ישיבת מליאה, כנסת 13, פרוטוקול מספר 434, 1996-04-22 00:00

שבח וייס: חברי הכנסת, אני פותח את ישיבת הכנסת, יום שני, ג' באייר התשנ"ו, 22 באפריל 1996.

שבח וייס: חברי הכנסת, הישיבה הזאת זומנה במקורה על-ידי סיעות הבית, סיעת הליכוד ראשונה ואחריה סיעת העבודה, שביקשו שנתכנס לכנס מיוחד לדון בעניינים הקשורים במאבק שלנו בצפון.

שבח וייס: לפני כיומיים הודיעה הממשלה שהיא מבקשת למסור הודעה מדינית.

שבח וייס: מובן שעל-פי התקנון והנוהג יש עדיפות לממשלה מבחינת סדר הדברים.

שבח וייס: אבל אנחנו הלכנו פה כמקובל פחות או יותר, הגענו להסדר הוגן בין סיעות הקואליציה והאופוזיציה והשר המתאם, כדי שבהסכמה נקבץ את שני הערוצים לערוץ אחד, תהיה הודעה מדינית של ראש הממשלה ושר הביטחון ויהיה דיון.

שבח וייס: אנחנו איחרנו, מכיוון שהיתה התדיינות בוועדת הכנסת לגבי השתתפות הסיעות השונות.

שבח וייס: אתם בוודאי יודעים שהכנסת הזאת התחילה עם עשר והיום אנחנו 21 קבוצות.

שבח וייס: יש לנו בעיות לקראת סיום העונה.

שבח וייס: אני מאוד מודה לכל מי שנתן כתף ליצירת מסגרת מתקבלת על הדעת לדיון חשוב זה.

שבח וייס: עכשיו אנחנו נקבל את הנשיא.

שבח וייס: נא לקום.

שבח וייס: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את פני נשיא המדינה.

שבח וייס: )

שבח וייס: בבקשה לשבת.

שבח וייס: אדוני הנשיא, אדוני ראש הממשלה, חברי הממשלה, חברי הכנסת, לפני שנתפתח בדיון אני רוצה, ברשותכם, לברך את אורחינו הצעירים היושבים ביציע האורחים.

שבח וייס: אלה אלופי הנוער העולמיים בתנ"ך.

שבח וייס: היום הם אורחי הבית, ומחרתיים, ביום העצמאות, הם יתחרו על-פי המסורת שהחל בה דוד בן-גוריון, והם עושים זאת בארגונו של צה"ל, קצין חינוך וגדנ"ע ראשי.

שבח וייס: אנחנו מאוד שמחים לארח אותם.

שבח וייס: הפעם הם הגיעו אלינו מ-22 ארצות, וזה כשלעצמו חיזיון ציוני יהודי מרתק.

שבח וייס: בפתיחת הדיון אני רוצה לאחל בשם הבית כולו לאחיותינו ולאחינו בצפון, שיום יבוא, והוא לא ירחק, שיוכלו לשוב לבתיהם וישרור שקט בשלב ראשון, ורצוי שלום, משני צדי הגבול, לטובתנו ולטובת האזור כולו.

שבח וייס: אנחנו גם בערבו של יום הזיכרון.

שבח וייס: מכיוון שהתכנסנו, בשם הבית כולו אני רוצה להעביר מכאן ולבטא את רגשי התנחומים והאהדה וחום הלב לכל המשפחות השכולות אשר עם יקיריהם נזדהה אחרי הצהריים, בערב ומחר, במשך יום הזיכרון לחללי צה"ל.

רחבעם זאבי: וגם עם תושבי הצפון.

שבח וייס: בוודאי, אמרתי זאת קודם.

שבח וייס: אני מזמין את ראש הממשלה ושר הביטחון לפתוח בדיון המדיני, למסור את הודעת הממשלה, ואחר כך נמשיך בדיון.

שבח וייס: אדוני, בבקשה.

שמעון פרס: כבוד הנשיא, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני 12 ימים התחיל מבצע "ענבי זעם" – –

תמר גוז'נסקי: זה לא מבצע, זו מלחמה.

שמעון פרס: – – שמטרתו לשים קץ לירי ה"קטיושות" על קריית-שמונה ויישובי הגליל.

תמר גוז'נסקי: זה לא מבצע, זו מלחמה שצריך להפסיק אותה עכשיו.

שבח וייס: אני מבקש לא להפריע, חברת הכנסת גוז'נסקי.

שמעון פרס: אין צורך בכנסת להצדיק ירי של "חמאס" ללא פרובוקציה על תושבי הצפון.

שמעון פרס: את לא תגני על תושבי הצפון.

תמר גוז'נסקי: – – –

שבח וייס: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

מיכאל איתן: היא בקואליציה, אדוני ראש הממשלה.

מיכאל איתן: תתייחס אליה בכבוד.

מיכאל איתן: אל תצעק עליה.

מיכאל איתן: היא חברת הקואליציה שלך.

שבח וייס: חברת הכנסת גוז'נסקי, חבר הכנסת מיקי איתן, אנחנו נקיים דיון, הוא יהיה קשה.

שבח וייס: כל אחד יביע את דעתו, ואני מבקש לא להפריע.

שבח וייס: מרגע זה – מי שיפריע אקרא לו לסדר, עם כל המשמעות של זה.

שבח וייס: זה הכול.

שמעון פרס: ירי ה"קטיושות" כמוהו כפעולת "חמאס" – – –

תמר גוז'נסקי: איזה ירי "קטיושות" – – –

שבח וייס: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, חברת הכנסת גוז'נסקי.

רון נחמן: חברת הכנסת גוז'נסקי, את הרי תומכת בראש הממשלה.

האשם מחאמיד: 150 הרוגים – – –

שבח וייס: חבר הכנסת האשם מחאמיד, תירגע.

רחבעם זאבי: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת זאבי.

שבח וייס: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

שמעון פרס: ירי "קטיושות" כמוהו כפעולות "חמאס".

שבח וייס: חברת הכנסת גוז'נסקי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

שבח וייס: הרי אני יכול לקרוא אותך לסדר פעם שלישית ולהוציא אותך.

שבח וייס: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה, ותודיעי לי אם את רוצה לצאת או שתצאי לבד.

תמר גוז'נסקי: אני אומר מה שיש לי לומר – – –

שבח וייס: אני איאלץ להוציא אותך.

שמעון פרס: ירי ה"קטיושות" כמוהו כפעולות "חמאס", שנועדו לחבל בתהליך השלום במזרח התיכון.

שמעון פרס: האירועים בתל-אביב, באשקלון ובירושלים, כמו היריות על הצפון, באו מאותו מקור ומתוך אותו היגיון.

שמעון פרס: צה"ל עמד ויעמוד נגד הפרובוקציה הזאת במלוא יכולתו הצבאית ובשיקולי מצב מורכב מאוד.

תמר גוז'נסקי: צריך להיות שלום ולא מלחמה.

שבח וייס: חברת הכנסת גוז'נסקי, אזהרה אחרונה.

שמעון פרס: בשם הממשלה, בשם הבית הזה ובשם העם, אני מבקש להביע רגשי הוקרה לצה"ל, לראש המטה הכללי, למטה הכללי, לפיקוד הצפון, למפקדים ולחיילים בזרועות האוויר, היבשה והים, על העמידה האחראית והעיקשת במבצע זה.

תמר גוז'נסקי: על מה?

תמר גוז'נסקי: על רצח אזרחים בכפר-כנא?

שמעון פרס: אני מבקש גם להביע בשמכם – – –

שבח וייס: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: – – –

שבח וייס: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, אני קורא אותך לסדר, לצערי, בפעם השלישית.

שבח וייס: אני מבקש לצאת.

תמר גוז'נסקי: – – –

שבח וייס: קראתי אותך לסדר בפעם השלישית.

תמר גוז'נסקי: – – –

שבח וייס: אל תעזרי לי.

שבח וייס: קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

שבח וייס: לסדרנים, אני מבקש בעדינות.

האשם מחאמיד: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת מחאמיד, אתה יכול להצטרף.

שמעון פרס: אני מבקש גם להביע – – –

שבח וייס: אדוני ראש הממשלה, שנייה אחת.

שבח וייס: אני מבקש בעדינות, לא בכוח.

תמר גוז'נסקי: – – –

שבח וייס: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, קראתי אותך לסדר.

יוסף בא-גד: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת בא-גד, אל תעזור לה.

שבח וייס: אני מבקש לסגור את הדלתות.

שמעון פרס: אני מבקש להביע בשם הבית את הוקרתנו לתושבי היישובים באצבע-הגליל וביישובי הצפון, מקריית-שמונה ועד נהרייה.

יוסף אחימאיר: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת יוסי אחימאיר.

שמעון פרס: סבלה המתמשך של האוכלוסייה האזרחית, הנאלצת מפעם לפעם לשהות ימים ולילות במקלטים, הוא קשה מנשוא, והיא ראויה להוקרה.

שמעון פרס: חברי הכנסת, יעדנו המרכזי הוא להשיב לתושבים היקרים והטובים האלה את ביטחון הקיום כבכל מקום אחר במדינת ישראל, חופשיים מאימת ההפגזות ומן המתח והחרדה שהיו מנת חלקם; להבטיח את זכותם הטבעית לצאת לעמל יומם ללא דאגה ולשלוח את ילדיהם לבית-הספר ללא איום וסכנה.

שמעון פרס: זו חובתנו, ובה נעמוד.

שמעון פרס: אני מבקש להודיע לכנסת, כי הנחינו את שרי הממשלה להעניק עדיפות עליונה לביצוע הפעולות הדרושות בתחומי משרדיהם בקו העימות בצפון.

שמעון פרס: ועדת שרים שהוקמה בהתאם לכך סיירה ביישובי הקו ונפגשה עם ראשי הרשויות כדי לעמוד מקרוב על הצרכים ולמצוא פתרונות הולמים.

שמעון פרס: משרדי הממשלה הקצו תקציבים ניכרים לשם סיוע להיערכות הרשויות במהלך ימי המבצע.

שמעון פרס: הממשלה החליטה על מתן פיצוי מלא ליחידים ולעסקים בצפון שנפגעו כתוצאה מן המצב.

שמעון פרס: העיר קריית-שמונה, אשר ספגה פגיעות ונזקים, תזכה לעדיפות לאומית מיוחדת ולטיפול נקודתי כדי להשיב לתקנה את שגרת החיים בעיר.

שמעון פרס: אושרה תוכנית רב-צדדית לפיתוח היישובים בגבול הצפון בהשקעה של מאות מיליוני שקלים.

מיכאל איתן: איפה הייתם עד היום?

מיכאל איתן: למה לא עשיתם את זה עד היום?

שמעון פרס: משרד ראש הממשלה נערך במתכונת מיוחדת כדי להגיש שירותי חירום לתושבי קו העימות.

שמעון פרס: אך מעל ומעבר לכל אלה עלי לציין את רוח ההתנדבות העממית, האהדה והעזרה ההדדית המתגלית במיטבה בעם ישראל בימים כאלה.

שמעון פרס: רשויות, מוסדות, חברות, מפעלים פרטיים, אמנים ואנשים פשוטים בכל רחבי הארץ פתחו את לבם ואת ביתם לתושבי הצפון בחום ובתחושה עמוקה של שותפות ואחווה.

שמעון פרס: בזכותם הפכה התקופה הקשה לילדי הצפון לחוויה נעימה יותר, למקור עידוד ושמחה.

שמעון פרס: כולם יבואו על הברכה.

שמעון פרס: חברי הכנסת, לא יצאנו למבצע "ענבי זעם" מפני שאנו ששים אלי קרב.

שמעון פרס: ממשלה זו אינה צריכה להוכיח את רצונה בשלום ואת נכונותה לפיוס היסטורי עם שכנינו מסביב.

שמעון פרס: זו היתה מדיניותנו האקטיבית הנאמנה לצו – בקש שלום ורודפהו.

שמעון פרס: מבצע זה איננו מהווה סטייה מדרך השלום.

שמעון פרס: אדרבה, הוא הכרחי דווקא כדי להציל את השלום.

האשם מחאמיד: עד מתי?

שבח וייס: חבר הכנסת מחאמיד.

שמעון פרס: אין זה מבצע ברירה, אלא מבצע אין-ברירה.

שמעון פרס: זה מילוי חובה לאומית של הגנה עצמית מובהקת מצד אחד, והתגברות על ניסיון לחסל את תהליך השלום מצד שני.

שמעון פרס: כמה ארצות וארגונים – אירן, לוב, עירק, ה"חמאס", "הג'יהאד", ה"חיזבאללה" – מאוחדים ולפעמים גם מתואמים כדי לחסל את תהליך השלום.

שמעון פרס: ה"חמאס" ו"הג'יהאד" פעלו בתוך ישראל, ומאז ועידת שארם-אל-שיח' הגביר "חיזבאללה" את התקפותיו על צה"ל וצד"ל בדרום-לבנון, ללא פרובוקציה, לרבות הטמנת מטעני צד, משלוח מתאבדים וגלשונים וירי מטל"רים על היישובים שלנו.

מיכאל איתן: נראה שהוועידה היתה ועידת נפל.

שמעון פרס: חרף ההסלמה הברורה והמכוונת בפעולות האלימות של ה"חיזבאללה" בהשראה אירנית, ולמרות השחצנות המתלהמת של מנהיגיו ויומרתם לקבוע את אורח החיים ביישובי גבולנו הצפוני, ניסינו דרך מדינית בטרם מבצע צבאי, שכן אין פונים לנשק אלא לאחר שיקול דעת יסודי, לאחר בדיקת דרכים אחרות.

שמעון פרס: ורק משהתברר לנו כי כל האמצעים הדיפלומטיים אינם עולים יפה, לא ראינו מנוס מפעולה מבצעית, שהחלה בגמר חג הפסח.

שמעון פרס: למבצע נקבעו פרמטרים ברורים ומוגדרים.

שמעון פרס: אין מדובר במבצע צבאי יומרני ובמטרות שאינן מחויבות המציאות.

שמעון פרס: אני יודע כי אין ביכולת מבצע צבאי לפתור את כל הבעיות התלויות ועומדות בינינו לבין לבנון, או בינינו לבין סוריה.

שמעון פרס: שלום מלא ניתן להשגה רק במשא-ומתן מדיני בין ישראל לבין לבנון, בין ישראל לבין סוריה.

שמעון פרס: ואני מקווה כי הוא יתחדש בימים יבואו.

שמעון פרס: עסקתי בביטחון שנים ארוכות מאוד, ואני למוד מערכות ומבצעים כדי לדעת כי מבצע צבאי הוא לפעמים הכרחי, אבל איננו בהכרח תרופת פלא.

שמעון פרס: אני גאה על כך שממשלה בראשותי הוציאה את צה"ל מן הבוץ הלבנוני ב-1985, ואין לנו שום כוונה להחזירו לשם.

שמעון פרס: אין לממשלה מגמה להרחיב את רצועת הביטחון בדרום-לבנון.

שמעון פרס: אין לנו רצון לפגוע בצבא הלבנוני ובצבא הסורי, או להסתבך במלחמה אתם.

האשם מחאמיד: רק באזרחים פוגעים.

שמעון פרס: "ענבי זעם" הוא מבצע שאיננו מוגבל בזמן, אך הוא מפורש במטרותיו.

שמעון פרס: המטרה היא כאמור להביא שקט לאורך זמן ליישובי הצפון, לייצב את המצב בדרום-לבנון, להפסיק את ירי ה"קטיושות" ולאפשר את חידוש תהליך השלום.

שמעון פרס: המבצע נשען על שימוש בנשק מתוחכם ומדויק, הוא מביא לידי ביטוי את יתרונו של צה"ל באיכויות אנושיות וטכנולוגיות, בניידות ובמודיעין, בפגיעות נקודתיות מדויקות.

רון נחמן: לא צריך יותר תשדירי שירות.

שמעון פרס: בהנחיה למבצע קבעה הממשלה, שאין לפגוע באזרחים או במטרות אזרחיות – –

האשם מחאמיד: לא נפגעו.

האשם מחאמיד: ..

שבח וייס: חבר הכנסת מחאמיד, אנא הירגע.

שבח וייס: שמענו את הערתך, אל תפריע.

שמעון פרס: – – שיש להתרכז אך ורק במתקני ה"חיזבאללה" ובמחבלים.

שמעון פרס: ככלל, ההנחיה הזאת קוימה.

שמעון פרס: אבל במבצע צבאי, ככל שתקפיד לשמור על טוהר הנשק יש ומתרחשות תקלות ויש שנפגעים אזרחים חפים מפשע.

שמעון פרס: לא זו היתה כוונתנו.

שמעון פרס: בתחילת המבצע נקטנו כידוע את האמצעים הדרושים כדי להרחיק את האוכלוסייה האזרחית מאזורי האש ולהפריד בינה לבין מחבלי "חיזבאללה", על מנת שלא תיפגע.

שמעון פרס: ה"חיזבאללה", לעומת זה, נקט שיטה הפוכה.

שמעון פרס: מתוך אכזריות צינית הוא התחבא בקרב ריכוזי הפליטים שנמלטו מאזורי הלחימה וירה מהם לעבר ישראל, כדי למשוך אש לעבר האזרחים ולסכן את חייהם.

שמעון פרס: האסון של כפר-כנא וכל פגיעה אחרת באזרחים הם קודם כול טרגדיה אנושית נוראה, שאנחנו מצטערים עליה.

שמעון פרס: אבל אנחנו יודעים שהיא לא היתה מכוונת, היא לא שירתה את מטרותינו, היא מנוגדת בתכלית לאופי המבצע, אבל היא התהוותה בגלל תנאי קרב, כאשר יחידה שלנו הותקפה מכל עבר, והם ירו לצורכי הגנה עצמית.

שמעון פרס: אף-על-פי-כן, נבדוק את האירוע הזה באופן אחראי ומסודר.

שמעון פרס: צה"ל כבר החל בבדיקה זו, ותוצאות הבדיקה יובאו לידיעת הממשלה ולידיעת ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

שמעון פרס: הטרגדיה האיומה של כפר-כנא, סבלה של לבנון בכלל, הם כולם אשמת ארגוני הטרור, ובראש ובראשונה אשמת ה"חיזבאללה".

שמעון פרס: אני ער לסבלה של האוכלוסייה האזרחית בלבנון.

שמעון פרס: גם תושבי הגליל סובלים.

שמעון פרס: וברור שאם לא יהיה שקט בצד הזה של הגבול, לא יכול להיות שקט בצד האחר של הגבול – – –

האשם מחאמיד: שקט יבוא רק אחרי נסיגה.

האשם מחאמיד: אחרת לא יכול להיות שקט.

שמעון פרס: מלחמה יכולה להיות חד-צדדית.

שמעון פרס: שקט חייב להיות דו-צדדי.

האשם מחאמיד: – – – חייבים לצאת מלבנון – – –

שבח וייס: מספיק.

האשם מחאמיד: – – –

שמעון פרס: ה"חיזבאללה" השתמש בכפרים ובאוכלוסייה האזרחית כבסיס וכמחסה – –

האשם מחאמיד: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

האשם מחאמיד: – – –

שבח וייס: קראתי אותך לסדר בפעם השנייה.

שמעון פרס: – – לפעולותיו נגד ישראל ונגד צה"ל וצד"ל ברצועת הביטחון.

שמעון פרס: הוא ניסה להכתיב "כללי משחק" בלתי אפשריים, המעניקים לו חסינות מתגובת צה"ל מתוקף היותו ממוקם בלב כפרים אזרחיים.

שמעון פרס: מציאות כזאת איננה יכולה להימשך.

שמעון פרס: אין חסינות למחבלים, בשום מקום, בשום אתר.

שמעון פרס: ביירות איננה מיוחסת יותר מקריית-שמונה, צור אינה מיוחסת מנהרייה, וצידון איננה מיוחסת ממעלות.

שמעון פרס: אם יהיו "קטיושות" על קריית-שמונה, לא יהיו מעוזי ה"חיזבאללה", גם בביירות, חסינים מפני פגיעה.

