הזה קיבל חנינה.

עזמי בשארה: הוא לא עמד למשפט ויצא זכאי.

עזמי בשארה: הוא קיבל חנינה בנסיבות שאנחנו יודעים.

עזמי בשארה: מה דעתך, אדוני?

עזמי בשארה: תחווה דעה, אדוני סגן השר.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: תשובה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, אהוד יתום אכן אמר את מה שאמר ב"ידיעות אחרונות", והדברים אכן נאמרו על-ידו.

סילבן שלום: הדברים, כפי שנאמרו גם על-ידי, לא העבירו בי שום הרגשה של שמחה כאשר ראיתי את זה, אלא להיפך.

סילבן שלום: אני חושב שהמינוי שלו כמינוי הוא, במשפט אחד, אפשר להגיד את זה במשפט לגבי אדם שירה והרג מישהו, לגבי אדם שרוצץ את גולגולתו של מישהו.

סילבן שלום: אני לא רוצה לתת הכשר לשום מעשה מסוג כזה, חלילה וחס.

סילבן שלום: אבל אם האדם הזה שילם את חובו או לא שילם את חובו, אם קיבל חנינה, ואכן היום – – –

עזמי בשארה: הוא קיבל עכשיו פריווילגיה, לא רק שהוא לא משלם את חובו.

סילבן שלום: אבל הוא אדם שיכול לבוא בקהל בעצם העובדה שהוא קיבל חנינה.

סילבן שלום: הוא אדם שעובד מאז שנות ה-60 בשירות, וגם היום הוחלט להמשיך להעסיק אותו.

שמריהו בן-צור: תודה רבה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת ע' דראושה שאל את ראש הממשלה ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): בעקבות ההתפתחויות האחרונות בחברון, שבהן היו התנגשויות אלימות בין הפלסטינים לזרועות הביטחון, ושבהן פגעו יהודים קיצונים בנביא מוחמד, באסלאם ובספר הקוראן והביאו להסלמה בין שני העמים, רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם תפעל הממשלה להוצאת המתנחלים היהודים מחברון?

שמריהו בן-צור: אם לא – מדוע?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: מה תעשה הממשלה כדי להרגיע את הרוחות ולמנוע פגיעה נוספת באסלאם?

סילבן שלום: 1.

סילבן שלום: אין מתנחלים יהודים בחברון.

סילבן שלום: יש שם תושבים יהודים הממשיכים מסורת של שהייה בחברון בת 3,000 שנה ויותר.

סילבן שלום: ההיעדרות היהודית מחברון בשנים 1968-1929, 39 שנים – וגם זה לא מדויק, אני יודע שזה לא מדויק ואני אגיד לך גם למה, כי לאחר פרעות 1929, לאחר שהם עזבו, אני חושב שלאחר שלוש או ארבע שנים הם חזרו לתקופה של חצי שנה או שנה, לא הצליחו להישאר שם לבד, קבוצה מסוימת, ואז נאלצו לעזוב.

סילבן שלום: ההיעדרות היהודית מחברון בשנים 1968-1929 נגרמה בשל השמדת הקהילה במקום בידי התושבים הערבים.

סילבן שלום: הממשלה הזו לא מאמינה בטרנספר, לא של יהודים ולא של ערבים, וברור שלא תפעל להוצאת התושבים היהודים מחברון.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: הפגיעה באסלאם, בגלל תימהונית שצילמה ציור מעליב ומגונה בעותקים ספורים ותלתה אותם על דלתות של חנויות, היא מצערת ביותר.

סילבן שלום: נשיא המדינה ואני, הרבנים הראשיים ואנשי ציבור רבים אחרים התנצלו על פגיעה זו ברגשות המוסלמים.

סילבן שלום: אך אין ספק שמעשה שפל זה היה חריג.

סילבן שלום: הממשלה עושה כמיטב יכולתה להרגיע את הרוחות, אך ייתכן שחבר הכנסת דראושה יכול לעזור בעניין זה אם יסביר שיש הבדל תהומי בין מעשה מתועב של יחיד למעשיה של הרשות הפלסטינית, מנהיגיה ושוטריה, הפוגעים לא פחות ברגשותיהם של יהודים, שלא להזכיר את הפגיעה בגופם וברכושם.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת דראושה, בבקשה.

משה גפני: חוק שעות עבודה ומנוחה אוסר על נהגים לעבוד בשבת.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני סגן השר, בהסכם חברון סוכם, שרחוב שוהדא בחברון ייפתח לכלי רכב, לעוברים פלסטינים וישראלים.

עבד-אלוהב דראושה: רצוני לשאול אותך, האם הרחוב פתוח היום לכלי רכב פרטיים של ישראלים ושל פלסטינים, האם הוא פתוח גם לכלי רכב ציבוריים של כלל הציבור?

סילבן שלום: הכביש הזה נסגר לאחר הרצח של ברוך גולדשטיין במערת-המכפלה.

סילבן שלום: הכביש הזה נפתח לפני כשבוע, ביום שלישי שעבר, בפעם הראשונה.

סילבן שלום: כרגע הוא מיועד לכלי רכב ציבוריים בלבד, ולאחר מכן נבדוק את האפשרות להכניס גם כלי רכב פרטיים.

סילבן שלום: אני חייב לציין, לצערי הרב, שהמצב הוא שלאחרונה יש התגברות של מעשי איבה נגד בתי היהודים שם, בית-הדסה ומקומות אחרים, על-ידי זריקה של בקבוקי תבערה, והיום נזרקו שני מטענים.

סילבן שלום: אני חושב שהדבר הזה חמור, ואם הוא יימשך, ומובן שהוא לא יוכל להימשך בצורה הזאת של ניצול מצב של חופש – – –

עבד-אלוהב דראושה: מה עם פרובוקציות של מתנחלים שהיו שם?

סילבן שלום: חבר הכנסת דראושה, תאמין לי, פעם אחת תקבל את הדברים כהווייתם.

סילבן שלום: אין פרובוקציה, אין שום דבר, אנשים רוצים למנוע אפשרות של דו-קיום, רוצים להביא לחיכוך, רוצים להביא להוצאת האנשים משם ועושים את המעשים האלה.

סילבן שלום: אם זה ברשות או בסמכות של הרשות, אני אינני יודע.

סילבן שלום: המעשים הקודמים שנעשו, אותן הפגנות עד לפני שלושה חודשים וחצי, אם אתה זוכר, זריקות האבנים – – –

עבד-אלוהב דראושה: זה הפגנות אחרות.

סילבן שלום: לא, זה נעשה בהוראת הרשות ובמימונה; שילמו כסף לאנשים.

סילבן שלום: הרי כל הדברים האלה ידועים לנו.

סילבן שלום: ברגע שהיא החליטה להפסיק, זה הופסק.

סילבן שלום: המטרה שלנו היא לפתוח את הכביש.

סילבן שלום: היו שלושה חודשים מצוינים, עד השבוע שעבר, של שקט מוחלט, מוחלט זו אולי מלה קשה, אבל היה שקט, שקט טוב.

סילבן שלום: לצערי, בשבועיים האחרונים הוא הופר, והדבר מחייב בחינה.

עבד-אלוהב דראושה: לכלי רכב ישראליים – – – ורכבים ישראליים – – –

שמריהו בן-צור: שאילתא מס' 1544, של חבר הכנסת דרעי, לפרוטוקול.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת א' דרעי שאל את ראש הממשלה ביום י"ח בתמוז התשנ"ז (23 ביולי 1997): ג"ר – שמו המלא מופיע במקור – ביקש להתקבל לעבודה במערכת הביטחון.

שמריהו בן-צור: ממראיינו הבין שמועמדותו סבירה, עד שהתברר שבעבר השתתף בהפגנות הימין.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם עמד המועמד בקריטריונים?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: אם כן – האם נפסל, ומדוע?

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: האם השתתפות בהפגנות הימין פוסלת קבלה לשירותי הביטחון השונים? 4.

שמריהו בן-צור: הייבדק המקרה האמור?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 4-1.

סילבן שלום: המלצת מערכת הביטחון להסרת מועמדותו של המוזכר בשאילתא לתפקיד רגיש במוסד ממלכתי היתה פועל יוצא של אי-התאמה לעבודה באותו מוסד.

