ישיבת מליאה, כנסת 13, פרוטוקול מספר 249, 1994-08-03 00:00

שבח וייס: חברי הכנסת, אני פותח את ישיבת הכנסת.

ש' יעקבסון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מקבלים בקימה את פני נשיא המדינה.

ש' יעקבסון: )

שבח וייס: נא לשבת.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו מקיימים ישיבת פגרה מיוחדת.

שבח וייס: הישיבה מתקיימת ביום רביעי, כ"ו באב התשנ"ד, 3 באוגוסט 1994.

שבח וייס: הודעה למזכיר הכנסת.

ש' יעקבסון: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, מטעם הממשלה – הצהרת וושינגטון; וכן הצעת חוק לעידוד השקעות הון (תיקון מס' 39) (תיקון מס' 4), התשנ"ד–1994, שהחזירה ועדת הכספים לקריאה שנייה ולקריאה שלישית בכנסת.

ש' יעקבסון: תודה.

שבח וייס: חברי הכנסת, במעמד נשיא המדינה, אורחים מכובדים – – –

יוסף בא-גד: הרבנים הראשיים.

שבח וייס: אורחים מכובדים מאוד מכל צמרות השלטון והמערכות החברתיות והפוליטיות והדתיות, ובמעמד משלחת ראש הממשלה שהתלוותה למסע החשוב לוושינגטון, משלחת שמבטאה בצורה מרוכזת מאוד את המלחמה על כל תלאותיה, את הדרך לשלום ואת תקוות השלום; ואני הזמנתי, ברשותכם, עוד שתי קבוצות שבאותו שבוע שבו באופן צפוף ודחוס היו אלומות אור ואנחנו חזינו ברקמת השלום ההולך ומתהווה בין מדינת ישראל למלכות ירדן – ממש באותה עת בכתה ארגנטינה, בכתה יהדות ארגנטינה, ומשלחת חילוץ של צה"ל נתנה ביטוי נוקב לרעיון הקיומי שלנו, שישראל ערבים זה לזה, גם מחוץ לגבולות ישראל עד כמה שאפשר, ולעתים מעבר לאפשרי, ובאותה עת ממש פעלה ופועלת משלחת סיוע ישראלית ברואנדה ונותנת ביטוי אנושי עמוק לרעיון שבני-אדם ערבים זה לזה.

שבח וייס: זה היה השבוע וחצי שהיה.

שבח וייס: אני מברך את המשלחות, מביע להן רגשות הוקרה בשמנו.

שבח וייס: אנחנו נעבור לסדר-היום של כנס הפגרה: הודעת הממשלה על הסכמי ישראל-ירדן, על מסע ראש הממשלה לוושינגטון ועל אישור הצהרת וושינגטון.

שבח וייס: אחריה יתקיים דיון על-פי מתכונת שהחליטה עליה ועדת הכנסת.

שבח וייס: אני מזמין את ראש הממשלה.

יגאל ביבי: אדוני היושב-ראש, היות שהסיעה הגדולה באופוזיציה כנראה מתלבטת בנושא, וחשוב שבמעמד זה תהיה אחדות, הייתי מציע אולי לעשות הפסקה לחמש דקות.

שבח וייס: לו פנו אלי, הייתי עושה זאת ברצון.

שבח וייס: אני מעריך שהנאום של ראש הממשלה בוודאי לא יהיה קצר, ובתוך זמן קצר הם יגיעו.

שבח וייס: האמינו לי שהייתי עושה זאת אילו היתה פנייה כזאת.

שבח וייס: בואו נקיים את הסדר שלנו.

שבח וייס: איש לא ייפגע, והם בוודאי יגיעו מהר ככל האפשר.

שבח וייס: נא לזרז את הגעתם.

שבח וייס: אדוני ראש הממשלה, אני מזמין אותך.

שבח וייס: אני בטוח שזה רק מקרה שהם עדיין לא פה.

שבח וייס: לא הופנתה אלי שום בקשה, אחרת הייתי נענה ברצון.

יצחק רבין: כבוד נשיא המדינה, יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, בטרם אפתח את דברי ברצוני להצטרף לברכתו של יושב-ראש הכנסת לשתי שליחויות שצה"ל ביצע בשמה של מדינת ישראל: שליחות שותפות הגורל עם קהילה יהודית שנפגעה בארגנטינה, באמצעות יחידת החילוץ המעולה שצה"ל בנה.

יצחק רבין: והשליחות ההומניטרית לסייע לפליטי רואנדה בזאיר, כאשר בית-חולים שדה שכל רופאיו, הצוות הרפואי והחיילים, התנדבו למשימה הזאת.

יצחק רבין: ביטוי, ביטוי מיוחד לייחודה של מדינת ישראל, לשותפות הגורל עם כל יהודי, עם כל קהילה יהודית באשר הם, ומילוי משימה הומניטרית לגבי אנשים, פליטים המצויים במצוקה, במחלה.

יצחק רבין: אין דבר המבטא טוב יותר את מהותה וייחודה של מדינת ישראל.

יצחק רבין: תודה לכם, לכל אלה שנמצאים, נמצאו בשליחות זו, לכל אלה שהיו שותפים ליצירת משלחות אלה.

יצחק רבין: באנו היום להודיע לחברי הכנסת, לאזרחי מדינת ישראל ולבני העם היהודי באשר הם, כי תם מצב המלחמה בין מדינת ישראל לבין הממלכה ההאשמית הירדנית.

יצחק רבין: באנו היום לומר לחברי הכנסת, לאזרחי מדינת ישראל, כי בשבוע שעבר עשינו בוושינגטון עוד צעד משמעותי לקראת שלום.

יצחק רבין: חברי הכנסת, ממשלת ישראל מניחה היום על שולחנכם בסיפוק ולא במעט גאווה את הצהרת וושינגטון אשר נחתמה בבירת ארצות-הברית ביום י"ז באב התשנ"ד, 25 ביולי 1994.

יצחק רבין: ארבעת דפי הנייר שהונחו היום על שולחן הכנסת הם תמציתו של חלום השלום בין ישראל לבין ירדן, אשר יהפוך בימים הבאים, כך כולנו מאמינים ומקווים, לחוזה שלום מלא.

יצחק רבין: חברי הכנסת, במשך עשרות שנים עמדו על הדוכן הזה כל ראשי ממשלות ישראל; מעל הדוכן הזה פנו כל ראשי ממשלות ישראל אל מנהיגי מדינות ערב וקראו להם לסיים את מצב המלחמה ולהביא שלום לעמי המזרח התיכון.

יצחק רבין: קריאותיהם של ראשי ממשלות ישראל חזרו על עצמן באופן קבוע, באופן שנראה לעתים אף מעייף ומשמים.

יצחק רבין: וברבות השנים הן היו לשגרת לשון שחוקה שאיש כבר לא התייחס אליה, כי קהיר שתקה, עמאן לא הגיבה, דמשק נותרה אילמת.

יצחק רבין: ידינו שהושטו לשלום נאלצו ללחוץ על ההדק במלחמה על חיינו כאן.

יצחק רבין: ראש הממשלה הראשון שזכה לעמוד על הדוכן הזה ולראות ברכה בקריאותיו לשלום היה מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

יצחק רבין: יחד עם נשיא מצרים המנוח, אנואר סאדאת, הוא טווה את חוטי השלום הראשון בין ישראל לבין המדינה הערבית הגדולה מצרים.

יצחק רבין: האמונה כי מדינות ערב נוספות ילכו בעקבות מצרים נכזבה, וקולה של ישראל נותר קול קורא במדבר.

יצחק רבין: נותרנו בבדידותנו, שתי מדינות, שלום אחד.

יצחק רבין: ביום הצגתה של הממשלה הנוכחית בכנסת חזרתי וקראתי למדינות ערב ולפלשתינים לסיים את הסכסוך הערבי-הישראלי ולפתוח פרק חדש בתולדות העמים.

יצחק רבין: לפלשתינים, שלא ידעו בחייהם אף יום של חופש ושמחה, הצענו את האוטונומיה על יתרונותיה ומגבלותיה.

יצחק רבין: למלך ירדן, לנשיאי סוריה ולבנון קראנו לבוא אל הדוכן הזה ולדבר שלום.

יצחק רבין: הפלשתינים נענו לקריאה, ואנו מצויים בימים אלה לאחר השלמת מימוש הסכם עזה-יריחו תחילה ואנו ממשיכים במשא-ומתן אתם.

יצחק רבין: אחרי הפלשתינים מושיט עכשיו יד לשלום גם המלך חוסיין, ויהיה זה נכון לקבוע כי ללא ההסכם עם הפלשתינים לא ניתן היה להגיע להצהרת וושינגטון.

יצחק רבין: חברי הכנסת, קשר מיוחד מאוד ומורכב מאוד היה במשך שנות דור לעם היהודי ולאחר מכן למדינת ישראל עם המשפחה ההאשמית וממלכת ירדן אשר נולדה מתוך בעיית ארץ-ישראל.

יצחק רבין: אהבה ואיבה שימשו בקשר הזה בערבוביה, מאז חיפשנו הבנה עם הבית ההאשמי אחרי מלחמת העולם הראשונה בפגישתם של ויצמן והאמיר פייצל.

יצחק רבין: מים רבים זרמו מאז בירדן, גם דם רב.

יצחק רבין: ירדן השתתפה במלחמות ובפעולות האיבה נגדנו.

יצחק רבין: הירדנים הסבו לנו מכאובי גוף ונפש קשים, ירושלים נחצתה ובלבה הוקמה חומה, נמנעו מהיהודים הגישה והתפילה ליד הכותל המערבי, שריד בית-המקדש, גוש-עציון נחרב, הושבתו הלימודים באוניברסיטה על הר-הצופים שאליו עלינו בשיירות של משוריינים, צלפים ירו לתוך חלונות בתים בקו העירוני, מסתננים חדרו ליישובים ישראליים בפרוזדור ירושלים, גנבו ורצחו.

יצחק רבין: גם בירושלים וגם בעמאן ביכו משפחות את מות יקיריהן.

יצחק רבין: רק במלחמת ששת הימים שמו קץ חיילי צה"ל למכאוביה של ישראל.

יצחק רבין: חברי הכנסת, סוד גלוי הוא, כי בצד מעשי האיבה החזקנו קשרים מיוחדים במינם עם המשפחה ההאשמית, ועל כך שילם בחייו אבי המשפחה, המלך עבדאללה.

יצחק רבין: חרף הסכנות, חרף הקשיים, החזקנו בקשרים מיוחדים אלה גם בשעות קשות ביותר למדינת ישראל, גם לירדן.

יצחק רבין: רק מעט מאוד נחשף באשר לקשרים הללו, שעליהם אנו חבים תודה לראשוני טווי החוטים עם הבית ההאשמי, עוד לפני קום המדינה – מחיים ארלוזורוב, משה שרת, עזרא דנין, אהרן חיים הכהן, גולדה מאיר, ראובן שילוח ומשה דיין ועד יעקב הרצוג, אליהו ששון, לוי אשכול ויגאל אלון, זיכרונם לברכה, ועוד רבים רבים אחרים שחיים עמנו היום ושמורה להם זכות גדולה.

יצחק רבין: חברי הכנסת, בתקופת כהונתה של הממשלה הקודמת, בראשותו של יצחק שמיר, באוקטובר 1991, הוחל בתהליך מדריד, ומאז ידענו שני ציוני דרך חשובים ביחסינו עם ירדן: האחד, האשרור הפורמלי והפומבי של סדר-היום בין ישראל לירדן, בספטמבר 1993.

יצחק רבין: השני, פגישה פומבית, ראשונה מסוגה, בין שר החוץ שמעון פרס לבין הנסיך חסן והנשיא קלינטון בבית הלבן, באוקטובר 1993.

יצחק רבין: במהלך פגישה זו הוחלט על כינון ועדה כלכלית משולשת בין שלוש המדינות.

יצחק רבין: במשך הזמן הודקו קשרים והתקיימו דיונים משותפים עם המלך חוסיין ועם אנשי חצרו וממשלתו, עד שהגענו למעמד חתימת הצהרת וושינגטון, ברוב עם, בוושינגטון בשבוע שעבר.

יצחק רבין: חברי הכנסת, ההצהרה המונחת על שולחנכם, על תוכנה המלא, אין לה נספחים סודיים, אין לה תוספות.

יצחק רבין: עיניכם רואות את המסמך כולו.

יצחק רבין: מה יש בהצהרת וושינגטון?

יצחק רבין: הצהרת וושינגטון מורכבת, מן הצד האחד, ממרכיבים חדשים, שהם ביסודו של חוזה שלום מלא כאשר ייחתם; ומצד הצד האחר – ממרכיבים מתוך המסמכים שהוסכמו עם ירדן עד כה, ובראשם סדר-היום המוסכם שנחתם בוושינגטון.

יצחק רבין: אלמנטים נוספים הם מתוך ההסכמות במשא-ומתן הדו-צדדי בוושינגטון ובמלון הירדני בים-המלח, ב-20 ביולי, שכלל גם הצהרה משותפת לראש ממשלת ירדן, לשר החוץ של ישראל ולמזכיר המדינה של ארצות-הברית.

יצחק רבין: הנושא המרכזי בהצהרת וושינגטון הוא סיום מצב הלוחמה.

יצחק רבין: סיומו של מצב הלוחמה הוא שלב מעבר לקראת חתימתו של חוזה שלום מלא.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עלי להוסיף, הביטוי שמופיע בהצהרת וושינגטון הוא בשפה האנגלית: End of the state of belligerency, ובעברית: סיום מצב הלוחמה.

יצחק רבין: כיוון שהמונח סיום מצב המלחמה, End of the state of war, מופיע בחוזה השלום עם מצרים והוא ברור לכל אדם, הצענו לירדנים להשתמש בנוסח זה.

יצחק רבין: ואולם הם העדיפו, בדרכם הזהירה, לדבוק בנוסח "סיום מצב הלוחמה".

יצחק רבין: אך במסר בעל-פה מהמלך חוסיין נמסר לנו, כי לדידם המשמעות זהה, ויינתן לכך גם ביטוי פומבי.

יצחק רבין: ואכן המלך בדבריו, גם בבית הלבן וגם בקונגרס, אמר בלשון מפורשת, ואני מצטט מנאומו בבית הלבן ב-25 ביולי: "המונח המשמש במסמכים בין-לאומיים שנגעו לנו עד כה הוא מצב הלוחמה וסיום מצב הלוחמה.

יצחק רבין: סבורני שהן בשפה הערבית והן בשעה העברית אין לעמינו מונח כזה.

יצחק רבין: אך השגנו, ואנו מחויבים לכך, סיום מצב המלחמה, באנגלית: of the state of war בין ישראל לירדן".

יצחק רבין: אין כאן אפוא דבר המשתמע לשתי פנים אלא מסר בירור ביותר: תם מצב המלחמה בין ישראל לבין ירדן.

יצחק רבין: אני מבקש להפנות את תשומת לבכם לכך שעניין חוזה השלום מקבל במסמך ביטוי ברור: הירדנים אומנם מדברים תמיד על שלום כולל, אך בהצהרת וושינגטון נאמר בלשון מפורשת, כי המטרה היא עשיית חוזה שלום בין ירדן לישראל.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מטבע הדברים עורר עניין רב הסעיף הנוגע למקומות הקדושים המוסלמיים בירושלים.

יצחק רבין: ברשותכם, אחזיר את הגלגל מעט אחורנית ואצטט מדברים שאמרתי בפניכם ביום הצגת הממשלה הנוכחית: "ממשלה זו, כמו כל קודמותיה, מאמינה כי אין חילוקי דעות בבית הזה בדבר נצחיותה של ירושלים כבירת ישראל.

יצחק רבין: ירושלים השלמה והמאוחדת היתה ותהיה לעולמי עד בירתו של עם ישראל בריבונות ישראל, מוקד לגעגועיו ולחלומותיו של כל יהודי.

יצחק רבין: הממשלה נחושה בדעתה כי ירושלים אינה נושא למיקוח.

יצחק רבין: גם השנים הבאות יעמדו בסימן הרחבת הבנייה בירושלים רבתי.

יצחק רבין: כל יהודי, דתי וחילוני, נשבע – –

אהוד אולמרט: אדוני ראש הממשלה, אני רק רוצה לומר לך שבעניין זה אתם לא עושים דבר.

יצחק רבין: – – "'אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני'.

יצחק רבין: שבועה זו מאחדת את כולנו".

יצחק רבין: ועוד אמרנו אז: "הממשלה תשמור על חופש הפולחן של כל בני הדתות האחרות בירושלים, תקפיד לשמור על גישה חופשית למקומות הקדושים לכל העדות ותאפשר חיים סדירים ונוחים לבאים בשעריה וליושבים בתוכה".

יצחק רבין: סעיף ירושלים בהצהרת וושינגטון חולל, לדעתנו, מהומה על לא מאומה.

יצחק רבין: אני מציע לחזור ולקרוא בסעיף זה, שנאמר בו: "ישראל" – אני מדגיש: ישראל – "מכבדת את תפקידה המיוחד הנוכחי של הממלכה ההאשמית של ירדן במקומות הקדושים המוסלמיים בירושלים.

יצחק רבין: כאשר יתנהל המשא-ומתן על הסדר הקבע, תעניק ישראל עדיפות גבוהה לתפקיד הירדני ההיסטורי במקומות קדושים אלה.

יצחק רבין: בנוסף – – –

זאב בנימין בגין: סליחה, אדוני ראש הממשלה, ללא מתן מעמד קבע לירושלים, איזה מעמד – – –

שבח וייס: יש לנו דיון ארוך, תהיה הזדמנות לכולכם לשאול.

יצחק רבין: "בנוסף הסכימו שני הצדדים לקדם יחסים בין-דתיים בין שלוש הדתות המונותיאיסטיות.

יצחק רבין: " מה אפשר ללמוד מהדברים הללו?

יצחק רבין: סעיף זה בא לצלם מצב קיים שבו אכן הירדנים ממלאים, גם אחרי מלחמת ששת הימים, ב-27 השנים שחלפו מאז, תחת כל ממשלות ישראל, תפקיד בניהול המקומות הקדושים לאסלאם בירושלים.

יצחק רבין: הובטח בו כי בניהול המשא-ומתן על הסדר הקבע תיתן ישראל – ישראל היא שתיתן – עדיפות גבוהה לתפקיד זה של הירדנים.

יצחק רבין: אני חוזר, מדגיש ואומר: אין בדברים הללו כדי להציע כל ויתורים בענייני ירושלים או באשר למעמד ישראל בה ובמקומות הקדושים ליהודים.

יצחק רבין: בבוא העת, ובהידון מכלול המקומות הקדושים בהסדר הקבע הכוללני, אם אתה רוצה לקבל תשובה – – –

זאב בנימין בגין: זה לא כתוב.

זאב בנימין בגין: ירושלים לא כתוב, אדוני ראש הממשלה.

זאב בנימין בגין: כל מלה נרשמה.

זאב בנימין בגין: אבל זה לא כתוב.

זאב בנימין בגין: מעמד הקבע של ירושלים.

יצחק רבין: – – – ניוועץ כמובן בכל הגורמים הדתיים היהודיים, משרד הדתות והרבנות הראשית.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מלבד ההצהרות החיוביות וההתחייבויות להמשך המשא-ומתן בנושאים השונים עד למיצויו בחוזה שלום, יש בהצהרת וושינגטון גם הסכמות מספר לביצוע צעדים מעשיים להמחשת המצב החדש.

יצחק רבין: כבר אתמול התקיים בערבה משא-ומתן באשר לקשרי הטלפון בינינו לירדן.

יצחק רבין: אנו מחכים לרגע, והוא לא רחוק, שנחייג בתל-אביב ונדבר ברבת-עמון ולהיפך.

יצחק רבין: תיפתחנה נקודות מעבר חדשות מירדן לישראל ולהיפך.

יצחק רבין: הדיון בעניין זה בעיצומו, כאשר בשלב זה מדובר במעבר תיירים ובעלי דרכון זר.

יצחק רבין: אנו מאמינים ומקווים שלא ירחק היום ותיירים ישראלים וירדנים יבואו וייסעו כאילו היו הדברים מעולם.

יצחק רבין: עוד מדובר בהצהרת וושינגטון על חיבור רשתות החשמל; קיום מסדרון אווירי בין ישראל לירדן; שיתוף פעולה משטרתי בלחימה בפשע ובסמים; וכן נושאים כלכליים, ובכלל זה התחייבויות לביטול עתידי של חרמות.

יצחק רבין: בכל אלה ובנושאים רבים אחרים, לרבות ביטחון גבול, מים, איכות הסביבה, אנרגיה וכלכלה לסוגיה, נמשיך לטפל במשא-ומתן השבוע ובשבועות הקרובים.

יצחק רבין: חברי הכנסת, ימים גדולים באו לישראל.

יצחק רבין: גם אם הקשיים רבים, גם אם המאמץ ניכר, גם אם אנחנו עוברים רגעים של מפח נפש ושעות של אכזבה, אין עוד ספק בלבנו: עמי ערב מצטרפים אלינו בדרך אל השלום.

יצחק רבין: הדרך עוד ארוכה, עוד לא שלמה המלאכה, ועלינו לעשותה.

יצחק רבין: בהצהרת וושינגטון שותף מלא לנו המלך חוסיין ושותפים לו בני עמו, ואנו מלווים את צעדיהם האמיצים ואת החלטותיהם הנבונות והקשות בתקווה גדולה.