שמעון פרס: ולעומת זאת, אם יהיה שקט לקריית-שמונה, לנהרייה ולמעלות, למרגליות ולדוב"ב, לחורפיש, לפסוטה, למעיליא, למטולה ולמשגב-עם, יהיה שקט לביירות, לצור ולצידון.

שמעון פרס: ידנו מושטת לשלום – – –

האשם מחאמיד: – – – לסגת מלבנון – – –

שמעון פרס: מה אתה רוצה?

שמעון פרס: אתה יכול להגן על קריית-שמונה?

האשם מחאמיד: – – –

שמעון פרס: שמעת שיורים שם?

שמעון פרס: אתה יכול להגן על ירושלים, על תל-אביב?

שמעון פרס: אתה יכול להפסיק את פעולות ה"חמאס", את פעולות ה"חיזבאללה"?

שמעון פרס: בשם מה אתה מדבר?

האשם מחאמיד: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת מחאמיד, אני אצטרך להוציא אותך.

שבח וייס: זאת אזהרה אחרונה.

שבח וייס: זאת אזהרה אחרונה.

שמעון פרס: ידנו מושטת לשלום, אך היא נטויה לגבור על כל יעד עוין – –

האשם מחאמיד: – – –

שמעון פרס: – – דבר לא ישיגו מאתנו בכוח הזרוע.

האשם מחאמיד: – – –

שבח וייס: אתה רוצה לצאת?

האשם מחאמיד: – – – גם בדיזנגוף – – –

שבח וייס: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית, ואני מבקש שתצא.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אתה עברת באמת את כל – – –

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: אדוני ראש הממשלה, רק רגע, בבקשה.

שבח וייס: הוא רצה בזאת, ואני לא יכול למנוע את מימוש רצונו.

שבח וייס: בבקשה, אדוני.

לימור לבנת: הממשלה הזאת נשענת על הקולות האלה – – –

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, פתיחות בשלום ועוצמה בעימות הן שני צדדים של אותה מטבע.

שמעון פרס: ההנחיה לצה"ל היא להתרכז בפגיעות נקודתיות מדויקות של יעדי ה"חיזבאללה", ולא להרחיב את הפגיעה שלא לצורך.

שמעון פרס: כך איננו הורסים את הכפרים בדרום-לבנון, אף שהיה צורך להרחיק מהם את האוכלוסייה האזרחית כדי שלא תיפגע מן הירי על יעדי המחבלים שבתוכה.

שמעון פרס: עם סיום המבצע יוכלו התושבים בלבנון לשוב לכפריהם ולחייהם הסדירים, בעת ובעונה אחת עם שובם לסדרם של החיים ביישובי הגליל שלנו.

שמעון פרס: איננו אויביה של האוכלוסייה השיעית או הנוצרית בלבנון, איננו חפצים ברעתה.

שמעון פרס: אדרבה, אנו שואפים לדו-קיום בשלום, אנו שואפים לשכנות טובה עם כל תושבי הלבנון.

שמעון פרס: ישראל, אדוני היושב-ראש, לא כבשה את רצועת הביטחון.

שמעון פרס: לבנון הפקירה אותה.

שמעון פרס: ישראל נמצאת בדרום-לבנון לצורכי הגנתה.

שמעון פרס: זוהי נוכחות מצומצמת וזמנית, מתוקף של נסיבות בלתי רצויות גם לנו, גם ללבנון.

שמעון פרס: וכל זמן שלבנון תהיה מחולקת מבחינה צבאית, היא לא תוכל להיות מאוחדת מבחינה טריטוריאלית.

שמעון פרס: מתום מלחמת העצמאות של ישראל, במשך יותר מ-20 שנה, היה גבולנו עם לבנון הגבול השקט והרגוע ביותר, ויחסי ידידות נרקמו בין תושבים משני עברי הגבול, גם ללא יחסים פורמליים בין שתי המדינות.

שמעון פרס: לצערנו – – –

טלב אלסאנע: תתבייש לך, רוצח ילדים.

טלב אלסאנע: תתבייש לך, רוצח ילדים.

שבח וייס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, שב ותירגע.

טלב אלסאנע: תתבייש לך, רוצח ילדים – – – אתה צריך להתפטר – – –

שבח וייס: חבר הכנסת טלב אלסאנע.

טלב אלסאנע: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שמעון פרס: לצערנו, לבנון הפקירה – – –

טלב אלסאנע: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

טלב אלסאנע: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, תירגע או שאני צריך להוציא אותך.

טלב אלסאנע: אתה מדבר בשם השלום, אבל זה לא שלום – – –

שבח וייס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אתה קורא אותך לסדר פעם שלישית.

שבח וייס: אנחנו נממש את רצונך העז לנטוש את האולם.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: תודה רבה.

טלב אלסאנע: מה שנעשה זה טבח – – –

שבח וייס: חבר הכנסת טלב אלסאנע, קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

שבח וייס: קראתי לסדר פעם שלישית.

שבח וייס: צא בלי שהסדרנים יצטרכו לעשות זאת.

שבח וייס: בבקשה.

טלב אלסאנע: תתבייש לך – – –

שבח וייס: ביקשתי שתצא מן האולם.

שבח וייס: צא מן האולם, אני מבקש.

שבח וייס: אני מבקש בעדינות להוציא אותו, אבל להוציא אותו, אין ברירה.

טלב אלסאנע: – – – להקים ועדת חקירה – – –

לימור לבנת: תוציא אותו מהקואליציה – – –

שבח וייס: חברת הכנסת לימור לבנת, אצטרך לקרוא גם לך לסדר.

מיכאל איתן: אלה השותפים שלכם.

מיכאל איתן: אלה בעלי הברית שלכם – – –

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, אחרי שש צעקות.

רון נחמן: איפה מרצ?

שמעון פרס: לצערנו, לבנון הפקירה את החבל הדרומי שלה לשליטתם של ארגוני הטרור, שפעלו משם נגד ישראל והרסו על-ידי כך את ריבונותה של לבנון.

שמעון פרס: ההפקרות הזאת וניסיונם המר של יישובי גבול הצפון הם שחייבו את ישראל להקים את רצועת הביטחון.

שמעון פרס: לא היינו נזקקים לכך אלמלא איבדה ממשלת לבנון את השליטה על הדרום והותירה בו נוכחות חמושה, בלתי ריבונית ובלתי אחראית – –

שבח וייס: חבר הכנסת יצחק לוי.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, אני אקרא אותך לסדר פעם שנייה.

מיכאל איתן: למה אתם שותקים על מה שנאמר כאן?

מיכאל איתן: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, אני אעשה מה שאני מבין.

שבח וייס: שב, באמצע נאום אין הצבעות.

שבח וייס: שב.

שבח וייס: לא באמצע נאום של אף אחד.

שבח וייס: שב.

שבח וייס: אחרי שראש הממשלה יסיים את נאומו.

מיכאל איתן: למה אתה עובר על זה לסדר-היום?

מיכאל איתן: זו בושה לכנסת – – –

שמעון פרס: – – הסרה למשמעתה של מדינה זרה ואינה כפופה לשלטון הלבנוני.

שמעון פרס: חברי הכנסת, אני חוזר ומכריז – – –

מיכאל איתן: איך זה שאתה עובר על זה לסדר-היום?

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

שמעון פרס: אני חוזר ומכריז, כי אין לנו ולא היתה לנו מעולם שום תביעה טריטוריאלית מלבנון.

שמעון פרס: איננו חומדים לא את אדמתה ולא את מימיה.

שמעון פרס: הגבול הבין-לאומי בינינו לבינה מקובל עלינו, ואין לנו כל עניין להישאר בחלק כלשהו משטחה שלא לצורך.

שמעון פרס: אני קורא שוב לממשלת לבנון לנהל משא-ומתן לחוזה שלום עם ישראל, שיתבסס על שלמותה הטריטוריאלית, על ריבונותה המלאה על כל שטחי ארצה, על עקירת כל נוכחות טרוריסטית מזוינת מעל אדמתה ועל הסדרים שיבטיחו ביטחון ושלווה משני עברי הגבול.

שמעון פרס: ממשלת לבנון עשתה בשנים האחרונות מאמץ מרשים לשיקומה של ארץ הארזים, אחרי שנים רבות ומרות של מלחמת אזרחים נוראה.

שמעון פרס: ישראל מתייחסת באהדה רבה למאמציה של ממשלת לבנון, אך כל המאמצים האלה עלולים לעלות בתוהו אם תוסיף לבנון, תוך כניעה לזרים, להתיר לרשות מזוינת נוספת לפעול בתחומה נגד ישראל.

שמעון פרס: שלום בין ישראל ללבנון הוא טבעי וחיוני ואפשרי ללא קושי, אם וכאשר תשוב לבנון להיות מדינה חופשית וריבונית באמת.

שמעון פרס: אין סכסוך אמיתי בין שתי הארצות שלנו.

שמעון פרס: אדרבה, הגיאוגרפיה וההיסטוריה של ארץ-ישראל ולבנון מצביעות על שותפות טבעית ועל פוטנציאל גדול לסחר הדדי, לתיירות, לשיתוף פעולה רב-תחומי, העשוי להשיב ללבנון את תפארתה ואת מקומה הראוי במזרח התיכון.

שמעון פרס: אם עדיין אין שלום בין ישראל ללבנון – אין זו אשמתה של ישראל.

שמעון פרס: אולי אף אין זו אשמתה של לבנון, השבויה עדיין, שלא בטובתה, בידי ארגונים המקבלים הוראות מבחוץ.

לימור לבנת: אין ביטחון ואין שלום.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, ה"חיזבאללה" קיים בלבנון על אפה ועל חמתה.

שמעון פרס: הכפרים שהוא שולט בהם, ה"חיזבאללה-לנד", אינם אלא במידה רבה מאוד שטח כיבוש אירני בתוככי לבנון.

שמעון פרס: כל עוד לא תשתחרר לבנון מן הכיבוש האירני, היא לא תהיה ריבונית על תחומיה והיא לא תוכל לשקם את עצמה ולחיות בשלום בתוכה ובסביבתה.

שמעון פרס: המהפכה האירנית היא מהפכה עצובה.

שמעון פרס: היא לא קידמה את העם האירני, אלא הסיגה אותו לאחור.

שמעון פרס: היא נכשלה לכל אורך הדרך וזרעה אחריה אלימות וקנאות חשוכה, ייאוש וחוסר תקווה, שביטוים המובהק והאולטימטיבי הוא טרור המתאבדים.

שמעון פרס: ה"חיזבאללה", כמו גם ה"חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי", הם שלוחות של המשטר החומייניסטי הכושל, המייצר ומייצא טרור ורצח, המאיימים על שלום העולם.

שמעון פרס: טהרן של ימינו היא אויבת השלום, משום שמשטר האייטולות, שאין לו שום בשורה ותקווה, זקוק לאויב אמיתי או מדומה כדי להצדיק את עצם קיומו.

שמעון פרס: הוא נלחם בשצף קצף בקדמה, בחירות האנושית, בחופש הביטוי ובשאיפות השלום של בני האדם באזור, כי הוא ירא מהם, כי הם סותרים את עצם מהותו.

שמעון פרס: על כן משדר המשטר האפל הזה איבה ושנאה.

שמעון פרס: הוא חוגג על הדם, מקדש את המוות ומפיץ רוח רעה של אלימות, הסתגרות, דיכוי ואידיאולוגיה של טרור ורצח במסווה דתי כוזב ומזויף.

שמעון פרס: חברי הכנסת, תהליך השלום במזרח התיכון הוא אימת החומייניזם, הוא הסיוט הנורא של כוהני המוות, אשר סילפו אמונה גדולה והפכוה למולך.

שמעון פרס: הוא מדיר שינה מעיניהם.

שמעון פרס: הם רדופים בפחד השלום ועושים מאמצים נואשים לחבל, לבלום ולהסיג אחור את התהליך ואת ההיסטוריה.

שמעון פרס: הם אינם בוחלים בשום אמצעי.

שמעון פרס: הם עוברים על כל הלאווים של האמנות הבין-לאומיות והנורמות של יחסים בין עמים, כדי לזרוע טרור, כדי לנסות ולגדוע כל ניצן של ידידות ושלום.

שמעון פרס: אין להם שום סיכוי.

שמעון פרס: הם לא יוכלו להשיב לאחור את גלגל ההיסטוריה.

שמעון פרס: הם יוסיפו לראות בעיניים כלות איך נוחלת מלחמת המאסף האבודה שלהם נגד השלום תבוסה אחר תבוסה, עד רדתם מעל במת ההיסטוריה, לדיראון עולם.

שמעון פרס: מדינת ישראל איננה אויבת של אירן.

שמעון פרס: המשטר החומייניסטי הוא שהפך את עצמו לאויב של כל מדינה שוחרת שלום, ללא סיבה אמיתית.

שמעון פרס: עד למהפכה החומייניסטית שררו בין ארצותינו יחסי ידידות ושיתוף פעולה, ושגרירות ישראלית שכנה בבירה האירנית.

שמעון פרס: העם היהודי זוכר מימי קדם את חסדו של כורש מלך פרס ואת קריאתו ליהודים לשוב לירושלים: "מי בכם מכל עמו, אדוני אלוהיו עמו – ויעל".

שמעון פרס: אנחנו מאחלים לעם האירני משטר ראוי ואנושי יותר, אשר תחת להילחם בתהליך השלום – ישתלב בו, לטובתם ולרווחתם של אזרחי אירן ולטובת האזור כולו.

שמעון פרס: אדוני הנשיא, אין לי צל של ספק, ששלוחותיו של הטרור הפונדמנטליסטי מבית-מדרשה של טהרן – ה"חיזבאללה", ה"חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי" – לא ירפו מן המאמץ לפגוע בנו ולהפסיק את תהליך השלום.

שמעון פרס: אין לי ספק בכישלונם להשיג את יעדם.

שמעון פרס: אבל קשה להבטיח אפס פיגועים.

שמעון פרס: זרועות הביטחון של ישראל וקהיליית המודיעין שלה יוסיפו להשקיע, הרחק מעין רואים, כל מאמץ כדי לסכל את מזימות החבלה.

שמעון פרס: עלי לציין, כי גם הרשות הפלשתינית עושה בזמן האחרון מאמץ ראוי להערכה, ובהצלחה, לדעת אנשי הביטחון שלנו, כדי לפגוע בתשתית הטרור בתחומי שלטונה, לעצור את מחבלי ה"חמאס" ו"הג'יהאד האסלאמי" ולאתר ולהחרים מצבורי נשק ותחמושת ואמצעי חבלה.

שמעון פרס: ארגונים אלה מהווים איום על השלום ועל הרשות כאחת.

שמעון פרס: לא ערפאת מגן עלינו ולא אנחנו מגינים על ערפאת.

שמעון פרס: ערפאת מגן על הרשות של עצמו, על השלום.

שמעון פרס: הם רוצים להפיל אותו לא פחות מאשר אותנו, ואנחנו נגן על חיינו שלנו.

שמעון פרס: ככל שהרשות תתמיד ותצליח, כן יוכשרו התנאים והאווירה להתקדמות בתהליך השלום בינינו ולהסדר הקבע עם הפלשתינים.

שמעון פרס: המלחמה בטרור והחתירה לשלום הן שני צדיה של אותה מטבע.

שמעון פרס: והא בהא תליא.

שמעון פרס: ככל שיודבר הטרור, כך יקורב השלום.

שמעון פרס: ישראל איננה פטורה מן המאמץ המקביל, הבו-זמני, בעת ובעונה אחת, לקדם את השלום ולהדוף את הטרור.

שמעון פרס: חברי הכנסת, אמרתי כי מבצע "ענבי זעם" לא ייפסק בגלל אובדן הסבלנות, אך אין להבין מכך כי יש לנו עניין להמשיכו שלא לצורך.

שמעון פרס: אנחנו מקדמים בברכה את המאמצים הנעשים עתה כדי להחזיר את הביטחון על כנו ולחדש את תהליך השלום.

שמעון פרס: מסיבות מובנות, לא אוכל ברגע זה לפרט לפני הבית את ההצעות ואת הרעיונות הנדונים בינינו לבין הצדדים, בין ירושלים לבין הבירות הרלוונטיות האחרות.

שמעון פרס: המשא-ומתן הרציני ביותר הוא זה המתנהל באמצעות מזכיר המדינה האמריקני וורן כריסטופר, המדלג בין ירושלים לבין דמשק ואמור לשוב היום לפנות ערב עם תשובותיה של סוריה.

שמעון פרס: אני יכול להבטיח לכנסת, כי הממשלה לא תסתפק בשום פנים ואופן בפחות מן המטרות המוגדרות של "ענבי זעם", ולא נסכים בכל מקרה לחזור אל המצב ששרר ערב המבצע הזה.

שמעון פרס: המבצע הצבאי המוגבל שנקטנו הוא פרי ההכרח להגן על ביטחון חיי אזרחינו בצפון.

שמעון פרס: אך שאיפתנו היתה ונשארה שלום ולא מלחמה, ידידות ולא איבה, שכנות טובה ולא כיבוש.

שמעון פרס: ממשלת ישראל תוסיף לקיים מדיניות נחרצת של שלום ושל ביטחון.

שמעון פרס: לא נוותר על השלום ולא נזנח את הביטחון, כי רק ישראל בטוחה וחזקה תגיע אל יעד השלום.

שמעון פרס: עוצמתו של צה"ל, ציודו במיטב כלי הלחימה, העדיפויות האיכותיות שלנו בשדה הקרב ובמערכות הנשק המודרני, ומעל לכול, רוח לוחמיו ואיכותם המעולה של המפקדים ושל החיילים, הם אשר יהיו ערובה, משענת וגיבוי לכל הסדר שלום.

שמעון פרס: הם הנותנים בידינו מענה לעת הצורך, כפי שהוכח פעם נוספת ב"ענבי זעם".

שמעון פרס: הם גם שייתנו לנו ביטחון לעת שלום.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, מטרת המבצע היא להחזיר ביטחון לצפון הארץ ושלום לאזור כולו.

שבח וייס: אני מאוד מודה לראש הממשלה ושר הביטחון.

שבח וייס: חבר הכנסת יצחק לוי, מייד אתן לך את רשות הדיבור.

שבח וייס: אתה רצית להעיר הערה תוך כדי נאומו של ראש הממשלה, ומובן שלא רציתי להפסיק נאום, בוודאי לא של ראש הממשלה ולא של אף דובר.

שבח וייס: אני מאפשר לך, אם אתה חושב שזה חיוני, להעיר.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: אני מתנצל בפני חבר הכנסת נתניהו.

שבח וייס: מייד נעבור אליך.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, קרה דבר חמור ביותר בתוך כנסת ישראל.

יצחק לוי: חבר כנסת קרא לראש הממשלה: רוצח ילדים.

שבח וייס: מי זה היה?

יצחק לוי: טלב אלסאנע.

יצחק לוי: וכולם שמעו את זה.

יצחק לוי: דבר ראשון, אני רוצה לקבוע, בכל אופן מבחינת עמדתנו, שראש הממשלה חלילה לו מלהיות רוצח ילדים.

יצחק לוי: יש כאן מחלוקת מדינית, יש כאן מבצע וכדומה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, ואתה קורא אותי לסדר.

יצחק לוי: דבר שני – אנשים ישבו בבית-הסוהר על הרבה פחות מזה.

יצחק לוי: הרב אלבה ישב בבית-הסוהר, רבנים נחקרו על הסתה הרבה יותר קלה.

יצחק לוי: אני דורש מהכנסת ומאדוני היושב-ראש לבקש מייד מהיועץ המשפטי להסיר את חסינותו של חבר הכנסת טלב אלסאנע ולהעמידו לדין.

יצחק לוי: אי-אפשר שתהיה כאן איפה ואיפה.

יצחק לוי: מדובר פה בהסתה שלא היתה כדוגמתה.

שבח וייס: שב.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אני מודה לך מאוד.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני רוצה להגיב.

שבח וייס: לדאבון לב, כאשר צועקים אני שומע מעט.

שבח וייס: כאשר יש אווירה של צווחה – מובן שאיני שומע דבר.

שבח וייס: לו שמעתי זאת במו אוזני, בזמן שהם הושמעו, הייתי אומר, מייד, מה שאני אומר עכשיו.