שמריהו בן-צור: שאילתא מס' 1595, של חבר הכנסת יוסי ביילין, לפרוטוקול.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת י' ביילין שאל את ראש הממשלה ביום י"ח בתמוז התשנ"ז (23 ביולי 1997): ועדה שהוקמה על-ידי נציבות שירות המדינה קבעה, כי אין להקים מינהל לחינוך ערכי, אלא אגף שעובדיו הבכירים ייבחרו במכרז וייצגו את מגוון המגזרים בחברה.

שמריהו בן-צור: ב-18 ביוני 1997 התפרסם שאושרה הקמתו של האגף.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם נוהל הקמת האגף הינו בהתאם למה שסוכם בוועדת החינוך של הכנסת?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: מי הם בעלי התפקידים הבכירים, וכיצד הם נבחרו?

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: האם בעלי התפקידים הבכירים מייצגים זרם אחד מכלל מגזרי האוכלוסייה בחברה הישראלית?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סילבן שלום: נציב שירות המדינה, בתוקף סמכותו על-פי החוק, ולאחר בדיקה מקצועית שנעשתה בנציבות שירות המדינה אישר הקמת אגף א' – מינהל לחינוך ערכי בהקמה.

סילבן שלום: עם פתיחת שנת הלימודים וסיום איוש המשרות ביחידה, היא תיקרא המינהל לחינוך ערכי, בדומה למינהלים האחרים הקיימים כיום במבנה הארגוני של משרד החינוך והתרבות.

סילבן שלום: הנציב קבע, שאיוש המשרות ביחידה ייעשה אך ורק במכרזים, על-פי הוראות החוק והתקשי"ר.

סילבן שלום: עוד קבע הנציב, כי באיוש המשרות השונות ביחידה יישמר איזון בין דתיים, חילונים ומגזר המיעוטים, כפי שהדבר משתקף בזרמים השונים במערכת החינוך – ממלכתי, ממלכתי-דתי וכו'.

סילבן שלום: הדברים האמורים הובאו לידיעת משרד החינוך בכתב, והנציב גם הצהיר על כך בשתי ישיבות של ועדת החינוך של הכנסת.

סילבן שלום: שר החינוך התחייב לפעול על-פי הנחיות הנציב.

סילבן שלום: 3-2.

סילבן שלום: טרם מונו בעלי תפקידים בכירים ביחידה.

סילבן שלום: מכל מקום, הנציב הורה למשרד, שגם צוות ההקמה שפועל חייב לשקף את הזרמים השונים בחינוך ברוח הנחיותיו האמורות.

שמריהו בן-צור: שאילתא מס' 1609, של חבר הכנסת דוד אזולאי.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת ד' אזולאי שאל את ראש הממשלה

שמריהו בן-צור: ביום כ"ה בתמוז התשנ"ז (30 ביולי 1997): ברצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: כמה תוכניות בתחום מסורת ועדות המזרח קיימות ברדיו?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: כמה תוכניות בתחום מסורת ועדות המזרח קיימות בטלוויזיה הישראלית?

סילבן שלום: השאילתא הועברה לרשות השידור, ועל סמך פרטים שנתקבלו ממנה אבקש להשיבך כדלקמן: 1.

סילבן שלום: בתחום מסורת ודת משודרות בקול ישראל 11 תוכניות מדי שבוע.

סילבן שלום: ברובן משובצים אלמנטים הקשורים לעדות המזרח.

סילבן שלום: יש תוכניות רדיו בגוון מזרחי – המגיש, התכנים, המשתתפים או המוזיקה; בסך-הכול – 14 תוכניות שבועיות.

סילבן שלום: בנוסף מטופלים נושאי דת, מסורת ועדות המזרח בכל תוכניות הרדיו.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: הטלוויזיה הישראלית משדרת תוכנית מסורת בימי שישי ובכל מוצאי שבת.

סילבן שלום: בנוסף משודרת פינה ברוח המסורת לסיום יום השידורים, "פסוקו של יום", "פסוקו של מקום", "הגיע זמן לשון".

סילבן שלום: מדי פעם מיוחדת תוכנית המסורת לשידורים שעוסקים בפולקלור, במנהגים, בפיוטים ובשירים של עדות המזרח.

סילבן שלום: במהלך השנה האחרונה שודרו כמה תוכניות בנוסח עדות המזרח: שתי תוכניות על שירי ילדינו; נרות חנוכה עם "פרחי ירושלים".

סילבן שלום: מגילת פורים בנוסח עדות המזרח.

סילבן שלום: המימונה.

סילבן שלום: ל"ג בעומר בנוסח המזרח.

סילבן שלום: "ממזרח וממערב" עם יוסי קרוואני.

סילבן שלום: ערב זמר מזרחי בשיתוף עם אגודת אזי"ת – אגודת זמר ים-תיכונית; שידור שבועי במהלך הקיץ של "לילות יפו" – בידור וסגנון מזרחי.

סילבן שלום: "ערב צעיר" עם הזמר המזרחי אייל גולן.

סילבן שלום: אני מוחה על כך, עם הזמר הישראלי אייל גולן, לא הזמר המזרחי.

סילבן שלום: הוא ישראלי לכל דבר.

סילבן שלום: בנוסף, נושאי דת, מסורת, פולקלור.

סילבן שלום: מוזיקה ומנהגים של עדות המזרח משובצים במסגרת התוכניות השוטפות, כמו למשל "סוגרים שבוע" עם אמנון לוי ועוד, בהיותם ז'אנר פופולרי ומבוקש.

סילבן שלום: בחודשי החגים היו תוכניות נוספות בתחום המסורת והפולקלור של עדות המזרח, ובהן: סליחות בנוסח עדות המזרח, חג הסוכות במורשת יהודי בבל, הופעת הזמר אבי פיאמנטה עם ה"כליזמרים" בצפת, פיוטי יום הכיפורים בעדות ישראל ועוד.

סילבן שלום: בעונת החורף מתוכנן שידור חדש של פולקלור עדות המזרח באומר ובצליל.

שמריהו בן-צור: תודה, שאלה נוספת אם יש.

דוד אזולאי: אדוני סגן השר, אני חושב שגם אתה מרגיש שאכן ציבור שלם מקופח ברשות השידור, אף שהוא משלם אגרה כמו כל שאר התושבים במדינת ישראל.

דוד אזולאי: האם לא הגיע הזמן לעשות רוויזיה בלוח המשדרים ברשות השידור, גם בטלוויזיה וגם ברדיו?

דוד אזולאי: תודה.

סילבן שלום: ראשית, אני באופן אישי פועל רבות להחדרת מה שקרוי "מוזיקה מזרחית", אני קורא לה מוזיקה ישראלית, לרדיו ולטלוויזיה.

סילבן שלום: עצם המעבר של רשת ג' לשידור מוזיקה ישראלית בלבד מאפשר השמעה רחבה יותר של אותה מוזיקה; עזרתי ופעלתי וסייעתי לאגודת "אזי"ת" גם בנושא של מימון כספי כאן ברשויות הממלכתיות, וגם דרך המחלקה לשכונות, משרד החינוך, לעשות פעולות.

סילבן שלום: אני עדיין חושב שלא נעשה מספיק.

דוד אזולאי: מה עם ערוץ לציבור הדתי ברדיו לפחות?

סילבן שלום: ערוץ דתי יש היום – רדיו "קול חי" ברדיו האזורי.

דוד אזולאי: הוא אזורי, לא ארצי, יש עם זה בעיה.

סילבן שלום: זה נכון, אני לא רוצה להיכנס לערוץ אחר שהוא לא בדיוק ערוץ שפועל מטעם מדינת ישראל.

דוד אזולאי: האם לא הגיע הזמן לשנות?

סילבן שלום: אני חושב שהדבר מחייב בדיקה.

סילבן שלום: אני באופן אישי מעלה את הנושא מדי פעם, ואני אשמח להתגייס יחד אתך כדי להביא לפתרון.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאילתא מס' 1624, של חבר הכנסת דוד אזולאי.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת ד' אזולאי שאל את ראש הממשלה ביום כ"ה בתמוז התשנ"ז (30 ביולי 1997): עיתון "הארץ" מ-18 בנובמבר 1996 כותב, כי הקמת ועדה לבחינת מתן חוקיות לערוצי הרדיו החרדיים, הפיראטיים; רצ"ב הידיעה.