יצחק רבין: ושותפים, לפני הכול, בני העם האמריקני, ובראשם נשיא ארצות-הברית, ביל קלינטון, אנשי ממשלו, חברי שני בתי הקונגרס, אשר ללא דבקותם במטרה, ללא נחישותם ותרומתם, לא היינו, אולי, זוכים להגיע למעמד חתימת הצהרת וושינגטון.

יצחק רבין: מירושלים אנו שולחים לנשיא, לעם האמריקני ולנבחריו תודה מכל לב.

יצחק רבין: חברי הכנסת, יש עוד רבים רבים החיים עמנו הראויים לתודה, ויש עוד רבים רבים שלא בתוכנו שגם להם אנו חבים תודה רבה.

יצחק רבין: כאשר אנו עוצרים בתחנה זו בדרך אל השלום, חובה וזכות גדולה היא לנו להעלות על לוח לבנו את אזרחי ישראל וחללי ישראל בכל הזמנים, ממאורעות 1947 ועד ימינו אלה, שאינם עדים להתרגשות הרבה שאוחזת בנו בימים אלה, שעיניהם אינן רואות את דמעות השמחה בעינינו.

יצחק רבין: ובעינינו היום דמעות כאב על אלה שלא זכו לראות בבוא היום הזה, בדרך אל השלום.

יצחק רבין: לבנו היום עם בני המשפחות אשר רוצות להיות אתנו בשמחה, והכאב הנורא מונע מהן להתרגש, למחוא כף, לחייך.

יצחק רבין: אנחנו היום עם נכי צה"ל ופצועיו, עם האזרחים שבמשך 46 שנים נושאים בגופם את הכאבים והצלקות ממעשי האיבה מירדן.

יצחק רבין: חברי הכנסת, זכות גדולה נפלה היום בחלקנו להיות עדים ושותפים לרגעים יפים בהיסטוריה של מדינת ישראל.

יצחק רבין: אסיים בפסוק מתוך ספר מלכים א', שיש בו משום איחולים לכולנו: "ושלום היה לו מכל עבריו מסביב".

יצחק רבין: לו יהי.

יצחק רבין: בשם הממשלה אבקש אישור הכנסת להצהרת וושינגטון.

שבח וייס: אני מודה מאוד לראש הממשלה.

שבח וייס: חברי הכנסת, פתחנו את הישיבה במעמד הנשיא; חלק מחברי הכנסת לא היו, ואני מבקש להתנצל על כך בפני הנשיא.

שבח וייס: היו לכך סיבות.

שבח וייס: אנחנו בית פוליטי, דבר כזה קורה, ואני מבקש להבין זאת.

שבח וייס: ועדת הכנסת קבעה מסגרת דיון, ואנחנו נקפיד עליה פחות או יותר.

שבח וייס: ראשון הדוברים בדיון – חבר הכנסת בנימין נתניהו, ואחריו – חבר הכנסת חיים רמון.

שבח וייס: לדיון הזה יש אומנם אופי מדיני בעיקר, אבל גם שמץ מן החגיגיות.

שבח וייס: יש לנו גם אורחים מאוד חשובים.

שבח וייס: אבקש לא להסתובב, ונא לסגור את הדלת.

בנימין נתניהו: כבוד הנשיא, תחילה אני רוצה להתנצל בשמי ובשם חברי על האיחור הקל.

בנימין נתניהו: לא היתה בזה שום כוונה לפגוע בכבודך.

בנימין נתניהו: הוא במקומו, אני מבטיח לך.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, אנו שותפים היום לכינוס מיוחד במינו של כנסת ישראל.

בנימין נתניהו: זו אחת מאותן שעות נדירות, היסטוריות, שבהן הכנסת עומדת לתמוך בזכות בשורת השלום.

בנימין נתניהו: אני חושב שאין פה שום חלוקה בין חברי הבית, בין צדי הבית.

בנימין נתניהו: ואנחנו מבטאים היום, בדיון הזה, את כמיהתם ותפילתם של כל אזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: מדינת ישראל, שנתבשרה לפני 16 שנה על-ידי מנחם בגין, זיכרונו לברכה, על השלום עם הגדולה במדינות ערב, מצרים, צועדת צעד חשוב לעבר שלום מלא ושלום רשמי עם מדינה ערבית שנייה, עם ירדן.

בנימין נתניהו: דורות של לוחמים ייחלו והתפללו ליום הזה.

בנימין נתניהו: מנערי תש"ח, שנלחמו בחירוף נפש נגד הלגיון הירדני, דרך חיילי מלחמת ששת הימים ועד לוחמי מלחמת ההתשה והמרדפים העקובים מדם בבקעת-הירדן.

בנימין נתניהו: ואכן דם רב נשפך במלחמות הללו בחזית הירדנית.

בנימין נתניהו: יש בתים רבים בישראל שבהם נותרו ילדים יתומים, ראינו חלק מהם בימים האחרונים, והורים שכולים וגם אלמנות.

בנימין נתניהו: אנו אומרים להם: זכינו ליום שבו הושם הקץ למצב המלחמה בינינו לבין ירדן.

בנימין נתניהו: לא עוד צער, סבל, כאב ושכול בחזית המערכות נגד ירדן.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, מאז הקמתה של מדינת ישראל חתרו כל ממשלות ישראל להשיג שלום עם הממלכה ההאשמית.

בנימין נתניהו: ולמרות פלישתה של ירדן לארץ-ישראל במלחמת השחרור, למרות הצטרפותה למתקפה על ישראל במלחמת ששת הימים, לא ויתרנו על היעד של השגת הסכם שלום עם ממלכת ירדן.

בנימין נתניהו: הצהרת וושינגטון המובאת לפנינו היום היא צעד נוסף קדימה בדרך שישראל וירדן עלו עליה מאז 1970.

בנימין נתניהו: אני מציין את השנה הזאת משום שבאותה שנה, במאמץ אמיץ, בצעד נועז שנתמך על-ידי ישראל, הביא חוסיין לחיסול מדינת הטרור שהקים אש"ף בירדן.

בנימין נתניהו: ומאז, מאז אותו סילוק, החלה להתרקם בהדרגה מציאות של שלום ושיתוף פעולה ותיאום הולך וגובר ברוב תחומי החיים העיקריים, וגם בתחום הביטחון, בגבולנו המזרחי בין ירדן וישראל.

בנימין נתניהו: ואכן, לו הייתי צריך לציין את הייחוד שביחסינו עם ירדן, שבמעמד הזה, הרי זו אותה התרקמות הדרגתית של שלום מעשי בשטח.

בנימין נתניהו: עם מצרים – קודם היה הנייר ואחר כך בא השלום, עם ירדן – קודם בא השלום, ואחר כך בא הנייר.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, בניגוד לרושם שמנסה השמאל ליצור, כאילו יש בעם הזה מחנה של תומכי שלום ומחנה של אויבי השלום, המציאות הפוכה, והיא מוכחת כאן.

בנימין נתניהו: כאשר ישראל מתקדמת להסדר שלום, הסדר שלום יציב ובטוח, שאינו מסכן את האינטרסים החיוניים והלאומיים שלנו, העם כולו מתאחד מסביב לצעד הזה.

בנימין נתניהו: ומכאן גם עמדתנו כאופוזיציה.

בנימין נתניהו: אנחנו תומכים במהלך השלום עם ירדן, כי זהו מהלך טוב.

בנימין נתניהו: אנחנו מתנגדים להסכם עם אש"ף, כי זהו מהלך רע.

בנימין נתניהו: אש"ף לא זנח את שאיפתו להשמיד את מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: לחוסיין אין שאיפה כזאת.

עבד-אלוהב דראושה: בלי ההסכם עם אש"ף לא היה שום הסכם עם ירדן.

בנימין נתניהו: חוסיין רוצה מדינה האשמית לצדה של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אש"ף רוצה מדינה ערפאתית במקום מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: זהו שורש ההבדל.

בנימין נתניהו: אני מוסיף, שזה איננו הבדל של הרגע, זה לא הבדל של השנה האחרונה.

בנימין נתניהו: ערפאת שואב את השראתו מאותו אדם שהוא קרא לו מורו ורבו, מורה דרכו של אש"ף, אותו מופתי שעשה ברית עם היטלר להשמיד את היהודים.

בנימין נתניהו: חוסיין, על אף המלחמות וחרף הדם שנשפך, יונק את תפיסת עולמו מסבו עבדאללה, שנרצח על-ידי שליחיו של אותו מופתי, בגלל נכונותו לעשות שלום עם ישראל.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לאחר שנים רבות של קשרים חשאיים עם ממלכת ירדן, יצאו יחסי שתי המדינות מן החושך אל האור בפעם הראשונה בוועידת-מדריד.

בנימין נתניהו: ממשלת הליכוד היתה הראשונה שהביאה את ירדן להכרה שיש להתחיל לתרגם אותה מציאות של שלום בשטח למציאות מדינית גלויה ורשמית.

בנימין נתניהו: ברוח זו אנו תומכים בהפסקת מצב הלוחמה שהושגה בהצהרת וושינגטון.

בנימין נתניהו: אך יחד עם התמיכה אני רוצה לחזור ולהדגיש כמה עקרונות, אדוני ראש הממשלה, עקרונות יסודיים של מדיניותנו ביחס להמשך המשא-ומתן עם ירדן.

בנימין נתניהו: צריך להיות ברור, קודם כול, שהתמיכה שלנו איננה שיק פתוח.

בנימין נתניהו: אנו לא מבטיחים לממשלה תמיכה אוטומטית בנושאים החשובים, השונים, שעומדים על הפרק.

בנימין נתניהו: רק עמידה ברורה של הממשלה בנושאים הללו תבטיח את המשך תמיכתנו.

בנימין נתניהו: העיקרון הראשון שיש לעמוד עליו הוא התנגדות מוחלטת לכל צורה של העברת פליטיים מירדן, מממלכת ירדן, אל מערב הירדן.

בנימין נתניהו: אנחנו מודעים, כמובן, למצוקותיה של ירדן, בעיקר על רקע הפליטים שנמלטו מכוויית לאחר מלחמת המפרץ.

בנימין נתניהו: אנחנו גם נתמוך בסיוע בין-לאומי לירדן, כדי לפתור את הבעיה הזאת של הפליטים בתחומה.

בנימין נתניהו: אך אנו נתנגד בכל תוקף להעברתם של הפליטים אל מערב הירדן.

בנימין נתניהו: העיקרון השני שיש לשמור עליו הוא עמידה עיקשת על האינטרסים שלנו בתחום המשאבים הטבעיים, בעיקר בשאלות הקרקע והמים, שמן הסתם יעמדו על הפרק בהמשך המשא-ומתן המעשי בין שתי המדינות.

בנימין נתניהו: אבל העיקרון השלישי הוא החשוב והגדול מכולם.

בנימין נתניהו: מה שצריך לעשות, אדוני ראש הממשלה, הוא לשמור בקפדנות על ריבונותנו המלאה בירושלים.

בנימין נתניהו: בנקודה זו אני חייב להגיד, שההסכם מנוסח בצורה עמומה, או מעורפלת, או מתערפלת, או מתחכמת.

בנימין נתניהו: ובכן, אני רוצה להסיר כל עמימות וכל התחכמות בעניין זה.

בנימין נתניהו: אם הכוונה של הממשלה היא לנהל בבוא היום משא-ומתן על ירושלים – אנחנו מתנגדים לזה, ושלא יהיה שום ספק שתמיכתנו בהפסקת מצב הלוחמה, שהושגה בהצהרת וושינגטון, איננה כוללת שום נכונות למיקח-וממכר על איזה חלק שהוא של ירושלים.

בנימין נתניהו: ירושלים, אדוני ראש הממשלה, איננה עומדת למכירה, וגם לא למסירה.

בנימין נתניהו: לכן, אין שום מקום לדיון אם למסור חלק זה או חלק אחר לירדן, או לאש"ף.

בנימין נתניהו: כשמדובר על ריבונות ישראל בירושלים – כל הזכויות שמורות אך ורק למדינת ישראל ולעם היהודי, תוך הבטחת חופש הפולחן לבני הדתות השונות.

בנימין נתניהו: באלפי שנות קיומה של ירושלים הובטח חופש פולחן כזה רק תחת ריבונות ישראל.

בנימין נתניהו: כך פני הדברים בהווה, וכך עליהם להיות ולהישאר בעתיד.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים ברגע נדיר בפוליטיקה הישראלית של השנתיים האחרונות, רגע של אחדות רחבה בעם ובכנסת בנושא מדיני ממדרגה ראשונה.

בנימין נתניהו: זהו רגע נדיר על רקע – ואני אומר זאת לצערי – מדיניותה של הממשלה הנוכחית, שמיום הקמתה חתרה לצעדים מרחיקי לכת, שאינם מקובלים לפחות על מחצית העם.

בנימין נתניהו: ואכן, אנחנו מתנגדים, אנחנו מתנגדים למדיניות שלכם לוויתור בגולן ועל הגולן.

בנימין נתניהו: אנחנו מתנגדים להסכמים שעשיתם עם אש"ף.

בנימין נתניהו: אני חושב שאנחנו לא מסכימים בדבר הרבה יותר עקרוני, כי איננו שותפים לתפיסה שהשלום יושג על-ידי מצעד או מסכת של ויתורים והתקפלות מתמדת.

בנימין נתניהו: אנחנו, לתפיסתנו, חושבים שהשלום יושג על-ידי ההיפך הגמור, על-ידי חיזוקה של ישראל, על-ידי ביצורה; לא על-ידי הגדלת העוצמה הערבית לידנו אלא על-ידי הגדלת כוחו של צה"ל; לא על-ידי צבא מחבלים, אלא על-ידי צבא-הגנה לישראל; לא על-ידי קידום זכות השיבה, אלא על-ידי קידום העלייה היהודית והגברתה; לא על-ידי טיפוח התיישבות ערבית, אלא על-ידי הרחבה והתעצמות של ההתיישבות היהודית.

בנימין נתניהו: ובכן, אנחנו מתנגדים.

בנימין נתניהו: לכן, אדוני ראש הממשלה, אין לנו אפשרות, בחילוקי דעות עמוקים כאלה, אין שום אפשרות שנצטרף לממשלה הזאת.

בנימין נתניהו: שמעתי דברים בתקשורת.

בנימין נתניהו: אין שום אפשרות כזאת.

בנימין נתניהו: זה איננו עומד על הפרק.

חיים אורון: הוזמנתם?

חיים אורון: – טוב לדעת.

רן כהן: מישהו הזמין אתכם?

בנימין נתניהו: אולם, מה שכן עומד על הפרק זה הניסיון להשיג הסכמה לאומית רחבה סביב נושא מרכזי אחד; כפי שהושגה הבנה כזאת סביב המהלכים עם ירדן, יש לנסות לגבש הסכמה דומה סביב המהלכים הנוגעים לעתיד יהודה ושומרון.

בנימין נתניהו: כאן ערש המולדת היהודית.

בנימין נתניהו: זהו לב לבה של ארץ-ישראל.

בנימין נתניהו: זהו קיר המגן של מדינת ישראל.

בנימין נתניהו: כאן עיקרה של ההתיישבות היהודית החלוצית, שהתפתחה לאחר מלחמת ששת הימים.

בנימין נתניהו: ללא הסכמה כזו סביב נושא יהודה ושומרון, ייתכן שהמשך התהליך ייצור קרע עמוק, עמוק מאוד, בחברה הישראלית, שיערער את אושיות קיומה.

בנימין נתניהו: מי שסבור ששלום בחוץ קודם לשלום בבית, טועה טעות מרה וחמורה.

בנימין נתניהו: מר רבין, אתה אומר שאתה נגד מדינה פלשתינית ביהודה ובשומרון.

בנימין נתניהו: אתה אומר שאתה נגד נסיגה לקווי 67.

בנימין נתניהו: ובכן, אם אתה באמת נגד הדברים הללו, עליך לעשות כל מאמץ כדי להשיג הסכמה לאומית רחבה נגד ה"עזתיזציה" של יהודה ושומרון.

בנימין נתניהו: הבנה כזאת אפשר להשיג רק על-ידי הידברות בין כל חלקי העם, ולא בזריעת שנאה נגד מחצית העם.

בנימין נתניהו: הבנה כזאת אפשר להשיג רק בהידברות בין הממשלה ובין האופוזיציה, ולא על-ידי הכפשה של מחצית אזרחי המדינה שבראשה אתה עומד.

בנימין נתניהו: אם אני צריך להפיק את הלקח החשוב ביותר מההסכם עם ירדן, זהו הלקח הבא: ישראל מפוצלת היא ישראל חלשה, שמביאה להסכמים גרועים; ואילו ישראל מאוחדת היא ישראל חזקה, שתשיג הסכמים טובים של ביטחון ושלום אמת.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת בנימין נתניהו.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת חיים רמון, אחריו – חבר הכנסת בנימין טמקין.

שבח וייס: חבר הכנסת רמון, הוקצו לך שבע דקות ואני נותן לך עשר.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מודיע לכם שהדיון נמשך ואורחינו עמנו.

שבח וייס: אין מקום להתקהלויות.

שבח וייס: בשמכם אני מברך את חבר הכנסת אברום שפירא.

שבח וייס: אני מברך אותו בשם כל חברי הכנסת.

שבח וייס: אחר כך ניגש אליך אחד, אחד, לא עכשיו.

חיים רמון: אדוני הנשיא, אדוני יושב-ראש הכנסת, ראש הממשלה, שרי הממשלה, אני רוצה לברך את ראש הממשלה ואת הממשלה על כך שהוסיפו בשבוע שעבר את הנדבך השלישי לשלום בינינו לבין מדינות ערב ותרמו תרומה נכבדה וגדולה לניצחון התנועה הציונית.

חיים רמון: באנו לכאן להקים מדינה שחיה בשלום, ומאז תחילתה של הציונות מדינות ערב סירבו לחיות עמנו בשלום ושללו את עצם קיומנו כאן.

חיים רמון: ב-1978 עמדו, על אותה מדשאה, ראש ממשלת ישראל דאז, מנחם בגין, זיכרונו לברכה, נשיא ארצות-הברית דאז ונשיא מצרים, והם אלה שפרצו את הפריצה הראשונה בחומת האיבה והאי-השלמה.

חיים רמון: מאז ייחלנו לכך שהשלום עם מצרים לא יישאר שלום נפרד, שלום שעומד בפני עצמו.

חיים רמון: כי שלום נפרד בינינו לבין מדינה ערבית אחת, יש סכנה גדולה שלא יעמוד על רגליו.

חיים רמון: נאלצנו לחכות עד ספטמבר שעבר כדי לפרוץ את פריצת הדרך אולי הגדולה ביותר, וזאת תחילת ההשלמה עם הפלשתינים, השכנים המיידיים שלנו, שאתם התחיל הסכסוך ובסופו של דבר אתם הוא יסתיים.

חיים רמון: ולפני שבוע בוושינגטון, שוב, אותו ראש ממשלה שחתם יחד עם שר החוץ על ההסכם עם הפלשתינים, פורץ דרך חדשה.

חיים רמון: צריך להבין שמדובר במכלול אחד.

חיים רמון: טועה הליכוד כאשר הוא מנסה לשלוף מתוך התהליך קטע אחד בלבד ולומר:

חיים רמון: עם כך אנחנו מסכימים, ועם כל השאר איננו מסכימים.

חיים רמון: מי שלא מבין שהטקס שהיה בשבוע שעבר בוושינגטון עומד כולו על ההסכם שנחתם בשנה שעברה עם הפלשתינים, איננו מבין דבר וחצי דבר.

חיים רמון: לא יכולנו להגיע בשום פנים ואופן להסכם עם ממשלת ירדן ועם המלך חוסיין בלי שהיינו חותמים הסכם ביניים עם הפלשתינים.

חיים רמון: ולכן אי-אפשר להציג מה שהליכוד מנסה להציג, מצג שווא של קונסנסוס, כאילו הוא אומר: את זה ניתן היה להשיג, ומהפלשתינים ניתן להתרחק.

חיים רמון: זו איננה המציאות, זה איננו נכון.

חיים רמון: שמעתי את דבריו של חבר הכנסת נתניהו.

חיים רמון: הוא שלל את כל הנדבך, את כל הבסיס שכתוצאה ממנו הגענו להסכם עם חוסיין.

חיים רמון: חוסיין לא היה מעז בשום פנים ואופן, כשם שלא העז עד היום, להתנתק מהעניין הפלשתיני.

חיים רמון: רק לאחר שחתמנו אתם, רק לאחר שהפלשתינים עצמם באו ואמרו: אנחנו הולכים במסלול של משא-ומתן עם ישראל, בלי ירדן, יכלה ירדן לבוא ולהגיד: מכיוון שאתם הפלשתינים הולכים במסלול הזה, גם אנחנו יכולים ללכת בו.

חיים רמון: גם במסלול הזה, לא הירדנים ולא הפלשתינים יכולים ללכת, להערכתי, בלי שבעתיד יצטרף הנדבך שאחריו יגיע השלום הכולל, וזה השלום עם סוריה.

חיים רמון: וזה השלב הבא, החשוב והחיוני, כדי להגיע לשלום כולל עם כל מדינות ערב.

חיים רמון: ניתן להתקדם בהרבה מאוד עם תחומים עם ירדן, וההסכם בוושינגטון פותח את כל הדרכים ואת כל הנתיבות כדי להגיע לאותה נורמליזציה.

חיים רמון: יש לי ספקות אם נגיע לחתימה מלאה של שלום חוזי, מלא, נפרד, אך ורק עם ירדן – אני מקווה, אני מטיל בכך ספק – בלי שנתקדם גם בערוץ הפלשתיני וגם בערוץ הסורי.