שבח וייס: לגבי עניינים אחרים – אתה מכיר את הפרוצדורות הפרלמנטריות, וכל חבר כנסת, כל אזרח בישראל, יש לו כל הכלים המשפטיים לפעול באמצעותם כנגד מי שהוא חושב שעשה מעשה שלא ייעשה.

שבח וייס: מתוך הנחה שאתה אומר דברים שאכן שמעת, אני לא שמעתי – – –

קריאות: – – –

שבח וייס: אני לא בוחן אותן; אני מבסס על כך את גינויי.

שבח וייס: אני מגנה בכל תוקף את האמירה הזאת, בכל התוקף, כל סוג של גידוף וזיהום שפה בבית הזה ומחוצה לו על-ידי איש ציבור ועל-ידי מי שאיננו איש ציבור; אני מגנה זאת בכל התוקף ובכל החומרה.

שבח וייס: יש לנו ניסיון מר עם השתלחות כזאת בארץ הזאת.

שבח וייס: ואשר ליתר העניינים – כל הדרכים פתוחות בפניך ובפני כל חבר כנסת לפעול בהתאם לחוקי מדינת ישראל.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו – – –

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, תסלח לי – – –

שבח וייס: כן, בבקשה.

עובדיה עלי: – – –

שבח וייס: נטפל בזה מייד.

עובדיה עלי: – – –

שבח וייס: חברים, אני אנקוט את כל הצעדים הנדרשים.

שבח וייס: בשלב זה אני מגנה בגינוי חריף וחד-משמעי, החריף ביותר, ודוחה זאת על הסף, עם כל מה שאמרתי לפני רגע.

שבח וייס: אני מבקש למסור הודעה קצרה לגבי סדרי הדיון.

שבח וייס: ועדת הכנסת קבעה סדרי דיון שאני אפרט אותם – – –

משה פלד: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת פלד, מספיק; מה יש לך עוד להוסיף?

משה פלד: – – –

שבח וייס: אני, כרגע, עובר להמשך סדר-היום, ואל תפריע.

שבח וייס: חברים, מייד אחרי נאומו של חבר הכנסת נתניהו אני אמסור לכם, באופן מדויק, מה היו החלטות ועדת הכנסת לגבי סדרי הדיון.

שבח וייס: הן די מסובכות, אבל אנחנו נבהיר אותן אחר כך.

שבח וייס: בשלב זה, כיוון שהרשימה עוד לא הוכנה כי העניינים מחושבים על-פי דקות וחצאי דקות מול הסיעות המקוריות וכל הסיעות וחצאי הסיעות ורבעי הסיעות אשר נולדו בכנסת הזאת, בשלב הזה אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת בנימין נתניהו לשאת את דברו.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: אני רוצה, בשם הכנסת, להביע תנחומים לחברנו, חבר הכנסת משה קצב.

שבח וייס: אומנם עבר זמן מסוים, אבל אנחנו אבלים יחד אתך.

שבח וייס: מאז לא התכנסנו.

שבח וייס: שלא תדע עוד צער.

בנימין נתניהו: כבוד נשיא המדינה, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעוד שעות מספר נציין את יום הזיכרון לחללי צה"ל.

בנימין נתניהו: עם ישראל כולו יהיה כמשפחה שכולה אחת, המתייחדת עם זכר יקיריה, ששילמו את המחיר היקר מכול, מחיר חייהם, למען חיינו.

בנימין נתניהו: לתחושת הכאב העזה של המשפחות השכולות אין מזור, לצער הכבד המלווה את המשפחות אין נחמה, אולם דווקא ביום הזיכרון חובה עלינו לזכור, שבזכות הנופלים קמה מדינת ישראל, נבנתה והתחזקה.

בנימין נתניהו: חירוף נפשם של חיילינו הוא שהכריע את הכף במערכות הצבאיות, הוא שהקנה לנו את ניצחוננו על אויבינו והוא שהביא את מדינות ערב לשולחן המשא-ומתן לשלום עם ישראל.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, את יום הזיכרון הזה מלווים רעמי התותחים בגבול הצפון.

בנימין נתניהו: לאחר תקופה ארוכה שבה פגעו הטרוריסטים של "חיזבאללה" באזרחינו ובחיילינו בצפון הארץ, החליטה סוף סוף הממשלה לעשות מעשה.

בנימין נתניהו: שורשי המצב הנוכחי נעוצים בהסכמות, בהבנות, בהסכם ההבנות שנעשה בסוף מבצע דין-וחשבון.

בנימין נתניהו: אלה היו הבנות מוזרות וחסרות תועלת, והן אמרו דבר אחד; הן, בעצם, אמרו, שבעוד ה"חיזבאללה" אינו יכול לירות על יישובינו ואנו מנועים לירות על מוקדי ה"חיזבאללה" בתוך יישובי הלבנון, הרי ניתן ל"חיזבאללה", למעשה, אשראי לפעול בתוך לבנון, קרי נגד חיילינו.

בנימין נתניהו: ואכן הם פעלו, כי טיבן של ההבנות, ההבנות, לא הסכם הפרת ההבנות, טיבן של ההבנות היה מתן אשראי להתקפה בלתי חוזרת, שהלכה והפנימה נגד חיילי צה"ל בגבול הלבנון.

בנימין נתניהו: ואכן ההתקפות הללו התחילו בדרכים, בצדי הדרכים, במוצבים, ובחוצפה הולכת וגוברת עד קו הגדר, ממש נגעו בגדר עם מכוניות תופת, עם מערכים גדודיים, עם אמצעים שונים, בהסלמה בלתי רגילה שלא ראינו כמותה שנים.

בנימין נתניהו: ההבנות הללו הביאו קודם כול להתקפה מסלימה על חיילי צה"ל בדרום-לבנון, וזאת היתה רק שאלה של זמן, שלאחר שנגבה המחיר הזה, מחיר של למעלה מ-60 חיילים הרוגים בלבנון מאז מבצע דין-וחשבון, שהדבר הזה גם יעבור את הגדר.

בנימין נתניהו: ואכן, ה"חיזבאללה", שראה את מדיניות ההבנות האלה, עבר את הגדר והתחיל להפגיז את יישובינו, לא לפני ימים ולא לפני שבועות, לפני חודשים רבים.

בנימין נתניהו: וההפגזות הללו גם כן נתקלו במדיניות של הבלגה, של שקט, של ריסון, של ניסיון להיתחם באותן הבנות כביכול.

בנימין נתניהו: אני מוכרח להגיד, שאני לא הבנתי אף פעם מדוע היתה ההבלגה הזאת.

בנימין נתניהו: ייתכן שמישהו סמך על כך, שאסד, בטוב לבו, ירסן את ה"חיזבאללה" – –

רון נחמן: – – –

בנימין נתניהו: – – אולי בקונצפציה של מזרח תיכון שאיננו, כפי שקיווינו שערפאת, שמעתי, ירסן את הטרור, ועדיין אנחנו שומעים זאת היום, אחרי שכרמי גילון, ראש השב"כ, מסביר לנו שהוא איננו פועל והוא איננו מרסן – – –

חגי מירום: אבל אתה הצטרפת אתמול ל"שלום עכשיו" – – –

בנימין נתניהו: – – – ואותם אנשים – – –

חגי מירום: – – –

קריאות: – – –

חיים רמון: – – –

חגי מירום: – – – מוכן לדבר אתו – – – לקבל את תהליך השלום – – –

בנימין נתניהו: – – – ואותם אנשים ממשיכים גם היום – – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – – אותם אנשים ממשיכים גם היום – – –

שבח וייס: חברים, זהו.

קריאות: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום ואדוני השר – – –

קריאות: – – –

שבח וייס: ההערה הושמעה.

חיים רמון: – – –

שבח וייס: אדוני השר, הרי אני לא יכול לקרוא שר לסדר.

חיים רמון: – – –

חגי מירום: – – –

שבח וייס: בסדר; שמענו את ההערה וזהו.

חגי מירום: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום, ההערה נשמעה.

שבח וייס: נא להירגע.

חגי מירום: – – –

שבח וייס: שמענו את ההערה – – –

חגי מירום: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום, הרי אתה לא רוצה שאני אקרא אותך לסדר.

בנימין נתניהו: באותה קונצפציה הממשלה המשיכה וה"חיזבאללה" פירש את ההבלגה הזאת כחולשה.

בנימין נתניהו: התוצאה היתה עוד "קטיושות" – – –

חיים רמון: – – –

שבח וייס: לא, לא – – –

בנימין נתניהו: התוצאה היתה גשם של "קטיושות" על יישובי הצפון – – –

חיים רמון: – – –

שבח וייס: השר רמון, אני מבקש אותך לא לגרום לכך שאני אצטרך לקרוא אותך לסדר.

חיים רמון: – – –

שבח וייס: הבנו את הפרינציפ – – –

קריאות: – – –

שבח וייס: סליחה, רבותי, אם אני אצטרך לקרוא את השר לסדר – אני אקרא אותו לסדר.

חגי מירום: אבל הוא צריך – – –

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום, ההערה נשמעה.

שבח וייס: אני אצטרך לקרוא אותך לסדר.

שבח וייס: הערה אחת, שתיים, מספיק.

שבח וייס: מעבר לזה אני אצטרך לקרוא לסדר.

שבח וייס: אני מבקש מכם לא לגרום לכך שאני אצטרך להוציא שר, למשל.

שבח וייס: בבקשה.

יהושע מצא: כאשר חבר הכנסת טלב אלסאנע – – –

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, אל תפריע עכשיו.

יהושע מצא: אני לא מפריע; השר רמון מפריע.

שבח וייס: הוא מפריע, אתה מוסיף הפרעה, ואני מבקש להירגע ולהמשיך בדיון.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: שנייה, שנייה – – –

אהוד אולמרט: – – –

שבח וייס: אדוני חבר הכנסת אהוד אולמרט, מספיק.

אהוד אולמרט: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת אולמרט, אתה מעוניין שחבר הכנסת נתניהו ימשיך?

אהוד אולמרט: אני רק אומר – – –

שבח וייס: לא; שאלתי אם אתה מעוניין שהוא ימשיך.

שבח וייס: זו שאלה ברורה מאוד.

אהוד אולמרט: – – – ויש להם סיבות טובות – – –

שבח וייס: שאלתי אם אתה מעוניין שהוא ימשיך.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: אני מעוניין ואני חייב לאפשר לו זאת.

שבח וייס: נא להמשיך.

שבח וייס: בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אנחנו מוצאים את עצמנו – – –

שבח וייס: רק רגע.

שבח וייס: רבותי.

שבח וייס: חבר הכנסת אהוד אולמרט, אתה לא מאפשר לחבר הכנסת נתניהו לדבר.

חגי מירום: – – –

שבח וייס: אני מתלונן.

שבח וייס: זהו.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא.

שבח וייס: אנחנו ממשיכים, חברים.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אני מוצא את עצמי במצב מעניין, כששרים בממשלה הופכים לתגרנים מן הספסל השלישי והרביעי.

בנימין נתניהו: לשם אתם רוצים להגיע?

בנימין נתניהו: – נביא אתכם לשם מהר מאוד, אני מבטיח לכם.

בנימין נתניהו: אבל אם אתם שואלים – אנחנו מעולם לא סמכנו ולעולם – –

חיים רמון: – – –

בנימין נתניהו: – – לא נסמוך על ערפאת – –

קריאות: – – –

בנימין נתניהו: – – שיגן עלינו, על אסד שיגן עלינו – – –

שבח וייס: רבותי, זהו.

בנימין נתניהו: כל ההנחות הללו – – –

שבח וייס: פסק זמן להמשך הנאום.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, ההנחות הללו, הן שהביאו למצב הבלתי-נסבל בלבנון.

בנימין נתניהו: הייתי בקריית-שמונה יומיים לפני פתיחת המבצע הנוכחי.

בנימין נתניהו: נכנסתי לבית שפגעה בו "קטיושה", חור גדול בתקרה.

בנימין נתניהו: הקליע פגע ונכנס לחדר שינה.

בנימין נתניהו: ראיתי שהמיטה ספוגה דם של נערה בת 15.

בנימין נתניהו: יצאתי החוצה וראיתי בחוץ ילד קטן, בזמן שהיתה הוראה להיות במקלטים; ילד קטן בן חמש או שש.

בנימין נתניהו: שאלתי אותו: ילד, מדוע אתה לא יושב במקלטים?

בנימין נתניהו: והוא אומר: אני לא יכול יותר, אני לא יכול להיות יותר במקלט.

בנימין נתניהו: וזו היתה התחושה הכללית, של כל תושבי הצפון – הם אינם יכולים לסבול יותר, הם אינם יכולים להיות יותר במקלטים.

עבד-אלוהב דראושה: ראית את גופות הילדים בלבנון?

יהושע מצא: אל תוציא אותו.

שבח וייס: נא להירגע.

בנימין נתניהו: ובסופו של דבר, לאחר קונצפציה שגויה, לאחר הבלגה ארוכה ומיותרת, מאוחר מדי החליטה הממשלה לצאת לפעולה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אנא דאג לשקט באולם.

בנימין נתניהו: זה תפקידך, תמלא אותו.

שבח וייס: אני יודע את תפקידי.

שבח וייס: עם כל הכבוד, אני לא מקבל את ההערה.

שבח וייס: אני עושה את זה לפי מיטב שיפוטי ובהגינות לגבי כל הצדדים.

שבח וייס: נא להמשיך.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לכל אורך מבצע "ענבי זעם" זכתה הממשלה לתמיכה ולעידוד מהליכוד.

בנימין נתניהו: הגם שאנו נמצאים רק כחודש וחצי לפני הבחירות, לא עסקנו בשיקולים פוליטיים והנחנו בצד כל חשבון מפלגתי.

בנימין נתניהו: עשינו הכול כדי לחזק את ההסכמה הלאומית סביב חיילי צה"ל הנלחמים ב"חיזבאללה".

בנימין נתניהו: הנחה אותנו הרצון להבהיר לתושבי הצפון מקריית-שמונה ועד נהרייה ולחיילי צה"ל הפועלים נגד הטרור בלבנון, שהם לא לבד, שכולנו מאוחדים סביב הרצון להבטיח את שלומם וביטחונם.

בנימין נתניהו: עשינו כל שביכולתנו כדי לחזק את חיילי צה"ל במבצע שמטרתו לשים קץ לחוסר הביטחון שבו חיים תושבי הצפון.

בנימין נתניהו: אני מוכרח לומר, שהסבל של תושבי הצפון הוא רב.

בנימין נתניהו: אלפי משפחות נטשו את בתיהן.

בנימין נתניהו: מפעלים נסגרו, בתי-ספר ננעלו.

בנימין נתניהו: אנשים מצאו, שבתיהם, למעלה מ-1,000 בתים, נפגעו בקריית-שמונה.

בנימין נתניהו: כל אחד יעשה מאמץ לדמיין מה פירוש הדבר לארוז את כל חפציו ובתוך 48 שעות לעזוב את ביתו, להיות בבית-הארחה או אצל קרובים בדרום הארץ, מחכים לאפשרות לחזור הביתה.

בנימין נתניהו: אדוני ראש הממשלה, אחת המטרות – – –

עבד-אלוהב דראושה: מה תגיד על מאות אלפי לבנונים שהרסו את הבתים שלהם?

בנימין נתניהו: אחת המטרות הראשוניות שהממשלה צריכה להידרש אליהן מייד היא לעזור ליישובי הצפון.

בנימין נתניהו: לא שמעתי על פעולות קונקרטיות שאתה צריך לנקוט אותן עכשיו, כמו החלה סלקטיבית של חוק עיירות הפיתוח על יישובי הצפון.

בנימין נתניהו: אי-אפשר שנוסף על המחיר הביטחוני ישלמו גם מחיר כלכלי וחברתי.

בנימין נתניהו: יש שורה של צעדים, שורה של סמכויות שיש לתת לראשי הערים והמועצות בגבול הצפון, על מנת שיוכלו לאפשר גם במצב הנוכחי חיים נורמליים, או כמעט נורמליים, או לפחות סבירים לאזרחי הצפון.

בנימין נתניהו: הסבל הזה, הקורבן הזה, מלווה בדבר אחד שמעורר אצלי גאוה והערכה.

בנימין נתניהו: לא שמעתי איש במקלטים, לא שמעתי איש מאנשי קריית-שמונה, גם אלה שפגשתי בתל-אביב, לא שמעתי איש מהם אומר: הפסיקו את המבצע למעננו.

בנימין נתניהו: כולם אומרים, כמו כלל אזרחי ישראל, או רוב אזרחי ישראל: המשיכו, המשיכו כדי להביא את התוצאה המיוחלת; המשיכו כדי להביא ביטחון, שלום ורגיעה לתושבי גבול הצפון.

בנימין נתניהו: למעשה לא היתה שום פעולה צבאית בתולדות ישראל בזמן האחרון, בשנים האחרונות, שבה הממשלה זכתה לתמיכה כל כך רבה, כל כך מקיפה כמו המבצע הזה של "ענבי זעם", בתקווה אכן שישוב השקט לגבול הצפון, שקט שונה מההפוגות הטקטיות הזמניות שהיו נחלתנו לפני המבצע.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אסור שהתקווה הזאת תתבדה.

בנימין נתניהו: אסור שתושבי הצפון יחזרו לחיי הפחד כמו בימים שקדמו למבצע.

בנימין נתניהו: אסור שכוחם של הטרוריסטים של ה"חיזבאללה" לפגוע ביישובי הצפון ייוותר כשהיה.

בנימין נתניהו: אסור שילדי קריית-שמונה ונהרייה ימשיכו לחיות בחוסר ביטחון.

בנימין נתניהו: אסור שהם יהיו כבני ערובה לטרוריסטים אשר בכל עת שיחפצו יוכלו לשוב ולשגר "קטיושות".

בנימין נתניהו: אסור שמבצע "ענבי זעם" ייכשל לאחר כל הסבל והדם, והדם של חפים מפשע שנשפך.

בנימין נתניהו: אסור שנחזור למצב של חוסר הביטחון בצפון שבו היינו לפני פתיחת המבצע.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אסור לחזור להסכם ההבנות.

בנימין נתניהו: ואם נחזור להסכם ההבנות, נחזור לחוסר הביטחון, להתקפה על חיילי צה"ל, להתקפה על יישובי הצפון.

בנימין נתניהו: יתירה מזו, על הממשלה לקיים את מה שהיא עצמה הבטיחה באמצעות שריה הבכירים, שהמבצע יביא לכללי משחק חדשים בלבנון ולחופש פעולה מורחב לצה"ל.

סאלח סלים: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת סאלח סלים, אנא.

שאול יהלום: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת יהלום.

שבח וייס: חבר הכנסת רן כהן.

שבח וייס: חבר הכנסת יהלום, אל תפריע.

שבח וייס: חבר הכנסת סאלח סלים.

סאלח סלים: – – –

שאול יהלום: אמרתי להם – – –

שבח וייס: אל תגיד, זה מפריע.

שבח וייס: הוא אומר, אתה אומר, הוא עונה ואתה עונה.

שבח וייס: מספיק.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת יצחק לוי.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, על הממשלה לקיים את מה שהיא עצמה הבטיחה.

משה פלד: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת פלד.

בנימין נתניהו: אולם ממשלת ישראל איננה יכולה להסתפק במערכה צבאית.

בנימין נתניהו: חובתה של הממשלה להפעיל לחץ כבד על הסורים, שהם השליטים האמיתיים בלבנון, לשים קץ לפעילות ה"חיזבאללה" משטחם.

משה פלד: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת פלד, אתה מפריע לחבר הכנסת נתניהו כל הזמן.

משה פלד: הם אומרים דברים חמורים.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אסור לחזור למצב שהיה בתחילת המבצע.

בנימין נתניהו: אסור לחזור להסכם ההבנות.

בנימין נתניהו: אסור לחזור למצב, שההרתעה של מדינת ישראל תיפגע.

בנימין נתניהו: אסור שאירן וסוריה ומחבלי ה"חיזבאללה" שפועלים בשליחותן ידעו שממשלת ישראל הפסיקה מבצע צבאי נרחב, שהיא הפסיקה אותו טרם הושגו המטרות והביאה למצב שהם יודעים שהם יכולים לחדש את התקפותיהם בכל עת שיחפצו.