שמריהו בן-צור: למיטב ידיעתי, מונה סגן השר הרב בניזרי ליושב-ראש הוועדה.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם סיימה הוועדה את עבודתה?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: אם כן – מה החליטה?

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: התפעל לאפשר הפעלתם של הערוצים החרדיים הפיראטיים?

שמריהו בן-צור: 4.

שמריהו בן-צור: התפעל לאפשר הפעלתו החוקית של ערוץ-7?

סילבן שלום: 2-1.

סילבן שלום: הוועדה לא סיימה את עבודתה.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: הוועדה שהוקמה היא לעניין שידורי הרדיו להעמקת הערכים היהודיים בציבור.

סילבן שלום: אני אפעל בהתאם להמלצות הוועדה ולמסקנותיה.

סילבן שלום: 4.

סילבן שלום: ראה תשובה מס' 3.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת יש?

סילבן שלום: יש בש"ס איזה פריימריס שאני לא יודע עליהם?

דוד אזולאי: אין לנו פריימריס, ואין לנו בלגן בוועידות שלנו.

דוד אזולאי: אנחנו אנשים מסודרים יותר.

דוד אזולאי: גם אין מרידות.

דוד אזולאי: אדוני סגן השר, אני חושב שצריך להתייחס לשאילתא הקודמת שלי.

דוד אזולאי: אני חושב שהגיע הזמן שייעשה שינוי משמעותי ברשות השידור, שגם הציבור הדתי יוכל לשמוע ברשות הממלכתית, ולא לאלץ אותם לפנות לשידורים הפיראטיים.

דוד אזולאי: אני חושב, שאם תיקח יוזמה, כיוון שאתה דואג לכך, דווקא משום שענית כל כך הרבה תשובות על רשות השידור, אתה יודע שלא קיבלנו את התשובות הנכונות, אולי הגיע הזמן שממשלת ישראל תשנה כיוון בעניין הזה.

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: אני חושב שיש מה לעשות, יש מה לשנות, יש מה לשפר.

סילבן שלום: אני מקווה שיחד נעשה זאת.

סילבן שלום: בקרוב במהרה בימינו זה גם יקרה.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאילתא מס' 1749, של חבר הכנסת צבי הנדל.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת צ' הנדל שאל את ראש הממשלה ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997):

שמריהו בן-צור: בעוד שבוע יחול צום ט' באב, לציון חורבן בית-המקדש.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: האם יינתנו הנחיות לערוץ-1 בטלוויזיה לשדר תוכניות מיוחדות, המציינות את האירוע ההיסטורי החשוב בתולדות העם היהודי?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) על השאילתא שהעברת אלי בנדון, ברצוני להשיבך, כי יום ט' באב יצוין בערוץ הראשון בשידורים הבאים: בערב ליל ט' באב:

סילבן שלום: בשעה 19:30 – "רשום במקרקעין", סרטו של בני ליס על ממצאים ארכיאולוגיים הקשורים לחורבן.

סילבן שלום: בשעה 20:00 – במסגרת מהדורת "מבט" יועבר בשידור ישיר מרחבת הכותל המערבי דיווח על אמירת הקינות.

סילבן שלום: בשעה 20:45 – סרט תעודה "שטעטל" – משלחת של יהודים חוזרת לפולין וחווה בדרך מיוחדת את משמעות החורבן של יהדות אירופה.

סילבן שלום: בשעה 22:15 – ט' באב בדורנו – דיון בהנחיית פרופסור דוד אלכסנדר על משמעות ט' באב.

סילבן שלום: בשעה 22:45 – "הזהב שבאפר" – פואמה רפסודית מאת דובי זלצר לציון 500 שנה לגירוש ספרד.

סילבן שלום: בשעה 23:30 – "מהדורת היום ומחר" – שיחה על ט' באב ומשמעות היום הזה לחברה חילונית הישראלית.

סילבן שלום: ביום ט' באב עצמו ישדרו התוכניות הבאות: שידורי הילדים: 15:30 – "יש אבנים עם לב אדם", סרט העוקב אחר ילד בן עשר המגיע לכותל המערבי ויוצא משם למסע דרך אלפיים שנות גלות.

סילבן שלום: 16:20 – "סוד הקמע" – קבוצת ילדים מבית-הספר "פרנקל" בירושלים, קיבלה על עצמה פרויקט של עשיית סרט לט' באב.

סילבן שלום: 17:34 – "ירושלים – במנהרת הזמן", על צפונותיה ומסתוריה של ירושלים בתקופת בית שני.

סילבן שלום: חבר הכנסת א' רביץ שאל את ראש הממשלה ביום י' באב התשנ"ז (13 באוגוסט 1997): בעקבות פרסומים שהיו בעיתונות בימים האחרונים בעניין הכוונה להקים בתי-קזינו בישראל, רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם ידוע לממשלה שהקמת בתי-קזינו תרכז סביבם גורמים עברייניים ותגרום נזקים חמורים מבחינה רוחנית, חברתית וכלכלית?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: כיצד תפעל הממשלה בנושא הקמת בתי-קזינו בישראל?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סילבן שלום: נושא הקמת בתי-קזינו בישראל טרם הגיע אליי להתייחסות, ולפיכך טרם גיבשתי עמדה כלשהי.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אם וכאשר יועבר הנושא לידי אוכל להתייחס לטענה העולה בשאילתא באשר לתוצאות השליליות של הקמת בתי-קזינו בארץ.

סילבן שלום: חבר הכנסת י' שטרן שאל את שר הביטחון ביום ז' בסיוון התשנ"ז (12 ביוני 1997): פורסם, כי בדיון בוועדת העלייה והקליטה נשמעה עדות מפי הרב רוזן, כי הצבא אינו מקדם את החיילים העולים מחבר המדינות, שאינם יהודים, לתפקידי קצונה.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם משרדך מאשר קיום תופעה זו? 2.

סילבן שלום: אם כן – מי החליט על כך, ומה הוא הבסיס למדיניות זו? 3.

סילבן שלום: אם לא – מה הוא אחוז החיילים הלא-יהודים מחבר המדינות שקודמו לקצונה?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

סילבן שלום: אין כל מניעה לקידומם או ליציאתם לקצונה של העולים מחבר העמים שאינם יהודים.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: אחוז מיצוי הקצונה של העולים שעלו לאחר גיל 16 הינו 2%, בעוד שכ-10% מכלל העולים שעלו בטרם מלאו להם 16 ממוצים לקצונה.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' ברעם שאל את שר הביטחון ביום כ' בסיוון התשנ"ז (25 ביוני 1997): בעקבות הפרסום כי משפחות שכולות של חללי צה"ל אינן יכולות לקיים אזכרות ליקיריהן ביום שישי, בשל שבוע העבודה הקצר בצה"ל, רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם נכונה ידיעה זו? 2.

סילבן שלום: מה ההסבר לכך?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מה ייעשה בעניין זה?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

סילבן שלום: הרבנות הצבאית עורכת לחללי צה"ל את הטקס הדתי בהלוויה, וכן עורכת אזכרות שבעה, שלושים, 11 חודש, שנה, ואזכרה שנתית מדי שנה.

סילבן שלום: לדאבוננו, הרבנות מקיימת עשרות אזכרות מדי יום בכל רחבי הארץ ואלפים במשך כל שנה.

סילבן שלום: האזכרות נערכות על-פי התאריך העברי או על-פי התאריך הלועזי שבו נפל או נקבר החלל, ללא התייחסות כלשהי ליום בשבוע בו חל התאריך.

סילבן שלום: כאשר תאריך האזכרה חל ביום שישי, או כשיש צורך בעריכת לוויה ביום שישי, נענית הרבנות הצבאית לבקשת המשפחה.

סילבן שלום: ברבנות הצבאית יש תורנים בימי שישי, כבכל יחידות צה"ל, למתן מענה לבעיות.

סילבן שלום: כמו כן, כשיש צורך בפעילות אנשי חברה-קדישא בימי שישי – הרבנות הצבאית, כמו כל יחידה צבאית אחרת, מבצעת אותה בנאמנות ובמסירות כמו בכל ימות השנה.

סילבן שלום: חבר הכנסת א' אור שאל את שר הביטחון ביום כ' בסיוון התשנ"ז (25 ביוני 1997): נודע לי, כי במסלול של חיילי הנח"ל יש הבדל באורך המסלול בין חיילים עירוניים לחיילים בני מושבים וקיבוצים, לטובת האחרונים.