חיים רמון: אני מקווה שאכן כך יהיה, ואני יודע שהממשלה וראש הממשלה אכן חותרים להתקדם בכל שלושת המסלולים הללו, גם במסלול הירדני, גם במסלול הפלשתיני וגם במסלול הסורי.

חיים רמון: בכך דרכה של הממשלה נפרדת לחלוטין מדרכה של האופוזיציה.

חיים רמון: ולכן בצדק אין לאופוזיציה מה לעשות בממשלה הזאת.

חיים רמון: כי הממשלה הזאת היא ממשלה שחותרת לשלום כולל, לשלום שיפריד בינינו לבין השליטה שלנו על הפלשתינים, שיביא לכך שנגיע לשלום עם ביטחון עם סוריה, וזה כולל ויתורים, ויתורים משמעותיים כנראה בגולן, שאם נגיע אליהם, כפי שאמר ראש הממשלה, הם יובאו להכרעת העם במשאל עם.

חיים רמון: בכך אנחנו חלוקים באופן מוחלט עם האופוזיציה.

חיים רמון: אני מציע לאופוזיציה לבחון את דרכה.

חיים רמון: לפני שנה, לפני חצי שנה, אילו אימים הילכתם על הציבור, עלינו, מה יהיה עם השלום עם הפלשתינים, איזה אסון זה יהיה, איזה דבר נורא זה.

חיים רמון: ותראו מה קרה.

חיים רמון: 100 ק"מ מכאן יושב ערפאת, בעזה, וברוך השם אנחנו לא נמצאים שם, יצאנו מהמקום שאתם ראיתם בו חבל מולדת, את חבל הבשור.

חיים רמון: הוא יושב שם ועוסק בענייני אוטונומיה ובעניינים מדיניים שלו.

חיים רמון: ושום דבר לא קורה.

חיים רמון: להיפך.

חיים רמון: אינני אומר שהגענו אל המנוחה ואל הנחלה, אבל בהחלט שום דבר מהתסריט המדיני שלכם, שאך לפני שנה דיברתם עליו, והיום חזר עליו לצערי חבר הכנסת נתניהו, לא היה ולא נברא ולא התגשם.

חיים רמון: אני מציע לכם להסיק מסקנות מהעניין הזה.

חיים רמון: אני משוכנע שהציבור מסיק מסקנות.

חיים רמון: אבל גם אתם כתנועה פוליטית צריכים להבין, שבסופו של דבר אין דבר בטוח מהשלום.

חיים רמון: צריך לעשות אותו בזהירות, צריך לעשות אותו עם מקדמי ביטחון, אבל צריך לעשות אותו.

חיים רמון: והוא כולל ויתורים.

חיים רמון: אני רוצה לומר, שגם בהסכם עם ירדן היו ויתורים שאתם לא הייתם מוכנים לעשות אותם.

חיים רמון: וצריך להגיד את האמת הפשוטה הזאת לציבור.

חיים רמון: ראש הממשלה בא ואמר שלפני הסכם שלום הוא מוכן לדון בנושאים טריטוריאליים שקשורים לגבול הבין-לאומי בערבה.

חיים רמון: וראש הממשלה אמר שהוא יבצע אותם רק כשיהיה חוזה שלום.

יצחק רבין: לקבוע את העניין.

חיים רמון: זה מה שאני אומר: לקבוע את העניין; לבצע – כשיהיה הסכם שלום.

חיים רמון: כך שמעתי את ראש הממשלה אומר, אני חושב שאני מצטט במדויק.

חיים רמון: אבל להתחיל לדון לפני, ולא להעמיד תנאי שקודם נעשה שלום ואחר כך נקבע.

חיים רמון: וזה כולל את נושא המים.

חיים רמון: וזאת היתה פריצת הדרך גם עם ירדן, פריצת דרך שאתם לא הייתם מסוגלים לה.

חיים רמון: אני יודע, יש היום כל מיני מלחמות על קרדיטים, על דיוק היסטורי חשוב.

חיים רמון: ירדן כבר ישבה באופן ישיר מול ממשלת ישראל.

חיים רמון: זה היה, נדמה לי, בדצמבר 1973, אחרי מלחמת יום הכיפורים.

חיים רמון: במדריד זאת לא היתה הפעם הראשונה שנציגי ממשלת ירדן ישבו מול ממשלת ישראל.

חיים רמון: אבל מה שחשוב הוא מה עשו עם הישיבה הזאת, על מה דיברו, האם קידמו.

חיים רמון: אפילו לסדר-יום עם ירדן לא הצלחתם להגיע.

חיים רמון: אפילו לכך לא הצלחתם להגיע, כי לא רציתם לדון בשום דבר.

חיים רמון: המסקנה היא, שאין ולא יהיה שלום אם הערבים לא יבינו את צורכי הביטחון שלנו ואנחנו לא נבין חלק מהתביעות שלהם.

חיים רמון: זה המפתח לשלום.

חיים רמון: זה היה המפתח לשלום עם מצרים, שאותו עשה ראש הממשלה מהליכוד, ששם היה ויתור טריטוריאלי אדיר.

חיים רמון: זה היה המפתח לשלום עם הפלשתינים, והוא יהיה המפתח בעתיד.

חיים רמון: וזה המפתח גם לשלום עם סוריה.

חיים רמון: אני משוכנע שראש הממשלה והממשלה נחושים בדעתם, אף שמפעם לפעם אנחנו שומעים מהאופוזיציה זמירות שמאיימות על הלגיטימציה של הממשלה, על זכותה לקדם את תהליך השלום.

חיים רמון: שמענו נימות של האיומים האלה גם בנאומו של חבר הכנסת נתניהו.

חיים רמון: מה זאת אומרת – אם לא יהיה שלום בתוך הבית לא יהיה שלום גם בחוץ?

חיים רמון: מה הכוונה בכך?

חיים רמון: שאם הממשלה הזאת לא תקבל את עמדות הליכוד, ראש הממשלה לא יוכל לעשות שלום?

חיים רמון: ראש הממשלה מחויב, הממשלה הזאת מחויבת למה שהיא אמרה לציבור והבטיחה לציבור.

חיים רמון: היא הבטיחה להביא לו שלום וביטחון, וזה מה שהיא עושה, יותר מכל ממשלה אחרת בהיסטוריה של מדינת ישראל.

חיים רמון: אני משוכנע, שלמרות האיומים המוסווים והגלויים, הממשלה הזאת תמשיך בדרכה.

חיים רמון: ואני מאחל לראש הממשלה ולשר החוץ ולכל שרי ממשלת ישראל להיות בשנה הבאה על מדשאת הבית הלבן בטקס חתימת השלום בינינו לבין סוריה, שיביא לשלום ולביטחון.

חיים רמון: ואני מאמין שהוא יהיה הפתח לשלום הכולל עם כל מדינות ערב.

חיים רמון: תודה.

שבח וייס: אני מאוד מודה לחבר הכנסת חיים רמון.

שבח וייס: חבר הכנסת בנימין טמקין, ואחריו – חבר הכנסת אבנר חי שאקי.

בנימין טמקין: אדוני הנשיא, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול ברצוני לברך את הממשלה, את ראש הממשלה ואת שר החוץ על ההישג האדיר של הצהרת וושינגטון והתקדמות מהלכי השלום ותהליך השלום עם ירדן.

בנימין טמקין: אם היתה צריכה להיות הוכחה נוספת לכך שהטיעון ששמענו במשך שנים במדינת ישראל, שאין עם מי לדבר – הרי הטיעון הזה נגמרה תקופתו.

בנימין טמקין: יש עם מי לדבר.

בנימין טמקין: ההחלטה היא שלנו האם יש גם על מה לדבר.

בנימין טמקין: אין זה מקרה שרק ממשלה שהיה לה על מה לדבר עם הערבים ועם הפלשתינים היא זו שמסוגלת לקדם את התהליך, כפי שקורה בזמן האחרון.

בנימין טמקין: ההסכם עם ירדן הוא ניצחון התפיסה של השמאל הציוני, ששללה במשך שנים את האפשרות של הליכה למה שנקרא בזמנה – האופציה הירדנית, כאשר הכוונה של אלה שדגלו באופציה זו היתה, שאפשר לפתור את בעיית השליטה של מדינת ישראל על העם הפלשתיני בשטחים ופיוס בינינו לבין הפלשתינים דרך האופציה הירדנית, כתחליף לשיחות ולהכרה הדדית עם הפלשתינים.

בנימין טמקין: התפיסה שלנו תמיד היתה, שצריך פתרון פלשתיני לשטחים, שצריך פתרון ישראלי-פלשתיני לשטחים שבשליטתנו ולאוכלוסייה החיה בהם, ושיש צורך בפתרון עם הממלכה הירדנית, פתרון של שלום, שיבסס באופן רשמי את היחסים שנוצרו בינינו לבין הירדנים בשנים האחרונות.

בנימין טמקין: העובדה שלא מדובר בהצהרת וושינגטון ביישום האופציה הירדנית הקלסית, הכוללת כידוע ויתורים טריטוריאליים לירדן – גם היא כללה ויתורים טריטוריאליים – העובדה שלא מדובר ביישום האופציה הזאת מסבירה את התמיכה שחלקים של הליכוד מעניקים להצהרת העקרונות, את הקונסנסוס הלאומי הרחב שנוצר בתמיכה בהסכם זה.

בנימין טמקין: הליכוד חושב, ביסודו של דבר, שאפשר לתמוך בכל הסכם ובכל הסכם שלום שאין בו גם ויתורים טריטוריאליים והכרה בקיומו ובזכויותיו של העם הפלשתיני.

בנימין טמקין: גם כיום, כשיש קונסנסוס כזה, כמעט מלא, ותמיכה כזאת, כמעט מלאה, יש להזכיר שלא היה יכול להתקיים הסכם עם ירדן בלי התקדמות עם אש"ף.

בנימין טמקין: צריך לומר לכל עם ישראל, על מנת שלא ייווצרו אשליות: אין הסכם עם ירדן בלי הסכם מקביל עם הפלשתינים, ואין השלמת תהליך השלום עם ירדן בלי התקדמות רצינית גם עם הסורים וגם עם הפלשתינים.

בנימין טמקין: מדובר על מכלול שלם, ורק ממשלה שהחליטה שיש על מה לדבר בתחום הוויתורים הטריטוריאליים ויש על מה לדבר בתחום ההכרה בעם הפלשתיני, רק ממשלה כזאת יכולה לטפל במכלול כולו.

בנימין טמקין: ואל יבוא הליכוד ויאמר: אנחנו יכולים להתקדם מכאן, והנה, עובדה, עשינו שלום עם ירדן בלי לוותר על שטחים.

בנימין טמקין: עשינו צעד חשוב עם ירדן בלי לוותר על שטחים לירדן, מכיוון שהבענו את נכונותנו לוותר על שטחים לפלשתינים ולסורים.

בנימין טמקין: בלי זה אין הסכם שלום עם ירדן ואין התקדמות.

בנימין טמקין: כפי שכביש עוקף-שכם ועוקף-קלקיליה ועוקף כל מקום אחר בשטחים לא יכול לפתור את הבעיה של שליטתנו על עם אחר, כך גם אין שלום עוקף פלשתינים, אין הסדר שלום עוקף פלשתינים.

בנימין טמקין: יש רק הסכם שלום שמביא בחשבון את העובדה, שיש עם פלשתיני, שיש שטחים שבהם חיה האוכלוסייה הזאת, ושההסדר צריך להיות כולל ולתת תשובה בכל החזיתות.

בנימין טמקין: המסר, שאין ארוחת חינם בתחום הזה ושאין מצב של שלום תמורת שלום, אלא יש מצב של שלום שכרוך בוויתורים טריטוריאליים ובהכרה בפלשתינים, הוא מסר שהוא טוב גם לליכוד, כי הציבור של הליכוד כבר תפס את זה, רק מפלגת הליכוד עוד לא תפסה.

דב שילנסקי: מאיפה אתה לוקח שהציבור חושב כמוך?

דב שילנסקי: אל תדבר בשם הציבור של הליכוד.

בנימין טמקין: ובכל זאת המסר הזה איננו נכון רק לגבי הליכוד – – –

שבח וייס: חבר הכנסת טמקין, אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת שילנסקי להתבטא עכשיו, כי עוד מעט הוא ינהל את הישיבה והוא יצטרך לבלום את עצמו.

שבח וייס: בבקשה.

דב שילנסקי: אני אמרתי, שהוא מדבר בשם הציבור של הליכוד – – –

שבח וייס: אתה תדבר בשם מרצ, זה בסדר גמור.

דב שילנסקי: אל תדבר בשם הציבור של הליכוד.

דב שילנסקי: הציבור של הליכוד נאמן לארץ-ישראל ולירושלים, כולל הר-הבית, במלוא מובן המלה.

רון נחמן: חבר הכנסת טמקין מייצג את מדיניות "אף שעל" של הערבים, שלא מוותרים על גרגר אדמה אחד.

בנימין טמקין: עוד מעט תהיה לנו אפשרות לראות איפה עומד הציבור של הליכוד.

בנימין טמקין: בכל מקרה, המסר הזה נכון לא רק לליכוד, אלא – חשוב לומר את זה – הוא נכון גם לתומכי מפלגת העבודה מחפשי דרך שלישית, רביעית, חמישית, ודרכים אחרות.

בנימין טמקין: צריך לומר גם להם, שהשיעור שאנחנו לומדים מההתקדמות בתהליך השלום הוא, שאם לא מתמודדים עם השאלה הפלשתינית, אם לא מתמודדים עם השאלה של הוויתורים הטריטוריאליים, ואם לא מתמודדים גם, במקביל, עם הצורך בוויתורים טריטוריאליים משמעותיים ומרחיקים לכת לסוריה, לא יהיה שלום והשלמה כוללת במזרח התיכון.

בנימין טמקין: אני קורא לממשלת ישראל ולראש ממשלת ישראל לנהל ולסיים את מהלכי השלום עם הפלשתינים ברוח קצת אחרת, ברוח של פיוס, של כבוד, של הבנה, לרבות הבנה של האילוצים שבהם חיים הפלשתינים והחרדות שלהם מפני האפשרות שמישהו יעשה מניפולציות מאחורי גבם.

בנימין טמקין: אני קורא לממשלת ישראל להבין, שהתהליך עם הפלשתינים הוא לא רק תהליך פרגמטי והוא לא רק תהליך צבאי והוא לא רק תהליך של משטרה פלשתינית אל מול משמר הגבול שלנו, אלא הוא גם תהליך אנושי, שמצריך שיתוף פעולה על מנת שיצליח.

בנימין טמקין: שיתוף פעולה אומר, בין היתר, הבנת הצרכים, המחסור והבעיות שבהם נתקלים הפלשתינים.

בנימין טמקין: ויש נקודה אחרונה שברצוני להדגיש, והיא הנקודה של ירושלים.

בנימין טמקין: אני חושב שעלינו לדאוג שנושא ירושלים יידחה באמת לסוף התהליך, לסוף המשא-ומתן, גם במה שנוגע למשא-ומתן על הסדר הקבע.

בנימין טמקין: אני חושב שאומנם לא זו הכוונה של ממשלת ישראל, ליצור חרדה אצל הפלשתינים, אבל כאשר הצעד כלפי ירדן, הצעד של הכרה בתפקיד המיוחד של ירדן במקומות הקדושים, מלווה בניסיון לחוקק חוק המגביל את הפעילות הפוליטית של הפלשתינים בירושלים, המסר הכולל המתקבל יכול להיות כזה שמקדים את המאוחר, ומביא את הפלשתינים להעלות, גם הם, את נושא ירושלים, מוקדם מן הרצוי.

בנימין טמקין: אני קורא לממשלת ישראל כאן להשלים את תהליך השלום עם ירדן, במקביל לתהליך השלום עם סוריה ועם הפלשתינים, ולעשות את זה ברוח כזו שתתרום לפיוס ולכבוד ההדדי בין העמים.

שבח וייס: אני מודה מאוד לחבר הכנסת בני טמקין.

שבח וייס: בשמכם, חברי הכנסת, אני רוצה להודות לנשיא המדינה על כך שכיבד אותנו בנוכחותו.

שבח וייס: הרעיון המרכזי היה, שהנשיא יהיה אתנו כאשר ינאמו כאן שני הנואמים המרכזיים המייצגים את שני הזרמים העיקריים של הבית ושל העם.

שבח וייס: אבל הנשיא, כפי שאני רואה, הביע את רצונו, על-ידי עצם נוכחותו, להיות גם בדיון עצמו.

שבח וייס: ואם כך, הרי הכנסת היא כפי שהיא – פעם היא מלאה, פעם היא פחות מלאה.

שבח וייס: זה חלק מההווי הפרלמנטרי שלנו.

שבח וייס: באותה הזדמנות אני רוצה שוב להודות לאורחינו, נשיא בית-המשפט העליון, מבקרת המדינה, נגיד בנק ישראל, היועץ המשפטי לממשלה, כוהני הדתות והמשלחת האהובה שלנו שאנחנו כבר שבועיים איכשהו בצוותא.

שבח וייס: אתם רשאים להישאר ולראות את הכנסת בעבודתה השגרתית.

שבח וייס: אני רוצה להיפרד מן הנשיא בשם הבית.

רחבעם זאבי: זה לא בסדר, אדוני היושב-ראש.

רחבעם זאבי: בזה שהוא נשאר קצת, הוא מקפח את אלה הנשארים שידברו לאחר מכן.

עזר ויצמן: גנדי, אתה אצלי אף פעם לא מקופח.

שבח וייס: הדו-שיח החופשי הזה הוא סיפור מעניין.

שבח וייס: תודה רבה, אדוני הנשיא.

שבח וייס: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאתו של נשיא המדינה.

שבח וייס: )

שבח וייס: חבר הכנסת זאבי, אני חשבתי שמשהו אחר לא בסדר בעיניך.

שבח וייס: תראה מה קרה פה.

שבח וייס: אתה לא מבין מה הדינמיקה שהתפתחה פה?

רחבעם זאבי: זה באמת לא בסדר.

רחבעם זאבי: כפי שאמרתי, בזה שהוא נשאר קצת, הוא קיפח את הדוברים לאחר מכן.

שבח וייס: תבין את הערתי על רקע מה שקרה באולם.

שבח וייס: אתה אדם אינטליגנטי.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אנחנו ממשיכים בדיון.

דב שילנסקי: אני מזמין את חבר הכנסת אבנר חי שאקי.

אבנר-חי שאקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצהרת וושינגטון מקובלת בעקרונותיה על המפלגה הדתית-לאומית, ולכן עקרונית החלטנו לתמוך בה היום.

אבנר-חי שאקי: הודענו על כך לראש הממשלה בפגישה הבוקר, אך סייגנו את עמדתנו ושמחנו שדברים שהעלינו נתקבלו על דעתו של ראש הממשלה.

אבנר-חי שאקי: כך אמרנו, למשל, שלא ייתכן שלא לקבוע בבירור, כי הזכויות ההיסטוריות, הדתיות והרוחניות של היהודים ושל עם ישראל בהר-הבית כמקום המקודש ביותר לעם היהודי, חייבות לבוא על ביטוין.

אבנר-חי שאקי: ואכן שמחתי לראות היום שראש הממשלה כלל בדבריו את רוח הדברים הללו.

אבנר-חי שאקי: כמו כן, הבאנו את דברה של הרבנות הראשית לישראל, שדרשה כי לקראת הסדר קבע עם ירדן תתאם הממשלה את עמדותיה בנושא המקומות הקדושים עם הרבנות הראשית לישראל.

אבנר-חי שאקי: העברנו מסר זה מהרבנים הראשיים לראש הממשלה, ושמחנו כולנו שאכן גם דבר זה נתקבל על דעתו.

אבנר-חי שאקי: כל העקרונות הללו נגזרים מתפיסתנו בעניין ריבונותה הבלעדית של ישראל על ירושלים, ריבונות שראש הממשלה נתן לה ביטוי בכל נאומיו, שהממשלה הזאת נתנה לה ביטוי בהזדמנויות שונות, ושהיום היתה חשיבות מיוחדת שיהיה ברור כי מאחורי הריבונות הבלעדית על ירושלים עומדת ממשלת ישראל כולה וראש הממשלה בראשה.

אבנר-חי שאקי: תישאל כמובן השאלה, מדוע הסכם אוסלו – לא, והצהרת וושינגטון עם המלך חוסיין – כן.

אבנר-חי שאקי: על זה אני בא להשיב.

אבנר-חי שאקי: ראשית, ירדן היא מדינה, מדינה שבראשה עומד שליט ששליטתו בארצו, במדינתו ובעמו היא שליטה מלאה.

אבנר-חי שאקי: לכן, דבריו, הבטחותיו וחתימתו מחייבים את ארצו כולה.

אבנר-חי שאקי: ואכן, התרשמנו שבמדינת ירדן, מעבר לקומץ קטן שהתנגד, הרוב הגדול של העם, הרוב המכריע של הפרלמנט הירדני, עומד מאחורי המלך חוסיין בהצהרת עקרונות זו.

אבנר-חי שאקי: שנית, המלך חוסיין לא דגל מעולם באידיאולוגיה של טרור נגד ישראל.

אבנר-חי שאקי: הגבול בינו לבין ישראל היה שקט ורגוע יחסית מאז מלחמת ששת הימים.

אבנר-חי שאקי: וידוע שהוא מתנגד לטרור בתור שכזה.

אבנר-חי שאקי: הוא לא רק מתנגד פורמלית, הוא הוכיח זאת בארצו בשנת 1970, כאשר היה נדמה לו שהטרור האש"פי משתלט על ארצו הוא.