בנימין נתניהו: אני יודע שקרתה פה טעות טרגית.

בנימין נתניהו: אף אחד מאתנו איננו חסין מפני הטרגדיה הזאת.

בנימין נתניהו: וכשאני רואה את התמונות הללו מלבנון, חברי הכנסת, אני אומר זאת לכל חברי הכנסת, הלב שלי נקרע כאילו זה ילד יהודי.

בנימין נתניהו: אין הבדל כאשר ילדים נפגעים אם הם יהודים, מוסלמים או נוצרים.

בנימין נתניהו: כולנו שותפים, אני בטוח, לאותה חרדה.

בנימין נתניהו: אבל זהו כלל שקורה במלחמות הצודקות ביותר.

בנימין נתניהו: ב-1944 הפציצו בעלות הברית את מטה הגסטפו בקופנהאגן והם החטיאו, והטייסים פגעו בשגגה בבית-חולים של נזירות.

בנימין נתניהו: 66 ילדים מתו.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: תן לחבר הכנסת נתניהו לומר את המשפט הזה.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

בנימין נתניהו: זה חוזר בכל מלחמה.

בנימין נתניהו: זה קרה גם במלחמת המפרץ, כאשר המפציצים האמריקניים גם כן טעו.

בנימין נתניהו: זה קרה גם במלחמות ישראל.

בנימין נתניהו: זה קורה גם הפעם.

בנימין נתניהו: זה קורה לא בכוונה אלא חרף כל הכוונות הטובות.

עבד-אלוהב דראושה: זה היה ירי מכוון אל אזרחים.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

בנימין נתניהו: לא הפסיקו את מלחמת העולם השנייה.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, תודיע לי אם אתה רוצה.

שבח וייס: אני אקרא לך פעם שנייה ושלישית בבת אחת או לסירוגין.

שבח וייס: הרי אני לא רוצה להוציא אתכם.

שבח וייס: אחר כך לא תוכלו לדבר בדיון, וזה לא בסדר.

שבח וייס: אני רוצה לאפשר לכם לדבר.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: הרי אני לא עושה את זה.

שבח וייס: במקום לקרוא אותך לסדר מייד, אני מגלה סבלנות בלתי רגילה.

שבח וייס: יש גבול.

שבח וייס: קראתי אותך לסדר פעם אחת.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אף לא אחת ממלחמות המגן הצודקות שבהן קרו טרגדיות מהסוג הזה הופסקה כתוצאה מהטרגדיה או כתוצאה מהלחץ שליווה את הטרגדיה.

בנימין נתניהו: אמרתי שהממשלה נהנית מגיבוי חסר תקדים.

בנימין נתניהו: אני יודע, יש לחץ משורות אנשי אש"ף או תומכי אש"ף, ואתם רגילים ללחץ הזה, כי אתם משתפים אתם פעולה.

בנימין נתניהו: אבל בפעם הזאת תעמדו בלחץ.

בנימין נתניהו: אתם נהנים מתמיכה רחבה של ספסלי האופוזיציה.

בנימין נתניהו: אני רוצה לדמיין מה היה קורה אילו היתה עכשיו ממשלת ליכוד.

בנימין נתניהו: אנחנו יודעים מה אתם הייתם עושים.

בנימין נתניהו: אנחנו יודעים מה אתם עשיתם.

בנימין נתניהו: אנחנו יודעים איך מילאתם את הכיכרות, איך דרשתם ועדות חקירה, איך דרשתם את פיטוריו של שר הביטחון, איך קראתם לאנשים ששילמו, שנתנו במהלך כל חייהם למען ביטחון ישראל וחירפו את נפשם בשדות הקרב.

בנימין נתניהו: קראתם להם פושעי מלחמה, רוצחי ילדים.

בנימין נתניהו: כל הדברים הללו עשיתם לאנשים שהיו באמת גיבורי עם ישראל ודאגו לביטחון ישראל.

בנימין נתניהו: ובכן, אנחנו איננו מתנהגים כך.

בנימין נתניהו: אנחנו נותנים לכם את הגיבוי.

בנימין נתניהו: אין לכם הצדקה לא לפעול, משום שאתם יש לכם תמיכה מבית, יש לכם חזית אחת.

רן כהן: – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת רן כהן, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

רן כהן: אנחנו לא נותנים גיבוי – – –

בנימין נתניהו: חבר הכנסת רן כהן, עכשיו אין לך אפילו הבושה לשתוק.

עובדיה עלי: חבר הכנסת רן כהן, קראתי אותך לסדר בפעם הראשונה.

רן כהן: – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת רן כהן, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

רן כהן: – – –

בנימין נתניהו: תתבייש לך.

בנימין נתניהו: תתבייש לך.

רן כהן: אתם לא נותנים גיבוי לשלום.

עובדיה עלי: חבר הכנסת רן כהן, קראתי אותך פעם שנייה לסדר.

בנימין נתניהו: למה אינך מפגין ברחובות, רן כהן?

בנימין נתניהו: מה השקט שקפץ עליך?

בנימין נתניהו: צבוע שכמותך.

בנימין נתניהו: עלוב נפש שכמוך.

בנימין נתניהו: צבוע, צבוע.

בנימין נתניהו: אנחנו התנהגנו באחריות, אנחנו מתנהגים – – –

רן כהן: אתה טינופת.

רן כהן: אתה טינופת, ולא תקרא לי צבוע.

רן כהן: אתה לא תעז – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת רן כהן, אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

עובדיה עלי: קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

עובדיה עלי: נא להוציא אותו מהאולם.

עובדיה עלי: נא להרחיק אותו מהאולם.

רן כהן: אתה לא תעז להגיד לי את זה.

בנימין נתניהו: מה השקט?

עובדיה עלי: רק רגע.

עובדיה עלי: שיצא קודם מהאולם.

עובדיה עלי: קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

עובדיה עלי: נא לעזוב.

רן כהן: – – –

עובדיה עלי: קראתי אותך לסדר פעם שלישית.

עובדיה עלי: נא לעזוב.

דוד צוקר: – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת דדי צוקר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

נעמי חזן: – – –

עובדיה עלי: חברת הכנסת נעמי חזן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת רן כהן, נא לצאת החוצה.

עובדיה עלי: ההתבטאויות שלך הן פשוט חצופות.

עובדיה עלי: נא לצאת החוצה.

ענת מאור: – – –

דוד צוקר: – – –

רן כהן: – – –

עובדיה עלי: נא לצאת החוצה, ואל תתווכח אתי.

עובדיה עלי: רבותי, אני לא ארשה כאן הפרעות בנאום.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, הממשלה נהנית עכשיו מתמיכה חסרת תקדים מבית.

בנימין נתניהו: היא יכולה לפעול.

בנימין נתניהו: אני גם יודע שיש עליה לחץ בין-לאומי.

בנימין נתניהו: אנחנו מכירים את הלחץ הזה.

בנימין נתניהו: הממשלה התפארה בכך שיש לה תמיכה בין-לאומית חסרת תקדים.

בנימין נתניהו: החוכמה במדינאות היא לא לגייס תמיכה על-ידי זה שנותנים נכסים מארצנו, מחלקים את הנכסים ומקבלים טפיחות על השכם מהעולם הערבי, מהאירופים, מארצות-הברית.

בנימין נתניהו: זאת לא החוכמה.

בנימין נתניהו: החוכמה היא לעמוד בשלב מסוים, כשצריך לעמוד.

בנימין נתניהו: וכל ממשלה מגיעה לאותו רגע שגם היא חייבת לעמוד.

בנימין נתניהו: אפילו הממשלה הוותרנית, הפייסנית, החלשה ביותר, מגיעה לרגע האמת, שבו היא חייבת לעמוד מול הלחץ הבין-לאומי.

בנימין נתניהו: והנה פה, כשיש לה תמיכה מבית, ואתם נמצאים עכשיו תחת לחץ בין-לאומי, ואנחנו נותנים לכם את התמיכה, אנחנו כבר רואים סימנים של התרופפות.

בנימין נתניהו: אנחנו ידענו לעמוד מול הלחצים הללו, כולנו.

בנימין נתניהו: גם היו קשים הרבה יותר.

בנימין נתניהו: והם היו גם מבית.

בנימין נתניהו: ואנחנו עמדנו בהם והשלמנו את היעדים שהיינו צריכים להשלים.

בנימין נתניהו: ואילו עתה יש סימנים, והם מדאיגים אותי, שהממשלה תתרופף תחת הלחץ הבין-לאומי, שהממשלה תפסיק את המבצע הזה טרם השגת יעדיו.

בנימין נתניהו: ואם המבצע ייכשל – –

עבד-אלוהב דראושה: זה מה שאתה מחפש, עוד הרג?

בנימין נתניהו: – – הוא יביא להרבה פחות ממה שהיה לנו בהתחלה.

בנימין נתניהו: הוא יביא למצב שלמעשה קבענו עיקרון שאין אפשרות להביא ביטחון בגבול הצפון.

בנימין נתניהו: אדוני ראש הממשלה, אם ממשלתך תדע לנקוט את הצעדים הצבאיים והמדיניים המתחייבים כדי להביא שלום בטוח לתושבי הצפון, אנו נתמוך בה ללא כל שיקולים פוליטיים ומפלגתיים.

בנימין נתניהו: חובתה של הממשלה להחזיר את הביטחון, ועליה לדעת, שאם תפעל להשגת מטרה זו, היא תזכה לתמיכתנו.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, המאבק בטרור צריך להתנהל בהתמדה, תוך גילוי תעוזה ויוזמה.

בנימין נתניהו: זה מאבק שאסור להפגין בו חולשה או מורך לב מדיני וצבאי.

בנימין נתניהו: ודווקא על רקע היותנו ערב בחירות והכרעה דמוקרטית, על הטרוריסטים של ה"חיזבאללה", שולחיהם באירן ופטרוניהם ומגיניהם בדמשק לדעת, שאם תקום ממשלה בראשותנו היא תילחם בהם עד חורמה וללא פשרות.

בנימין נתניהו: על אירן, העומדת מאחורי משגרי ה"קטיושות", וגם על סוריה, הנותנת להם חסות, לדעת, כי הממשלה בראשות הליכוד תדאג לכך שלטרוריסטים יהיו ימים רעים, רעים ביותר, ואילו לתומכי השלום בקרב שכנינו יהיו ימים טובים יותר.

בנימין נתניהו: לתושבי מדינת ישראל – אנו נפעל למען חיים בטוחים יותר לאזרחי ישראל בצפון ובכל מקום ברחבי הארץ.

בנימין נתניהו: רבותי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, ממשלה בראשותנו תפעל לכך – – –

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, איך חבר הכנסת רן כהן נכנס לאולם?

עובדיה עלי: חברי הכנסת, אני מבקש להפסיק.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אין זה רגע קל, ועל כולנו לתת את התמיכה כדי להשלים את יעדי המבצע.

בנימין נתניהו: אם יושלמו יעדי המבצע, ירווח לכולנו.

בנימין נתניהו: אם ייכשל המבצע, הכישלון יהיה על כולנו.

בנימין נתניהו: הוא יהיה באחריות הממשלה, אבל בתוצאותיו נישא כולנו.

בנימין נתניהו: והכישלון או ההצלחה ייבחנו ביחס להסדרי הביטחון שיושגו או לא יושגו בגבול הצפון.

בנימין נתניהו: אני יכול להבטיח דבר אחד – ממשלה בראשותנו תפעל לכך, שבעוד שנה מהיום, מערב יום העצמאות ה-49, נתקדם בעשיית שלום בטוח לכל אזרחינו, בארץ בכלל ובגבול הצפון בפרט.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת נתניהו.

עובדיה עלי: אנחנו מתחילים בדיון.

עובדיה עלי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת שלמה בוחבוט.

עובדיה עלי: שש דקות.

עובדיה עלי: לאחר מכן – נציג הליכוד.

עובדיה עלי: נא להודיע לי מי הדובר הבא של הליכוד.

עובדיה עלי: חבר הכנסת בוחבוט, בבקשה.

מיכאל איתן: חבר הליכוד יסיים את הדיון.

מיכאל איתן: דובר הליכוד יהיה בסוף.

עובדיה עלי: סלח לי, זאת הרשימה שקיבלתי, כך אני פועל.

עובדיה עלי: חבר הכנסת בוחבוט, אתה מוותר על תורך?

שלמה בוחבוט: – – –

עובדיה עלי: עד שחבר הכנסת בוחבוט יגיע אני מבקש לשלוח מכאן איחולי החלמה מהירה לכל הפצועים מגבול הצפון, מקריית-שמונה, ובמיוחד לחנה חימי שנפצעה קשה.

עובדיה עלי: ונאחל לכולם רפואה שלמה והחלמה מהירה.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – אתה כעוס, אדוני היושב-ראש.

עובדיה עלי: לא כעוס.

עובדיה עלי: קראתי לך ולא הגעת.

שלמה בוחבוט: אבל לא שמעתי.

שלמה בוחבוט: אני צריך להיות כעוס, אני בלחץ, לא אתה, אדוני היושב-ראש.

עובדיה עלי: אני לא מבין את ההערה שלך, אבל לא חשוב.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאומר את דברי אני רוצה לפנות לחברי הכנסת דראושה ותמר גוז'נסקי שהתפרצו כאן ולשאול אתכם שאלה: אתם חברי כנסת, איפה הייתם, מדוע לא ביקרתם בקו הצפוני כאשר יהודים וערבים ישבו במקלטים?

שלמה בוחבוט: אני ראש עיריית מעלות-תרשיחא, ראיתי איך מעיליא הותקפה ואיך פסוטה הותקפה.

שלמה בוחבוט: מדוע לא יצאתם בקריאה, שהילדים שלהם יבואו להתאכסן בנצרת ובכל המקומות במגזר הערבי?

שלמה בוחבוט: אתם רק כועסים, צועקים וזועקים.

שלמה בוחבוט: הייתי מבין ללבכם אם הייתם יוצאים ומצטרפים לגינוי נגד אותו "חיזבאללה" הרוצח שפוגע זה שנים רבות בקו הצפוני.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, ציפיתי שהיום יהיה דיון עם אחדות מקיר לקיר, כי ברגעים אלה התושבים בקו העימות עוד יושבים במקלטים.

שלמה בוחבוט: בטוחני שברדיו ובטלוויזיה ציפו מאתנו שנשדר להם אחדות.

שלמה בוחבוט: יש זמן.

שלמה בוחבוט: אני מקווה, שבעוד כמה ימים יהיה שקט יותר ויהיה אפשר להתמקח ולהתווכח במערכת הבחירות, אבל ברגעים אלה צריכה להיות אחדות לאומית מקיר לקיר.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, "חיזבאללה" יורה זה שנים מספר על הקו הצפוני ופוגע ללא הבחנה באנשים, בטף, בזקן.

שלמה בוחבוט: כל אחד מאתנו מצפה, שכאשר הוא גר במקום כמו נהרייה, מעלות, קריית-שמונה, פסוטה, מעיליא, מעלה-יוסף, מרום-הגליל והגליל-התחתון, עם ישראל יתאחד ויבוא אליו.

שלמה בוחבוט: כאן גילינו דבר נפלא: ראשי ערים, ללא הבדל של השקפה פוליטית, הגיעו אלינו, ועד לרגע זה שוהה חלק מהילדים שלנו בעמק בית-שאן, בקיבוצים, במושבים, בערים ובכל מקום בארץ.

שלמה בוחבוט: ראשי ערים התקשרו אלינו וביקשו: תשלחו את ילדיכם.

שלמה בוחבוט: דבר אחד – אני לא אומר זאת פוליטית, אני מעריך כל אדם שהוא מועמד לראשות הממשלה – מדוע ביבי נתניהו ואנשיו, חברי וידידי שאול עמור, לא ביקרו במעלות?

שלמה בוחבוט: מדוע לא ביקרו במרום-הגליל?

שלמה בוחבוט: מדוע ההפרדה הפוליטית הזאת?

שלמה בוחבוט: אני כועס ומוחה על כך.

שלמה בוחבוט: אם יהיה מהפך, אני לא רוצה שנחזור לתקופה שבה מי שאיננו איש ליכוד יימחק ולא יקבל תקציבי פיתוח.

שלמה בוחבוט: דווקא במערכה שבה כולנו נמצאים במקלטים – אולי התקשורת דיברה פחות על מעלות ועל יישובי ההר – חוץ מחבר הכנסת גנדי שהוא איש הימין – –

רון נחמן: זאבי.

שלמה בוחבוט: – – חבר הכנסת זאבי, שום חבר כנסת לא הגיע למעלות.

שלמה בוחבוט: האם זאת לא בושה וחרפה?

שלמה בוחבוט: אתם שואלים, איפה היתה ממשלת ישראל.

שלמה בוחבוט: אנחנו, ראשי קו העימות, יצאנו בקריאה וביקשנו מהממשלה לעשות הכול על מנת להביא את השקט.

שלמה בוחבוט: היה משא-ומתן, לאחר מכן יצאו בהתקפה.

שלמה בוחבוט: בשם חברי כל פורום קו העימות, ללא הבדל בין ליכוד, עבודה ומפד"ל, אנחנו קוראים לממשלה: לא להתכופף, לא לקבל תכתיבים.

שלמה בוחבוט: אנחנו רוצים שתגיעו להסכם אמיתי, הסכם שיביא שקט לגליל.

שלמה בוחבוט: לא הייתי מוכן לחזור אל המקלטים.

שלמה בוחבוט: נכון, אנחנו מצווים על כך כאשר ילד קטן בחוץ, אבל כל הילדים היו בחוץ, חלק מהילדים לא הצלחנו להכניס למקלטים, כי זו משימה בלתי אפשרית.

שלמה בוחבוט: כמה זמן אפשר להחזיק אנשים בתוך מקלטים, אדוני היושב-ראש?

עובדיה עלי: חבר הכנסת בוחבוט, אתה אמרת שלא הייתי בביקור בצפון?

שלמה בוחבוט: לא אצלי.

עובדיה עלי: לא אצלך, אבל הייתי בצפון.

שלמה בוחבוט: אני איש מפלגת העבודה, אני פסול, אדוני היושב-ראש.

עובדיה עלי: סלח לי, עם כל הכבוד.

שלמה בוחבוט: עם כל הכבוד לך, אדוני היושב-ראש, מדוע לא ביקרת אותי?

עובדיה עלי: ביקרתי במקומות אחרים.

שלמה בוחבוט: אותי לא ביקרת, אדוני היושב-ראש, אני מצטער.

שלמה בוחבוט: אני מצפה.

שלמה בוחבוט: במעלות ובתרשיחא יש גם אנשי ליכוד, הצביעו אנשי ליכוד, אני לא חושב שאתם צריכים להחרים אותנו.

שלמה בוחבוט: מדוע האפליה הזאת?

שלמה בוחבוט: שם יש יותר תקשורת?

שלמה בוחבוט: שם אפשר להצטלם יותר?

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, אף שאולי לא הייתי צריך להגיד את הדברים האלה – – – אני כבר מסיים, כאיש פורום אני מבקש שתיתן לי לדבר עוד חמש-שש דקות.

עובדיה עלי: סליחה, הסגנון הזה לא מוצא חן בעיני, תבקש יפה.

שלמה בוחבוט: תוציא אותי, תוריד אותי – – –

עובדיה עלי: אתן לך עוד שתי דקות, אבל לא מתחייב לדבר בצורה כזאת.

עובדיה עלי: אתן לך עוד שתי דקות לדבר.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, אני יודע שאני אומר מלים שאולי לא נעימות לאוזניך – – –

עובדיה עלי: בסדר, תדבר עוד שתי דקות.

שלמה בוחבוט: בסדר, תן לי עוד שתי דקות, אתה גם יכול להוריד אותי.

עובדיה עלי: אני לא מוריד אותך, אני נותן לך עוד שתי דקות.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, שאלתי על דבר שכואב לי.

שלמה בוחבוט: אנשי קו העימות עדיין נמצאים במקלטים.

שלמה בוחבוט: אני מציע לביבי נתניהו שייקח את כל סיעת הליכוד וילך לבקר במעלות ובכל מקום.

עובדיה עלי: שמעון פרס לקח את כל מפלגת העבודה לבקר בקו העימות?