סילבן שלום: דבר זה מאפשר לבני המושבים והקיבוצים להתקדם ולהגיע לקורס קצינים מהר יותר.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם ידוע למשרדך על ההבדל במסלולים?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אם כן – מדוע עדיין קיימת עדיפות לבני מושבים וקיבוצים?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מה ייעשה בעניין?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

סילבן שלום: עד גיוס נובמבר 1996 בני משקים בנח"ל שירתו מסלול מקוצר של 12 חודשים, מטירונות ועד סיום קורס מפקדים.

סילבן שלום: החל מגיוס נובמבר 1997 בני המשקים יבצעו מסלול חי"ר רגיל, של 16 חודש.

סילבן שלום: חבר הכנסת א"ח שאקי שאל את שר הביטחון ביום כ' בסיוון התשנ"ז (25 ביוני 1997): החלטת משרד הביטחון לרכוש בארצות-הברית בדים לתפירת מדים לחיילים, במקום לרכוש אותם ב"כיתן" ובמפעלים אחרים בארץ, עלולה להביא לסגירת מפעל "כיתן" בנצרת-עילית ולפיטורי 400 עובדים, מאחר שנתח הרכישות של משרד הביטחון הוא הגדול ביותר למפעל זה.

סילבן שלום: רצוני לשאול: מה יעשה משרדך בנדון?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) משרד הביטחון עבר לרכוש בדי דקרון בארצות-הברית.

סילבן שלום: בדי דקרון לא נרכשו עד כה בישראל.

סילבן שלום: בד הכותנה נרכש במפעל "כיתן" בדימונה, ויירכש ממפעל זה גם בעתיד.

סילבן שלום: לא נרכשו בדים ממפעל "כיתן" בנצרת-עילית.

סילבן שלום: הקיצוצים בתקציב הביטחון מחייבים את מערכת הביטחון לנצל את המקורות התקציביים העומדים לרשותה בשקלים ובמט"ח סיוע בצורה מיטבית.

סילבן שלום: עם זאת, ביקש משרד הביטחון הצעת מחיר לאריגת בדי דקרון בארץ ב"כיתן דימונה".

סילבן שלום: ההצעות שהוגשו היו גבוהות ב-25% מהמחיר בארצות-הברית.

סילבן שלום: המשרד ישקול רכש בדי דקרון בארץ רק אם מחירם לא יהיה גבוה משמעותית ממחירם בארצות-הברית.

שמריהו בן-צור: שאילתא מס' 1337, של חבר הכנסת עבד-אלמאלכ דהאמשה, אל שר הביטחון.

שמריהו בן-צור: בבקשה.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום כ' בסיוון התשנ"ז (25 ביוני 1997): מר ג'ומעה אל-קצאצי הוא מנכ"ל מד"ע-רע"ם בכנסת וראש עיריית רהט לשעבר, עם עבר והווה נקיים ללא רבב.

שמריהו בן-צור: לאחרונה נמנעה כניסתו לעזה.

שמריהו בן-צור: רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: האם תבוטל המניעה הנ"ל? 2.

שמריהו בן-צור: אם לא – כיצד יוכל הוא להתגונן נגד ההחלטה הנ"ל ולגרום לביטולה?

סילבן שלום: 2-1.

סילבן שלום: אלוף פיקוד הדרום החליט למנוע את כניסתו של מר ג'ומעה אל-קצאצי לרצועה.

סילבן שלום: החלטתו נשענת על שיקולים ביטחוניים, וזו סמכותו וחובתו, ועל כן לא ניתן לפעול לביטולה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני לא משכיל להבין מה זה "לא ניתן לפעול לביטולה".

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו יודעים שהרבה החלטות בהרבה דברים כרוכות בכך שלא היה שיקול דעת נכון ושהעובדות לא נכונות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני שואל אם יש בכלל מידע או יש בכלל עובדות, אם יש דבר ששווה בדיקה, שאכן ייבדק.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה לא ניתן לפעול?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו גזירה משמים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מדובר פה במנכ"ל רע"ם, מנכ"ל הרשימה פה בכנסת, שהוא מנכ"ל שלנו, של כל חברי הכנסת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אסור לו להיכנס?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה יש בעניין הזה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: על מה זה מבוסס?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו השאלה.

סילבן שלום: אלוף פיקוד הדרום החליט על כך משיקולים ביטחוניים.

סילבן שלום: אינני יכול להיכנס לשיקוליו הביטחוניים של אלוף הפיקוד, והוא איננו עושה זאת לגבי מנכ"ל רע"ם מפני שהוא מנכ"ל רע"ם אלא מפני שכנראה יש סיבות אחרות למניעת כניסתו לעזה.

סילבן שלום: חבר הכנסת צ' ויינברג שאל את שר הביטחון ביום כ' בסיוון התשנ"ז (25 ביוני 1997): נודע לי, כי הורי חיילים רבים אשר אינם שולטים בשפה העברית וזקוקים לעזרה בנוגע לשירות ילדיהם בצבא נתקלים לא אחת בקשיי תקשורת מול המערכת הצה"לית.

סילבן שלום: רצוני לשאול: מדוע לא מופקד בכל יחידה של קצין העיר אדם שאליו יוכלו לפנות חיילים עולים חדשים ובני משפחותיהם בשפת אמם – מדובר בשפות רוסית ואמהרית?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) מטכ"ל/אכ"א יעשה מאמץ לאתר חיילים דוברי השפות שאינן עברית כדי להציבם במשרדי קציני הערים.

סילבן שלום: חבר הכנסת א' מאסלה שאל את שר הביטחון ביום כ"ז בסיוון התשנ"ז (2 ביולי 1997): בעקבות הפרסום בעיתון "מעריב" מ-23 ביוני 1997 בנושא הרעלת מזון בבה"ד-12, רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מה היא עמדת משרדך בנושא?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האם תבדוק ועדה את גורמי ההרעלה?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מה ייעשה כדי למנוע תופעה כזו בעתיד?

סילבן שלום: 3-1.

סילבן שלום: בעקבות התפרצות השלשולים בבה"ד-12 נסגר המטבח בבסיס והיחידה עברה לאכילת מנות קרב.

סילבן שלום: בתחקיר שנערך נמצא, כי תחלואת החיילות היתה קלה ואף אחת מהחיילות לא נזקקה לאשפוז על רקע התפרצות התחלואה.

סילבן שלום: אשר למניעת התופעה בעתיד – המאמצים של צה"ל מרוכזים בכמה מישורים כמפורט להלן: א.

סילבן שלום: הגברת הביקורת בכל יחידות צה"ל; ב.

סילבן שלום: התערבות במהלך ההתפרצות לצורך עצירתה, הפקת לקחים ויישומים; ג.

סילבן שלום: בחינה מתמדת של הנהלים בתחומי תברואת המזון, הסביבה וההיגיינה האישית; ד.

סילבן שלום: פיתוח של חיסונים חדשים כנגד מחוללים הגורמים תחלואת מעיים.

סילבן שלום: חבר הכנסת ח' פורת שאל את שר הביטחון ביום כ"ז בסיוון התשנ"ז (2 ביולי 1997): בל"ג בעומר ביקשו כמה אזרחים לקיים טקס "חלאקה" במערת-המכפלה.

סילבן שלום: ברם משביקש אחד האבות להכניס למערה מספריים שידיותיהם מפלסטיק על מנת לגזור את שיער בנו בן השלוש, לא הותר לו הדבר.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מה נכלל על-פי התקנות והנהלים כחפצים אסורים להכנסה לאתר?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: איזה נזק עלול להיות במספריים שידיותיהם מפלסטיק לגזירת קווצת שיער של בן שלוש?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מה ייעשה בנדון?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

סילבן שלום: על-פי התקנות, חפצים האסורים להכנסת לאתר מערת-המכפלה הינם כל אלו אשר עלולים לגרום לפגיעה מכל סוג שהוא, ובכלל זה גם מספריים.

סילבן שלום: עם זאת, אם יש חפץ אשר נזקקים לו לטובת אירוע מיוחד, כגון טקס ה"חלאקה", יש נוהל תיאום מסודר, ולאחר קבלת האישור הדבר מתבצע.