אבנר-חי שאקי: שלישית, אפשר לומר כי הצהרת העקרונות הזאת עם ירדן דומה למה שאנחנו קוראים "שלום תמורת שלום".

אבנר-חי שאקי: קראנו את חמשת העקרונות, קראנו את הצהרת וושינגטון, ואכן בעיקרו של דבר לפנינו הסכם ההולך ומבשיל לכדי שלום תמורת שלום.

אבנר-חי שאקי: נכון, אנחנו מבקשים מאוד ועומדים בתוקף על זה שראש הממשלה, המשלחת שלנו למשא-ומתן עם ירדן לא תהא רחבת לב, לא טריטוריאלית, לא בנושא המים, לא בנושא ההתיישבות בערבה.

אבנר-חי שאקי: לא ייתכן שאביזרים יסודיים של הציונות המדינית, כמו ההתיישבות בערבה, ההישגים שהשגנו שם, כל נושא המים שהוא נושא חיוני לישראל, אלה אינטרסים חיוניים, ואנחנו מצפים שמשלחת ישראל תעמוד עליהם במשא-ומתן עם ירדן.

אבנר-חי שאקי: אלא שאנחנו באים ואומרים: בסך הכולל לפנינו הסכם שבעיקרו אפשר לראותו כשלום תמורת שלום, שהוא הדגם האידיאלי, הנכון, המקובל בין עמים ובין מדינות לאחר מלחמות.

אבנר-חי שאקי: נקודה נוספת.

אבנר-חי שאקי: ירדן לא ערערה ואיננה מערערת גם בהסכם הזה על ריבונותה של ישראל בירושלים.

אבנר-חי שאקי: הסעיף המדבר על המקומות הקדושים, ואתייחס אליהם מייד, איננו פוגע בעיקרון.

אבנר-חי שאקי: המלך חוסיין, ממשלת ירדן, העם הירדני אינם מטילים ספק, לפחות לא הביאו לידי ביטוי במסמך הזה אפילו מלה אחת שמטילה ספק בריבונותה ובתביעתה של ישראל לריבונות בלתי מעורערת על ירושלים כולה, ירושלים השלמה והמאוחדת כפי שבאה לידי ביטוי בחוק-יסוד: ירושלים.

אבנר-חי שאקי: לעומת זאת, אש"ף, מאז הסכם אוסלו ועד היום, יום יום ושעה שעה, לא זו בלבד שלא הכיר חד-משמעית בריבונותה המוחלטת של ישראל על כל ירושלים, אלא שאנו שומעים חזור ושמוע מפיו ומפי עוזריו שאכן תקום כביכול מדינה פלשתינית שבירתה ירושלים.

רחבעם זאבי: חבר הכנסת שאקי, אני מציע שלא תמשיך לדבר בלי נוכחות של שר בממשלה.

רחבעם זאבי: אין פה אף שר אחד בדיון כל כך חשוב.

אבנר-חי שאקי: אני מקבל ומודה לך על ההערה.

דב שילנסקי: אני מודה לך על ההערה.

דב שילנסקי: מבלי לפזר את הכנסת, אני כבר מכריז על הפסקה של שתי דקות.

דב שילנסקי: חבר הכנסת אבנר חי שאקי, אני מקבל את ההערה.

רחבעם זאבי: קודם הם גירשו את נשיא המדינה, ועכשיו הם גירשו את עצמם.

דב שילנסקי: עם כל הכבוד, סליחה, את הנשיא לא גירשו.

רחבעם זאבי: כן גירשו.

רחבעם זאבי: זו היתה ההצעה של יושב-ראש הכנסת.

רחבעם זאבי: הוא אמר לי זאת בעצמו.

רחבעם זאבי: הוא הציע לנשיא ללכת.

רחבעם זאבי: הצעה לא נבונה ולא נכונה.

דב שילנסקי: אני חושב שהנשיא החליט לפי שיקול דעתו.

דב שילנסקי: אני לא כל כך בטוח שאתה אינך טועה.

דב שילנסקי: אני לא מתאר לעצמי שיושב-ראש הכנסת ביקש מהנשיא ללכת.

דב שילנסקי: אני אפילו משוכנע שזה לא כך.

רחבעם זאבי: היושב-ראש אמר לי זאת במו פיו.

רחבעם זאבי: הוא אמר לי את זה.

דב שילנסקי: אבל טענתך צודקת.

דב שילנסקי: אני פשוט לא רוצה לפזר את הכנסת, אבל אנחנו נמתין שתי דקות.

אבנר-חי שאקי: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

דב שילנסקי: בינתיים ננצל את שתי הדקות האלה לברך את חבר הכנסת ר' אברהם שפירא שחזר מניתוח.

דב שילנסקי: ברוך השם, רואים אותך פה, אומנם על כיסא גלגלים, אבל בעזרת השם בקרוב בימינו תוכל לבוא בכוחות עצמך בריא ושלם.

אברהם שפירא: אמן.

אבנר-חי שאקי: כולנו מצטרפים לאיחולי ההחלמה, הרב שפירא.

אברהם שפירא: תודה רבה.

דב שילנסקי: חבר הכנסת בניזרי כבר מתרגש לקראת הנאום שלו.

דב שילנסקי: אבל זה יידחה עוד בכמה דקות ואתה תזכה שאת נאומך במלואו ישמע שר מהממשלה.

שלמה בניזרי: – – –

טלב אלסאנע: הרי ההסכם כבר נעשה.

טלב אלסאנע: אלה דיבורים לאחר מעשה.

דב שילנסקי: זה לא סתם דיון מדיני.

דב שילנסקי: תמיד צריך להיות נוכח שר של הממשלה, והדיון היום הוא לא סתם דיון מדיני אלא משהו מיוחד לתומכים, למתנגדים; אבל מיוחד.

דב שילנסקי: ובאמת לא ייתכן שלא יהיה כאן אף שר מהממשלה.

דב שילנסקי: מאחר שמודיעים לי שהשר שחל מייד עולה, נמתין ולא נעשה הפסקה רשמית.

דב שילנסקי: אני מחכה עוד דקה.

דב שילנסקי: אמרתי שתי דקות, חלפו כבר ארבע דקות, אבל נחכה עוד דקה אחת.

דב שילנסקי: אם בעוד דקה לא יעלה אף שר, אני אכריז על הפסקה של חמש דקות.

רפאל איתן: – – – מי צריך אותם?

דב שילנסקי: יש ממלכתיות ויש פורמליות – – –

רפאל איתן: הם יקראו את התוצאות.

דב שילנסקי: חבר הכנסת רפאל איתן, כשישבתי למטה במקומי קראתי קריאות ביניים, הבעתי את דעתי, הייתי חבר הכנסת דב שילנסקי מטעם סיעה מסוימת.

דב שילנסקי: כעת אני יושב פה, אני ממלכתי ואני מכבד כל שר, מכבד את הממשלה במסגרת תפקידי זה.

דב שילנסקי: אבל עם כל הכבוד לממשלה, אף שר לא הגיע.

דב שילנסקי: זה לא מתאים שהכנסת תשב כך, בלי אף שר.

דב שילנסקי: לכן אני מכריז על הפסקה של חמש דקות.

דב שילנסקי: (הישיבה נפסקה בשעה 12:23 ונתחדשה בשעה 12:26.

דב שילנסקי: )

דב שילנסקי: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

דב שילנסקי: אדוני השר, הנני מתכבד בזה לחדש את הישיבה.

דב שילנסקי: למען הסדר, כשעליתי לבמה והתיישבתי, התכוננתי להודיע על הארכת ההפסקה עוד בעשר דקות.

דב שילנסקי: בשנייה האחרונה הגיע שר, אז לפחות פורמלית יש שר.

משה גפני: יש שר.

דב שילנסקי: יש שר.

דב שילנסקי: אני מוריד את המלה "פורמלית".

דב שילנסקי: אם כי חברים אמרו לי שצריך להיות נוכח או ראש הממשלה או שר החוץ.

דב שילנסקי: גם אני חושב כך, אבל כשאני מנהל ישיבה אני רוצה לנהוג כבית-הלל, ולכן אני מקבל בברכה כל שר.

דב שילנסקי: העובדה שרצו ראש ממשלה או שר חוץ, נא לא לקבל את זה כפגיעה אישית, אלא הנושא נוגע יותר לשני אלה.

דב שילנסקי: ובכן, חברי הכנסת, אני מבקש מכולם לשבת.

דב שילנסקי: אני אודה אם בפינה הימנית יפזרו את האספה.

דב שילנסקי: תודה רבה.

דב שילנסקי: חבר הכנסת שאקי, אינני יודע להעריך כמה דיברת, אנהג כבית-הלל.

דב שילנסקי: נניח שדיברת שתי דקות.

דב שילנסקי: בסדר?

דב שילנסקי: בבקשה.

רחבעם זאבי: מהתחלה.

אבנר-חי שאקי: תודה.

אבנר-חי שאקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר צור, אני מברך על הצטרפותך אלינו כדי להביא לממשלה את הדברים שתשמע כאן.

אבנר-חי שאקי: ובכן, אמרתי שהסיעה הדתית-לאומית בחרה לתמוך היום בהצהרה הזאת, אבל סיפרתי מה הם הדברים שהעמדנו בפני ראש הממשלה הבוקר, ולשמחתנו הוא קיבל אותם.

אבנר-חי שאקי: ראשית, הבהרנו שהר-הבית הוא המקום המקודש ביותר לעם ישראל, הרבה יותר משהוא מקודש לאסלאם.

אבנר-חי שאקי: זה המקום הראשון במעלה בקדושות בעם היהודי.

אבנר-חי שאקי: משנה ידועה במסכת כלים אומרת, שעשר קדושות הן, ושם הר-הבית תופס מקום מרכזי, בעוד אצל האסלאם – זה מקום שלישי בחשיבותו.

אבנר-חי שאקי: אבל רצינו בזה לומר שלא ייתכן ששמירת המקומות הקדושים, או הבטחת מעמד למלך חוסיין במקומות הקדושים לאסלאם, תפגע ולו כמלוא הנימה בקדושה היהודית של המקומות הללו, בראש ובראשונה בהר-הבית.

אבנר-חי שאקי: אחר כך הודעתי מדוע לא הסכמנו ואיננו מסכימים להסכם אוסלו על שלוחותיו והמשכיותו, ולעומת זאת בהצהרת וושינגטון יש בדעתנו לתמוך.

אבנר-חי שאקי: אמרתי בראש ובראשונה, כי מדובר במדינה.

אבנר-חי שאקי: מדובר בירדן שכמדינה מסכימה לשלום תמורת שלום.

אבנר-חי שאקי: נכון שיש כמה דברים, כמו בענייני מים, כמו בענייני התיישבות בערבה, שייתכן מאוד שעלולים לפגוע, חלילה, בהתיישבות ובחקלאות היהודית.

אבנר-חי שאקי: ביקשנו מראש הממשלה שזה לא יקרה, שהמשלחת שלנו תעמוד בתוקף שלא תימצא ההתיישבות היהודית נפגעת, ולא המים, שבשביל ישראל הם אולי חיוניים יותר מאשר לכל מדינה באזור.

אבנר-חי שאקי: דבר שני, אמרתי, המלך חוסיין שולל טרור.

אבנר-חי שאקי: הוא עצמו לחם בטרור האש"פי, ולחם בהצלחה מרובה.

אבנר-חי שאקי: ולכן, בהבדל מאש"ף, אנו נוטים יותר להאמין להסכם ולהצהרה חתומים על-ידו מאשר על-ידי אש"ף.

אבנר-חי שאקי: דבר שלישי, אמרתי, גבול ישראל-ירדן היה שקט, רגוע, ברוב השנים מאז מלחמת ששת הימים.

אבנר-חי שאקי: ואנו מאמינים בהחלט, בעזרת השם, שזה יימשך.

אבנר-חי שאקי: דבר נוסף, אין אצל ירדן, ובוודאי לא אצל מלכה, שום ערעור פורמלי על הריבונות היהודית הבלתי מסויגת על ירושלים על שני חלקיה.

אבנר-חי שאקי: חוק-יסוד: ירושלים, שקבע בלשון חד-משמעית שירושלים היא בירת ישראל השלמה והמאוחדת – השקפה זו לא רק ששמחנו למצוא אצל ראש הממשלה, הוא חזר עליה היום, אלא שגם מלך ירדן הסתפק בתביעתו למעמד במקומות הקדושים.

אבנר-חי שאקי: אם כי אני רוצה להבהיר פה מה שאמרתי לראש הממשלה הבוקר – – –

חנן פורת: לא למעמד אלא לתפקיד.

אבנר-חי שאקי: תפקיד.

אבנר-חי שאקי: יש למדינת ישראל חוק המקומות הקדושים, התשכ"ז, ושם קבוע לאמור: גישה חופשית תהיה לבני כל הדתות למקומות המקודשים להם.

אבנר-חי שאקי: כך שאין צורך במעמד מיוחד, לא בסטטוס ולא בקביעת אחריות מיוחדת.

אבנר-חי שאקי: החוק הישראלי, בהבדל ממה שעשתה ירדן ובהבדל מהמצב באיזו מדינה שכנה, תמיד שמר על זכותו של אדם בן כל דת שהיא לגשת אל המקום המקודש לו, לכבד את פולחנו.

אבנר-חי שאקי: אנחנו יודעים מה חשיבות חופש הפולחן וחופש הדת.

אבנר-חי שאקי: אבל אם כבר נאמר, הבהרנו לראש הממשלה, ואני רוצה מעל במה זו לחזור ולומר, אנו מבינים כאן רק היבט דתי של שמירה על הזכות במקומות הקדושים, אבל לא זכות של ריבונות בשום צורה ואופן.

אבנר-חי שאקי: הריבונות המוחלטת של ישראל היא על כל ירושלים, לרבות כל המקומות הקדושים, כולם כאחד.

אבנר-חי שאקי: ישראל חייבת מרצונה היא לתת לכל אדם מבני כל הדתות לגשת למקומות המקודשים להם, אבל היא איננה מוותרת על קוץ-קוצה של ריבונות שלה בכל חלקי ירושלים, לרבות כל המקומות הקדושים בה.

אבנר-חי שאקי: דבר נוסף, חוסיין הרבה יותר אמין מערפאת.

אבנר-חי שאקי: האם אני צריך לומר לכנסת, שמאז נחתם הסכם אוסלו לא היה סעיף אחד שערפאת קיים אותו במלואו?

אבנר-חי שאקי: הוא הבטיח ללחום בטרור ולא נקף אצבע, והטרור נמשך, ונרצחו יהודים חפים מפשע.

אבנר-חי שאקי: הוא בקושי גינה פעם או פעמיים מעשי רצח.

אבנר-חי שאקי: הוא הבטיח ללחום באלמנטים הקיצוניים, ב"חמאס", ולא רק שלא לחם ב"חמאס", אלא כל הזמן מתהדקים היחסים בין אש"ף לבין ה"חמאס".

אבנר-חי שאקי: הוא הבטיח והתחייב לבטל את אמנת הזדון, האמנה הגזענית, האמנה האנטישמית הלוחמת בקיומה של ישראל, השוללת מן העם היהודי מעמד של עם הזכאי לריבונות במדינתו.

אבנר-חי שאקי: והנה עד לרגע זה, עד היום הזה ובניגוד להבטחה שניתנה לפני כמה שבועות לראש הממשלה, האמנה הגזענית קיימת.

אבנר-חי שאקי: זאת אומרת, אש"ף יושב עם נציגי ישראל ובאמנתו הוא מכריז על כוונתו להשמיד את ישראל, לחסל את ישראל, ליטול את הזכות האלמנטרית למדינה ולריבונות.

אבנר-חי שאקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, זכותנו בהר-הבית לא רק שאיננה שנויה במחלוקת, לא רק שיש פסק של בית-המשפט העליון מפי המנוח, ממלא-מקום הנשיא, השופט זילברג, שקבע שזכות זו איננה מוטלת בספק ולא הוטלה בספק מעולם.

אבנר-חי שאקי: העובדה שיהודים אינם מתפללים בהר-הבית היא עניין פנימי של יהודים, עניין של הלכה.

אבנר-חי שאקי: אבל לכשיחליטו מי שיחליטו, מוסדות תורניים, הרבנות הראשית, להקים בית-כנסת כזה או אחר או לאפשר נקודה שאין עליה ויכוח הלכתי, זכותנו איננה מוטלת בספק, ולא ייתכן שהסכם עם ירדן או הסכם כלשהו עם גורם כלשהו יפחית משהו מזכותה המוחלטת של ישראל ומזכותם של יהודים על הר-הבית כמקום המקודש להם ביותר.

אבנר-חי שאקי: כתוצאה מכל זה סיעת המפד"ל תתמוך, כאשר היא מבהירה שבכל הסדר קבע יהיה ברור שרק תיאום עם הרבנות הראשית לישראל יספק את המינימום הנדרש כדי שההסדר יתקבל על דעת העם בישראל.

אבנר-חי שאקי: את המסר הזה העברנו לראש הממשלה בצורה חד-משמעית, ואני חוזר עליו כאן כדי שלא יהיו שום אי-הבנות.

אבנר-חי שאקי: ראש הממשלה אמר לסיעת המפד"ל הבוקר, כי עקרונות אלה מקובלים עליו, והוא מסכים שזה נגזר מן הריבונות הישראלית המוחלטת הייחודית על ירושלים לכל חלקיה.

אבנר-חי שאקי: לכן אנחנו נתמוך היום בהצהרת העקרונות הזאת ונעקוב בקפדנות שלא תהיה שום סטייה מן העקרונות הללו.

אבנר-חי שאקי: זכויות דתיות, גישה חופשית לירדן – כן, זכויות ריבוניות כלשהן – לא; ועל אחת כמה וכמה לא לאש"ף.

אבנר-חי שאקי: ההתנגדות שלנו בעניין הסכם אוסלו נמשכת.

אבנר-חי שאקי: כפי שאמרנו, לא רק מפני שאיננו רואים באש"ף פרטנר, בן-שיח אמיתי הראוי למשא-ומתן, לא רק מפני שהקבוצה הזאת היא קבוצה של טרוריסטים, רבי-רוצחים שלא היו אמינים, אינם אמינים ולא יהיו אמינים לעולם, אלא שהם חותרים להגיע לירושלים כבירה שלהם.

אבנר-חי שאקי: הם חותרים – וכך מצהיר ערפאת מדי יום ביומו, שהוא בעל-הבית על המקומות הקדושים.

אבנר-חי שאקי: שמחתי ששר החוץ אמר שאלה דברי הבל.

אבנר-חי שאקי: חשוב שזה יחזור היום מפי ראש הממשלה, שכל הצהרה של ערפאת או אחד מעוזריו על זכויות כלשהן בירושלים בטלות ומבוטלות.

אבנר-חי שאקי: ולבסוף אני רוצה לומר בשם סיעת המפד"ל, שאנו תומכים בקבלת חוק שיגביל את הפעילות של אש"ף בירושלים בכל צורה שהיא.

אבנר-חי שאקי: זאת הדרך האחת ואין בלתה למנוע מאש"ף לנצל את ירושלים המזרחית כדי לבנות לו שם מאחזים מדיניים, כדי לנהל משם מדיניות חוץ, כדי לעשות שם את שהוא התחייב שלא לעשות.

אבנר-חי שאקי: לא בהסדר הביניים ולא בהסדר הקבע אין לאש"ף או לגורם ערבי כלשהו חלק ונחלה בירושלים.

אבנר-חי שאקי: ירושלים היא בירתו הבלעדית של עם ישראל, בירתה הבלעדית של מדינת ישראל, והיא עיר מאוחדת, שלמה, על כל מקומותיה הקדושים כאחד.

רחבעם זאבי: אין שום קשר בין המעשים שלכם להצבעה שלכם.

דב שילנסקי: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ש' כרם: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הפנים ואיכות הסביבה בנושא: ילדי תימן הנעדרים.

ש' כרם: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת שלמה בניזרי, בבקשה.

שלמה בניזרי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אפתח בכך שראש הממשלה רבין ציטט את דוד המלך ואמר: זה היום עשה השם, נגילה ונשמחה.

שלמה בניזרי: ובאמת מעמד מרגש היום, לאחר שנתיים שאנחנו נמצאים פה, לשמוע סוף סוף כמעט קונסנסוס רחב; כמעט, כי תיכף נשמע את חבר הכנסת רחבעם זאבי ונראה שהקונסנסוס קצת מופר.

שלמה בניזרי: בכל אופן, רוב סיעות הבית מתלכדות סביב הנושא של השלום עם ירדן.

שלמה בניזרי: כי נוצר הרושם, חלילה וחס, שבעם ישראל יש פירוד ויש מחלוקת קשה, והעם היהודי לא מעוניין בשלום.

שלמה בניזרי: והנה בא השלום עם ירדן, והוכח מעל לכל ספק, שלעם היהודי יש רצון עז בשלום עם כל האויבים שלנו, רק לא בכל מחיר, עם זהירות עצומה.

שלמה בניזרי: לפחות זו נקודת זכות היום שאפשר להאיר אותה על העם היהודי.

שלמה בניזרי: אני רוצה לפתוח בברכות לראש הממשלה ולשר החוץ.

שלמה בניזרי: וכמובן, בלי להיכנס לוויכוח מי פעל יותר ומי פעל פחות.

שלמה בניזרי: אני חושב שזו היתה תעודת עניות לכל אותם גורמים שפעלו מסביב וניסו ליצור אווירה שראש הממשלה ניסה לפגוע בשר החוץ ושר החוץ נפגע.