עובדיה עלי: למה אתה לא מציע את זה לראש הממשלה?

עובדיה עלי: איזה מין דיבורים אלה?

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, אני לא זוכר ממשלה שעשתה מה שהממשלה הזאת עשתה.

שלמה בוחבוט: במשרד ראש הממשלה הקימו צוות ששלח אלפי אנשים למרכז הארץ, קיבלנו תקציבים, הזרמות של כסף, יום-יום ראש הממשלה היה במקום אחר.

שלמה בוחבוט: אני לא רציתי להגיד את הדברים האלה.

שלמה בוחבוט: אני לא צריך שכל הסיעה תגיע אלי, אבל אני רוצה שבתקופה קשה אנשים יתייצבו אתנו יחד.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את הקריאה של כל חברי הכנסת ושל יושב-ראש הליכוד שדיבר כאן.

שלמה בוחבוט: זו התקופה שבה צריך לחזק את קו העימות.

שלמה בוחבוט: אנחנו לא בוכים ולא אומרים שתשלחו לנו עוד איזה שי.

שלמה בוחבוט: כפי שממשלת ישראל הקימה ועדת שרים לקו העימות, היא צריכה מהר לאשר את המסמך.

שלמה בוחבוט: אני מקווה, שעד סוף החודש יאשרו את המסמך.

שלמה בוחבוט: מה חשוב?

שלמה בוחבוט: ברגע שתהיה הפסקת אש צריך לחזק את התיירות, את התשתיות, את הכבישים.

שלמה בוחבוט: התשובה החשובה ביותר ורצינית ביותר ל"חיזבאללה" וללבנון היא לחזק ולבנות את האזורים האלה ולהביא הרבה מתיישבים.

שלמה בוחבוט: באותה הזדמנות אני רוצה לדבר על המגזר הערבי.

שלמה בוחבוט: צריך לחזק את הכפרים, את פסוטה, את מעיליא, את חורפיש, לבנות שם מקלטים.

דוד צוקר: – – –

שלמה בוחבוט: חבר הכנסת צוקר, איפה היית שנים רבות?

שלמה בוחבוט: מה פתאום אתה מתעורר עכשיו?

רון נחמן: הוא באקרית.

שלמה בוחבוט: כבר שנים אני מדבר על כך, מה פתאום אתה אומר רק שיעשו?

שלמה בוחבוט: מדוע לא דיברת על זה ארבע שנים?

דוד צוקר: זה בסדר שאתה תוקף גם אותי, אבל – – –

שלמה בוחבוט: לא תקפתי אותך.

דוד צוקר: רבע שעה אתה מדבר רק על מי ביקר אצלך ומי לא ביקר אצלך, זה נושא הדיון: מי ביקר אצל חבר הכנסת בוחבוט ומי לא.

שלמה בוחבוט: סליחה, חבר הכנסת דדי צוקר, אמרתי מי ביקר ומי לא ביקר בהמשך לדברים שהוא אמר, אם כן היה צריך לצאת או לא היה צריך לצאת.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, מה שצריך לעשות היום – צריכה לצאת מכאן קריאה: לא להפסיק את המבצע עד שיהיה שקט – לא ל-40 שנה, אבל לפחות ל-40 חודש.

שלמה בוחבוט: מקובל עלי שלא צריך להגיע להסכמים עם ה"חיזבאללה", אלא צריך להגיע להסכמים עם ממשלת לבנון שצריכה לדעת, כי אם בקריית-שמונה ובמעלות לא יהיה שקט, גם אצלם לא יהיה שקט.

שלמה בוחבוט: תודה רבה.

שאול עמור: חבר הכנסת בוחבוט, הייתי במעלות.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת בוחבוט.

עובדיה עלי: לפנים משורת הדין אאפשר לחבר הכנסת רן כהן לדבר.

עובדיה עלי: אני רוצה להעיר לחבר הכנסת רן כהן, שהמלה "טינופת" היא לא בדיוק פרלמנטרית.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, הערב יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

רן כהן: אנחנו שותפים עם כל משפחת השכול ביגון ועם כל העם באבל הנורא על הקורבנות.

רן כהן: באמת חבל שהדיון הזה לא מתקיים באווירה שבה הוא צריך להתקיים עם כל רצינותו ועם כל המחלוקות שהיו כאן.

רן כהן: כבר בראשית הדיון אני רוצה לומר, שחובה על כל ממשלה, בוודאי על הממשלה הזאת, להגן על-פי האינסטינקט הראשון של הקיום על חיי אזרחיה, במקרה שלנו על חיי אזרחי ישראל בגבול הצפון.

רן כהן: הכלל הזה הוא שמכתיב את העדר הברירה שעמד בפני הממשלה ואת ההחלטה לתקוף את ה"חיזבאללה".

רן כהן: זכותנו וחובתנו היתה, והינה, לתקוף את משלחי ה"קטיושות" לעבר אזרחים בקריית-שמונה, במעלות, בנהרייה ובכל יישובי הצפון.

רן כהן: על הכלל הזה לא יכול להיות ערעור.

רן כהן: אין שום בסיס לא לשלום, לא לשקט ולא לרגיעה, כשמשלחי "קטיושות" לעבר אזרחים יעשו כאשר יחפצו בלי שצה"ל יפגע בחזרה בהם ובמקורות האש שלהם.

רן כהן: לכן, מבחינה זו הלחימה ב"חיזבאללה" היא הכרח בל יגונה וככזו תישאר.

רן כהן: אני רוצה להדגיש, שהיתה כאן חשיבות עצומה בקביעת כללי הלחימה, לפחות לגבי שני כללים: האחד, שלא להכניס כוחות קרקע לאדמת לבנון.

רן כהן: אדמת לבנון היא הביצה הגדולה ביותר במזרח התיכון ומהטובעניות ביותר בעולם.

רן כהן: לכן הכנסת צה"ל ללבנון היתה רק מחריפה את המצב, וטוב עשתה הממשלה שנמנעה מהכנסת כוחות לדרום-לבנון.

רן כהן: אני מצטער צער רב, ואמרתי את הדברים האלה בוועדת החוץ והביטחון של הכנסת:

רן כהן: אני חושב שלא היה נכון לגרש 400,000–300,000 אזרחים מ-125 כפרים בדרום-לבנון.

רן כהן: נכון שהם יצרו מציאות שבה תושבי ישראל עזבו את יישוביהם, אבל הדברים לא היו חייבים להיות מקבילים.

רן כהן: לא היה צריך להגיע למצב שבו 400,000–300,000 אנשים יהפכו לחומר בידי ה"חיזבאללה", והפגיעה בהם והפיכתם לפליטים יסכנו את המבצע הזה.

רן כהן: חובה היתה לפגוע ב"חיזבאללה" וב"חיזבאללה" בלבד, ולהבדיל בינו לבין האזרחים.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, האסון הקטלני שהיה בכפר-כנא מחריד וקורע לב, גם למי שיודע שבצד השני יש אויבים מסוכנים.

רן כהן: אבל שם מדובר באזרחים, בבני אדם: בנשים, בגברים ובילדים.

רן כהן: אני אומר זאת בידיעה, שאם מספר קורבנות כזה היה בצד שלנו, מן הצד השני היו רוקדים על הגגות.

רן כהן: למרות הכול, זה בדיוק ההבדל בינינו לבינם, שאנחנו בני אדם, שאנחנו אנושיים ואיננו נלחמים כדי שיהיה מרחץ דמים בצד השני.

רן כהן: מה עוד שהאסון הזה עומד בסתירה מוחלטת למטרות המבצע, ובמידה רבה גם פגע בהן.

רן כהן: לכן, חיוני וחשוב שתהיה חקירה ממצה לגבי הנסיבות שהולידו את האסון הנורא והמחריד הזה ולגבי השלכותיו, גם אם נצטרך להסיק את כל המסקנות בעקבות החקירה הזאת.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, המוצא היחיד עכשיו – וזה מה שחשוב – הוא להגיע להפסקת אש מיידית בדרום-לבנון; זה המוצא – העברת הפתרון לשולחן הדיונים, למשא-ומתן ולהתגוששות המדינית.

רן כהן: אין שום סיבה שבעולם להמשיך את האש במצב החמור הקיים.

רן כהן: חייב להיות רק תנאי אחד להפסקת האש הזאת: הפסקת אש הדדית, גם מן הצד השני.

רן כהן: לא נוכל כמובן להחזיק מעמד מול המשך האש מן הצד השני ולשבת בחיבוק ידיים.

רן כהן: זה יחייב תגובה.

רן כהן: הפסקת אש מיידית על בסיס הדדיות היא אינטרס ישראלי כדי לצאת מן המבוך שאליו נקלענו.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, דבר זה גם ייצור את התנאים לחזרה של תושבי קריית-שמונה והיישובים בצפון לחיים בביטחון ולחיים נורמליים.

רן כהן: זה מה שיחזיר את תושבי דרום-לבנון לכפריהם.

רן כהן: זה יהיה גם הבסיס להסדרי שלום שאליהם יהיה אפשר לחתור מייד לאחר מכן בדרום-לבנון.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, מאחר שישראל הבהירה, ולא פעם אחת, שאין לנו טענה אף לסנטימטר אחד מאדמת לבנון, אני סבור שאין כל סיבה שלא לחתור להסכם, אפילו יהיה זה הסכם ביניים, הסכם ליציאה מדורגת של צה"ל מדרום-לבנון, בתנאי שצבא לבנון, בחיפוי הצבא הסורי ובידיעתו, יתפרס עד הגבול הבין-לאומי.

רן כהן: יציאה מדורגת משם היא בהחלט הפתרון שצריך לחתור אליו, במסגרת הסדר שיביא גם לשלום בין ישראל לבין לבנון וסוריה.

רן כהן: ברשותך, אדוני, אני רוצה להעיר הערה אחת, לאחר התקרית שהיתה כאן:

רן כהן: כל מה שקראתי לעבר חבר הכנסת ביבי נתניהו, יושב-ראש הליכוד, הוא עניין אחד.

רן כהן: אני אומר זאת לאחר שבוע של טרטורים, שבו יושב-ראש הליכוד כל הזמן קורא לעברנו: אתם לא תמכתם בנו כאשר היתה מלחמה.

רן כהן: ראשית, סיעת העבודה תמכה בליכוד במלחמת לבנון.

רן כהן: שנית, זה בדיוק ההבדל: הימין תומך בכל מלחמה, הוא לא תומך בכל שלום.

רן כהן: אנחנו תומכים בכל שלום, חובתנו לא לתמוך אוטומטית בכל מלחמה.

רן כהן: זה ההבדל.

רן כהן: על הקריאה הזאת, שהוא יגדף אותי ויקרא לי במלים מגונות?

רן כהן: אני מודיע כאן: הגשתי נגדו תלונה לוועדת האתיקה, ושם היא תידון.

עובדיה עלי: אתה מנצל לרעה את הרצון הטוב שלי.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, הוא גידף אותי במלים מגונות, ולא היה צריך לעבור על כך לסדר-היום.

עובדיה עלי: משום כבודו של הנשיא, אני לא רוצה להתווכח אתך כרגע.

ש' יעקבסון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה מאולם המליאה.

ש' יעקבסון: )

עובדיה עלי: תודה רבה.

עובדיה עלי: כעת ידבר חבר הכנסת אבנר חי שאקי, בבקשה.

ענת מאור: אני רוצה להזכיר, כי מעתה יש שלוש דקות לכל סיעה; בבקשה תשתפו פעולה.

אבנר-חי שאקי: עד עתה נתנו עשר דקות לכל סיעה.

ענת מאור: לסיעות הגדולות יותר.

ענת מאור: מעתה שלוש דקות לכל סיעה.

אבנר-חי שאקי: חבר הכנסת רן כהן דיבר עשר דקות.

ענת מאור: זו החלטתה של ועדת הכנסת, חבר הכנסת שאקי.

ענת מאור: בבקשה תשתפו פעולה.

שלמה בניזרי: ההחלטה היתה שש דקות, כחצי דקה לכל חבר.

ענת מאור: אני נוהגת על-פי הלוח הרשום.

ענת מאור: כל סיעה שרוצה יכולה לברר במזכירות.

ענת מאור: חבר הכנסת אבנר חי שאקי – שלוש דקות, אחריו – חבר הכנסת שלמה בניזרי מש"ס.

אבנר-חי שאקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בברכות לכל תושבי הצפון ואצבע-הגליל – קריית-שמונה, מעלות, נהרייה ושאר היישובים שם, על עמידתם הנפלאה, על נשיאתם בסבלם, על סבלנותם ועל עוצמת אמונתם ותקוותם, וברכות לצה"ל ולמפקדיו על ניהול מבצע "ענבי זעם", האמור להביא קץ לסבל הבלתי-מוצדק של תושבי הצפון.

אבנר-חי שאקי: אף שיש להצטער על הטרגדיה הנוראה שקרתה בכפר-כנא, ואין אזרח שאינו מצטער על מוות של אזרחים חפים מפשע, אני רוצה לומר, שהאשם העיקרי, הראשון במעלה, רובץ על ממשלת לבנון, על ה"חיזבאללה", כמובן, על המרצחים הללו, ועל ממשלת סוריה, שמשום-מה לא שמעתי היום שמגנים אותה על חלקה שלה בכל הטרגדיה והאסון הזה, שכן אין צל צלו של ספק, שמזמן היה ה"חיזבאללה" מסתלק מדרום-לבנון אילו היתה ממשלת לבנון נוהגת כפי שכל ממשלה אחראית היתה נוהגת, ואילו ממשלת סוריה היתה נותנת ידה לכך.

אבנר-חי שאקי: אבל המציאות הפוכה: ממשלת סוריה היא זו שמזינה את ה"חיזבאללה", מסייעת לו, מעודדת אותו, מעבירה אליו את אמצעי הלחימה מאירן, ואולי גם מממנת ונוטלת חלק בכל הסבל הנורא שיש בצפון.

אבנר-חי שאקי: לכן קריאתנו לממשלה הזאת היא לא לסיים את המבצע הזה אלא לאחר שישיג את מטרותיו, ומטרותיו הפעם ברורות כשמש בצהריים: כל אשר לא השגנו במבצע דין-וחשבון, כל אותן הבנות וגם אותם הסדרים שלא צלחו, צריך לתקן ולהביא לכך שה"חיזבאללה" לא יהיה עוד בדרום-לבנון, ולא יירה לא רק על תושבים ועל אזרחים שלווים, אלא גם לא על חיילי צה"ל וחיילי צד"ל.

אבנר-חי שאקי: גם הם ראויים לכך שלא נתיר ל"חיזבאללה" לירות בהם.

אבנר-חי שאקי: 60 חיילי צה"ל נהרגו מאז המבצע הזה, והדבר נבע מהסכם גרוע.

אבנר-חי שאקי: הממשלה נקראת הפעם לא להתקפל, לא להתכופף.

סאלח סלים: נמשיך בהרג.

אבנר-חי שאקי: אתם אבי-אבות ההרג.

סאלח סלים: – – –

אבנר-חי שאקי: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש להפסיק אותו.

ענת מאור: חבר הכנסת סאלח סלים, אני מבקשת להפסיק את קריאות הביניים.

סאלח סלים: – – –

אבנר-חי שאקי: תתבייש לומר כך על צה"ל.

אבנר-חי שאקי: איפה היית – – –

סאלח סלים: – – – מי שהורג עם הוא צריך להתבייש.

אבנר-חי שאקי: תתבייש לך.

אבנר-חי שאקי: כשחיילי צה"ל נהרגים – – –

ענת מאור: חבר הכנסת סאלח סלים, אני מבקשת להפסיק.

סאלח סלים: – – –

ענת מאור: חבר הכנסת סלים, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

חיים דיין: – – –

סאלח סלים: – – –

ענת מאור: חבר הכנסת סלים, קראתי אותך לסדר פעם ראשונה.

ענת מאור: אני מבקשת ממך לא להכריח אותי להוציא אותך.

אבנר-חי שאקי: לא שמעתי אותך משמיע ציוץ כאשר נרצחו בדיזנגוף-סנטר 25 איש.

סאלח סלים: אתה משקר.

ענת מאור: חבר הכנסת סאלח סלים, תפסיק.

אבנר-חי שאקי: לא הלכת לנחם שום אבל.

ענת מאור: חבר הכנסת סאלח סלים.

סאלח סלים: הוא משקר.

ענת מאור: חבר הכנסת סאלח סלים, אני מבקשת ממך לשבת.

אבנר-חי שאקי: שמעתי אותך פה.

ענת מאור: חבר הכנסת שאקי, אני מוסיפה לך דקה.

ענת מאור: בבקשה לא לענות על קריאות הביניים.

אבנר-חי שאקי: האחריות רובצת אך ורק על ה"חיזבאללה", ארגון מרצחים שדינו אחד: להיות מסולק כך שלעולם לא יוכל עוד לסכן את תושבי הצפון.

אבנר-חי שאקי: אנחנו דורשים את הרחקתו של ה"חיזבאללה" לחלוטין, תוך קביעה חד-משמעית, שאסור יהיה לירות לא רק בתושבים ובאזרחים אלא גם בחיילים, גם שלנו וגם של צד"ל.

אבנר-חי שאקי: אנחנו יודעים להודות לאנשי צד"ל, שעושים את מלאכתם נאמנה.

אבנר-חי שאקי: אסור להפקיר לא אותם ולא את הכפרים הערביים שמצויים בדרום-לבנון ברצועה הצרה.

אבנר-חי שאקי: בתהליך הזה ששמו שלום צריך שיהיה ברור לצד שכנגד: לא יהיה שלום מעבר לגבול אם לא יהיה שלום פה.

אבנר-חי שאקי: לא יהיה ביטחון שם אם לא יהיה ביטחון פה.

אבנר-חי שאקי: הגיע הזמן שסוריה תדע, שאף שעולים אליה לרגל – ועולים אליה שרי חוץ מרוסיה, מצרפת, מבריטניה ומארצות-הברית – היא למעשה מושכת בחוטים, היא אבי-אבות הטומאה.

אבנר-חי שאקי: היא אבי-אבות הטרור הרצחני.

אבנר-חי שאקי: היא העומדת מאחורי ה"חיזבאללה", היא העומדת מאחורי ה"חמאס", היא העומדת מאחורי "הג'יהאד", וצריך לקרוא לילד בשמו.

אבנר-חי שאקי: מדובר בנושא כואב, רציני, ואפשר לתת כמה דקות כדי שאוכל להשמיע מה שיש לי להשמיע.

אבנר-חי שאקי: הייתי בקריית-שמונה, למדתי את הנושא.

אבנר-חי שאקי: הייתי ביישובים נוספים בסביבה, ואני יודע שהמקלוט עדיין לא בא על תיקונו.

אבנר-חי שאקי: לא בכל המקומות יש מקלטים, לא כל המקלטים תקינים.

אבנר-חי שאקי: התיירות נהרסה, התעסוקה נהרסה.

אבנר-חי שאקי: הממשלה חייבת לדאוג לצפון, לפצות את תושביו ולמצוא דרך – בחקיקה, אולי – שאנשים אלה יפוצו וה"חיזבאללה" ושום ארגון טרוריסטי אחר – לאו דווקא ה"חיזבאללה", עדיין יש ארגוני טרור שמוקדם ומרכזם בדמשק.

אבנר-חי שאקי: אנחנו צריכים לומר לאסד: לא ניתן יד ולא ניתן לך אפשרות לשלח בנו ארגוני טרור למיניהם כדי לכפות עלינו ויתור על הגולן.

אבנר-חי שאקי: העם הזה, בעזרת השם, לא יוותר על הגולן, ועם זה הוא יילחם בטרור עד למיגורו הטוטלי.

ענת מאור: תודה לחבר הכנסת שאקי.

ענת מאור: רשות הדיבור לחבר הכנסת שלמה בניזרי, ואחריו – לחבר הכנסת משה פלד.

שלמה בניזרי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בתחילת דברי אני רוצה להביע תמיהה על יושב-ראש הכנסת פרופסור שבח וייס.

שלמה בניזרי: חבר הכנסת טלב אלסאנע עמד פה וצעק לפחות 20 פעם, אני לא מגזים, ממש אחוז אמוק: ראש הממשלה רוצח ילדים, ראש הממשלה רוצח ילדים.