סילבן שלום: פרטי המקרה המתואר בשאילתא אינם ידועים לנו, אולם ככל הנראה איסור הכנסת המספריים למערה במקרה זה נבע מאי-תיאום מראש.

סילבן שלום: יצוין, כי אחת לחודש לערך מתבצע במערה טקס "חלאקה", וטקסים נוספים, כל זאת לאחר תיאום עם הגורמים המתאימים.

סילבן שלום: חבר הכנסת א' מאסלה שאל את שר הביטחון ביום כ"ז בסיוון התשנ"ז (2 ביולי 1997): ב-24 ביוני 1997 הוכה ונחבל קשות חייל אתיופי באחד מבסיסי התובלה בצפון הארץ על-ידי שני רס"רים במחנהו.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: נוכח מקרי אלימות והתעללויות שהיו באחרונה כלפי בני העדה האתיופית, האם הפיק צה"ל לקחים?

סילבן שלום: אם לא – מדוע?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: כיצד יפעל צה"ל במקרים האמורים?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מדוע אין צה"ל עורך מסע הסברה בלשכות הגיוס, הן בקרב הישראלים הוותיקים והן בקרב בני העדה האתיופית?

סילבן שלום: המקרה המצוין בשאילתא של חבר הכנסת מאסלה נבדק אישית על-ידי מפקד מרכז הובלה וכן מונה קצין בדרגת סגן-אלוף לבדיקת התלונה.

סילבן שלום: מבדיקת המפקד וכן ממסקנת הקצין הבודק עולה, כי מדובר בחייל שהתייצב ביחידתו לאחר נפקדות ארוכה, נשפט ונידון ל-21 ימי מחבוש בפועל.

סילבן שלום: טרם מאסרו נשלח לבדיקת רופא ונמצא בלתי כשיר למעצר, אושפז למשך שבעה ימים וקיבל שלושה ימי "ג'".

סילבן שלום: בתום ימי המחלה חזר לבסיסו ונמסר לו, כי כעת, משהינו כשיר, ירצה את עונשו.

סילבן שלום: החייל התפרע, קילל וגידף את הרס"ר, ולאחר מכן ברח מיחידתו.

סילבן שלום: מפקד מרכז הובלה, אלוף-משנה סרלין, ערך ביקור בית אצל החייל, ומתחקיר ראשוני התרשם כי אין בסיס לטענות החייל.

סילבן שלום: החייל סירב להגיש תלונה במשטרה הצבאית, ולכן, על דעת פרקליט מטכ"ל, לא נפתחה חקירת מצ"ח.

סילבן שלום: צה"ל מגלה רגישות בטיפול בחיילים בני העדה האתיופית ומלווה אותם לכל אורך שירותם.

סילבן שלום: כמו-כן צה"ל מקיים השתלמויות והדרכות למפקדים בכירים וזוטרים כאחד, להכרת התרבות ודפוסי ההתנהגות האופייניים לבני העדה, על מנת שהמפקדים ייטיבו לטפל בחייל אתיופי.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת מאסלה.

אדיסו מאסלה: אדוני סגן השר, אין זה סוד שהחיילים האתיופים הם חיילים טובים, ועוברים מסכת התעללויות על רקע חברתי, על רקע של שוני.

אדיסו מאסלה: החיילים האתיופים מאופיינים כחיילים שקטים, ביישנים.

אדיסו מאסלה: הרבה פעמים, לצערי הרב, הנתונים הללו מנוצלים לרעתם של אותם חיילים אתיופים.

אדיסו מאסלה: פניתי למערכת הצבאית – כבר הרבה שנים – לפתור את הבעיות של החיילים האתיופים, שסובלים על רקע חברתי, כאשר הם חיילים טובים מאוד מבחינה פיזית, נקלטו והשתלבו יפה מאוד.

שמריהו בן-צור: מה השאלה?

אדיסו מאסלה: אנחנו עדים לכך שהחייל אסמרה עורר סערה גדולה בחברה הישראלית, כאשר מפקד מנע ממנו טיפול רפואי ושם שלט "הכניסה אסורה לכושים", ואותו מפקד עדיין מפקד בצה"ל.

אדיסו מאסלה: בושה וחרפה לצה"ל ולכל המערכת הצבאית.

אדיסו מאסלה: הרמטכ"ל התחייב, וראש הממשלה הצטלם עם אותו חייל, אסמרה, האומלל, ועד עכשיו לא ננקט שום צעד כדי להדיח אותו קצין.

אדיסו מאסלה: למה, אדוני סגן השר, אין נותנים איזה עונש שיכול להרתיע, על מנת שהדבר הזה יהיה לקח לאחרים?

סילבן שלום: הטיפול של צה"ל בחיילים האתיופים הוא טיפול מסור, הוא טיפול ששוקדים עליו.

סילבן שלום: יש גם טיפול אישי, כמו שאתה יודע.

סילבן שלום: אני לא אמור לפאר את שר הביטחון, אבל בביתו של שר הביטחון יש כמה חיילים אתיופים, שאפילו גרים שם.

סילבן שלום: לכן, לבוא ולומר שיש מצב של התעלמות מהחיילים האתיופים, זה דבר שאינו מדויק.

סילבן שלום: הטענות שהעלית הן טענות מוצדקות.

סילבן שלום: הן נבדקו.

סילבן שלום: לגבי המקרה הספציפי הזה, הוא סירב להגיש תלונה למשטרה הצבאית, ולכן לא ניתן היה לפתוח בחקירת מצ"ח.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' ברעם שאל את שר הביטחון ביום ד' בתמוז התשנ"ז (9 ביולי 1997): חיילי מילואים נקראים מדי שנה ליום אחד או יותר, או לעתים לאימון קצר אחר שאינם מקבלים תשלום עבורו מהביטוח הלאומי.

סילבן שלום: ידוע כי האזרחים המשרתים במילואים הם אחוז קטן מאוד מכלל האוכלוסייה.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מדוע אין החיילים מקבלים פיצוי עבור שירות זה?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: מה ייעשה כדי לתגמל אותם אזרחים העושים שירות מילואים?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

סילבן שלום: סעיף 127סח לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשכ"ח–1968, הקובע את הזכות לתגמל בגין שירות מילואים, תוקן בחוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 87), התשנ"ד–1994.

סילבן שלום: תיקון זה, לסעיף קטן (ג) של הסעיף, קבע את זכאותו של איש מילואים לתגמול בגין שירות חד-יומי החל מהיום השלישי.

סילבן שלום: הגיונה של הוראת סעיף 127סח(ג), המגבילה את זכאותו של אדם לתגמול בגין שירות חד-יומי החל מהיום השלישי ואילך, הוא בכך שהפגיעה בהכנסתו של אדם עקב שירות חד-יומי היא פגיעה מינימלית, והכריע המחוקק הכרעה חברתית ברורה, כי חייל המילואים יישא בפגיעה בהכנסה הנגרמת לו עקב שני ימי השירות החד-יומי הראשונים, בעוד בגין פגיעה נוספת בהכנסתו עקב שירות חד-יומי החל מהיום השלישי ואילך יפוצה החייל מאוצר המדינה על-ידי המוסד לביטוח לאומי.

סילבן שלום: בנוסף, סעיף קטן (ב) של סעיף 127סח לחוק הביטוח הלאומי מסמיך את שר הביטחון, בהתייעצות עם שר העבודה, לקבוע בצו סוגים של משרתים במילואים אשר יהיו זכאים לתגמול עבור כל שירות חד-יומי, דהיינו גם עבור שני ימי השירות החד-יומי הראשונים.

סילבן שלום: קביעת סוגי הזכאים לתגמול החל מהיום הראשון בדרך של נקיבת ששת סוגי התפקידים המנויים בצו נעשתה כיוון שהשירות בתפקידים המנויים בצו הוא שירות המילואים הקשה והמסוכן ביותר בצה"ל.

סילבן שלום: התפקידים המנויים בצו, ובעיקר תפקידי צוות אוויר, צוות עזר אווירי ותפקידי צלילה, הינם ללא ספק תפקידים אשר דרגת הסיכון בביצועם היא הגבוהה ביותר בצה"ל.

סילבן שלום: לסיכום, ההחלטה על תשלום השמ"פ – שירות מילואים פעיל – החד-יומי מהיום השלישי הינה של המחוקק.