שלמה בניזרי: הרי זה באמת מפחיד אותי, עצם הרעיון, אנשים כל כך גדולים שהולכים לעשות שלום כל כך גדול ומתווכחים ביניהם מי פעל יותר ומי פעל פחות.

שלמה בניזרי: אם השלום הוא באמת כל כך לשם שמים, הרי את האנשים האלה צריכה לעניין רק נקודה אחת – לעשות שלום טוב ככל היותר לעם ישראל, לא חשוב מי ייכנס יותר להיסטוריה ומי ייכנס פחות.

שלמה בניזרי: אם מתחילה מחלוקת אישית בין האישים, מי ייכנס יותר להיסטוריה, מי פעל יותר, מי יהיה בצד יותר, הרי צר לי לומר שאני חושש משלום כזה.

שלמה בניזרי: שלום שיש בו נטיות אישיות ופניות אישיות עלול להביא אותנו, חלילה וחס, לקטסטרופה שאנחנו לא יודעים איפה היא תסתיים בסופו של דבר.

שלמה בניזרי: לכן, צריך לפנות קודם כול לראש הממשלה ולשר החוץ ולכל אלה שבוחשים בקדירה מסביב: תפסיקו את המאבק המכוער.

שלמה בניזרי: אנחנו עוסקים בנושאים כל כך גדולים, ברומו של עולם, ואלה מתעסקים להם שם בשאלה מי ייכנס יותר להיסטוריה, עד שבא שר ואומר שיש מקום בהיסטוריה לכל האישים.

שלמה בניזרי: הדרך שהממשלה התוותה בתחילת דרכה, הדרך לשלום, הדרך שאמרה די לשכול, די ליתומים ודי לאלמנות, התחילה, ברוך השם, להניב את הפירות, למרות כל המאבקים הקשים, למרות כל ההתקפות והמתקפות השונות והמשונות אשר איימו בחציית העם ובפילוגו לשניים.

שלמה בניזרי: ברוך השם, אנחנו מתחילים להגיע למציאות אמיתית, מציאות חדשה ששר החוץ תמיד מדבר עליה – מזרח תיכון חדש.

שלמה בניזרי: מובן שחצי הוא עדיין בגדר אשליה.

שלמה בניזרי: אנחנו רואים שלאט לאט האשליה מתחילה להפוך מציאות.

שלמה בניזרי: האשליה של עשיית שלום עם הערבים, שלום עם השונאים שלנו, רוצחי בנינו, אחינו ואחיותינו – האם נוכל אי-פעם להגיע למצב כזה?

שלמה בניזרי: מובן שזו היתה אשליה, היה חלום, אבל אנחנו רואים שהאשליה הזאת אכן מתחילה להתגשם.

שלמה בניזרי: יש פסוק שאנחנו אומרים כל יום בתפילה: "עושה שלום במרומיו הוא יעשה שלום עלינו ועל כל ישראל, ואמרו אמן".

שלמה בניזרי: ובמדרש מוסבר מה זה "עושה שלום במרומיו".

שלמה בניזרי: ידוע ששמים מורכבים מאש וממים, ואלה שני ניגודים – המים מכבים את האש, האש מאדה את המים.

שלמה בניזרי: כשהקדוש-ברוך-הוא ברא את השמים, הוא ברא אותם אש ומים; שתי מציאויות שונות, שני הפכים.

שלמה בניזרי: מה עשה הקדוש-ברוך-הוא?

שלמה בניזרי: השכין שלום.

שלמה בניזרי: כלומר, שינה את הטבע.

שלמה בניזרי: הקדוש-ברוך-הוא שנתן את חוקי הטבע הוא גם שיצר את השינוי בתוך הטבע וגרם שהאש והמים יוכלו לשכון ביחד.

שלמה בניזרי: זה מתגשם לעינינו היום.

שלמה בניזרי: "עושה שלום במרומיו" – אם הקדוש-ברוך-הוא עושה שלום במרומים, בין אש ומים, אנחנו רואים שגם במציאות מתגשם היום השלום עם הגרועים שבאויבינו.

שלמה בניזרי: ערפאת יוצא כל הזמן בהכרזות, וחשוב מאוד שראש הממשלה ושר החוץ שמים כל הזמן את הדגש – כפי שכבר אמר חבר הכנסת שאקי, שציטט את שר החוץ שאמר שדברי ערפאת הם דברי הבל.

שלמה בניזרי: באמת הבל הבלים מה שהוא מתבטא.

שלמה בניזרי: לפני שבועות מספר אמר לי אחד מחברי הכנסת ממרצ, שהאסון הכי גדול של העם הפלשתיני הוא ערפאת.

שלמה בניזרי: כדאי שהעם הפלשתיני ידע את זה.

שלמה בניזרי: נכון שהוא מביא להם את השלום, ונכון שהוא הפרטנר היחיד שאנחנו יכולים היום לנהל אתו את המשא-ומתן לשלום, וזו המציאות, אבל הוא צריך לדעת, שעם כל מס השפתיים שהוא מנסה לתת, להשתמש בדקלרציה הכי מפוצצת שלו, הוא צריך להבין שלעם הזה יש סבלנות.

שלמה בניזרי: אותם קברניטי שלום שצריכים להוביל מהלך של שלום, צריך לתת להם גם את הכוח שיוכלו להוביל את מהלך השלום בתוך העם היהודי.

שלמה בניזרי: בכל הצהרה שלו, כשהוא בא לרצות את עמו, הוא צריך להבין שהוא גורם לריחוק, הוא גורם שנאה, הוא גורם חרדות בתוך העם היהודי.

שלמה בניזרי: בעניין ירושלים יש הקונסנסוס הרחב ביותר בתוך מדינת ישראל.

שלמה בניזרי: אף שיש כמה שהם באמת מקרים פתולוגיים בתוך עם ישראל, שאולי סוברים שגם ירושלים אמורה להתחלק, אני חושב שהעם היהודי, רובו ככולו סובר שירושלים לא ניתנת לחלוקה.

שלמה בניזרי: ידע ערפאת, שאם הוא רוצה להמשיך את השלום ולהגיע לקראת הסכם קבע, להגיע לשלבים הבאים, מוטב שיברור את מלותיו בצורה הטובה ביותר.

שלמה בניזרי: מלה אחת גם לראש האופוזיציה, חבר הכנסת נתניהו, שהודיע שהוא לא ייכנס לקואליציה.

שלמה בניזרי: אני חושב שזו ברכה הכי גדולה גם לאופוזיציה וגם לקואליציה.

שלמה בניזרי: ראשית, ממשלה שמובילה תהליך שלום עם הרבה סיכונים חשוב שתהיה לה אופוזיציה לוחמת, אבל לא אופוזיציה מהסוג הזה שאנחנו רואים בשנה האחרונה.

שלמה בניזרי: לא שהיא לא טובה, היא אופוזיציה לוחמת, אבל נדמה לי שהיא כבר עברה את הגבולות של לוחמת וכבר נעשתה פייטרית יותר מן המותר.

שלמה בניזרי: מפזרים כל מיני הצהרות חסרות אחריות.

שלמה בניזרי: גם כשמפזרים הצהרות אופוזיציוניות, צריך שההצהרות הללו יעמדו במבחן המציאות.

שלמה בניזרי: הכרזתם לפני שנה, הילכתם עלינו אימים, כמו שאמר חבר הכנסת חיים רמון בדבריו היום, הילכו עלינו אימים, שמייד עם יישום הסכם עזה ויריחו אוי ואבוי, אוי לה לאותה קטסטרופה שתבוא עלינו.

שלמה בניזרי: ואנחנו רואים שהמציאות, ברוך השם, קצת שונה, והיא טופחת על פניהם של מי שאינם מתלהבים מן השלום.

שלמה בניזרי: לא שנבוא לומר היום שהשלום הזה הוא האידיליה, האידיאל הגדול ביותר של העם היהודי; ודאי שלא.

שלמה בניזרי: יש עוד הרבה לשאוף, יש עוד הרבה לתקן.

שלמה בניזרי: חשוב שהאופוזיציה תהיה לוחמת, חשוב שהאופוזיציה תישאר באופוזיציה ולא תיכנס לממשלה, כדי שתהיה כוח ממתן – – –

משה גפני: איך אפשר להיות גם בקואליציה וגם באופוזיציה?

משה גפני: צריך קואליציה, זה נכון.

משה גפני: צריך אופוזיציה, זה נכון.

משה גפני: אבל איך אפשר לשבת על הגדר כל כך הרבה זמן?

שלמה בניזרי: המציאות מוכיחה.

שלמה בניזרי: יצרנו מציאות פרלמנטרית חדשה בכנסת ישראל, שאפשר גם לשבת על הגדר ובכל זאת להצליח להזיז את תהליך השלום קדימה, עם יצירת מגבלות לממשלה, שלא תחשוב שאנחנו מונחים בכיסה.

שלמה בניזרי: אתה רואה שיש הצלחה מצוינת גם בנושאים דתיים, גם בנושאים מדיניים, ועולם כמנהגו נוהג.

סאלח טריף: והכול על הגדר.

שלמה בניזרי: הכול על הגדר, עם כוח עצום של מפלגה שיש לה שישה חברי כנסת, שאחד מהם חצי בפנים, הוא נכנס לעוד גדר.

שלמה בניזרי: ואנחנו מצליחים, ברוך השם, לתפקד, למורת רוחך, אף שאינך מתלהב מכל הדברים הללו.

משה גפני: אם אתם מצליחים, למה לא הצלחתם למנוע את הכנסת הרפורמים למערכת החינוך?

שלמה בניזרי: מי שקבעה את הוועדה לבדיקת הנושא היתה הממשלה הקודמת, שאתה מתלהב ממנה, ממשלת הימין.

שלמה בניזרי: את הוועדה הזאת קבע שר החינוך הקודם, חבר הכנסת זבולון המר, ועכשיו רק מנסים ליישם.

שלמה בניזרי: אם יצאו בפרסומים על המסקנות, זה עדיין לא אומר שהמסקנות ייושמו.

שלמה בניזרי: אם נחזור לקואליציה, או כל עוד ידנו תקיפה בתוך הקואליציה, יש לנו הסכם שנעשה באחד המשברים הקואליציוניים, שהרב מאיה או מי שיהיה סגן שר החינוך ידאג להגברת החינוך היהודי ולפיקוח מצדנו.

משה גפני: – – –

סאלח טריף: חבר הכנסת בניזרי, אתה צריך לסיים לפי השעון.

שלמה בניזרי: אני רוצה רק לומר, נכון שאתמול הדבר יצא ותפס כותרות, אבל זה לא אומר שאנחנו לא פועלים מאחורי הקלעים ולא נפעל.

שלמה בניזרי: ידנו, ברוך השם, די ארוכה לבלום כל דבר שיפגע בסטטוס-קוו, או בנושאים דתיים במדינת ישראל, יותר מאשר אם אתה תשב בספסלי האופוזיציה ותצעק עד מחר; כמאמר הפסוק: צעקה הנערה בשדה ואין לה מושיע.

שלמה בניזרי: תודה.

סאלח טריף: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת רפאל איתן, ואחריו – חבר הכנסת אברהם שפירא.

משה גפני: אני מודה לה' שאני באופוזיציה, לא לשבת ביחד עם אלה ממרצ.

רפאל איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המאפיין את ירדן בהתנהגותה במשך הרבה שנים – אלימות קיצונית ושיתוף פעולה שקט.

רפאל איתן: לחצים מבחוץ מצד מדינות ערב וסכנות קיום למשטר מבית, כשהפלשתינים עושים לירדן בעיות דומות לבעיות שהם עושים לנו, ואולי לעתים נוצר שיתוף פעולה בינינו לבין ירדן בגלל סכנה למשטר.

רפאל איתן: אין לירדן תביעות מאתנו, אין לה בעיות אתנו, אף פעם לא היו לה בעיות אתנו, והתקופות האלימות נבעו מהגורמים שהזכרתי.

רפאל איתן: את הדוגמאות הקיצוניות זוכרים מי שלקחו חלק בפעילויות.

רפאל איתן: כבר ב-1965 נסע קומנדקר מאיילון, חצה את עמק-איילון לשער-הגיא, זאת היתה שעת רצון, ושעתיים אחרי כן – אלימות שקשה לתאר אותה, לרבות הפגזת יישובים.

רפאל איתן: כך אנחנו יכולים לראות את הפעילות הירדנית במשך עשרות שנים במלחמות, בפעולות, בפשיטות, בגוש-עציון ובירושלים של 1948, המשטרות, הבערות, הגשרים, ההתשה, הערבה, אל-סאפי.

רפאל איתן: היום נוצר מצב נוח מבחינת יחסי הכוחות הבין-גושיים והיחסים הבין-ערביים.

רפאל איתן: ירדן יכולה לצאת חוצץ וללכת בדרך שאולי חלמה עליה, חשבה עליה ותכננה אותה למרות האלימות, כי יש בינינו אינטרסים משותפים ויש לנו סכנות דומות, סכנת הפלשתינים למשטר בירדן והפעילות הפלשתינית הטרוריסטית כלפי ארץ-ישראל, כלפי מדינת ישראל, בכל מקום, מהעבר הזה ומהעבר השני של "הקו הירוק" לשעבר.

רפאל איתן: המקומות הקדושים שעליהם מתנהל ויכוח ובגינם נשמעות דעות שונות, צריכים להינתן לטיפולם ולניהולם של ממסדים דתיים ולא פוליטיים, ולא של ישות מדינית כלשהי.

רפאל איתן: הפלשתינים מייד יהפכו את הנושא לנושא מדיני, ירושלים בירתם.

רפאל איתן: הירדנים לא, אבל לגבי הירדנים צריך לראות שטיפולם במקומות הקדושים יהיה מטעם ממסד דתי, ולא פוליטי ולא מדיני.

רפאל איתן: אנחנו רואים כאן הבדל, אנחנו חשים בשוני שבין יחסים ומשא-ומתן עם מדינה ריבונית, ירדן, לבין שיחות עם ארגון טרור, אש"ף, וההבדל הזה הוא מהותי ובלתי ניתן לגישור; לגבינו הוא קיומי.

רפאל איתן: ההבדל בין מה שהגענו אליו, הממשלה הגיעה אליו עם ירדן, צריך להצביע על השיטה עם סוריה.

רפאל איתן: עם סוריה אין מה למהר ולסוריה אין על מה לוותר.

רפאל איתן: מלחמה עם סוריה, שמאיימים עלינו בה, היא בסימן שאלה גדול, כי אחרי קריסת ברית-המועצות כמעצמה, סוריה לא יכולה ללכת בעצמה למלחמה עלינו.

רפאל איתן: ראש הממשלה עצמו אמר לא מזמן: כושר ההרתעה ימנע מלחמה, כושר ההרתעה זה טנקים ברמת-הגולן ולא יישובים.

רפאל איתן: הוא התכוון לצד השלילי של היישובים, אבל הוא קלע לצד החיובי של הטנקים.

רפאל איתן: זה מה שחשוב, ואין מה למהר עם סוריה.

רפאל איתן: צריך להשלים את המשא-ומתן עם ירדן למסמך מחייב, למסמך רשמי, למסמך שעל-פיו אפשר לנהוג.

רפאל איתן: היום קשה לדעת מה יקרה למשטר הירדני בעקבות זה, אבל ודאי שהסיכונים הם פחותים מכפי שהיו בעבר.

רפאל איתן: לפלשתינים לא תהיה ברירה, הם יצטרכו לקבל את ההסכם הזה.

רפאל איתן: הם יכולים להפריע לו באמצעות טרור נגדנו, אולי טרור גם שם, אבל היום ירדן במצב שונה מכפי שהיתה ב-1970, לפני מלחמת ששת הימים ואחריה.

רפאל איתן: השלום חשוב, אבל באיזה מחיר?

רפאל איתן: אולי שלום מסוים עם סוריה או עם הפלשתינים יוביל ויגרום לכך שתהיה לנו מלחמה קשה בתנאים חמורים יותר עם סיכונים קשים מאוד לעצם קיומנו.

רפאל איתן: אבל הוא חשוב.

רפאל איתן: גם סיוע הומני חשוב.

רפאל איתן: אבל מה קורה אצלנו בבית?

רפאל איתן: מצוקות חברתיות, סמים, בורות, פערים, שה"שלום" לא מהווה פתרון ותשובה להם.

רפאל איתן: אנחנו רצים רחוק, זה בסדר, אבל שוכחים או מתעלמים ולא שמים לב למה שקורה אצלנו.

רפאל איתן: 60 מיליון שקל ברואנדה זה דבר חשוב, אבל עשירית מזה היתה פותרת בעיות קשות בנושאים חברתיים.

רפאל איתן: לכן, כשאנחנו מתלהבים לעתיד, חשוב מאוד להעיף מבט לתוכנו, לעצמנו, למתרחש בביתנו פנימה.

רפאל איתן: צומת תומכת במתן גושפנקה רשמית למצב קיים.

רפאל איתן: אין לנו שום סיבה לוויתורים ולפשרות, כפי שאין לירדנים סיבה כזאת, אלא למסד את המצב הקיים, להגיע לשיתוף פעולה שהיה בעבר, ולהבין שהיום, כשארצות-הברית שולטת בעולם ובעיקר במזרח התיכון, אין לאיים עלינו במלחמות ואין לאיים עלינו במשברים.

רפאל איתן: המדינה שלאורכה אנחנו שוכנים, הגבול הארוך ביותר, עם המדינה הזאת אנחנו יכולים להגיע למצב סביר, להתנהגות הולמת בין שתי המדינות, והזמן יעשה את היתר.

רפאל איתן: תודה.

סאלח טריף: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת אברהם שפירא, בבקשה, מהמקום.

אברהם שפירא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בטרם אתחיל לדבר אני רוצה להודות לקדוש-ברוך-הוא שנתן לי אפשרות לחזור לכאן, להודות לכל אותם שרים וחברי כנסת שביקרו אותי ובירכו אותי, ואני מקווה, בעזרת השם, שמעכשיו אני אוכל להמשיך לתת ולשרת את הציבור שלנו ואת גדולי התורה.

אברהם שפירא: על אלה אני יושב פה ובזכותם אני גם מקווה שזכיתי לחזור לכאן.

אברהם שפירא: ועכשיו אני רוצה להגיד כמה מלים על השלום.

אברהם שפירא: אנחנו, יהדות התורה, בשמחה מצטרפים לשלום הזה.

אברהם שפירא: שלום זה, אנו מרגישים שהוא שלום למען שלום, והוא לא שלום למען לקחת מאתנו חצי מדינה או למען להשמיד אותנו.

אברהם שפירא: לא כן היה אצל ערפאת.

אברהם שפירא: אנחנו רואים עד היום שהוא לא מפסיק לרגע להגיד שהוא רוצה מדינה פלשתינית והוא רוצה את ירושלים כעיר הבירה.

אברהם שפירא: אף ששר החוץ מצהיר כל הזמן שהוא מדבר דברי הבל, אנחנו מכירים אותו, לצערי הרב, הוא לא מדבר דברי הבל, אלה הכוונות שלו.

אברהם שפירא: ואפשר ללמוד פה שירדן, אף שהיו לנו מלחמות עם ירדן והיתה שפיכות דמים רבה, אף-על-פי-כן אנחנו מקבלים את זה באהבה, ולא אנחנו בלבד, כמעט כל הבית.

אברהם שפירא: צריכה ללמוד מזה גם הממשלה.

אברהם שפירא: אני אומר את זה לראש הממשלה, כמה זה שווה להגיע להסכמה לאומית רחבה.

אברהם שפירא: עם ישראל הוא עם אחד, הוא לא חצי עם.

אברהם שפירא: עם ישראל תמיד עמד כעם אחד, וכשהוא עומד כאחד הוא תמיד מצליח.

אברהם שפירא: במקום להגיע לביטויים, חלילה לקרוא "חוליגנים" ו"בוגדים" ולנקוט את כל האלימות המילולית, אפשר בהסכמה לאומית רחבה להגיע הרבה יותר רחוק.

אברהם שפירא: אנחנו צריכים להיות מאוד מאוד זהירים.

אברהם שפירא: בעקבות שמחת השלום ייפתח קו עקבה–אילת ותהיה תיירות ממצרים.

אברהם שפירא: אסור להפוך את אילת ללאס-וגאס; לא לעשות, חלילה, קזינו באילת; לא לחלל שבת מפני שהתיירות תתפתח ויתחילו לנסוע הלוך וחזור; ועלולה להיות, חלילה, התבוללות בין הגויים.

אברהם שפירא: אנחנו צריכים לדעת: אנחנו צריכים להישאר אור לגויים ולא להיות ככל הגויים, ולא, חלילה וחס, נישואי תערובת ואת כל החושך של לאס-וגאס להעביר לאילת.

אברהם שפירא: אנחנו רואים שהפעם ראש הממשלה קרא לכל סיעה ודיבר אתה, ויש לזה תוצאות, אף שלא כל אחד שש לשלום הזה ויש חששות.

אברהם שפירא: אנחנו, יהדות התורה, הסתייגנו אתמול ואמרנו לראש הממשלה שאין לדבר, חלילה, על מתן מעמד למישהו בהר-הבית, זה הר-המוריה.

אברהם שפירא: זה הדבר הקדוש ביותר לעם ישראל.

אברהם שפירא: אי-אפשר לתת לחוסיין, עם כל הכבוד, איזה שהוא מעמד.

אברהם שפירא: ראש הממשלה אמר, ואני מאמין לו, שההבטחה היא רק לגבי המקומות הקדושים למוסלמים ולא לגבי המקומות שלנו, ולא מדובר על מעמד מיוחד אלא על גישה חופשית, כי ירושלים תישאר לנצח העיר שלנו, עד לביאת המשיח.