שלמה בניזרי: וכשמעירים אחר כך ליושב-ראש הכנסת, הוא אומר: לא שמעתי, אם הייתי שומע הייתי מתריע.

שלמה בניזרי: כל חברי הכנסת שמעו פה את הדבר המדהים הזה מפי חבר כנסת שצעק לראש הממשלה: רוצח ילדים.

שלמה בניזרי: וכי היתה לראש הממשלה באמת כוונה של רצח?

שלמה בניזרי: תמיד באים אלינו בטענות.

שלמה בניזרי: כחבר כנסת אני רוצה לראות את חבר הכנסת אלסאנע, אחרי כל רצח של ה"חמאס" או של ה"חיזבאללה", עומד בעזה וצועק להם: רוצחי ילדים.

שלמה בניזרי: מה היו עושים לו באמת אז?

שלמה בניזרי: הרי אנחנו לא נרצח אותו כמו שהיו עושים לו בעזה, מפרקים אותו לגורמים.

שלמה בניזרי: חובתנו המינימלית ביותר היא למחות בצורה החמורה ביותר ולהעניש אותו בדרך החמורה כדי להמחיש לאותו אדם שעומד בכנסת ומאשים אותנו ברצח.

שלמה בניזרי: אנחנו רצחנו?

שלמה בניזרי: הרי מי שאשם בכל ההרג בלבנון זה הלבנונים עצמם.

חיים דיין: למה אתה מתייחס לילדים רעים?

שלמה בניזרי: זה לא משנה, גם ילדים רעים צריך לחנך לפעמים.

שלמה בניזרי: אני לא מבין, ה"חיזבאללה" נמצא בתוך לבנון.

שלמה בניזרי: מי נותן לו את מרחב הפעולה, האם לא הלבנונים עצמם?

שלמה בניזרי: הם היו צריכים להקיא אותם אנשים מתוכם.

שלמה בניזרי: הם נותנים להם מרחב פעולה, וכשהם נפגעים אחר כך – מי אשם?

שלמה בניזרי: אנחנו אשמים.

שלמה בניזרי: אתה יודע, חבר הכנסת סלים, אנחנו היהודים בעלי רגשות.

שלמה בניזרי: שלשום דיברתי עם אמי.

שלמה בניזרי: לי אין טלוויזיה בבית, ברוך השם, אבל היא צופה בטלוויזיה ואומרת לי שהיא הזילה דמעות רבות כשראתה מה שקרה בלבנון.

סאלח סלים: סליחה, אתה רואה איך שאתה מדבר?

סאלח סלים: רק ליהודים יש רגשות?

שלמה בניזרי: אני לא מדבר בהתלהמות.

שלמה בניזרי: אתה מכיר אותי שאני עדין מאוד.

שלמה בניזרי: לא הבנת אותי.

שלמה בניזרי: תן לי לסיים את המשפט ואז תבין.

שלמה בניזרי: שוחחתי עם הרבה מאוד אנשים, וכששמעתי על ההרג שהיה שם – לא טבח, אני לא קורא לזה טבח, כי אנחנו נמצאים במלחמה, וצה"ל הוא צבא הומני מאוד שקרא לפני כן לכולם להתפנות מהשטח.

שלמה בניזרי: הם נשארו בשטח.

שלמה בניזרי: לא תמיד זו הבעיה שלנו.

שלמה בניזרי: אבל שים לב, כשיש פיגוע של ה"חמאס" אנחנו שומעים, שבעזה ובכל מיני מקומות אצלכם מחלקים שוקולד וסוכריות במסגדים.

שלמה בניזרי: כשירו עלינו "סקאדים" במלחמת המפרץ, ראינו אנשים שעלו על גגות הבתים וירו באוויר.

שלמה בניזרי: אני לא שמעתי יהודי אחד, ברוך השם – – –

סאלח סלים: יש בכנסת הזאת מנהיגים שחוגגים על דם.

שלמה בניזרי: איך חוגגים?

שלמה בניזרי: תגיד לי איך חוגגים.

סאלח סלים: חוגגים על דם.

שלמה בניזרי: אתה ראית יהודי אחד שלא הביע צער?

שלמה בניזרי: ראית יהודי אחד ששמח על כך?

סאלח סלים: חבר הכנסת גוטמן, תגיד לו.

ענת מאור: חבר הכנסת סאלח סלים, נא להפסיק.

שלמה בניזרי: אנחנו נותנים לכם במדינה את מלוא הדמוקרטיה כדי שתביעו מה שאתם רוצים, אבל אל תנצלו אותה עד הסוף כדי לפגוע בנו בצורה החמורה ביותר.

שלמה בניזרי: רבותי, אנחנו צריכים לדעת דבר אחד ולהעביר מסר ברור לראש הממשלה.

שלמה בניזרי: הוא התחיל במבצע.

שלמה בניזרי: אנשי מרצ יושבים פה ומגנים, וגם אתה, כאזרח ישראלי, למה אתה מצפה?

שלמה בניזרי: לפני תחילת המבצע נחתו כל יום "קטיושות" בודדות.

שלמה בניזרי: מה אתה מציע שנעשה, נמשיך לשבת בחיבוק ידיים ונמשיך להתאפק?

שלמה בניזרי: הרי כולנו כעסנו על ראש הממשלה ושאלנו אותו: רגע, עד מתי האיפוק הזה?

שלמה בניזרי: מה הפתרון?

שלמה בניזרי: מנסים ללכת בדרכים דיפלומטיות ולבקש מהסורים שישפיעו.

שלמה בניזרי: מבקשים גם מממשלת לבנון.

שלמה בניזרי: פועלים בכל הדרכים, וה"חיזבאללה" לא מפסיק.

שלמה בניזרי: מה אתם מציעים שנעשה?

שלמה בניזרי: להגיד להם להמשיך לירות?

שלמה בניזרי: הרי אנחנו מאבדים את כל כוח ההרתעה של צה"ל.

שלמה בניזרי: ברגע שאתה לא מגיב, הם אומרים: אלה "פראיירים", אפשר להמשיך אתם.

שלמה בניזרי: לכן, רבותי, טוב עשה צה"ל.

שלמה בניזרי: לי יש רק ביקורת על ראש הממשלה.

שלמה בניזרי: נכון שאנחנו אנשי שלום.

שלמה בניזרי: מפלגתי לא מייצגת בדרך כלל את המלחמה, אבל במקרה הזה אני חושב שטוב עשה צה"ל וטוב עשה ראש הממשלה שנכנס למבצע.

שלמה בניזרי: הוא רק עשה טעות אחת, שהוא התחיל את המבצע אך ורק מהאוויר.

שלמה בניזרי: אם יש צורך להרחיב את רצועת הביטחון בלבנון, צריך להכניס טנקים וצבא.

שלמה בניזרי: לא מספיק "לדגדג" רק מלמעלה.

שלמה בניזרי: כבר ראינו במלחמת המפרץ, שגם האמריקנים הגדולים לא הועילו מאומה בהפצצות שלהם מהאוויר.

שלמה בניזרי: אם ה"חיזבאללה" מבינים את שפת הכוח ואינם מבינים דיבור דיפלומטי אחר, אני חושב שראש הממשלה לא צריך להפסיק עכשיו ולהיכנע לכל התכתיבים של צרפת, רוסיה ומדינות אחרות, אלא להראות שאנחנו חייבים למצוא פה פתרון טוטלי, כמו שזעק כאן ראש עיריית מעלות, כמו שזועקים כל אנשי הצפון.

שלמה בניזרי: רבותי, אל תשכחו ש-12 יום אנשים יושבים במקלטים.

שלמה בניזרי: אני לא זוכר שבמלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים ישבנו כל כך הרבה ימים במקלטים, ואילו במלחמה הזאת יושבים כל כך הרבה זמן.

רון נחמן: הוא צודק.

שלמה בניזרי: נגרמו נזקים של עשרות מיליוני שקלים הן בתעשייה והן בבתי מגורים, ועכשיו פתאום עומדים לעצור ולחזור למצב גרוע יותר משהיה לפני כן.

שלמה בניזרי: לכן הקריאה מצדנו לראש הממשלה היא: תמשיך במבצע.

שלמה בניזרי: תודה.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חבר הכנסת משה פלד, ואחריו – חבר הכנסת סאלח סלים.

משה פלד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני שולח מכאן ברכת אחים נאמנה לתושבי הצפון והגליל, לאלה שעזבו את בתיהם, ובעיקר לאלה שלא עזבו ונמצאים כבר שבועיים בקירוב במקלטים.

משה פלד: אני שולח גם ברכה חמה לחיילי צה"ל, לתותחנים, לטייסים, לאנשי חיל הים, לטנקיסטים, ללוחמי החי"ר, ובמיוחד למפקדים, שעושים לילות כימים למען ביטחונם של תושבי הצפון.

משה פלד: אני דוחה בבוז ובשאט נפש את התנהגותם האלימה של חברי הכנסת מהמפלגות הערביות והאנטי-ציוניות – –

רון נחמן: ומה עם מרצ?

משה פלד: – – שתכננו פרובוקציה רעשנית ומרושעת משיקולי בחירות.

משה פלד: חשוב רק שנזכור כולנו, ובמיוחד אנשי העבודה והשמאל הקיצוני, שאלה אינם הרוב החוסם, אלה הם הרוב החונק.

סאלח סלים: אתה לא מבין מה אתה מדבר.

משה פלד: זה לא הרוב החוסם, זה הרוב החונק של הקואליציה ושל מדינת ישראל כולה.

משה פלד: ראוי לכולנו לפקוח את עינינו ולהבין את תהליכי החנק הפנימי המתחוללים בקרבנו, שההצגה שהיתה בתחילת הדיון היא הביטוי להם.

משה פלד: מבצע "ענבי זעם", כמעט כמו כל מבצעי צה"ל, התחיל בגיבוי רחב של הציבור כולו, בעיקר של הקשת הפוליטית הציונית בישראל, מתוך הבנה לחשיבותו ולחיוניותו.

משה פלד: אולם, אותה הסכמה רחבה ואותו גיבוי ציבורי שהיו בימיו הראשונים הולכים ונמוגים, הולכים ומתמוססים אל מול השאלות הרבות שעולות ככל שעובר הזמן.

רון נחמן: ומה עם התקשורת?

רון נחמן: מה עשתה התקשורת?

משה פלד: אני מעוניין להעלות שאלות מספר שעולות בציבור ונשאלות יום-יום: 1.

משה פלד: מה היו מטרות המבצע?

משה פלד: 2.

משה פלד: האם הושגו המטרות?

משה פלד: 3.

משה פלד: כמה "קטיושות" נורו על תושבי הצפון מאז תחילת המבצע?

משה פלד: 4.

משה פלד: כמה תושבים ישראלים עזבו את בתיהם?

משה פלד: 5.

משה פלד: כמה תושבים לבנונים נשמעו לאזהרות צה"ל ונטשו את בתיהם וכמה נשארו ביישובי רצועת הביטחון?

משה פלד: 6.

משה פלד: כמה ישראלים נפגעו?

משה פלד: כמה אנשי "חיזבאללה" נפגעו?

משה פלד: 7.

משה פלד: מה מידת הנזקים ביישובי הצפון ומה מחירם?

משה פלד: 8.

משה פלד: האם המצב היום, 12 ימים לאחר תחילת המבצע, טוב יותר מהמצב שהיה לפניו? 9.

משה פלד: האם גירוש חצי מיליון אזרחים לבנונים חפים מפשע היה חלק ממטרות המבצע?

משה פלד: יש לי עוד שאלות רבות, אבל אני משאיר אותן ורוצה לסכם.

משה פלד: בסיום דברי אני רוצה לחזור ולחזק את ידיהם של תושבי הצפון ושל חיילי צה"ל.

משה פלד: אני קורא לממשלה שלא להיחפז ולא לסיים את המצב כשמצבנו הביטחוני והמדיני בשפל.

משה פלד: אני קורא לממשלה להמשיך ולהכות בטרור ה"חיזבאללאי" עד שיבינו שבשדה הקרב והטרור לא יוכלו להכניע את מדינת ישראל.

משה פלד: אני רוצה לאחל לאזרחי ישראל כולם, שנעבור את יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ואת יום העצמאות בשקט ובשלווה, כמו שנאמר: "אדוני עוז לעמו ייתן, אדוני יברך את עמו בשלום".

משה פלד: שיהיה לכולנו חג שמח וכל טוב.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: בהזדמנות זו שנפלה בחלקי אני רוצה לברך את כל החיילות והחיילים המצטיינים שהיום הם אורחי הכנסת והתקבלו על-ידי יושב-ראש הכנסת; לברכה היא לארח אותם בביתנו, בכנסת.

ענת מאור: אני רוצה גם לשלוח, בערב יום הזיכרון, בשם כל הכנסת, תנחומים וברכה לכל המשפחות השכולות מקום המדינה ועד הלום.

ענת מאור: בבקשה, חבר הכנסת סלים.

סאלח סלים: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, 12 יום עברו מהתחלת המלחמה.

סאלח סלים: בשביל מה נעשתה מלחמה זו?

סאלח סלים: כדי לחסל את ה"חיזבאללה".

סאלח סלים: אבל היום יש שיחות ודיונים גם בירושלים וגם בדמשק כדי להגיע לסיכום או להסכם כלשהו, אולי היום, אולי מחר.

סאלח סלים: אבל אנחנו רואים, ש-12 הימים האלה של המלחמה לא הביאו להפסקת ה"קטיושות" על הגליל.

סאלח סלים: זאת אומרת, שלא חיסלו את ה"חיזבאללה", עדיין הוא קיים.

סאלח סלים: האם היינו יכולים להגיע להסכמים כאלה בלי המלחמה הזאת?

סאלח סלים: אנחנו אומרים שכן.

סאלח סלים: חבל על המלחמה הזאת, חבל על כל טיפת דם במלחמה הזאת.

סאלח סלים: אם היא תיגמר כפי שאני חושב, כפי שכולם אומרים שהיא תיגמר, היום או מחר, הרי זה כישלון של המבצע הצבאי הזה, כישלון גדול מאוד.

סאלח סלים: במה ניצח המבצע הזה אחרי 12 יום?

סאלח סלים: בכך שהרג ילדים?

סאלח סלים: בכך שהרג נשים?

סאלח סלים: בכך שהרג אנשים?

סאלח סלים: בכך הוא ניצח?

סאלח סלים: לכן, גברתי היושבת-ראש, אדוני המועמד לראשות הממשלה ביבי נתניהו, אני מציע לימין ולליכוד לא לרוץ לראשות הממשלה.

סאלח סלים: אין צורך בכך.

סאלח סלים: יש לכם פרס, והוא עושה את המלחמות שאתם רוצים לעשות בעתיד.

סאלח סלים: בשביל מה להחליף אותו?

סאלח סלים: בשביל מה להחליף את מפלגת העבודה?

סאלח סלים: הרי היא עושה מה שאתם תרצו לעשות כאשר תגיעו לשלטון.

חיים דיין: אתה מעודד – – –

סאלח סלים: אנחנו תמכנו בפרס כאשר הוא עשה שלום, כאשר הוא התקדם בתהליך השלום.

סאלח סלים: אבל כשהוא עושה מלחמות, אתם תומכים בו.

סאלח סלים: לכן כדאי לכם לוותר על ראשות הממשלה, כי יש לכם ראש ממשלה שמבצע את התוכניות שלכם, את המלחמות שלכם.

סאלח סלים: אין הבדל בינם לבינו.

סאלח סלים: אין הבדל היום בין פרס לביבי נתניהו, כי פרס מבצע מה שביבי רוצה.

חיים דיין: אתה יודע מה?

חיים דיין: אין הבדל בינך לבין ה"חיזבאללה" אם אתה מדבר כך.

חיים דיין: תתבייש לך.

סאלח סלים: אתה יותר גרוע מכולם.

סאלח סלים: אתה לא מבין מה שאתה אומר.

חיים דיין: תתבייש לך – – –

ענת מאור: חבר הכנסת חיים דיין, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

ענת מאור: אני מבקשת להפסיק.

סאלח סלים: זו מלחמה, זה טבח.

סאלח סלים: מה שקורה היום הוא טבח עם.

סאלח סלים: כל מי שבעד המלחמה הזאת הוא בעד הטבח ובעד הרצח.

שאול יהלום: ומה זה זריקת "קטיושות", זה לא טבח?

שאול יהלום: זה לא הורג ילדים?

סאלח סלים: אנחנו מגנים זריקת "קטיושות" על תושבים אזרחים.

שאול יהלום: אבל הם ממשיכים.

סאלח סלים: אבל אחרי 12 יום של מלחמה והרג לא חוסל "חיזבאללה".

סאלח סלים: זה אומר שרק הבנות ורק פתרון פוליטי יכולים לפתור את הבעיה, לא מלחמה איומה שיש עליה קונסנסוס כזה בכנסת.

חיים דיין: ומה אתה עשית למען הפסקת האש?

חיים דיין: מה אתה עשית למען הפתרון הזה?

סאלח סלים: אבל אתם מתנגדים לשלום.

סאלח סלים: כל מפלגה שהיא בעד מלחמה כזאת, היא בעד רצח, בעד טבח של עם פלשתיני ושל עם לבנוני.

סאלח סלים: אלה שעמדו פה שיקרו, לצערי, לעם, ולא אמרו את האמת.

שאול יהלום: אז למה אתה תומך בפרס?

סאלח סלים: האמת היא, שממשלת ישראל נכשלה במבצע הצבאי הזה.

סאלח סלים: תגידו את האמת, אל תשקרו לעם.

סאלח סלים: היא נכשלה, אם אחרי 12 יום עוד יורדות "קטיושות".

סאלח סלים: הדבר שעומדים להגיע אליו היום או מחר בירושלים או בדמשק – היינו יכולים להגיע לכך בלי המלחמה הזאת.

סאלח סלים: חבל על כל אלה שנהרגו.

סאלח סלים: לכן תדברו אמת, אתם כל הזמן שיקרתם לעם.

חיים דיין: יש לך מושג צבאי רחב מאוד.

דב שילנסקי: תגיד לי, זאת לא הממשלה שלך?

סאלח סלים: זאת לא הממשלה שלי.

סאלח סלים: זו הממשלה שאתה תומך בה כשהיא עושה מלחמה.

סאלח סלים: אני לא תומך בשום ממשלה שעושה מלחמה.

סאלח סלים: אני תומך בכל ממשלה שעושה שלום.

ענת מאור: חבר הכנסת סלים, זמנך תם.

ענת מאור: משפט מסכם.

דב שילנסקי: אני לא הצבעתי בשבילו.

דב שילנסקי: אתה הצבעת בשבילו.

סאלח סלים: אתה תומך בה היום במלחמות.

סאלח סלים: אתה תומך בה.

אלי בן-מנחם: זו הממשלה שלך וגם שלו.

סאלח סלים: אנשי הימין, אין לכם צורך להחליף שלטון.

סאלח סלים: בשביל מה?

סאלח סלים: לא צריך לעשות מערכת בחירות אפילו לא לראשות הממשלה.

סאלח סלים: יש לנו ראש ממשלה מהנדס השלום, והוא מהנדס המלחמה.

חיים דיין: אתה תתמוך בו?

סאלח סלים: אני מודיע כאן בשם סיעת חד"ש, שנבקש שההצבעה על ההודעות המדיניות תהיה הצבעת אי-אמון בממשלה כזו שאין בה אמון.

סאלח סלים: ממשלה כזו היא ממשלת רצח, ממשלת טבח, ממשלת מלחמות.

סאלח סלים: הממשלה הזאת צריכה ללכת לעזאזל.

חיים דיין: לך אתה לעזאזל.

רחבעם זאבי: גברתי היושבת-ראש, לא יכול להיות דיון כזה בלי נוכחות נציג של הממשלה.

ענת מאור: חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, ואחריו – חבר הכנסת עמנואל זיסמן.

חיים דיין: – – –

עמנואל זיסמן: – – –

ענת מאור: אני מבקשת להזמין נציג של הממשלה לדיון.

רחבעם זאבי: – – –

ענת מאור: אנחנו מעבירים את הפנייה שיהיה כאן שר.