סילבן שלום: כל החלטה שתגרום לתשלום חד-יומי מהיום הראשון יש לה משמעויות תקציביות, אף שאכן, כפי שכותב חבר הכנסת עוזי ברעם, אחוז האזרחים המשרתים במילואים הוא נמוך, אך עם זאת אחוז המשרתים מתוך סדר כוח המילואים הזמין לשמ"פ הוא אחוז גבוה, ותשלום ימים מלא לכל האוכלוסייה הזו יש לו משמעויות תקציביות, שצה"ל, באילוצי התקציב הנוכחיים, לא יכול לעמוד בהם.

סילבן שלום: חבר הכנסת א' סנה שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): בתאריך 4 ביולי 1997 התפרסמה בעיתון "מעריב" כתבה על חיסול אבו-ג'יהאד.

סילבן שלום: בכתבה נחשפות יכולות מבצעיות של המוסד ושל צה"ל.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מה היו שיקולי הצנזור הצבאי לאישור כתבה זו? 2.

סילבן שלום: האם עשה אחד הכותבים, נ"ז – שמו המלא מופיע במקור – שימוש במידע שהגיע אליו בתוקף שירותו בעבר באמ"ן?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סילבן שלום: הצנזור לא אישר את הכתבה במתכונת שבה פורסמה.

סילבן שלום: עיתון "מעריב" עבר מספר לא מבוטל של עבירות צנזורה בכתבה זו.

סילבן שלום: במקור הכתבה הוגשה, רובה, כמצטטת פרסומי חוץ.

סילבן שלום: עורך "מעריב" הודה בעבירה והתנצל על כך, הבטיח צעדים במערכת והתחייב לאי-הישנות מקרים דומים בעתיד.

סילבן שלום: דיברתי אישית עם עורך "מעריב", יעקב ארז, ועם יושב-ראש מועצת המנהלים של העיתון, מר עופר נמרודי.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: נושא זה נמצא בבדיקה, שטרם נסתיימה.

סילבן שלום: אם יתברר שהיתה עבירה, יועמד הקצין לדין.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): בישראל עצורים כ-300 פלסטינים במעצר מינהלי, והמספר הולך וגדל.

סילבן שלום: חלקם מרצים תקופה ארוכה, המגיעה עד שלוש שנים ויותר, במעצר מינהלי רצוף.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם הדברים נכונים?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אילו שיקולים ענייניים עומדים ביסודה של מדיניות זו? 3.

סילבן שלום: האם ישוחררו עצורים אלה, כולם או בחלקם, ומתי?

סילבן שלום: 2-1.

סילבן שלום: לעניין ההחזקה במעצר מינהלי למשך תקופה ארוכה: על-פי הצו בדבר מעצרים מינהליים, ניתן להוציא צו מעצר מינהלי לתקופה של שישה חודשים בלבד – ראה סעיף 1 לצו בדבר מעצרים מינהליים (הוראת שעה) (יהודה ושומרון) (מס' 1229), התשמ"ח–1988.

סילבן שלום: מעבר לשישה חודשים אלה יש צורך להוציא צו מעצר מינהלי נוסף המאריך את הצו הקודם.

סילבן שלום: עציר שהוצא נגדו צו מעצר מינהלי או הוארך תוקפו של צו המעצר המינהלי יכול הגיש ערר, וזה ייבחן בפני שופט משפטאי – ראה סעיף 5 לצו בדבר מעצרים מינהליים הנ"ל.

סילבן שלום: בדונו בערר רשאי השופט משפטאי לאשר, לבטל או לקצר את תקופת המעצר שבו.

סילבן שלום: יצוין, כי ההחזקה במעצר מינהלי איננה חלק ממדיניות, אלא צורך הנובע מסכנה ביטחונית הנשקפת מהעצור שלא ניתן למונעה בדרך אחרת.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: כל צו מעצר מינהלי נבחן באופן פרטני על-פי הנסיבות של העצור הספציפי.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כבוד היושב-ראש, אני אומר שהתשובה מזלזלת בשכל.

שמריהו בן-צור: מה השאלה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: למה אני אומר זאת?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: משחיתים חמש-שש שורות כדי להסביר לנו שזה שישה חודשים כל פעם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני יודע זאת.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני מדבר על כך שברציפות חידשו את הצווים במשך שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: שלוש שנים, ארבע שנים וחמש שנים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: כל פעם שישה חודשים, זה נכון, אבל איזו מדיניות זו, איזה היגיון, אילו שיקולים יש להמשיך כל פעם לחדש באופן אוטומטי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו השאלה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: השאלה השנייה: אם זה כך, מדוע אתם אומרים שזו איננה מדיניות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זו מדיניות.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה המצב הקיים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אלה הן העובדות.

סילבן שלום: צו מעצר מינהלי מוצא לא מפני שאנשים אוהבים שמישהו יחיה במעצר, אלא מפני שיש בכך צורך.

סילבן שלום: הארכת צו נבחנת תמיד בידי שופט משפטאי, שמחליט להאריך, לבטל או לקצר, וכל החלטה כזאת היא החלטה שעוברת גם הליך של ביקורת ופיקוח.

סילבן שלום: לכן הטענה שלך אינה במקומה.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): ידוע לי, כי בכלא מגידו מוחזקים אסירים ועצורים פלסטינים – מינהליים עד תום ההליכים – בצפיפות גדולה, יותר מ-20 אסירים לכל מאהל.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם הדברים נכונים?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אם כן – מה ייעשה להקלת התנאים הנ"ל?

סילבן שלום: 2-1.

סילבן שלום: במשפט הבין-לאומי קיימות הוראות כלליות בדבר הטיפול ההולם באסירים ועצירים, אך אין הוראות חד-משמעיות לגבי שטח המחיה המינימלי לכלואים.

סילבן שלום: כך גם בתקנות המינימום לטיפול באסירים שהוצאו על-ידי האו"ם.

סילבן שלום: מדינת ישראל, בהתייעצות עם גורמי הרפואה הראשיים בצה"ל, קבעה כי שטח המחיה המינימלי יעמוד על 2 מ"ר לכלוא.

סילבן שלום: קביעה זו מעוגנת בהוראות קצין משטרה צבאית ראשי, ומחייבת את מתקן הכליאה מגידו.

סילבן שלום: תקן הצפיפות באוהלים במגידו, 24 כלואים באוהל, מסתמך על סטנדרד מינימום זה.

סילבן שלום: יצוין, כי תפוסת האוהלים במתקן הכליאה במגידו תלויה במספר האנשים השוהים במתקן, ולא קיימת חריגה מתקן זה.

סילבן שלום: כמו-כן נעשים מאמצים תמידיים להקל את הצפיפות במתקן ולאשר שטח מחיה רחב יותר לכל כלוא וכלוא.

סילבן שלום: יודגש, כי רוב הזמן העצורים במתקן הכליאה מגידו לנים באוהלים בתפוסה נמוכה מזו המוגדרת בתקן, והנהלת המתקן פועלת רבות לווסת בין המכלאות, תוך שימת דגש על עקרון ההפרדה בין העצורים בסטטוס מינהלי לבין שאר האוכלוסייה במתקן.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): האסיר הפלסטיני אחמד מהדאווי מטול-כרם שוחרר ב-26 ביוני 1997 לאחר שריצה 12 שנות מאסר.

סילבן שלום: הוא נעצר שוב ב-29 ביוני 1997 בצו מעצר מינהלי לשישה חודשים.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם ישוחרר העצור הנ"ל ממאסרו?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אם לא – אילו שיקולים ענייניים עומדים ביסודו של הצו?

סילבן שלום: 2-1.

סילבן שלום: על-אודות אחמד מהדאווי נתקבל חומר ביטחוני שלילי לקראת תום תקופת מאסרו.

סילבן שלום: על-פי מידע זה מהווה האיש סכנה לביטחון האזור, ולפיכך הוצא כנגדו צו מעצר מינהלי לתקופה של שישה חודשים.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: במקרה הזה מדובר באדם שישב בכלא 12 שנה באופן רצוף.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרי 12 שנה הוא משוחרר לשלושה ימים ועוצרים אותו במעצר מינהלי.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך יכול השכל לקבל שהיו פה פעולות או מעשים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איך אפשר להסביר את זה?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אחרי 12 שנה האדם הזה בשלושה ימים עשה מעשים שהצריכו את הבאתו לכלא מחדש למעצר מינהלי?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: איפה התשובה?