אברהם שפירא: אני רוצה לבקש מהממשלה, שתפנה אל ערפאת שיפסיק את הצהרות ההבל שלו.

אברהם שפירא: אני מאוד מעריך את כל המאמצים שעושים שר החוץ וראש הממשלה.

אברהם שפירא: לשניהם יש חלק גדול מאוד בשלום.

אברהם שפירא: אבל תלוי עם מי עושים שלום.

אברהם שפירא: עם ערפאת – זה סכנת נפשות.

אברהם שפירא: אש"ף לא מפסיק להרוג יהודים.

אברהם שפירא: לגבי חוסיין, אנחנו בטוחים שכוונותיו עכשיו לשלום ולא למלחמה.

אברהם שפירא: במקום לעשות מלחמה בין העם, חצי עם עם חצי עם, יותר טוב להתאחד ולומר לערפאת חד-משמעית, דווקא עכשיו, כפי שאמר חבר הכנסת חיים רמון: אם לא תפסיק את דברי ההבל שלך – אין הסכם ואין כלום.

אברהם שפירא: ואני רוצה גם לבקש מהממשלה לדאוג להפסיק את המלחמה על חיטוטי דשכבי.

אברהם שפירא: אתמול היתה הפגנה של 15,000 יהודים.

אברהם שפירא: צריכים לדעת שעשרות אלפי יהודים לא ייתנו שיחפרו בקברי ישראל, כפי שאנחנו מפגינים בכל העולם אם נוגעים בבית-קברות יהודי.

אברהם שפירא: אין פה מלחמה נגד ארכיאולוגים, כל אחד יודע שהם עושים עבודה חשובה.

אברהם שפירא: המלחמה היא כדי שלא יחפרו בקברי ישראל.

אברהם שפירא: בהזדמנות זו אני רוצה להודות לראש הממשלה שעצר את החפירות.

אברהם שפירא: הוא הבין שצריכים לחכות שבוע, לשמוע את הרבנים הראשיים.

אברהם שפירא: צריך לדעת: אי-אפשר לצפצף על עשרות אלפי יהודים.

אברהם שפירא: לא ייתנו יד לנגוע פה בקברי ישראל.

אברהם שפירא: אנחנו נדאג שהשלום הזה לא יביא טומאה, לא יביא התבוללות, לא יביא חושך לאילת, אלא להיפך.

אברהם שפירא: נשמור דווקא עכשיו, כאשר הגולה עומדת בפני בעיות קשות של טרור, להביא לכאן עכשיו הרבה יהודים ולתת להם חינוך.

אברהם שפירא: ובהזדמנות זו אני פונה לשר החינוך.

אברהם שפירא: שמעתי שבחינוך הכללי הורידו את לימודי הקודש.

אברהם שפירא: אני רוצה לומר, אין לעם הזה שום דבר חשוב יותר מלימודי הקודש, כי אחרת אנחנו נהפוך להיות ככל הגויים.

אברהם שפירא: האור לגויים זה לתת חינוך יהודי.

אברהם שפירא: יהיה חינוך יהודי – לא יקרה שיהרגו פה עורך-דין באמצע הלילה כדי לגנוב.

אברהם שפירא: ההפקרות הזאת, המתירנות הזאת, באה מחינוך מקולקל.

אברהם שפירא: אנחנו צריכים להתאחד.

אברהם שפירא: ואני פונה לשני חלקי הציבור בכנסת: במקום אלימות מילולית ובמקום לקלל ולגדף, מוטב להתאחד למען שלום ולמען עם ישראל.

אברהם שפירא: אמן.

סאלח טריף: תודה לחבר הכנסת שפירא.

סאלח טריף: אני מאחל לך החלמה מלאה ומברך אותך על חזרתך לכנסת.

סאלח טריף: אני מאחל לך פעילות פורייה מהיום והלאה.

סאלח טריף: חבר הכנסת האשם מחאמיד, ואחריו – חבר הכנסת גונן שגב.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, שוב שולחן הממשלה ריק.

משה גפני: אני מבקש להפסיק את הדיון.

סאלח טריף: אנחנו נזמין שר לכאן מייד.

משה גפני: הסיכום היה, שאם אין שר, עושים הפסקה.

משה גפני: זה דיון חשוב מאוד.

סאלח טריף: אני מסכים אתכם שצריך לשבת כאן שר.

סאלח טריף: מייד נטפל בזה.

סאלח טריף: חייב להיות כאן שר מהממשלה.

רחבעם זאבי: זה דיון מדיני על הודעת הממשלה.

רחבעם זאבי: העירו על כך כבר פעם.

משה גפני: חבר הכנסת שגב מתנדב להיות שר.

סאלח טריף: הוא עוד יהיה.

סאלח טריף: חכה.

סאלח טריף: אבל תן ביניים קרדיט לעניין.

האשם מחאמיד: אתה מציע לי, אדוני היושב-ראש, לחכות?

סאלח טריף: כרצונך.

סאלח טריף: אם אדוני רוצה להתחיל, בבקשה.

סאלח טריף: אני חושב ששר נמצא בדרך.

האשם מחאמיד: בלאו הכי הם לא כל כך מקשיבים, אתה יודע.

סאלח טריף: בבקשה, חבר הכנסת האשם מחאמיד.

משה גפני: אני מציע להביא את שמגר, נשיא בית-המשפט העליון.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול ישבנו עם ראש הממשלה.

האשם מחאמיד: הוא עדכן אותנו על פגישת הפסגה שלו עם המלך חוסיין בוושינגטון.

האשם מחאמיד: אבל בדבר אחד הוא לא עדכן אותנו, ואותו שמענו היום במליאה, שבעצם הוא קרא לחבר הכנסת ביבי נתניהו להיות חלק מהקואליציה; כך הבנתי בעקבות מה שהוא אמר:

האשם מחאמיד: אני לא רוצה להיות חלק מן הקואליציה.

האשם מחאמיד: בזה ראש הממשלה לא עדכן אותנו.

סאלח טריף: אתה בטוח?

האשם מחאמיד: אני בטוח ששמעתי.

רחבעם זאבי: מסדרים אתכם.

רחבעם זאבי: לוקחים את הקולות שלכם ומאחורי הקלעים מסדרים דברים אחרים.

האשם מחאמיד: על כל פנים, אדוני היושב-ראש, עוד לפני פגישת רבין-חוסיין, עם היוודע עניין הפסגה, הבענו את עמדתנו שעיקרה ראייה חיובית של הפסגה, תוך הבעת חששות כבדים ודאגות עמוקות מפני כל ניסיון של עקיפת עניין השלום הישראלי-הפלשתיני ודילוג על פתרון הסכסוך הישראלי-הפלשתיני, שהוא, וכולנו יודעים זאת, לב הסכסוך במזרח התיכון.

האשם מחאמיד: הבענו את חששותינו, ששלום ירדני-ישראלי על-חשבון שלום ישראל-פלשתיני לא יביא את האזור לשום מקום.

האשם מחאמיד: היום אנחנו מודאגים לא פחות ואולי אף יותר, נוכח הרמזים ששודרו מוושינגטון ויש בהם משום ניסיון החייאה של האופציה הירדנית ויצירת קרע בין הרשות הפלשתינית לבין ממלכת ירדן, יצירת מתחים אשר כבר מעוררים דאגה וחשדות בגדה ובעזה, ונשאלת השאלה: איזה אינטרס יש לישראל בהצתת המחלוקת בין הפלשתינים לירדנים, בהסכימה לסעיף המכיר בזכויות ירדן כביכול במקומות הקדושים בירושלים המזרחית?

האשם מחאמיד: סעיף זה מנוגד למה שהוסכם עם הפלשתינים, עם אש"ף, באוסלו, שיידחה המשא-ומתן על ירושלים המזרחית עד להסדר הקבע.

האשם מחאמיד: איך ייתכן שעניינה של ירושלים המזרחית יוכרע במשא-ומתן עם הפלשתינים בזמן שנותנים נתח ממנה לירדן, ואולי ייתנו בעוד כמה ימים נתח אחר ממנה לסעודיה, ואולי נתח אחר ייתנו למרוקו ואולי ייתנו לסודן, ואינני יודע למי עוד ייתנו.

האשם מחאמיד: אולי ייתנו את הכנסיות לווטיקן.

האשם מחאמיד: אני יודע שייתנו הסברים מתחכמים, שלא יעזרו כהוא זה למציאות הקשה באזור.

האשם מחאמיד: במעשה הזה יש משום ניסיון לדחוק את רגליהם של הפלשתינים ולקבוע עובדות בשטח.

האשם מחאמיד: נוסף על קביעת עובדות נוספות, אנו עדים לכך שמספר הישראלים בירושלים המזרחית הולך וגובר, גובר אפילו על מספר הפלשתינים בעיר.

האשם מחאמיד: וכך היא הופכת במהירות למובלעת סגורה ומוקפת בישראלים.

האשם מחאמיד: ובזה לא די.

האשם מחאמיד: באים בדחיפות בהצעת חוק הסכם עזה ויריחו, שבא להגביל ואף למחוץ כל פעילות פלשתינית בעיר הערבית.

האשם מחאמיד: עושים שלום, או ליתר דיוק – רוצים לעשות שלום עם אש"ף, ומגבילים אותו ומתייחסים אליו כאל ארגון טרור.

האשם מחאמיד: אני רוצה לומר, שאין כל הצדקה להתנהג כך כלפי שותף לתהליך המדיני.

האשם מחאמיד: אין הצדקה לניסיון החקיקה הגורפת, שבאה להגביל כל פעילות, תהא אשר תהא, של אש"ף בכל חלקי ירושלים המזרחית.

האשם מחאמיד: מעניין, ואינני יכול להבין מה רצה ראש הממשלה בדיוק, ומה הוא בכלל רצה כאשר הוא הביע בשבוע שעבר בוושינגטון שביעות רצון וסיפוק, כך פורסם ואני מצטט מהעיתונות, ממתח אפשרי בין חוסיין לערפאת.

האשם מחאמיד: האם הממשלה והעומד בראשה מודעים להשלכות מרחיקות הלכת של הדברים האלה?

האשם מחאמיד: התפתחויות ומגמות אלה, אם תימשכנה, תגרומנה לפלשתינים לאבד את האמון בתהליך המדיני ותחזקנה את אלה אשר מלכתחילה אמרו שהסכם אוסלו אינו מוביל לשלום צודק, דבר שיש לו השלכות חמורות על תהליך השלום בשלמותו.

האשם מחאמיד: אם למישהו נדמה שאפשר וניתן לממש את האופציה הירדנית על חשבון הפלשתינים, הרי אין הוא אלא חוגג באשליות אשר יתפוגגו אל מול פני המציאות.

האשם מחאמיד: ומי שחושב ששיטת הליכוד תביא שלום, שלום תמורת שלום או שלום תמורת כבוד, גם הוא חי באשליות.

האשם מחאמיד: ישראל, אשר סוף סוף תפסה שבלי הפלשתינים לא ייכון שלום באזור, ואני שמח ומברך על כך, עלולה, חס וחלילה, למצוא עצמה נסוגה לתפיסה מדינית נושנה, אשר אבד עליה כלח.

האשם מחאמיד: כי המציאות היא שלב הסכסוך היה ונשאר הבעיה הפלשתינית, שפתרונה חייב להיות מבוסס על נסיגה ישראלית כוללת מכל השטחים הפלשתיניים הכבושים, הכרה בזכות ההגדרה העצמית של העם הפלשתיני ובזכותו להקים מדינה חופשית משלו לצד מדינת ישראל.

האשם מחאמיד: לכן צריך דווקא עכשיו לזרז את תהליך הנסיגה הישראלית מהשטחים הפלשתיניים הכבושים ולאפשר לפלשתינים העקורים ממולדתם בעקבות מלחמת 1967 ולאלה הנקראים בלקסיקון הישראלי "המאחרים" – לחזור מייד למולדתם.

האשם מחאמיד: וכן יש צורך חיוני לשחרר את האסירים הפלשתינים, דבר אשר יגביר את האמון בתהליך שבין שני העמים.

האשם מחאמיד: אני מברך על כך שיש איזה ניצוץ של אור בשחרור האסירות הפלשתיניות, כפי ששמענו אתמול.

האשם מחאמיד: אני רוצה לבקש מהממשלה, לדרוש ממנה לשחרר את כל האסירות הפלשתיניות.

האשם מחאמיד: אני רוצה לבקש ולדרוש לשחרר את כל הילדים הפלשתינים בני 18-14.

האשם מחאמיד: לא ייתכן שבמדינה מתוקנת, במקום שילדים ישבו על ספסל הלימודים הם יילקחו לבתי-כלא.

האשם מחאמיד: לא יכול לקרות דבר כזה.

האשם מחאמיד: לכן אני דורש לשחרר את הילדים האלה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, אין לזלזל בשום פנים בתפקידה האחראי של סוריה בהבטחת יציבותו של השלום בין הצדדים השונים באזור.

האשם מחאמיד: לכן יש להגיע להסכם עם סוריה, ואתה גם עם לבנון, על בסיס הנוסחה של נסיגה מלאה תמורת שלום מלא.

האשם מחאמיד: כי ללא הסכם כזה מסופק אני, ובטוח אני, שלא יהיה קל, ששום דבר לא יצליח.

האשם מחאמיד: אפילו ההסכמים שנעשו עד כה לא יצליחו ללא הסכם עם סוריה.

האשם מחאמיד: נסיגה מדרום-לבנון היא חיונית, ומעניין שקוראים לרצועה הזו בשם רצועת הביטחון.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, זו רצועת המוות.

האשם מחאמיד: זאת איננה רצועת ביטחון.

האשם מחאמיד: כמה צעירים נהרגים שם כל יום, וקוראים לזה רצועת ביטחון.

האשם מחאמיד: צריך לרסק את רצועת המוות הזאת.

האשם מחאמיד: צריך גם לסגת מהגולן, ויש התפתחויות חיוביות, זרמים חיוביים, אור חיובי של שלום עם סוריה ועם לבנון.

האשם מחאמיד: חייבים אנו לזכור, שלא ייתכן שלום בר-קיימא במזרח התיכון ללא פתרון כולל של הסכסוך באזור עם הפלשתינים, עם הירדנים, עם הלבנונים ועם הסורים.

האשם מחאמיד: פתרון נפרד אינו מביא לשלום אמיתי.

האשם מחאמיד: רק פתרון כולל יביא לביטחונה, לשגשוגה ולשלומה של ישראל ולשלום האזור כולו.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, שלום והשלמה בין העמים הם חשובים מאוד.

האשם מחאמיד: לעמים באזור לא מגיע לחיות בכאב ובדם.

האשם מחאמיד: לעמים באזור, העמים הערביים, לרבות הפלשתינים, ולעם ישראל, מגיע לחיות בכבוד ובשלום.

סאלח טריף: תודה לחבר הכנסת האשם מחאמיד.

סאלח טריף: חבר הכנסת גונן שגב – בבקשה, אדוני.

גונן שגב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, חשבתי להתחיל בברכות לראש הממשלה ולעם ישראל כולו, אבל אני – – –

רחבעם זאבי: עדיין לא הגיע לכאן שר.

גונן שגב: שמתי לב.

רחבעם זאבי: זוהי שערורייה.

רחבעם זאבי: דיון חשוב כל כך שמזעיקים את הכנסת בפגרה, והממשלה – – –

גונן שגב: כבוד היושב-ראש, הפנייה היא אליך.

גונן שגב: לא אלי.

סאלח טריף: אדוני, אנחנו בדעה אחת.

סאלח טריף: אנחנו מטפלים בעניין, אבל אינני יכול להביא – – –

רחבעם זאבי: בואו נעשה הפסקה.

רחבעם זאבי: זה הכי ירגיז אותם.

סאלח טריף: נעשה הפסקה של שתי דקות.

סאלח טריף: חבר הכנסת שגב, שב בנוח לידי.

סאלח טריף: אנחנו נבקש מהשרים העסוקים והמכובדים שיואילו בטובם לכבד אותנו בנוכחותם.

סאלח טריף: אני מקווה שלפחות אחד מהם שומע אותי.

סאלח טריף: שיבואו לכבד את הכנסת ואם הנואמים.

סאלח טריף: (הישיבה נפסקה בשעה 13:19 ונתחדשה בשעה 13:23.

סאלח טריף: )

סאלח טריף: חבר הכנסת גונן שגב, אולי בכל זאת נתחיל בנאום שלך?

סאלח טריף: – יש לך עשר דקות נכבדות.

גונן שגב: כשיגיע שר.

סאלח טריף: אדוני המצליף, מה קורה?

יעקב שפי: מייד יגיע שר.

יעקב שפי: השרים נמצאים בישיבה אצל ראש הממשלה.

סאלח טריף: אי-אפשר לשחרר שר אחד לכאן?

יעקב שפי: מייד יגיע שר.

סאלח טריף: חבר הכנסת שגב, אני מזמין אותך לבוא להתחיל.

סאלח טריף: מייד נקבל שר בכיר, שיבוא לשמוע את דבריך החשובים.

יעקב שפי: אדוני היושב-ראש, שלושה חברי כנסת שווים שר אחד.

סאלח טריף: המצליף אומר ששלושה חברי כנסת שווים שר.

קריאה: זה המדד?

סאלח טריף: זה המדד.

יעקב שפי: כנראה יבוא השר ליבאי.

סאלח טריף: אדוני, בבקשה.

גונן שגב: כדי שהפגרה לא תסתיים לפני שנסיים את המושב הנוכחי, אני מתחיל או ממשיך בדברי.

גונן שגב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, חשבתי להתחיל בברכות לראש הממשלה ולעם ישראל כולו על חתימת הצהרת וושינגטון.

גונן שגב: אבל אני חייב, או אינני יכול שלא להתחיל בתגובה על דבריו של חבר הכנסת האשם מחאמיד, ידידי, כיוון שאני חושב שחבל שחבר הכנסת האשם מחאמיד, שאני מאוד מעריך אותו, לא השכיל לדעת שאין, לא בפוליטיקה ובוודאי לא בחיי היום-יום, הכול או לא כלום.

גונן שגב: זה יש בתורת המחשב.

גונן שגב: זה יש אולי בנוירופיסיולוגיה, all or nothing.

גונן שגב: אבל אין זאת לא בחיי היום-יום, לא ביחסים שבין אדם לחברו, לא ביחסים שבין מדינה למדינה.

גונן שגב: לכן, לעמוד פה ולתת רשימת תביעות, כאשר ברור שהסיכום שלה הוא בעצם שמדינת ישראל לא יכול להישאר ממנה שום דבר – אני חושב שלא היום היה המקום לכך, ובוודאי לא כשאנחנו נמצאים בתהליך כזה, כשקודמים לנו – – –

סאלח טריף: ברוך הבא השר ליבאי.

סאלח טריף: אנחנו מברכים אותך.

סאלח טריף: כל כך חסרת לנו כאן.

סאלח טריף: חיכינו לך.

סאלח טריף: בבקשה, אדוני.

גונן שגב: – – – כאשר כל כך ברור שאולי הדבר החשוב ביותר היום הוא להתמרכז בדעות ולא ללכת לשוליים הקיצוניים בהכרזות.

גונן שגב: אני לא יכול לקרוא לך לשנות את נאומך, אבל אני מקווה שבנאום הבא אולי נשמע דברים מעט שונים; לא לגמרי, זה ברור לי, אבל מעט שונים.

האשם מחאמיד: אני שמח שאתה מתחשב במה שאמרתי.

גונן שגב: אני מתחשב מאוד.

גונן שגב: גם הקשבתי לכל מלה שלך.

גונן שגב: ברכות לראש הממשלה, לעם ישראל כולו, עם החתימה על הצהרת וושינגטון, הצהרה המביאה לסיום מצב הלוחמה בין מדינת ישראל לבין הממלכה ההאשמית, ירדן.

גונן שגב: אל לנו להיכנס לערפול חושים ואסור לנו להזות או לחשוב שאנו כבר חיים במזרח תיכון חדש, כמו שחושבים כמה מחברינו בבית הזה.

גונן שגב: הדרך עוד רב.

גונן שגב: אנחנו נמצאים בתחילתו של תהליך, תהליך שעלול להיות כאוב, תהליך ארוך, תהליך שבו נחווה עוד עליות וירידות, תהליך שיהיה קשה לא פחות מתקופת הלוחמה הממושכת עם שכנינו, תהליך אשר אין נביא אשר יודע לצפות את סופו.

גונן שגב: כולם דיברו כאן על היחסים בינינו לבין הפלשתינים, על היחסים בינינו לבין הממלכה ההאשמית, בינינו לבין שכנינו האחרים.

גונן שגב: אף אחד לא דיבר על היחסים בין קבוצות פוליטיות שונות בעם ישראל.

גונן שגב: בחודשים האחרונים היינו עדים לתופעות קשות ביותר ברחוב, תופעות שבאו להזכיר לנו ולהזהירנו שהחברה הישראלית שברירית ושעלינו מוטלת החובה לשמור על מרקם היחסים העדין בין קבוצות שונות בעם.

גונן שגב: כבוד היושב-ראש, רק בשירה בציבור עוד לא התחילו שם.

סאלח טריף: זה שיתוף פעולה אדיר בין חברי כנסת מחאמיד, פורז וגוז'נסקי.

סאלח טריף: איזה שיתוף פעולה.

סאלח טריף: תשוחחו בשקט.

סאלח טריף: תשמעו את החבר שגב.

גונן שגב: רק בשירה בציבור עוד לא התחלתם שם.

סאלח טריף: הוא כבר בקואליציה.