ענת מאור: אני מבקשת להפסיק את הקריאות ולאפשר דיון.

ענת מאור: בבקשה.

דב שילנסקי: במקרה כזה אני נוהג להגיד, אם תוך חמש דקות לא יבוא נציג הממשלה – – –

ענת מאור: עמיתי סגן יושב-ראש הכנסת, תודה על ההנחיה.

ענת מאור: חבר הכנסת דראושה, בבקשה.

עבד-אלוהב דראושה: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, שמעון פרס מתגלה כאכזבה גדולה, אכזבה גדולה לכל שוחר שלום בעולם.

עבד-אלוהב דראושה: הוא התחיל צעדיו בסגר ממושך על השטחים הפלשתיניים והרעבת תינוקות וילדים, בטרפוד תהליך השלום עם הפלשתינים.

עבד-אלוהב דראושה: הוא לא המשיך בביצוע הסכם אוסלו כפי שהתחייב.

עבד-אלוהב דראושה: הוא גם סגר את מרכז ההצלה האסלאמי בנצרת, שסייע ליתומים פלשתינים בשטחים.

חיים דיין: למשפחות אנשי "חמאס".

עבד-אלוהב דראושה: אלה יתומים, וזה לא משנה מי היו ההורים של יתום.

חיים דיין: של מתאבדי "חמאס".

ענת מאור: חבר הכנסת דיין, ברשותך.

עבד-אלוהב דראושה: חבר הכנסת דיין, לא משנה מי אביו של היתום.

עבד-אלוהב דראושה: הוא יתום, הוא תינוק.

עבד-אלוהב דראושה: תהיה פעם אחת בן-אדם, תרגיש שיש יתום רעב ללחם וזקוק ללחם.

עבד-אלוהב דראושה: הממשלה עושה פשע חמור כשהיא עושה מה שהיא עושה, שהיא מונעת ממרכז סיוע להגיש סיוע ליתומים.

עבד-אלוהב דראושה: אבל האכזבה הגדולה היא ההתקפה הנוראה הרצחנית נגד העם הלבנוני.

עבד-אלוהב דראושה: אני מכריז ואומר, כולנו נגד פגיעה באזרחים ישראלים, נגד פגיעה באזרחים ישראלים בצפון ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אין שום הצדקה לרצח ילדים ולרצח נשים ואנשים חפים מפשע, כפי שצה"ל עושה עכשיו בדרום-לבנון ובכל רחבי לבנון.

עבד-אלוהב דראושה: מה שעושה הממשלה הזאת על-ידי מתן הוראות לצבא לפגוע באנשים חפים ופשע – ולא בטעות, כי התפארו מפקד חיל האוויר, הרמטכ"ל וראש הממשלה כשר הביטחון שצה"ל ידע להשחיל טילים לחלונות של דירה בביירות.

עבד-אלוהב דראושה: אם הם יודעים להשחיל טילים לחלונות, הם לא יכולים לדייק במרחק של 300 מטרים?

עבד-אלוהב דראושה: אמרו שה"קטיושות" היו במרחק 300 מטרים מהבית שנפגע במחנה האו"ם.

עבד-אלוהב דראושה: מישהו יכול להאמין לשקר הזה?

עבד-אלוהב דראושה: זה היה רצח מכוון.

עבד-אלוהב דראושה: יצאו לפגוע באזרחים חפים מפשע, אנשים שהלכו למצוא מחסה אצל האו"ם.

אלי בן-מנחם: אתה מאמין בזה?

אלי בן-מנחם: זאת דמגוגיה.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שרצחו אותם כדי להפחיד את האנשים, כדי לבצע את המדיניות של חבר הכנסת זאבי – מדיניות הטרנספר.

עבד-אלוהב דראושה: פרס מבצע היום את המדיניות שלך.

עבד-אלוהב דראושה: אתה יכול לנוח, חבר הכנסת זאבי.

עבד-אלוהב דראושה: פרס שוחר השלום, הממשלה הזאת שאומרת שהיא מתנגדת לך, היא מבצעת את המדיניות שלך, מדיניות הטרנספר.

עבד-אלוהב דראושה: חצי מיליון לבנונים ופלשתינים גורשו מבתיהם.

עבד-אלוהב דראושה: הממשלה הזאת היא ממשלה של רצח, ממשלה של הרג חפים מפשע.

חיים דיין: כמה אזרחים ישראלים בגליל עזבו את הבתים שלהם?

עבד-אלוהב דראושה: לכן הכרזנו ואני מכריז שוב: אנחנו נעניש את פרס.

עבד-אלוהב דראושה: נעניש אותו מפני שאיננו שוחר שלום.

עבד-אלוהב דראושה: הוא רוצח של ילדים, הוא רוצח של נשים, ואנחנו נעניש אותו.

עבד-אלוהב דראושה: לא נצביע פרס בבחירות לראשות הממשלה.

עבד-אלוהב דראושה: לא נצביע נתניהו.

עבד-אלוהב דראושה: אני קורא לציבור הערבי וגם לחברים הערבים במפלגת העבודה לא להצביע פרס.

עבד-אלוהב דראושה: מי שמצביע פרס, מצביע בעד רצח, בעד הרג, בעד טרנספר.

עבד-אלוהב דראושה: לכן אנחנו לא נצביע פרס.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו נקרא לציבור הערבי לשים פתק לבן.

עבד-אלוהב דראושה: ואם ייפול, שייפול וילך לגיהינום, הוא והממשלה שלו.

ענת מאור: חבר הכנסת דראושה, זמנך תם.

עבד-אלוהב דראושה: לא נקרא לציבור הערבי להצביע בעד פרס.

עבד-אלוהב דראושה: נעניש אותו.

אלי בן-מנחם: – – –

עבד-אלוהב דראושה: נעניש אתכם.

עבד-אלוהב דראושה: שקרנים, צבועים.

עבד-אלוהב דראושה: אתם אומרים שאתם בעד שלום ואתם נגד השלום.

ענת מאור: חבר הכנסת דראושה, זמנך תם.

ענת מאור: אני מבקשת לסיים.

עבד-אלוהב דראושה: פרס רוצה לעשות שלום עם זאבי ועם נתניהו ולא עם העולם הערבי.

עבד-אלוהב דראושה: זה מה שהוא מחפש – שלום עם הליכוד, לא שלום עם העולם הערבי, לא שלום עם לבנון וסוריה ולא שלום עם הפלשתינים.

ענת מאור: חבר הכנסת דראושה, זמנך תם.

ענת מאור: אני מבקשת לסיים.

עבד-אלוהב דראושה: גברתי היושבת-ראש, אני מסיים במשפט אחד.

עבד-אלוהב דראושה: אני מבקש לראות בהצבעה על ההצעות הצבעת אי-אמון בממשלה הזאת, שאיננה זכאית לאמון העם, איננה זכאית לאמון הכנסת.

ענת מאור: חבר הכנסת עמנואל זיסמן, ואחריו – חבר הכנסת אברהם שפירא.

ענת מאור: בבקשה, חבר הכנסת זיסמן.

עמנואל זיסמן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, מבצע "ענבי זעם" הוא מבצע צודק, ואנחנו מתנגדים להפסקתו, כפי שהממשלה מתכננת כנראה להפסיקו.

עמנואל זיסמן: אנחנו נגד הסכם הפסקת אש, אלא אם כן הוא יהיה מלווה בהסכם וצמוד להסכם שמפסיק כל פעילות טרוריסטית וכל פעילות שיש בה לפגוע בתושבי ישראל בצפון הארץ וברצועת הביטחון.

עמנואל זיסמן: המלחמה לא התחילה לפני 12 יום.

עמנואל זיסמן: בשביל הקומוניסטים הישראלים והלאומנים הקיצוניים שמייצגים אינטרסים זרים, הם תמיד היו משרתים של אינטרסים זרים, תמיד יש הגנה על צד אחד.

עמנואל זיסמן: חד"ש זו מפלגה שמשרתת את האינטרסים של הקומוניזם העולמי, אותו קומוניזם עולמי שפשט את הרגל והתמוטט, אבל הם נשארים נאמנים – הם תמיד חד-צדדיים, הם תמיד מגינים רק על צד אחד.

עמנואל זיסמן: כש"קטיושה" פוגעת בגן-ילדים, ואנחנו נקטנו אמצעים וגן-הילדים היה ריק מילדים, זו לא פעולה פושעת.

עמנואל זיסמן: כש"קטיושה" פוגעת בגג של מקלט לזקנים, אבל מאחר שנקטנו אמצעים אנשים לא נפגעו, זאת פעולה שאי-אפשר להגדיר אותה.

עמנואל זיסמן: כשצבא-הגנה לישראל צריך להגן על יחידה, והיחידה יורה ויש מאות לבנונים במקום שהם לא צריכים להימצא, הם קוראים לזה ממשלת רצח ופעולה רצחנית.

עמנואל זיסמן: העם בישראל לא נותן אמון בעבדים נרצעים של תורות זרות ושל משרתים של אינטרסים זרים, כמו אש"ף, הרשות הפלשתינית, "חיזבאללה" ואירן.

עמנואל זיסמן: אני מקווה שבבחירות הקרובות יקיאו אותם, כי השלטון הדמוקרטי בישראל נותן להם אפשרות להתמודד, והדרך היחידה היא לא לבחור בהם ולהקטין את הנציגות שלהם בכנסת הארבע-עשרה.

עמנואל זיסמן: אני פונה אל הממשלה.

עמנואל זיסמן: זה מבצע שאין ספק שהוא נהנה מתמיכה לאומית עממית רחבה.

עמנואל זיסמן: הוא גם מוגבל, מפני שאין אנו משתמשים בכוחות יבשה.

עמנואל זיסמן: אנחנו משתמשים בחיל האוויר, במסוקים, בארטילריה, בחיל הים, ואולי פה ושם יש גם פעולות מיוחדות של חיל יבשה.

עמנואל זיסמן: אם הממשלה מתכוונת להיכנע ולהתקפל תחת הלחץ של ארצות-הברית – היא אומנם בעלת ברית ויש לנו אינטרסים אסטרטגיים ובין-לאומיים משותפים אתה, אבל אנחנו צריכים לסמוך גם על עצמנו, כי הנה ארצות-הברית הפקירה לאחרונה את סומליה, שהפכה להיות עכשיו ג'ונגל, והכוחות האמריקניים והכוחות הבין-לאומיים עזבו אותה.

עמנואל זיסמן: אנחנו לא נסכים שפרס ייכנע ללחץ בין-לאומי או ללחץ אמריקני ויחליט על הפסקת אש ללא הסכם.

עמנואל זיסמן: חייב להיות הסכם, וההסכם צריך להיות מפורש: הפסקת אש מוחלטת, עם ערבויות בין-לאומיות שלא יהיה ירי של "קטיושות" או ירי אחר כלשהו שיפגע באוכלוסייה האזרחית בצפון ישראל.

עמנואל זיסמן: דבר שני שצריך להיות מפורש בהסכם הוא, שלא נסכים לכך שרצועת הביטחון – שבה אנחנו נמצאים מפני שאין היום לבנון עצמאית, זו ארץ חסות של הסורים ששולטים בה – ודרום-לבנון ימשיכו להיות מטרה בלי שתהיה לנו הזכות להתגונן מפני מי שתוקפים אותנו בדרום-לבנון וכן בכל מקום אחר בלבנון שבו הם נמצאים.

עמנואל זיסמן: אלה שתי המטרות הבסיסיות והיסודיות שביסוד ההסכם.

עמנואל זיסמן: אם הממשלה תחתום על הסכם הפסקת אש ללא השגת שתי המטרות האלה, נראה אותה כממשלת כניעה.

עמנואל זיסמן: אנחנו נתמוך בממשלה כדי שהיא תשיג את שתי המטרות האלה.

עמנואל זיסמן: אם היא לא תשיג אותן, נעשה הכול כדי להחליף אותה ב-29 במאי.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חבר הכנסת אברהם שפירא.

ענת מאור: אחריו – חבר הכנסת אלכס גולדפרב.

אברהם שפירא: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בשעה זו, כאשר "קטיושות" עדיין נופלות בקריית-שמונה, אף שאנחנו עצרנו, יש בכנסת אנשים שללא בושה ובכל החוצפה מכנים את הממשלה הזאת "ממשלת רצח".

אברהם שפירא: אם מישהו היה אומר את הדברים האלה בפרלמנט הסורי, הוא לא היה יוצא משם חי.

אברהם שפירא: עד איפה הדמוקרטיה שלנו תחסל את העם הזה?

אברהם שפירא: מר פרס צריך לראות עכשיו מי הם השותפים שלו, אם הוא רוצה לשמור על התושבים.

אברהם שפירא: אני יכול לספר לכם, שלבית-הכנסת שבו אני מתפלל הגיעו בשבת עשרות משפחות מקריית-שמונה – עם מקלם ותרמילם, ולא היה להם אפילו איפה לאכול.

אברהם שפירא: לא היה להם גם כסף בשביל בתי-מלון.

אברהם שפירא: היהודים בבית-הכנסת, קלטנו 30 משפחות לסעודת שבת.

אברהם שפירא: האם האנשים האלה לא נעקרו מבתיהם, ורק בלבנון נעקרו אנשים?

אברהם שפירא: עד עכשיו נופלות "קטיושות", ולממשלת פרס קוראים "ממשלת רצח".

אברהם שפירא: ומה בעצם אומרים לו?

אברהם שפירא: אומרים לו: אם אתה תמשיך לשמור על היהודים בצפון, אנו לא נבחר בך.

אברהם שפירא: אנחנו רוצים שערפאת יהיה פה ראש ממשלה.

אברהם שפירא: מה פתאום אתה?

אברהם שפירא: ביבי פסול, פרס הוא ראש ממשלה רוצח.

אברהם שפירא: איך אנחנו לא מתביישים לשמוע דיבורים כאלה?

אברהם שפירא: זה קורה רק משום שהבית הזה הוא בית ריק מאמונה בה', אין לו שום אמונה בתורה, ואפשר לפגוע בכל יהודי.

אברהם שפירא: כי מה זה בסך הכול יהודי?

אברהם שפירא: יהודי זה כלום.

אברהם שפירא: אנחנו חיים רק על הדמוקרטיה של הגויים.

אברהם שפירא: היינו אנשים מאוד מאוד יפים בעיני כל הגויים כאשר יהודים נהרגו ברחוב דיזנגוף ובירושלים, ואז אמרו: רחמנות.

אברהם שפירא: החוצפנים שקוראים לממשלה הזאת "ממשלת רצח" לא הרימו כל צעקה על עשרות ההרוגים ברחוב דיזנגוף ובירושלים.

אברהם שפירא: אבל כאשר מנסים לשמור על חיי יהודים, עומדים כל הגויים יחד.

אברהם שפירא: זאת הדמוקרטיה עוד מימי היטלר, האומרת שלרצוח יהודים זו מצווה ולשמור על יהודים זו טיפשות ומי שרוצה לשמור עליהם הוא רוצח.

אברהם שפירא: אני פשוט רוצה לתת עצה לראש הממשלה, שלא רק שלא יפסיק את הפעילות, אלא שההסכם שיושג לא יהיה כמו זה שהיה – שאם לא ייפלו "קטיושות" הוא יפסיק את הפעילות.

אברהם שפירא: בהסכם החדש צריך להבטיח בפירוש, שברצועת הביטחון לא ייגעו יותר בחיילי צה"ל.

אברהם שפירא: דווקא היום, כאשר היושבת-ראש שלחה תנחומים לכל משפחות חללי צה"ל, ביום זה אנחנו צריכים להגיד, שאין הסכם אם עוד חייל אחד ייפול ברצועת הביטחון.

אברהם שפירא: הם צריכים לדעת, שדם יהודי אינו הפקר.

אברהם שפירא: בקריית-שמונה היו 24,000 נפשות, היום יש שם 4,200 בלבד.

אברהם שפירא: זה ש-20,000 איש עקרו משם, זה כלום.

אברהם שפירא: רק מה שקורה בלבנון ראוי לתשומת לב.

אברהם שפירא: מאיפה החוצפה שמתגלה בכנסת הזאת.

אברהם שפירא: רק כנסת כמו זו שלנו, שריקה מתוכן וריקה מאמונה בה' יכולה להרשות לאנשים כאלה לדבר בחוצפה כזאת.

אברהם שפירא: איפה נשמע כדבר הזה?

אברהם שפירא: היום עוד נופלות "קטיושות", ואתמול בלילה נפלו "קטיושות".

אברהם שפירא: שרי חוץ מכל העולם, מצרפת, מרוסיה ומארצות-הברית מסתובבים כמו סביבונים של חנוכה במאמץ לעצור את האש.

אברהם שפירא: אבל ה"קטיושות" ממשיכות ליפול.

אברהם שפירא: עלינו מצווה, וזה החינוך, וזו הדת וזו התורה.

אברהם שפירא: הרפורם והטומאה גרמו לכך שבמדינת ישראל אפשר לבוא היום ולהגיד לראש ממשלה, ששומר על יהודים, שהוא ראש ממשלה רוצח.

אברהם שפירא: זו בושה וחרפה לכנסת.

אברהם שפירא: כולם היו צריכים לקום ולצאת, ולא לתת להם להיכנס.

אברהם שפירא: מה יהיה אם תהיה להם זכות הצבעה?

אברהם שפירא: הם עוד יכתיבו לנו, שכל עוד לא ירצחו יום יום יהודים, לא יהיה לנו ראש ממשלה.

אברהם שפירא: הם צריכים ראש ממשלה שירשה לרצוח עשרות יהודים כל שבוע.

אברהם שפירא: אני מבקש שהכנסת תתלכד ללא חשבונות ותיתן לראש הממשלה את הכוח שלא להפסיק את הפעילות כל עוד לא ישקוט הצפון, לא רק מ"קטיושות", אלא גם שלא ייגעו בשום חייל צה"ל.

אברהם שפירא: אני מאחל לכולם חג שמח.

ענת מאור: תודה רבה.

ענת מאור: חבר הכנסת אלכס גולדפרב.

ענת מאור: אחריו – חבר הכנסת רחבעם זאבי.

אלכס גולדפרב: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, הייתי חלק מהסכם השלום, חלק מהדרך האמיצה שהממשלה הזאת הלכה בה, ודעתי אז, כדעתי היום, היא שצריך לתת לשלום את הצ'אנס.

אלכס גולדפרב: הפעולה היום בלבנון מול ה"קטיושות" בצפון היא עוד סימן לכיוון של חוזק של הממשלה הזאת של שמעון פרס, הממשלה שהוא שעומד בראשה.

אלכס גולדפרב: למרות האיום של הקולות, שהם חשובים מאוד לתמיכה במועמד לראשות הממשלה, הוא נחוש בדעתו והוא מוביל את המהלך עד לניצחון המוחלט האפשרי על הכוחות הפועלים בצפון נגדנו.

אלכס גולדפרב: חבר הכנסת שפירא, לפני שאתה עוזב אני קורא לך שתקרא לכל הסקטור החרדי והדתי: בואו אתם, תהיו אתם במקום אותם אנשים שצעקו את מלות הגנאי נגד הממשלה, תהיו אתם אלה שיקראו לאנשים שלכם לבוא במקום הערבים וכולנו כאחד נצביע בעד שמעון פרס כראש הממשלה.

אלכס גולדפרב: תראו אתם היום חוכמה.

אלכס גולדפרב: תצאו מהקליפה הזאת.

אלכס גולדפרב: תצאו מתפיסת החיים שלכם.

אלכס גולדפרב: תראו שאתם יכולים להיות ציונים.

אלכס גולדפרב: אתם לא יכולים לדבר בשתי שפות: בשפה אחת לתמוך בממשלה, ובשפה אחרת להצביע נגד המועמד של מפלגת העבודה לראשות הממשלה.

אלכס גולדפרב: אני קורא לכם: תבואו כולכם כאחד, תבואו במקום אותם אנשים שאומרים שבממשלה הזאת יושבים רוצחים, רוצחי ילדים.

אלכס גולדפרב: עכשיו, לגבי הפעולה בלבנון.