סילבן שלום: התשובה ניתנה, שיש מידע שהגיע לכוחות הביטחון, שהאיש הזה מהווה סכנה לביטחון באזור.

סילבן שלום: לכן היה צורך לעוצרו למעצר מינהלי נוסף של שישה חודשים.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): נודע לי, כי 60%–70% מהאסירים הפלסטינים מועברים למעצר מינהלי אוטומטית עם סיום ריצוי מאסרם.

סילבן שלום: בקרב תושבי אזור A האחוז גבוה יותר ומגיע עד כמעט 100%.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם הדברים נכונים?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האם שיקולי ביטחון ענייניים עומדים ביסודה של המדיניות הנ"ל?

סילבן שלום: 1.

סילבן שלום: הנתונים אינם נכונים.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: על-אודות האסירים הכלואים, המועברים למעצר מינהלי עם סיום ריצוי תקופת מאסרם, יש חומר ביטחוני שלילי רב ומשמעותי, העומד לבחינת הרשויות המשפטיות בישראל.

סילבן שלום: ההמלצות למעצר מינהלי נבחנות על-ידי נציג האלוף ומאושרות באופן אישי על-ידי האלוף או מפקד האוגדה אך ורק לאחר ששוכנע, שאי-נקיטת צעד זה עלולה להביא לפגיעה של ממש בביטחון האזור או במדינת ישראל.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת לחבר הכנסת דהאמשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אם אתם טוענים, אם כבוד השר טוען שהנתונים אינם נכונים, מה הם הנתונים הנכונים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אני טוען שאלה הם הנתונים.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: יש לכם נתונים אחרים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – נשמע אותם.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: זה דבר ראשון.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: דבר שני, איך זה לא עניין של מדיניות עיוורת ועיקשת, כאשר כל תושבי אזור א', כמעט 100% לא משוחררים בכלל, רק משום שהם תושבי אזור א', ו-60%–70% מהאחרים גם נעצרים.

שמריהו בן-צור: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: אנחנו מבקשים תשובות עם קצת היגיון בהן.

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: התשובה היא, עדיין, שהנתונים שלך אינם מדויקים.

סילבן שלום: אני מצטער.

סילבן שלום: אתה יכול להגיד עד מחר.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – – מה כן מדויק?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

סילבן שלום: תבקש כמה אחוזים מהם כך וכך.

סילבן שלום: אתה כותב עובדה ושואל אם הנתונים נכונים?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

שמריהו בן-צור: תודה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: – – –

שמריהו בן-צור: רבותי, זאת שאילתא.

סילבן שלום: תלמד לנסח שאילתא – – –

שמריהו בן-צור: זאת שאילתא; לא דו-שיח.

סילבן שלום: תכתוב בפעם הבאה כמה אחוזים מתוך אלה חוזרים למעצר מינהלי.

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: כמה מתוכם, ותקבל תשובה.

סילבן שלום: שאלת זאת בצורה אחרת, קבעת שהם 60%–70%, ומאזור א' – 100%.

סילבן שלום: הנתונים אינם מדויקים.

סילבן שלום: חבר הכנסת מ' גולדמן שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): לאחרונה נודע, כי במשכורתם של חיילי צה"ל לא מתעדכנת תוספת היוקר כמקובל במשק.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מתי עודכנה לאחרונה תוספת היוקר במשכורתם של חיילי צה"ל?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האם משרדך מעדכן את משכורתם של חיילי צה"ל ללא קשר לתוספת היוקר במשק, ואם כן – מתי עודכנה לאחרונה משכורתם של חיילי צה"ל?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מדוע חיילים וקצינים המשרתים ברמת-הגולן או בחרמון אינם מקבלים את התוספת המקובלת של רמה א'?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

סילבן שלום: תוספת היוקר לחיילים עודכנה לאחרונה באוגוסט 1997, בהתאם לשיעור מלוא עליית המדד בתקופה שבין פברואר 1997 לאוגוסט 1997.

סילבן שלום: צה"ל מעדכן את משכורתם של חיילי החובה בהתאם למדיניות ההבדלה בין החיילים הקדמיים לבין החיילים העורפיים.

סילבן שלום: בהתאמה, הוכפל שכרם של החיילים הקרביים בחודש מאי 1996 כפליים משכרם של החיילים העורפיים.

סילבן שלום: עדכון נוסף בוצע בפברואר 1997, ובמסגרתו הועלה שכרם של החיילים שאינם לוחמים אך משרתים ביחידות הקרביות, וכן נבנתה מדרגה נוספת בין חיילים קדמיים לעורפיים.

סילבן שלום: המקור לעדכון זה היה הקפאתה של תוספת היוקר.

סילבן שלום: חיילים מקבלים תוספת פעילות בהתאם לאופי הפעילות ולא בהתאם למקום היחידה.

סילבן שלום: תוספת הפעילות נקבעת בהתחשב בכמה קריטריונים: פעילות מבצעית, פעילות אימונים, שהייה בבסיס, מיקום היחידה, מידת הסיכון ועוד.

סילבן שלום: לאחרונה הסתיימה עבודת מיפוי מחודשת של רמות הפעילות בכלל יחידות הצבא ונקבעה תוספת פעילות בהתאם לקריטריונים, אשר חלקם מפורט לעיל.

סילבן שלום: חבר הכנסת ד' ראם שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): לחיילי צה"ל לא שולמה תוספת יוקר מינואר 1997, ובכך החיילים, שמשכורתם נמוכה ממילא, מופלים לעומת השכירים המשק.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם ומתי תורה לשלם לחיילים את תוספת היוקר ששולמה לכל השכירים במשק?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האם וכיצד יפוצו חיילים שהשתחררו מצה"ל במהלך תקופה זו?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

סילבן שלום: תוספת היוקר לחיילים עודכנה לאחרונה באוגוסט 1996 בהתאם לשיעור מלוא עליית המדד בתקופה שבין פברואר 1997 לאוגוסט 1997.

סילבן שלום: אין כוונה לשלם הפרשים רטרואקטיביים בגין אי-תשלום תוספת היוקר.

סילבן שלום: הכספים שנחסכו כתוצאה מאי-תשלום תוספת היוקר שולמו לחיילים הקרביים.

סילבן שלום: חייל בשירות חובה אינו מקבל משכורת אלא "דמי כיס" ולא מתקיימים בינו לבין הצבא יחסי עובד-מעביד, ולפיכך אין כאן כל אפליה.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' דהאמשה שאל את שר הביטחון ביום י"א בתמוז התשנ"ז (16 ביולי 1997): נודע לי כי ביום שבת, 14 ביוני 1997, נהרג במע'אר מר פאיז עומר סלאמה בירי מנשק צה"לי.

סילבן שלום: החייל נעצר.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם נכון הדבר?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האם וכמה אזרחים נהרגו בדרך זו בשנה האחרונה?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מה היו תגובות הרשויות המוסמכות בנדון?

סילבן שלום: 4.

סילבן שלום: מה ייעשה במקרה הקונקרטי הנ"ל, והאם יושם קץ לתופעה זו?

סילבן שלום: סגן שר הביטחון ס' שלום: 4-1.

סילבן שלום: ביום 14 ביוני 1997 אכן נהרג בכפר מאע'ר פאיז עומר סלאמה, כתוצאה מירי שנורה באמצעות נשק צבאי.

סילבן שלום: אולם הירי בוצע על-ידי אזרח, שאחיו הינו חייל ואת נשקו הצבאי הוא נטל מבית המשפחה ועשה בו שימוש.

סילבן שלום: נגד האזרח היורה נפתחה חקירה במשטרת ישראל, ואילו נגד האח החייל נפתחה חקירה במצ"ח, לבדיקה האם התרשל בשמירה על נשקו.

סילבן שלום: אין בידי צה"ל נתונים לגבי אזרחים שנהרגו מירי בנשק צה"לי בשנה האחרונה.

סילבן שלום: ככלל, צה"ל רואה בחומרה תופעות כאלה, ועל כן במקרים מעין אלה נחקרות נסיבות לקיחת הנשק הצבאי על-ידי האזרח וננקטים הליכים משפטיים נגד החייל שהתרשל בשמירה על נשקו.

שמריהו בן-צור: תודה.

שמריהו בן-צור: שאלה נוספת?