סאלח טריף: מה קרה לכם?

סאלח טריף: תנו לו כבוד.

סאלח טריף: בבקשה, אדוני.

גונן שגב: כמו שאמרתי, התופעות ברחוב הזכירו לנו את השבריריות של החברה הישראלית ואת החובה המוטלת עלינו לשמור על מרקם היחסים העדין בין קבוצות שונות בעם.

גונן שגב: עלינו לברור מלותינו בזהירות רבה.

גונן שגב: יש לדאוג להעברת מסרים ואמונות, תוך הפגנת סובלנות כלפי אלה החושבים אחרת.

גונן שגב: החברה המיוחדת והעדינה שלנו, שידעה להתלכד בעת מלחמה, צריכה להיות חזקה פי כמה כדי להצליח לעבור תקופה קשה של יצירת שלום.

גונן שגב: עם ישראל כולו, ללא הבדל בין ימין ושמאל, יעמוד בסוף תקופת כהונת הכנסת הנוכחית במקום שאליו תביא אותו ממשלת ישראל בראשות מר רבין.

גונן שגב: החברה הישראלית, לעומת זאת, על המרקם החברתי העדין שלה, חייבת להמשיך את חייה בארץ-ישראל, על אף חילוקי הדעות העמוקים, אשר מתחדדים ומתגברים במשך התהליך הנוכחי.

גונן שגב: אני מאמין שתהליך השלום הוא תהליך חינוכי ארוך.

גונן שגב: אינני מאמין ב"זבנג וגמרנו".

גונן שגב: אינני מאמין בתהליך שלוקח שנה, שנתיים, שלוש, ואפילו לא ארבע שנים.

גונן שגב: עמים אשר חיו במצב לוחמה במשך 100 שנים ויותר אינם יכולים לקום בוקר אחד למצב של שלום מוחלט.

גונן שגב: בניית אמון בין עמים, אשר עקב מלחמה ממושכת פגעו בהם השכול והיתמות, צריכה להיות תהליך חינוכי אשר תוצאותיו האמיתיות תיראינה בסוף שנות דור ויותר.

גונן שגב: שיתוף כלכלי, חקלאי, חינוכי ותרבותי הוא היסוד לבניית גשר בין עמים.

גונן שגב: זהו תהליך ארוך ומייגע.

גונן שגב: הייתי מרחיק לכת ואומר שזהו תהליך של חינוך מחדש, בהקשר החיובי של המונח.

גונן שגב: ילדי ירדן, שהיו רגילים עד אתמול ללמוד מאטלס אשר ישראל מסומנת בו כפלשתין השדודה, יצטרכו ללמוד מהיום ואילך מאטלס שבו יסומן גבול ברור בין מדינת ישראל עצמאית לבין ירדן; וירושלים באותה מפה תסומן כירושלים המאוחדת, בירת ישראל.

גונן שגב: ירושלים המאוחדת, בירת ישראל לנצח – את העובדה הזאת, את המצב הזה, את האמונה הזאת לא יערערו לא יאסר ערפאת בקריאותיו ולא קבוצות קיצוניות בשמאל הישראלי, המוכנות להסדר כלשהו בבירת ישראל.

גונן שגב: אם יש נושא בקונסנסוס בין דתיים לחילונים, בין ימין לשמאל בעם ישראל, הרי זה נושא ירושלים.

גונן שגב: לאחרונה נוצר מצב פוליטי מעניין, מצב פוליטי חדש.

גונן שגב: ברור שהיום אופוזיציה שתצא השכם והערב נגד הכול, נגד כל הסדר, אופוזיציה שתהלך אימים על העם, אופוזיציה שתודיע לעם ישראל שמשטרה פלשתינית מסוכנת לעתידנו, אופוזיציה שתקרא "אם אשכחך עזה תשכח ימיני", לבסוף דבקה לשונה לחיכה.

גונן שגב: אני מאמין בצעד שעשתה סיעתי לנסות לתמוך בפתרון המסתמן, תוך הקפדה – ואני מדגיש: תוך הקפדה – על תנאים מספר, שאותם הזכרתי בעבר, שבהם אני מאמין ואותם לא אטוש, לא אני ולא חברי סיעתי, גם בעתיד.

גונן שגב: אם אזכיר את הטרילוגיה, או אותם שלושה דברים שנראים לי כחשובים ביותר, אף שיש עוד הרבה עקרונות שגם הם חשובים לא פחות, הרי הם אלה: 1.

גונן שגב: לא לזכות השיבה, אותה הזכיר חבר הכנסת האשם מחאמיד; 2.

גונן שגב: לא למדינה פלשתינית ממערב לירדן; 3.

גונן שגב: כן לירושלים מאוחדת, כבירת ישראל, ללא דיון כלשהו עליה או על מעמדה.

גונן שגב: תנועת יעוד היא הסנונית הראשונה לימין שפוי, המחפש פתרונות במציאות חדשה.

גונן שגב: רבותי, תרצו או לא, אנחנו חיים במציאות חדשה.

גונן שגב: תודה.

סאלח טריף: תודה רבה.

סאלח טריף: חבר הכנסת רחבעם זאבי, בבקשה.

סאלח טריף: ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, זה ימי דור קיים שלום לא פורמלי בין ישראל לבין ירדן.

רחבעם זאבי: זה התחיל בספטמבר 1970, כאשר המלך הירדני החליט לשים קץ לחתרנות האש"פית בתוך ירדן ויצא למתקפת חיסול על בסיסי ה"פתח" בירדן.

רחבעם זאבי: מהגבול הירדני לא יורים לעבר ישראל ולעבר מוצבינו בבקעת-הירדן; הצבא הערבי הירדני מונע כיכולתו את חדירת המחבלים לשטחינו; שני גשרי הירדן פתוחים למעבר אנשים וטובין; יש מגעים גלויים וסמויים בין הרשויות הישראלית והירדנית, ובגבול יש פסטורליה כמעט כמו בגבול שבין בלגיה ולוקסמבורג.

רחבעם זאבי: נכון שאין שגריר ירדני בהרצלייה-פיתוח ואין שגריר ישראלי בשכונת הווילות של רבת-עמון.

רחבעם זאבי: ואת זה הסכים לתקן כעת המלך הירדני לאחר מסע שכנוע ישראלי-אמריקני, מלווה בפרסים ובאתנן רב, שקשה היה לו שלא לקבלם.

רחבעם זאבי: המלך קיבל "רק" שמיטת חובות של שלושת-רבעי מיליארד דולר; ועוד מטוסי 16-אגב, כנגד איזה אויב הוא עתיד להפעילם?

סאלח טריף: אינך יודע?

רחבעם זאבי: ועוד הבטחה לנסיגה ישראלית בהיקף של מאות קילומטרים רבועים בערבה; ועוד מקורות מים שנקדחו על-ידינו בערבה; ועוד ניצול נוסף של מי הירמוך; ועוד זכות טיסה מעל לישראל; ועוד שימוש בנמלי הים של ישראל, אלה שלא ינוונו על-ידי נמלי עזה ועקבה; ועוד דברים אחרים שטרם פורסמו.

רחבעם זאבי: האם לא צדק המלך שנעתר להסכים לקבל את כל אלה במחיר של שגריר ישראלי ברבת-עמון?

רחבעם זאבי: וזאת לזכור, שעוד לפני שבועיים היה המלך הזה פרסונה נון גראטה בעולם החופשי בשל תמיכתו בקצב מבגדאד במלחמת המפרץ.

רחבעם זאבי: איזה חסד עשה אתו רבין, שהנשים אותו ונתן לו במה עולמית לדמעות ולחיוכים.

רחבעם זאבי: בכלל, רבין יכול היה לפתוח משרד להנשמות של מנהיגים דועכים ושוקעים.

רחבעם זאבי: כך הוא עשה גם עם ערפאת ב-13 בספטמבר אשתקד באוסלו.

רחבעם זאבי: רבין לא יודע כל כך לפרגן ולדבר עם יריביו בישראל, שהם כידוע מתבכיינים, מקשקשים, פרופלורים ובבל"תים.

רחבעם זאבי: אבל הוא אשף ביחסיו עם אש"ף ועם ירדן, עם אויבי ישראל.

רחבעם זאבי: אנחנו תומכים בהסכם שלום עם ירדן כמו עם כל מדינה ערבית.

רחבעם זאבי: שלום, אבל לא התמסרות; שלום, אבל לא ויתור על ריבונות; שלום, אבל לא ויתור על אינטרסים ונכסים.

רחבעם זאבי: אנחנו חושדים ברבין שהוא יוותר על 386 קילומטרים רבועים בערבה כתביעת ירדן, ויוותר על מקורות המים שם ובמקומות אחרים, והוא מסר את הריבונות על הר-הבית לידי חוסיין במסווה של הסדרים דתיים.

רחבעם זאבי: לא רחוק היום שנגלה את דגל ירדן מתנופף בהר-הבית, שהוא המקום הכי קדוש שלנו.

רחבעם זאבי: חופש הפולחן לכל הדתות בירושלים – כן; זכויות ריבוניות – רק לישראל.

רחבעם זאבי: במקום לתקן את העיוות שקבע דיין במקום הזה לאחר מלחמת ששת הימים, בא רבין והעמיק אותו בהסכם בין מדינות.

רחבעם זאבי: זוהי אווילות מדינית בשם השלום.

רחבעם זאבי: והרי השלום עם ירדן תופס ותקף לימי חייו ולימי שלטונו של המלך חוסיין.

רחבעם זאבי: אין זה ודאי שיורשו או יורשיו יכבדו את ההסכם הזה.

רחבעם זאבי: אבל את התשלום ירדן כבר קיבלה.

רחבעם זאבי: נכון ששלום עושים עם אויבים, וממלכת ירדן היא פורמלית אויב.

רחבעם זאבי: ירדן פלשה לארץ-ישראל ותקפה את מדינת ישראל בהיווסדה; ירדן כבשה את מזרח-ירושלים, ואת יהודה ושומרון; ירדן החריבה את הרובע היהודי בירושלים העתיקה; ירדן הרסה מצבות יהודיות בהר-הזיתים; חיילי ירדן צלפו אלינו מחומות ירושלים והפגיזו אותנו באש תותחים ומרגמות; ירדן מנעה מאתנו גישה לכותל המערבי, חרף המוסכם ברודוס; ירדן אפשרה למחבלים להיאחז באדמתה ולפעול משם נגדנו; ירדן הצטרפה לתוקפים אותנו בששת הימים חרף העצות והאזהרות שהעברנו אליה; המלך הירדני חבר לעריץ העירקי במלחמת המפרץ וסייע לו במעבר חומרים אסטרטגיים; ועוד ועוד.

רחבעם זאבי: ואל נשכח שממלכת ירדן קמה על שלושה רבעים מהשטח שיועד לבית הלאומי היהודי בנחלות מנשה, גד וראובן.

רחבעם זאבי: ואף-על-פי-כן – שלום עם ירדן, אבל תוך שמירת הריבונות הישראלית בערבה ובירושלים.

רחבעם זאבי: אנחנו לא הפסדנו במלחמה עם ירדן, ואנחנו לא צריכים לשלם קנסות בשל כך.

רחבעם זאבי: אולי דווקא ירדן צריכה לעשות זאת.

רחבעם זאבי: שר החוץ פרס, שכולו איש חזון, ואשר הגדיר עצמו כאיש המחר, בניגוד לנאמני ארץ-ישראל שהם אנשי האתמול, הבטיח שיש באמתחתו "פתרון טריטוריאלי שיפתיע את כולם".

רחבעם זאבי: כך הוא אמר אתמול: "פתרון טריטוריאלי שיפתיע את כולם".

רחבעם זאבי: כבר הורגלנו להפתעות טריטוריאליות מבית-היוצר של איש החזון הזה, כאשר הוא מסר לידי ראש כנופיות אש"ף את רצועת-עזה ואת ה"צ'ופצ'יק" של יריחו שגודלו 62 קילומטרים רבועים.

רחבעם זאבי: איזו הפתעה נכונה לנו כעת מאיש ההפתעות הזה?

רחבעם זאבי: אחרי חזון הייבוש של יישובי יש"ע יבוא חזון הייבוש של יישובי הערבה?

רחבעם זאבי: או אולי הסכים המלך להחכיר לנו את אדמתם בערבה?

רחבעם זאבי: הסכם וושינגטון מלפני שבוע קבע שהתוויית הגבול המזרחי שלנו תיקבע עם ירדן.

רחבעם זאבי: וכבר אתמול אמר שר ההסברה הירדני, ד"ר ג'וואד אל-ענאני, כי ירדן מתנגדת להתוויית הגבול, כי זהו עניין הנתון בסמכותה של הרשות הפלשתינית.

רחבעם זאבי: אותו שר הסברה צופה שגשוג של נמל עקבה, "שכן ישראל תפחית את היקף השימוש בנמל אילת".

רחבעם זאבי: אכן, חזון רודף חזון: נמל עזה ייקח את מקומו של נמל אשדוד שיתנוון, ונמל עקבה יבוא במקום נמל אילת שייסגר.

רחבעם זאבי: בראוו, מר פרס, לחזונותיך הברוכים.

רחבעם זאבי: אנחנו לא יכולים לתמוך בהסכם וושינגטון בלי שנקבל הבהרות חד-משמעיות על ריבונותה המלאה והבלעדית של ישראל בירושלים ובלי שיובהר לנו מה עתידם של יישובי הערבה ומימי ישראל.

רחבעם זאבי: אלה נושאים חשובים וחיוניים לישראל יותר מחילופי שגרירים עם שכנתנו ממזרח.

רחבעם זאבי: אי לכך נימנע בהצבעה על הודעת הממשלה.

רחבעם זאבי: תודה, אדוני.

סאלח טריף: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, ואחריו – חבר הכנסת גדליה גל.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הבשורה שבאה מוושינגטון על סיום מצב המלחמה בין ישראל לירדן היא בשורה טובה, המהווה צעד משמעותי לקראת השגת שלום צודק, כולל ובר-קיימא באזור הזה.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו מחכים לצעדים נוספים גם עם סוריה, לבנון ומדינות ערביות אחרות.

עבד-אלוהב דראושה: אבל בואו נזכור כולנו שהמפתח האמיתי לשלום במזרח התיכון היה ההסכם עם הפלשתינים, וללא ההסכם הישראלי-הפלשתיני – במלים אחרות, ללא ההסכם עם אש"ף – ירדן לא היתה חותמת על הסכם אי-לוחמה עם ישראל, סוריה לא היתה מצטרפת לתהליך השלום, לבנון לא היתה מצטרפת, ולא היה שום סיכוי לשלום באזור הזה ללא ההסכם הישראלי-הפלשתיני.

עבד-אלוהב דראושה: לכן אני מציע לכולנו, לממשלה, לאופוזיציה ולעם במדינת ישראל, לא להתפתות ולחשוב שאפשר לוותר על הפלשתינים, לוותר על אש"ף, לוותר על ההסכם עם הפלשתינים ולהזניח את הצד הפלשתיני, כי ללא הפלשתינים המלך חוסיין לא היה מעז להגיע להסכם עם ישראל, גם סוריה לא היתה פותחת במשא-ומתן עם ישראל והעולם הערבי לא היה נפתח כלפי מדינת ישראל כדי להגיע להסכם שלום עם מדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: לכן, המרכיב הבסיסי, החשוב, בשלום הכולל באזור הזה הוא המרכיב הפלשתיני, וצריך לדעת זאת בימים הללו, כאשר אנחנו שמחים ותומכים בהסכם אשר נחתם בוושינגטון, הסכם וושינגטון, בין ירדן ובין ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: השמחה היא שמחה אמיתית, ואני יכול לומר שאנחנו, המפלגה הדמוקרטית הערבית, ולדעתי גם הרוב הגדול, המסיבי, של הציבור הערבי במדינת ישראל, תומכים בהסכם הזה, כי אנחנו רוצים שלום.

עבד-אלוהב דראושה: יצא לי לדבר לפני רגע קט עם חבר הכנסת הרב שפירא, שאמר: גם אנחנו החרדים רוצים שלום.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שהציבור רוצה שלום, הציבור היהודי והציבור הערבי רוצים שלום.

עבד-אלוהב דראושה: השאלה היא איך אנחנו נקדם את התהליך כדי להגיע להסכם של שלום המבוסס על הזכויות של שני העמים, היהודי והערבי.

עבד-אלוהב דראושה: בו בזמן שאנחנו תומכים בהסכם זה, הסכם וושינגטון, אנחנו מסתייגים מאותו סעיף המדבר על הנושא של המקומות הקדושים למוסלמים, אשר נכתב באותו הסכם.

עבד-אלוהב דראושה: זו פסקה מרגיזה, לדעתי, לא במקומה, איננה צודקת, לא משרתת את הסכם השלום לא עם ירדן ולא עם העולם הערבי; אותה פסקה שאומרת: כאשר יתנהל המשא-ומתן על הסדר הקבע, תעניק ישראל עדיפות גבוהה לתפקיד הירדני ההיסטורי במקומות הקדושים האלה.

עבד-אלוהב דראושה: למה אנחנו מסתייגים?

עבד-אלוהב דראושה: כי הסעיף הזה מנוגד להסכם אוסלו.

עבד-אלוהב דראושה: בהסכם אוסלו נכתב בצורה ברורה, שבשנה השלישית יישאו וייתנו הישראלים והפלשתינים, אש"ף וישראל, לגבי הנושא של עתיד ירושלים המזרחית.

עבד-אלוהב דראושה: והרי העמדה הפלשתינית ידועה: הפלשתינים רוצים להקים מדינה פלשתינית עצמאית, שבירתה ירושלים המזרחית.

יוסף בא-גד: לא יקום ולא יהיה.

טלב אלסאנע: על אפך ועל חמתך.

עבד-אלוהב דראושה: מדינה פלשתינית תקום, ובירתה – מזרח-ירושלים – תהיה.

יוסף בא-גד: אתם מכשילים את השלום עם הדיבורים האלה.

עבד-אלוהב דראושה: אני לא נושא ונותן אתך – – –

סאלח טריף: זה יום חגיגי, ואני מציע – – –

טלב אלסאנע: – – –

סאלח טריף: דעתו ידועה לך ולי.

עבד-אלוהב דראושה: הנושא של ירושלים הוא נושא רגיש מאוד.

עבד-אלוהב דראושה: יש עמדה לממשלת ישראל, ויש עמדה לאש"ף.

עבד-אלוהב דראושה: אני אומר: חייבים לשאת ולתת, כפי שהוסכם באוסלו, לגבי עתיד מזרח-ירושלים.

עבד-אלוהב דראושה: התביעה של הפלשתינים היא, שמזרח-ירושלים תהיה בירתה של המדינה הפלשתינית העצמאית.

עבד-אלוהב דראושה: למה אני מסתייג גם מהנקודה הזאת?

עבד-אלוהב דראושה: כיוון שמה שעשו מר רבין וממשלתו בסעיף הזה – הם גרמו למריבה בתוך העולם הערבי, בין הפלשתינים ובין הירדנים, וגם לרוגז רב בעולם הערבי.

עבד-אלוהב דראושה: הסעודים רוגזים, המצרים רוגזים, המרוקנים רוגזים, המלך חסן.

עבד-אלוהב דראושה: יש רוגז רב בעולם הערבי, כי ישראל התערבה בנושא רגיש מאוד מבחינה דתית ופוליטית, כשהיה אסור לה להתערב בנושא הזה ולבוא ולקבוע שהמקומות המקודשים הללו יהיו תחת שליטה ירדנית.

עבד-אלוהב דראושה: הרי צריך להבדיל בין ירדן ובין הפלשתינים, בין ירדן לפלשתין.

עבד-אלוהב דראושה: ירדן – לירדנים, והחלק הפלשתיני – לפלשתינים, ואני מדבר על הגדה המערבית ורצועת-עזה, לרבות מזרח-ירושלים, שזה נושא שנתון לעמדה הפלשתינית ולמשא-ומתן בין ישראל ובין הפלשתינים.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שממשלת ישראל היתה צריכה לנקוט עמדה אחרת, לא להגיע להסכם בנושא הזה עם ירדן ובכך להגדיל את החששות של הפלשתינים ואת הרוגז של העולם הערבי כולו.

עבד-אלוהב דראושה: אני גם קורא לממשלת ישראל לבצע את ההסכמים עם הפלשתינים במלואם – הכוונה להסכם אוסלו, להסכם קהיר, אחר כך גם להסכם פאריס – בנקודות מסוימות שממשלת ישראל התחייבה לממש אותן אבל לא מממשת אותן, כמו המעברים בין רצועת-עזה ובין יריחו.

עבד-אלוהב דראושה: יש מעבר בטוח, שהיה צריך לממש אותו מיידית, אבל כבר עברו שלושה חודשים והפלשתינים לא יכולים לעבור דרך המעברים הללו.

עבד-אלוהב דראושה: אני שואל: למה עד עכשיו ממשלת ישראל לא מימשה את ההסכם הזה?

עבד-אלוהב דראושה: אפילו ערפאת עצמו, שרוצה בימים הללו – כפי שסיפר לנו לפני ימים אחדים – לעבור מעזה ליריחו, לא יכול לעבור, כיוון שהמעבר הבטוח שהובטח לא מומש ושלושת המעברים האחרים לא מומשו.

עבד-אלוהב דראושה: אני קורא לממשלת ישראל להתייחס בכבוד להסכמים שהיא חתמה עליהם.

עבד-אלוהב דראושה: גם הנושא של האסירים והאסירות: יש אלפי אסירים בבתי-הכלא בישראל, ואני חושב שאלה רק מעיבים על תהליך השלום, מקשים על האווירה.