אלכס גולדפרב: אני יכול להגיד לכם, מתוך ניסיוני עד לא לפני הרבה זמן כחייל באחת היחידות הלוחמות, שאי-אפשר לנצח במלחמה – וזאת מלחמה, גברתי היושבת-ראש – לא על-ידי טנקים, לא על-ידי מטוסים, לא על-ידי תותחנים, ויהיו טובים ככל שיהיו.

אלכס גולדפרב: במלחמה אפשר לנצח כשאתה נמצא במקום.

אלכס גולדפרב: אני לא קורא לממשלה להכניס חיילים לשטח לבנון.

אלכס גולדפרב: אבל אני כן קורא לממשלה ואומר לה, שכדי לנצח אנחנו צריכים להציב מארבים, אנחנו צריכים להפעיל את היחידות המיוחדות שהקמנו.

אלכס גולדפרב: הקמנו יחידות רבות מאוד, וצריך להציב אותן במקומות מסביב לאותם יישובים שפוגעים בנו.

אלכס גולדפרב: יש לצוד אותם, יש לצוד את אנשי ה"חיזבאללה".

אלכס גולדפרב: פשוט צריך לצוד אותם ולהסתייע בכלים של מטוסים, טנקים ותותחים, אבל לא ככלי עיקרי אלא ככלי מסייע.

אלכס גולדפרב: רק אז, רק אז נוכל לנצח.

אלכס גולדפרב: אני מחזק את הממשלה ואת דרכה.

אלכס גולדפרב: אנחנו צריכים לתת את הצ'אנס לשלום.

אלכס גולדפרב: זאת ממשלה אמיצה שהתחילה בדרך.

אלכס גולדפרב: הליכוד והאופוזיציה הצטרפו אליה כעבור שנה וחצי.

משה פלד: חה-חה-חה – – –

אלכס גולדפרב: נשארה רק עוד מפלגה אחת בימין.

אלכס גולדפרב: אתה יכול לצחוק עד מחר, חבר הכנסת משה פלד.

אלכס גולדפרב: רק המפלגה של זאבי, מולדת, היא היחידה שנשארה בימין המסורתי ההיסטורי.

אלכס גולדפרב: אולי הגיע הזמן שגם אתם תזוזו קצת למרכז.

אלכס גולדפרב: אבל אין מפלגה אחרת.

אלכס גולדפרב: אתם נמצאים קצת אחרינו, בפיגור של שנה וחצי.

אלכס גולדפרב: שמתם את הססמה שלכם, שאתם הולכים לבחירות – שלום, שלום; מלת ה"גנאי" – שלום, שלום.

אלכס גולדפרב: כך לא תנצחו.

אלכס גולדפרב: הציבור לא מטומטם.

אלכס גולדפרב: אני, כאחד שבא מתוככם – – –

משה פלד: חה-חה-חה – – –

אלכס גולדפרב: אתה יכול לצחוק.

אלכס גולדפרב: אני, כאחד שבא מתוככם, ראיתי את הדבר הזה שנה וחצי לפניכם.

אלכס גולדפרב: והיום, איך אתם יכולים לבוא ולהסתכל לבוחרים בעיניים?

אלכס גולדפרב: תודה רבה.

משה פלד: תראה מה שהבוחרים עשו לך.

אלכס גולדפרב: אני שלם עם מה שעשו לי.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: רשות הדיבור לחבר הכנסת זאבי, ואחריו – לחבר הכנסת שאול גוטמן.

רחבעם זאבי: גברתי היושבת בראש, חברי הכנסת הנוכחים, כידוע, אני נמנה עם האופוזיציה בכנסת הזאת, ואף-על-פי-כן אני שולח ברכה ויישר כוח גם לממשלה שהחליטה על המבצע הזה, גם, ובוודאי, לחיילי צה"ל המבצעים את המבצע הזה, ובוודאי ובוודאי למתיישבים בצפון, לאנשים שחיים ביישובי הצפון – יהודים, דרוזים וערבים.

רחבעם זאבי: המבצע הזה תכליתו היתה לתקן את הטעויות שנעשו על-ידי אותה ממשלה בהבנות המפורסמות של יוני 1993.

רחבעם זאבי: לפי ההבנות ההן אסור היה לפגוע באזרחים.

רחבעם זאבי: וה"חיזבאללה", מבחינתו בצדק, הבין שמותר לו לפגוע בחיילים.

רחבעם זאבי: והוא פגע בחיילי צה"ל, והוא פגע בחיילי צד"ל, וזה נעשה באישור וברשות כאילו של אותה הבנה אומללה, הבנה שלא היתה בה תבונה מדינית.

רחבעם זאבי: במשך שלוש שנים, ארבע שנים, כל פעם שנפגעו חיילינו באזור הביטחון, קמנו ואמרנו מעל לבמה הזאת, שההבנות האלה אומללות, ולא התייחסו לזה.

רחבעם זאבי: היה צריך להישפך הרבה דם, היו צריכות ליפול הרבה "קטיושות", כדי שהממשלה תצא משלוותה ותצא למבצע הזה, שאני, כאמור, מצדיק אותו.

רחבעם זאבי: אני רק מקווה, שלממשלה הזאת יהיו הכוח והתבונה, והיא תתעשת אל מול הלחצים האדירים המופנים אליה מממשלות בעולם, מאזרחים בישראל, מהשותפים שלהם לשלטון, כמו ששמענו פה את חברי הכנסת הערבים, כמו שאנחנו שומעים את אנשי מרצ.

רחבעם זאבי: אני מקווה, שיהיה לה הכוח לדחות את כל אלה ולא להפסיק את המבצע, עד הרגע שבו ה"חיזבאללה" יסכים להבנות אחרות, שלפיהן אין לפגוע ביישובים אזרחיים, שלפיהן אין לפגוע בחיילי צה"ל, לא באזור הביטחון ולא בשום מקום אחר.

רחבעם זאבי: כאמור, אנחנו מברכים על מבצע "ענבי זעם", שתכליתו להביא ביטחון ושקט ליישובי הצפון.

רחבעם זאבי: אנחנו תובעים מהממשלה להמשיך במבצע עד שתושגנה ההבנות החדשות.

רחבעם זאבי: אנחנו שולחים את אהדתנו ליישובי הצפון העומדים בקו האש זה שנים.

רחבעם זאבי: אנחנו תובעים מהממשלה לעשות את כל הסידורים ולהקציב את כל הכספים כדי למגן את יישובי הצפון, לפצות אותם על כל הנזקים ולשקם את הפגיעות במשקים, במבנים, בתעשיות שישנן ביישובי הצפון.

רחבעם זאבי: הרבה שנים דחקנו ועודדנו את אנשי התעשייה לפנות אל עיירות הפיתוח בצפון, והם שם, הם הלכו לשם תוך סיכונים.

רחבעם זאבי: היום הם עומדים מושבתים, ומישהו צריך לדאוג להם, אם אנחנו לא רוצים לראות את שקיעתם.

רחבעם זאבי: אנחנו צריכים לשקם את החינוך ואת כל התחומים האחרים.

רחבעם זאבי: נקודה אחרונה, ברשותך, גברתי היושבת בראש – אנחנו צריכים לגנות את דברי הנאצה וההשמצות שהושמעו היום בבית הזה נגד הממשלה ונגד צבא-הגנה לישראל, שעושה את מלאכתו נאמנה, שעושה את מלאכתו כפי ששום צבא בעולם לא עושה, בזהירות ובאחריות, כדי לא לפגוע באזרחים, כי בצה"ל מחנכים שחיי אדם הם ערך עליון.

רחבעם זאבי: כך עושה צה"ל.

רחבעם זאבי: מחר יום הזיכרון הכללי לחיילי צה"ל, ויש לנו חללים רבים; מתש"ח עד היום – למעלה מ-18,200 חללים.

רחבעם זאבי: אנחנו נזכור אותם בגאון, נזכור אותם באבל, אבל נזקוף את הראש וניתן הגנה לעם הזה, נסוכך עליו ועל המדינה שלנו.

רחבעם זאבי: תודה.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חבר הכנסת שאול גוטמן, ואחריו – חברת הכנסת ארד, חבר הכנסת גור, חבר הכנסת עזרן, חבר הכנסת בא-גד, חבר הכנסת דוד לוי.

שאול גוטמן: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בפתח הדברים רצוני לשלוח ברכה נאמנה לחיילי צה"ל העומדים על משמר ארצנו בגבול הלבנון.

שאול גוטמן: ממשלת ישראל שלחה את צה"ל למבצע שתכליתו מניעת ירי על יישובי הצפון.

שאול גוטמן: שיטת המבצע גורמת לכך שנוכל להשיג הבנות דומות, פחות או יותר, לאלה שהשגנו בעקבות מבצע דין-וחשבון.

שאול גוטמן: בדיעבד, לאחר שמבצע מסוג זה יצא לדרך, על ממשלת ישראל להתמיד במבצע עד אשר יוסר האיום מגבול הצפון.

שאול גוטמן: גברתי היושבת-ראש, אמרתי בדיעבד, שכן שיטת הפעולה אינה לרוחי.

שאול גוטמן: אזרחי לבנון אינם הכתובת; אפילו לא ממשלת לבנון.

שאול גוטמן: כל אזרח יודע, כי לבנון כבושה על-ידי סוריה, בהסכמה שבשתיקה של ארצות-הברית ושל ישראל.

שאול גוטמן: דמשק היא מרכז טרור אזורי ובין-לאומי.

שאול גוטמן: דמשק מעבירה את החימוש ל"חיזבאללה".

שאול גוטמן: המודיעין הסורי מתדרך, מאמן ושולח.

שאול גוטמן: זוהי האמת הפשוטה.

שאול גוטמן: רבותי, חברי הכנסת, צאו וראו, ברמת-הגולן שורר שקט למעלה מ-20 שנה.

שאול גוטמן: הסיבה לכך פשוטה – רמת-הגולן מהווה נכס אסטרטגי ראשון במעלה.

שאול גוטמן: לנשיא סוריה, אסד, כדאי לשמור על השקט ברמה, שכן פתחת דמשק נמצאת בטווח רקטות ארטילריות של צה"ל.

שאול גוטמן: אולם במשך שנים ארוכות אסד מאגף אותנו מכיוון הלבנון באמצעות ה"חיזבאללה" – ויש לומר, בהצלחה לא מבוטלת מבחינתו – ואילו אנחנו מאפשרים לאסד להכתיב לנו, ברמה האסטרטגית, את זירת ההתמודדות באופן חד-צדדי.

שאול גוטמן: גברתי היושבת-ראש, על ממשלת ישראל להבהיר לנשיא סוריה, כי אנחנו גמישים בבחירת זירת ההתמודדות.

שאול גוטמן: עלינו להבהיר, כי נשתמש ברמת-הגולן כבנכס אסטרטגי.

שאול גוטמן: יש לומר בכל הבהירות לנשיא סוריה, כי אם לא ימנע מה"חיזבאללה" חופש פעולה ואם יישובי הצפון ייפגעו, יפגע צה"ל בפתחת דמשק.

שאול גוטמן: להערכתי, אם אסד ידע כי אנו נחושים בדעתנו להסיר את האיום מצפון המדינה, הוא ימנע מה"חיזבאללה" חופש פעולה.

שאול גוטמן: רבותי חברי הכנסת, נראה לי כי לנשיא סוריה אין אינטרס מיידי ליציאה למלחמה, ברם ייתכן שאני טועה.

שאול גוטמן: אם בעקבות תגובתנו בפתחת דמשק ימשיך אסד במעשי איבה נגד ישראל, על ישראל לנצל המצב ולהרוס את מערך הפיתוח, הייצור ושיגור הנשק הכימי והביולוגי שיש לסוריה מצפון לדמשק.

שאול גוטמן: יש להצטער על כך שממשלות ישראל הרשו כי מערך זה יקום ויהווה איום על ישראל.

שאול גוטמן: גברתי היושבת-ראש, ראש הממשלה אינו מזכיר את סוריה.

שאול גוטמן: מבחינתו – אירן אשמה, בבחינת הרוצה לשקר ירחיק עדותו.

שאול גוטמן: אולם מה לעשות?

שאול גוטמן: האמת נמצאת בחצר האחורית שלנו, בסוריה.

שאול גוטמן: לפני מלחמת ששת הימים, ללא סיוע אמריקני, יצאנו למאבק במפעל הסורי להטיית מקורות הירדן.

שאול גוטמן: היום הסיוע האמריקני מעקר את חופש התמרון שלנו, מעקר את עצמאותנו.

שאול גוטמן: יש להשתחרר מהאחיזה האמריקנית ולהחזיר לישראל את עצמאותה.

שאול גוטמן: תודה.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חברי הכנסת אינם, אם כך – חבר הכנסת יוסף בא-גד, בבקשה.

ענת מאור: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

ש' כרם: ברשות היושבת-ראש, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון מס' 11), התשנ"ו–1996; והצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון מס' 26), התשנ"ו–1996 – מטעם ועדת הכספים.

ש' כרם: הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 31), התשנ"ו–1996; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 30), התשנ"ו–1996; והצעת חוק בתי-קברות צבאיים (תיקון מס' 3), התשנ"ו–1996 – מטעם ועדת החוץ והביטחון.

ש' כרם: והצעת חוק הבזק (תיקון מס' 13), התשנ"ו–1996 – מטעם ועדת הכלכלה.

ש' כרם: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק העברת אסירים לנשיאת עונש מאסר בארצותיהם, התשנ"ו–1996; הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון פרטים), התשנ"ו–1996; הצעת חוק המתווכים במקרקעין (תיקון) (דחיית מועד התחילה), התשנ"ו–1996; הצעת חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות (תיקון), התשנ"ו–1996.

ש' כרם: החלטה בדבר תיקון טעות בחוק שכר שווה לעובדת ולעובד, התשנ"ו–1996, מטעם ועדת העבודה והרווחה.

ש' כרם: תודה.

ענת מאור: רשות הדיבור לחבר הכנסת בא-גד.

יוסף בא-גד: גברתי היושבת-ראש, שני חברי הכנסת הנוכחים, היום ח"י לעומר.

יוסף בא-גד: ספרנו ספירת העומר, היום 18 יום שהם שני שבועות וארבעה ימים בעומר.

יוסף בא-גד: למה סופרים את ספירת העומר?

יוסף בא-גד: אומרת הגמרא, מסכת יבמות, דף ס"ב, עמוד ב': תנו רבנן, שנים-עשר אלף זוגים תלמידים היו לו לרבי עקיבא מגבת ועד אנטיפרס וכולן מתו בפרק אחד מפני שלא נהגו כבוד זה לזה והיה העולם שמם.

יוסף בא-גד: סופרים את ספירת העומר.

יוסף בא-גד: תלמידי רבי עקיבא לא נהגו כבוד.

יוסף בא-גד: שימו לב לדבר מעניין.

יוסף בא-גד: כבוד בגימטריה: כ', ב', ו', ד' – 32.

יוסף בא-גד: 32 ימים לא נהגו כבוד, ורק בל"ג בעומר אנחנו חוגגים את ל"ג בעומר – משום ש-32 יום לא נהגו כבוד, מתו התלמידים, ומאז אנחנו מתאבלים.

יוסף בא-גד: משום שלא שמרו על התורה גלינו מארצנו, בגלל חטאינו.

יוסף בא-גד: חזרנו בעזרת השם, בסייעתא דשמיא, לארץ-ישראל.

יוסף בא-גד: בואו נלמד מההיסטוריה, נחזור בתשובה, נתקן דרכינו.

יוסף בא-גד: אבל, לצערנו, הדברים לא כך נראים, ואנחנו מקבלים מכות אחד אחד.

יוסף בא-גד: אני רוצה לומר לכם, באו ואמרו לי: ראש הממשלה שמעון פרס עשה את זה כמבצע בחירות; הוא רצה למצוא חן בעיני הימין, לכן הוא עשה את המבצע.

יוסף בא-גד: ואני אומר שזאת חוצפה לומר דבר כזה.

יוסף בא-גד: אתם יודעים שאני נגד ראש הממשלה, אבל הפעם נהג ראש הממשלה בצורה יוצאת מן הכלל.

יוסף בא-גד: קורה פה דבר מזוכיסטי; קודם צעקו: ראש הממשלה, למה אתה ממתין?

יוסף בא-גד: המתנה, הבלגה, ושותק על ה"קטיושות".

יוסף בא-גד: כאשר ראש הממשלה פועל, אומרים: למה אתה פועל?

יוסף בא-גד: יישר כוח לראש הממשלה; חזק ואמץ.

יוסף בא-גד: ואני כאיש האופוזיציה אומר: כל הכבוד לך על הפעולה, בתנאי – – –

עבד-אלוהב דראושה: תצביע בשבילו לראשות הממשלה?

יוסף בא-גד: לא, אני אצביע בשביל ביבי לראשות הממשלה, מפני שראש הממשלה סיבך אותנו עם הסכם אוסלו.

עבד-אלוהב דראושה: כי אתה רוצה להרוס אותו – – –

יוסף בא-גד: לא, אבל מה שמגיע לו – כל הכבוד.

יוסף בא-גד: אני רק שואל, למה מבצע שלומיאלי כזה?

יוסף בא-גד: למה לא מתחילים וגומרים?

יוסף בא-גד: איך ייתכן שהנכנעים נותנים תנאים למנצחים?

יוסף בא-גד: אני לא מבין.

יוסף בא-גד: כמו בעירק – האמריקנים ירו נגד סדאם חוסיין ולא פגעו.

יוסף בא-גד: איך ייתכן שנשארו בכלל "קטיושות" בלבנון?

עבד-אלוהב דראושה: – – –

יוסף בא-גד: אחרי אלפי גיחות, איך ייתכן?

יוסף בא-גד: למה לא סוגרים את הכבישים כדי שמסוריה לא יצליחו להזיז אף לא "קטיושה" אחת?

יוסף בא-גד: לא מתאים לצה"ל סיום שלומיאלי של מבצע כה מוצלח.

יוסף בא-גד: אני קורא לראש הממשלה: עשית דבר נפלא, כולנו תומכים בך, נא השלם את המבצע בהצלחה, בלי ויתורים, שום ויתורים, ויהי רצון וימי ספירת העומר יהפכו לימים של כבוד הדדי ולימים של תשועת מדינת ישראל וביאת משיח צדקנו במהרה בימינו אמן.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חברת הכנסת נאוה ארד – איננה.

ענת מאור: חבר הכנסת אפרים גור – איננו.

ענת מאור: חבר הכנסת יוסף עזרן – איננו.

ענת מאור: חבר הכנסת יוסף בא-גד דיבר.

ענת מאור: חבר הכנסת דוד לוי – איננו.

ענת מאור: אם כן, רשימת דוברי כל הסיעות הסתיימה.

ענת מאור: מאחר שסיעות חד"ש ומד"ע ביקשו להעמיד את הנושא להצבעת אי-אמון, תשובת הממשלה וההצבעה יתקיימו בשבוע הבא, במועד שיקבע יושב-ראש הכנסת לישיבה.

ענת מאור: הדיון הזה תם.

ענת מאור: לפני נעילת הישיבה אני רוצה לשלוח, בערב יום הזיכרון, שוב בשם כל הכנסת, תנחומים והשתתפות כנה באבלן של כל משפחות הנופלים – החל מכניסת יום הזיכרון הערב ב-20:00 ובכל בתי-הקברות הצבאיים מחר ב-11:00.

ענת מאור: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולשלוח – – –

עבד-אלוהב דראושה: – – –

ענת מאור: חבר הכנסת דראושה, ברשותך.

ענת מאור: בהזדמנות זאת אני רוצה לשלוח מכאן לכל תושבי הצפון ברכת חג מיוחדת, ברכת השתתפות של כל הכנסת, ואני רוצה, בשם כל הכנסת, לקוות, שייפסק הסבל לכל מי שנפגע מהמלחמה, שהמלחמה תגיע לקצה בהקדם האפשרי, תוך שמירת האינטרסים של כל צד, ולאחל לכל עם ישראל חג עצמאות שמח, ולכל עובדי הבית, כמובן.

ענת מאור: הישיבה הזאת נעולה.

קריאה: מתי מתכנסים?

ענת מאור: תהיה הודעה.

ענת מאור: ייתכן מאוד שביום שני, אבל בבקשה לחכות להודעות מסודרות.