שמריהו בן-צור: בבקשה.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: נפתחה חקירה, אני שומע בתשובה, ועברו חודשים ארוכים מאז.

עבד-אלמאלכ דהאמשה: מה הן התוצאות?

עבד-אלמאלכ דהאמשה: האם החקירה הזאת הובילה להעמדתו למשפט או לתוצאה משפטית כלשהי?

שמריהו בן-צור: תודה.

סילבן שלום: אכן אתה צודק, התשובה ניתנה ב-21 באוגוסט, היא נשלחה אליך הביתה או לכנסת, והיא גם נקראת פה.

סילבן שלום: אם תרצה, אוכל לענות לך באופן פרטי אם תפנה אלי, או בשאילתא נוספת כך שאוכל לתת לך את התשובה.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך, אדוני סגן שר הביטחון.

שמריהו בן-צור: חבר הכנסת א' דרעי שאל את שר הביטחון ביום כ"ה בתמוז התשנ"ז (30 ביולי 1997): רצוני לשאול: 1.

שמריהו בן-צור: כמה עובדים יש ב"גלי צה"ל?

שמריהו בן-צור: 2.

שמריהו בן-צור: באילו תפקידים הם מועסקים?

שמריהו בן-צור: 3.

שמריהו בן-צור: מה הוא שכר כתבי "גלי צה"ל" בשירות סדיר, מה הוא שכר הכתבים במילואים, ומה הוא שכר הכתבים שהם אזרחים? 4.

שמריהו בן-צור: האם כתבי "גלי צה"ל" מקבלים תשלום הוצאות, ואם כן – כמה?

שמריהו בן-צור: 5.

שמריהו בן-צור: אם מדובר בשכר זעום, האם זה מהווה תמריץ מספיק לכתבים?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סילבן שלום: מספר העובדים ב"גלי צה"ל" הינו 181, כשמתוכם 51 אזרחים עובדי צה"ל, 121 חיילי חובה ותשעה אנשי קבע.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: מתוך כלל האזרחים העובדים בתחנה 26 מועסקים כטכנאים ו-25 כעיתונאים.

סילבן שלום: בנוסף, מופעלים ב"גלי צה"ל" גם אנשי מילואים, על-פי הצורך ובהתאם להקצאת ימ"ם, כמקובל בכלל צה"ל.

סילבן שלום: 5-3.

סילבן שלום: אשר לשאלות בנושא שכר העובדים בתחנה, מדיניות צה"ל אינה מאפשרת חשיפת מידע זה, שכן הוא מוגדר כמידע חסוי.

סילבן שלום: פרטים אלה נמסרים, ככל דבר אחר הקשור בתקציב, לוועדה המשותפת של ועדת הכספים וועדת חוץ וביטחון לעניין תקציב הביטחון.

סילבן שלום: חבר הכנסת י' שטרן שאל את שר הביטחון ביום כ"ה בתמוז התשנ"ז (30 ביולי 1997): בתאריך 18 ביולי 1997 תואר "משחק מלחמה" שהתקיים במטכ"ל.

סילבן שלום: סימולציות מסוג זה חשובות לניתוח מעמיק של נושאים ביטחוניים, אך פרסום תוצאותיהן עלול לפגוע בכוח ההרתעה של צה"ל ולעודד מעשי אלימות ביו"ש ובעזה.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מה הם השיקולים לפרסום תוצאות "משחקי סימולציה" בצה"ל?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: לאור רגישות הנושא, מדוע נאסר הפרסום ב"מעריב" אך הותר לשידור בערוץ-1?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

סילבן שלום: צה"ל לא יזם פרסום תוצאות "משחקי סימולציה" ואף מתנגד עקרונית לפרסומים כאלו.

סילבן שלום: מעבר לכך, הצנזורה הצבאית פסלה את פרסום הידיעות בנושא "משחק המלחמה".

סילבן שלום: הצנזור הצבאי לא התיר השידור בערוץ-1 ואף לא בעיתון "מעריב".

סילבן שלום: השידור בערוץ-1 בוצע בלי שהחומר הוגש תחילה לאישור הצנזור הצבאי הראשי, כנדרש על-פי החוק.

סילבן שלום: משעה שערוץ-1 פרסם, לא היה מקום עוד לפסול הפרסום ב"מעריב", ולפיכך פורסמו מאוחר יותר הדברים אף בעיתון "מעריב".

סילבן שלום: הפצ"ר פנה ליועץ המשפטי לממשלה בבקשה לבחון את האפשרות למצות את הדין עם האחראים לפרסום שלא על-פי החוק.

סילבן שלום: חבר הכנסת ע' בשארה שאל את שר הביטחון ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997):

סילבן שלום: ב-21 ביולי 1997 הרס הצבא את מגוריהן של שלוש משפחות מערב אל-ג'הלין.

סילבן שלום: הבתים הוחרמו ונלקחו למינהל בבית-אל.

סילבן שלום: המשפחות, על ילדיהן, מתגוררות תחת כיפת השמים.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: מדוע נעשתה פעולה זו? 2.

סילבן שלום: האם יוחזרו הבתים למשפחות?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: האם מדובר במדיניות של החרמת בתים?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

סילבן שלום: השאילתא מתייחסת לבדואים משבט הג'הלין אשר פלשו לאדמות מדינה ביום 24 אפריל 1996.

סילבן שלום: בשל כך נמסר לפונים צו פינוי.

סילבן שלום: מאחר שהצו לא כובד על-ידם, הם פונו על-ידי המינהל האזרחי ב-17 יולי 1997 לאתר הקבוע שהוכן כיאות עבורם סמוך לאזור אבו-דיס.

סילבן שלום: אנשי השבט חזרו למקום, ובשל כך הוחרמו האוהלים.

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: אין כל התנגדות להשיב להם את האוהלים שנלקחו.

סילבן שלום: עליהם לפנות למינהל האזרחי ובקשתם תיענה בהתאם.

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: התשובה שלילית.

סילבן שלום: חבר הכנסת ח' פורת שאל את שר הביטחון ביום ג' באב התשנ"ז (6 באוגוסט 1997): נמסר לי, שמשרדך מממן דמי נסיעה לחיילים בשירות חובה ברכבת ישראל.

סילבן שלום: רצוני לשאול: 1.

סילבן שלום: האם משרדך מממן דמי נסיעה גם לחיילים בשל"ת – שירות ללא תשלום?

סילבן שלום: 2.

סילבן שלום: האם יש הבדל בנדון בין בני ישיבות הסדר לבין חיילי של"ת אחרים?

סילבן שלום: 3.

סילבן שלום: מה ייעשה כדי לפתור את בעיית מימון נסיעות חיילי הסדר בשל"ת?

סילבן שלום: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

סילבן שלום: מעמדם של חיילים בשירות סדיר ללא תשלום (של"ת) מוגדר בהפ"ע – הוראת פיקוד עליון – 3.0107, ובפ"מ – פקודת מטכ"ל – 31.0402.

סילבן שלום: חוזה ההתקשרות שנחתם בין משרד הביטחון לבין רכבת ישראל באוגוסט 1995 אינו כולל התייחסות פרטנית לחיילים במעמד של"ת, אלא עוסק בחיילים בשירות סדיר, המציגים תעודת חוגר או קצין.

סילבן שלום: חיילים בשל"ת נעים בביגוד אזרחי לאורך כל תקופת השל"ת, למעט בתקופת אימונים או בעת פעילות צבאית, שבמהלכן הם נדרשים ללבוש מדים.

סילבן שלום: כשהם לובשים מדים הם זכאים למימון נסיעתם בתחבורה ציבורית, ככל חייל אחר.

סילבן שלום: אין בכוונת צה"ל להרחיב את המימון הנוכחי, הניתן לחיילים בשירות פעיל, על חיילים הנמצאים בהסדר של"ת, למעט בעת פעילות צבאית, כאמור לעיל.

שמריהו בן-צור: אני מודה לך, אדוני סגן הביטחון.

סילבן שלום: אני מודה לך, אדוני.

שמריהו בן-צור: אני נועל בזה את הישיבה.

שמריהו בן-צור: הישיבה הבאה תיפתח, אם ירצה השם, מחר, י"ח במרחשוון התשנ"ח, 18 בנובמבר, בשעה 16:00.

שמריהו בן-צור: תודה, שלום, לילה טוב.