עבד-אלוהב דראושה: יש אסירות ביטחוניות שהובטח לשחרר אותן, ועדיין לא שחררו אותן.

עבד-אלוהב דראושה: שמעתי שמשחררים תשע אסירות – אני מברך על כך – אבל צריך לשחרר את כל האסירות הביטחוניות, וגם אותם אסירים חולים, שהובטח בפאריס, על-ידי ראש הממשלה, לשחרר אותם, ועדיין לא משחררים אותם.

עבד-אלוהב דראושה: יש גם נקודות אחרות, כמו החזרת הכספים – – –

אברהם שפירא: מה עם רון ארד?

עבד-אלוהב דראושה: גם רון ארד.

עבד-אלוהב דראושה: אני בעד החזרתו.

אברהם שפירא: איפה הוא?

עבד-אלוהב דראושה: אני קורא וכבר קראתי פעמים אחדות לעולם הערבי ולאותם ארגונים שמחזיקים אותו, שיחזירו אותו למשפחתו.

עבד-אלוהב דראושה: אני בעד זאת, אני בעד החזרת כל השבויים הישראלים, וגם לגלות כל אינפורמציה לגבי הנעדרים האחרים.

עבד-אלוהב דראושה: בנושא הזה, ההומני, אני חושב שכולנו מאוחדים.

עבד-אלוהב דראושה: כשהייתי בסוריה דיברתי עם הנשיא אסד ועם שר החוץ שלו פארוק אל-שרע בקשר לנקודה החשובה הזאת – הנעדרים והשבויים, ובכללם רון ארד, שאני מקווה שיחזור הביתה.

עבד-אלוהב דראושה: מגיעים פיצויים גם לעובדי המינהל האזרחי לשעבר, שמדינת ישראל לא שילמה להם.

עבד-אלוהב דראושה: יש כספים שנוכו על-ידי הממשלה כתנאים סוציאליים או על-ידי ההסתדרות.

עבד-אלוהב דראושה: אלה סכומים אדירים שעדיין לא הוחזרו, כאשר הרשויות הפלשתיניות זקוקות לכל סיוע.

עבד-אלוהב דראושה: לצערי הרב, גם המדינות התורמות שהבטיחו כספים עדיין לא העבירו אלא 15 מיליון דולר.

עבד-אלוהב דראושה: זה סכום פעוט, זעום, שלא יכול לענות על כל התביעות והדרישות של הפלשתינים שרוצים לבנות את התשתית הכלכלית שלהם.

עבד-אלוהב דראושה: אני יכול לומר כאן בכנסת: כלכלה חזקה ורמת חיים יותר טובה של הפלשתינים – זה ביטחון למדינת ישראל, זה ביטחון לאזור כולו.

עבד-אלוהב דראושה: אם יהיה רעב בעזה, לא יהיה ביטחון ולא יהיה שלום אמת בין ישראל ובין הפלשתינים ובאזור כולו.

עבד-אלוהב דראושה: לכן, חשוב מאוד שמדינת ישראל, ממשלת ישראל, תחזיר את הכספים שהיא חייבת לפלשתינים וגם תדרבן את המדינות התורמות להעביר את הכספים שהבטיחו.

עבד-אלוהב דראושה: הן הבטיחו השנה 440 מיליון דולר, והעבירו רק 15 מיליון דולר.

עבד-אלוהב דראושה: לכן יש רעב בעזה, יש אבטלה בעזה ויש מצב סוציו-אקונומי קשה שיקשה את כל תהליך השלום ואת הנורמליזציה בין ישראל לפלשתינים.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו, כאנשים התומכים בשלום, הרוצים בשלום, חושבים שיש מקום היום לקדם גם את תהליך השלום עם סוריה ועם לבנון על הבסיס של שלום מלא תמורת נסיגה מלאה.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שהממשלה הזאת יכולה לקדם את התהליך והיא מוכנה לכך.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שבחודשים הקרובים אכן תהיה התקדמות עם סוריה ועם לבנון, ואז אפשר יהיה להשיג שלום כולל באזור הזה כולו, שלום ערבי-ישראלי, שלום ערבי-יהודי כולל, שישים קץ לשפיכות הדמים וימנע מלחמות וטרור וימנע פגיעה באנשים חפים מפשע.

עבד-אלוהב דראושה: מי שרוצה לשלוט בערבים ולהמשיך במדיניות הכיבוש ויחד עם זה להגיע להסכם שלום, הרי הוא טועה.

עבד-אלוהב דראושה: אני מקווה שממשלה זו ובראשה מר יצחק רבין כבר השכילה לדעת ששלום אפשר להשיג תמורת החזרת השטחים הערביים הכבושים כולם; השטחים הפלשתיניים, הלבנוניים, הסוריים והירדניים.

עבד-אלוהב דראושה: אז אפשר יהיה להשיג שלום כולל באזור.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו נתמוך בהסכם הזה.

עבד-אלוהב דראושה: יש לנו הסתייגויות, ולכן נציע יחד עם סיעת חד"ש הצעה משותפת לסיכום הדיון הזה.

עבד-אלוהב דראושה: אבל בו בזמן אנחנו תומכים ונתמוך תמיכה מלאה בהסכם וושינגטון.

עבד-אלוהב דראושה: תודה.

סאלח טריף: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת גדליה גל, בבקשה.

סאלח טריף: ואחריו – חבר הכנסת אריאל שרון.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעקבות הכרזת וושינגטון אני מציע שנקבע את פיתוח בקעת-הירדן והערבה כיעד לאומי – פיתוח פרויקטים ישראליים ופרויקטים משותפים לישראל ולירדן.

גדליה גל: פריצת הדרך ההיסטורית שעליה הכריזו המלך חוסיין וראש הממשלה יצחק רבין בוושינגטון יש בה הרבה יותר מהרצון לכונן יחסי שלום בין שתי המדינות.

גדליה גל: אני מוצא בהכרזה רצון שהגבול בין ישראל לירדן יהיה משותף לכל אורכו מהירמוך ועד עקבה ואילת.

גדליה גל: גם לישראל וגם לירדן יש אינטרס חיוני ממדרגה ראשונה שהגבול בינינו יהיה ברצף אחד, מעמק-הירדן דרך הבקעה, הערבה, בואכה אילת.

גדליה גל: באופן טבעי התיישבה מרבית האוכלוסייה לאורך חוף הים.

גדליה גל: בין השאר, משום שהשער היחיד למדינה וממנה היה מערבה.

גדליה גל: עתה, כאשר השלום עם ירדן בשער, יש מקום להתיישב במזרח, לאורך הירדן.

גדליה גל: חרף פעמי השלום לא פג הצורך בפיזור האוכלוסייה.

גדליה גל: מה שהיה בעת מלחמת המפרץ עלול לחזור, ואם אכן כך, הסכנה שבהמשך ריכוזה של מרבית האוכלוסייה בין חדרה לגדרה לא חלפה.

גדליה גל: השערים מזרחה פותחים בפנינו אפשרויות אדירות בבקעה ובערבה לפיתוח מפעלי תיירות, שכן המדבר מהווה סם חיים בשבילה.

גדליה גל: אני מוצא חובה להודות לראש הממשלה מר יצחק רבין ולשר החוץ מר שמעון פרס שעמלו ללא ליאות, הם ורבים אחרים, כדי להגיע להישג האדיר הזה.

גדליה גל: לעתים נדמה לי שאני חולם.

גדליה גל: ברגעים כאלה חולפים לנגד עיני כל שנות חיי בארץ הזאת, ואשרי שזכיתי.

גדליה גל: התגייסתי בשנת 1950 ונשלחתי לגדוד 404 בשבוע שבו נהרג המג"ד, רב-סרן פינצ'י, זכרו לברכה, בקילומטר ה-79 בערבה.

סאלח טריף: התגייסת ב-1950?

סאלח טריף: הרבה לפני שנולדתי.

גדליה גל: כן, בסוף 1950.

גדליה גל: הערבה היתה אז מדבר שממה במדינה שהדלות שלטה בה, ומאז חיינו שזורים בבנייה ובמאבק, במלחמות ובקורבנות.

גדליה גל: בעת כזאת אתה חש את הטעם המיוחד של כל אלה.

גדליה גל: ראוי גם לציין היום את קומץ החברים שהתיישבו בערבה והפכוה לגן פורח; מתיישבים שגברו על המדבר ועל מתנכלים ממזרח ועכשיו תבוא להם עדנה.

גדליה גל: הדרך אל השלום הכולל שזורה בקשיים בלתי רגילים; רובם עוד לפנינו.

גדליה גל: הוויתורים שעוד ניאלץ לעשות מחייבים הסכמה רחבה יותר מאשר רוב רגיל בכנסת.

גדליה גל: שמחתי מאוד על החלטת הליכוד, ואני מקווה שיש בכך משום פתיחת דף חדש, משום נכונות להפסיק להיגרר אחרי קיצוניים מימין ולרוץ אחרי כל אירוע בבית בחברון או בבית-כנסת ביריחו, משום שיש צורך במאמץ אדיר כדי להתגבר על הקשיים בהמשך הדרך.

גדליה גל: אני משוכנע שבדברים החיוניים, בשמירה על אחיזתנו בגולן, באחיזתנו בבקעת-הירדן משום הצורך הביטחוני שבה, בכל אלה ניתן להגיע להסכמות, ותוך כדי ויתורים מרחיקים לכת במקום שאין צורך שנשב בו.

גדליה גל: אם נעשה זאת יחד, נוכל להגיע גם לשלום וגם לביטחון.

גדליה גל: תודה רבה.

ענת מאור: תודה רבה.

ענת מאור: אני מזמינה את חבר הכנסת אריאל שרון – איננו.

ענת מאור: אם כך, אני מזמינה את אחרון הדוברים – חבר הכנסת סאלח טריף, סגן היושב-ראש.

ענת מאור: בבקשה.

סאלח טריף: גברתי היושבת-ראש, חברי חברי הכנסת, אינני מתפלא, חבר הכנסת אורי אור, שחבר הכנסת אריאל שרון אינו עולה לדוכן הזה.

סאלח טריף: אינני מתפלא כלל ועיקר, משום שאני שומע כי אצל החברים מימין יש הרהורי חרטה על תמיכתם.

סאלח טריף: יש מחשבות נוגות על הדבר ההיסטורי הכל-כך חשוב לעתיד ישראל.

סאלח טריף: אני לא מתפלא שחבר הכנסת אריאל שרון איננו רוצה, אדוני חבר הכנסת ורדיגר, לעמוד על הדוכן הזה ולהיות במבוכה.

סאלח טריף: דבר זה מצער אותי צער גדול מאוד.

סאלח טריף: אני, כאחד האנשים שצופה לעתיד המדינה, שעשה למען ביטחון המדינה לא פחות מחברים רבים אחרים, רואה בהסכם השלום הזה עם ירדן הסכם חשוב ביותר, קודם כול למדינת ישראל ולעם ישראל.

סאלח טריף: מצער מאוד לראות את הרהורי החרטה האלה של הליכוד, הרהורים של הרגע האחרון המראים על מבוכה אמיתית, על חוסר הנהגה, על פשיטת רגל מוסרית, על חוסר עקביות.

סאלח טריף: תוך כמה דקות לאחר שאנחנו שומעים את ראש האופוזיציה בנאום, שלא הבנתי את כולו, אבל למען האמת הבנתי את תחילתו, שבו הוא מודיע על תמיכה בהסכם הזה.

סאלח טריף: שמעתי אתמול את מר שמיר אומר בטלוויזיה שהוא היה חותם על הסכם כזה במו ידיו; מר שמיר, שכל הזמן דחה באופן נמרץ ועקבי את כל ההסכמים האחרים.

סאלח טריף: והנה אנחנו פה, נאספים כולנו ביום היסטורי כזה, וחשבנו שתהיה בבית הסכמה מלאה, שאנחנו עושים שלום עם מדינה שבכל זאת לא טענה ולא תטען אף פעם לאי-קיומה של מדינת ישראל, עם אנשים שבכל זאת לדורותיהם, מאז המלך עבדאללה ועד היום, היו בקשרים אמיצים עם מנהיגי מדינת ישראל.

אברהם ורדיגר: הם יצאו נגד ישראל.

אברהם ורדיגר: הם הרסו את ירושלים, הרסו את בתי-הכנסת, הרסו את הר-הזיתים.

אברהם ורדיגר: אי-אפשר להתעלם מזה.

סאלח טריף: אני מקווה שגברתי לא מתחשבנת אתי בדקות האלה.

סאלח טריף: זו רק הקדמה, חשוב לי מאוד לציין את הדברים האלה.

סאלח טריף: חבר הכנסת ורדיגר, אני רוצה לומר לך, היה הרס רב במזרח התיכון בכל מיני מקומות.

סאלח טריף: גם מלחמה היתה לנו עם ירדן.

סאלח טריף: גם קרוב משפחה שלי, שהיה חייל משמר הגבול, נהרג בגבול ירדן.

סאלח טריף: את כל אלה אנחנו צריכים לשים בצד, ולראות את העתיד; לא לדבר על מה שהיה בעבר אלא לראות את שיתוף הפעולה, לראות את נקודות המפגש שלנו, ועם ירדן יש לנו הרבה נקודות מפגש.

סאלח טריף: יש לנו עתיד שיכול להיות טוב יותר, כי פה יש שלום אמיתי.

סאלח טריף: המלך חוסיין, שהינו כיום אולי השליט הוותיק ביותר עלי אדמות, החזיק מעמד בכל התהפוכות, הזעזועים והאי-יציבות באזור.

סאלח טריף: הוא השכיל להנהיג הליכים דמוקרטיים בירדן וגם לרכוש אהדה ציבורית רחבה בעולם הערבי.

סאלח טריף: כעת הוא מנהיג את עמו וארצו בשביל המוליך אל שלום כן ואמיתי עם מדינת ישראל, ועל זה אי-אפשר לערער.

סאלח טריף: אני, כמו ישראלים רבים אשר צפו בטקס בוושינגטון, התרשמתי מאוד מכנותו של המלך, החום שהוא משדר והרגש אשר הוליך את נאומיו.

סאלח טריף: בהזדמנות זו אני רוצה לומר, המלך חוסיין אולי – – – חבר הכנסת שרון, אני מבין שהיית צריך לנאום לפני.

סאלח טריף: חיכיתי לך.

אריאל שרון: אני מצטער מאוד, הייתי בישיבת סיעה שטרם הסתיימה.

סאלח טריף: חשבתי שהישיבה הסתיימה עוד לפני הדיון.

סאלח טריף: זו ישיבה חוזרת.

סאלח טריף: אנחנו מקווים שלא נשמע – – –

אריאל שרון: אני מקווה שזכותי תישמר לי.

ענת מאור: חבר הכנסת שרון, כבר התחלנו ממש בצלצול.

סאלח טריף: אני בכל זאת מבקש התחשבות, גברתי היושבת-ראש.

סאלח טריף: המלך חוסיין חושש מפני תהליך שבו תתנוון ירדן כמדינת שוליים זניחה.

סאלח טריף: על כן הוא חותר להכניס את ארצו למרכזו של מבנה כלל-אזורי, וכשמדובר במבנה שכזה, לא ניתן בשום אופן להתעלם ממדינת ישראל.

סאלח טריף: לכן מדינת ישראל וירדן זזות היום לקראת שלום.

סאלח טריף: רק לפני חודשיים, גברתי היושבת-ראש, ביקרתי עם משלחת דרוזית די נכבדה בלב לבה של ירדן, כאורחו של המלך חוסיין, וזכיתי לכבוד הגדול להיות נציג רשמי של הכנסת שם, והתקבלתי במלוא הלבביות והחום.

סאלח טריף: הרגשתי שאני נמצא במדינה מאוד ידידותית, החל במלך וכלה באחרון האזרחים שראינו בביקורנו ברבת-עמון.

סאלח טריף: ניכר כי המלך, שקשריו עם מדינת ישראל ועם מנהיגיה במשך שנים ידועים לרבים מאתנו, טרח בעוד מועד להכשיר את בני עמו ואת דעת הקהל בארצו לקבלת השלום ההולך ומתרקם בין ירדן ובין ישראל.

סאלח טריף: גברתי היושבת-ראש, הנני מקווה כי חברי בליכוד ובאופוזיציה ידעו לתמוך בממשלה ובמהלכיה הנכונים ויחזקו את ידי ראש הממשלה במשא-ומתן המתנהל היום עם ירדן.

סאלח טריף: שמחתי לשמוע קולות רבים מהליכוד המברכים על המפגש עם חוסיין ועל הסכם שלום אפשרי עם ירדן.

משה פלד: – – –

סאלח טריף: חבר הכנסת משה פלד, אתה חבר ועדת החוץ והביטחון.

סאלח טריף: על-פי דבריו של ראש אמ"ן לשעבר, אלוף שלמה גזית, ניתן לראות כי היחסים המתהווים עם ירדן, כחלק מתהליך רחב יותר שקורה במזרח התיכון – הגעתו של הנשיא סאדאת לירושלים ב-1977 היתה האבן הראשונה שנפלה במגדל הדומינו הערבי.

סאלח טריף: למרבה הצער, נרתע אז חוסיין מלהצטרף ליוזמת השלום של מצרים.

סאלח טריף: אך מאז אנו רואים את האבנים הערביות נופלות בקצב שהופך תכוף יותר ויותר.

סאלח טריף: פריצת הדרך בעת האחרונה היתה בוועידת אוסלו, וההסכם עם הפלשתינים היה הבסיס האיתן לחתימת הסכמים גם עם ירדן וגם עם סוריה, אני מקווה, בעתיד.

משה פלד: הצחקת אותנו.

סאלח טריף: אנו נמצאים בעידן שבו הסכסוך הולך ונגמר.

סאלח טריף: מעבר לירדן ואש"ף מדובר גם בכוויית, בקטאר ובתוניס וביתר מדינות ערב הרחוקות.

סאלח טריף: יש לציין, כי הסיכויים שלנו לשלום רציני ועמיד עם ירדן הרבה יותר ממשיים מאשר עם כל גורם אחר.

סאלח טריף: בין ישראל ובין ירדן אין כמעט נקודות מחלוקת, אין התנחלויות שצריך לפנות, וקיימים יחסי נורמליזציה זה שנים רבות.

סאלח טריף: הגבול עם ירדן הוא הארוך ביותר שיש לנו.

סאלח טריף: אני זכיתי לשרת במשך שנים על הגבול הזה, וזה הגבול היחיד שלאורכו אין כוחות בין-לאומיים, כיוון שלא היה בהם צורך.

סאלח טריף: ירדן וישראל כאחת בוטחות בעצמן וביכולתן לגבש את סדרי הביטחון בלי סיוע חיצוני, כפי שהיה בעבר.

סאלח טריף: תנופת השלום בין העמים משני עברי הירדן תקדם אזור פורח של שיתוף פעולה, אשר יאפשר התממשות של חזון וחלומות רבים: הקמת אזור סחר ישראלי-ירדני-פלשתיני, ביצוע פרויקטים משותפים בתחום התיירות, החקלאות ועוד, ואף הצטרפות מצרים, לבנון וסוריה לפרויקטים כאלה.

סאלח טריף: עם כל הזהירות, ניתן לומר שיש מקום לאופוריה ולתקווה גדולה בנוגע למראה המזרח התיכון, עתיד היחסים בין ישראל לשכנותיה, והקשר בין ישראל לירדן בפרט.

סאלח טריף: עתיד בהיר יותר מפציע, עתיד אשר מבטיח יותר שלום ויותר ביטחון לתושבי כל האזור.

סאלח טריף: תרשי לי בסוף דברי, גברתי היושבת-ראש, לברך את ראש הממשלה, את שר החוץ ואת הממשלה על ההסכם ההיסטורי הזה.

סאלח טריף: אני גם רוצה לברך מעל הדוכן הזה פקידי ממשלה, אותם אנשים אשר עמלו וטרחו בשיחות למען השלום, בראש ובראשונה את מנכ"ל משרד ראש הממשלה שמעון שבס, שהיה עד וגורם להתקפות חסרות רסן, אפילו מעל הדוכן הזה, והיה לו חלק גדול גם ביצירת רקמת היחסים המיוחדת עם רבים מן האנשים במדינות ערב.

סאלח טריף: אני רוצה לברך אותם ולהודות להם, ונקווה שבכל זאת כל הבית יתאחד היום מאחורי ההסכם שבו אנו דנים.

סאלח טריף: תודה.

ענת מאור: תודה רבה.

ענת מאור: חברי הכנסת, אני רוצה להודיע לכם שחבר הכנסת אריאל שרון נאלץ לאחר ולכן אאפשר לו לשאת את דברו עכשיו.

ענת מאור: לאחר מכן תהיה הפסקה של רבע שעה, על-פי פניית הקואליציה.

ענת מאור: לפיכך יהיה צלצול נוסף לפני ההצבעה.

ענת מאור: חבר הכנסת אריאל שרון, בבקשה.

אריאל שרון: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראשית אני רוצה להתנצל וגם להודות על שאפשרת לי בכל זאת לדבר.

אריאל שרון: אני תומך בהסכמי שלום עם כל מדינות ערב, ובוודאי עם ירדן.

אריאל שרון: במשך עשרות שנים חזרתי ואמרתי: יש לנהל משא-ומתן עם המדינה הפלשתינית שכבר קיימת, והיא ירדן.

אריאל שרון: הזהרתי שכל משא-ומתן שלא עם ירדן, בגבולנו המזרחי, יביא להקמת מדינה פלשתינית שנייה ממערב לנהר הירדן.

אריאל שרון: מדינה כזאת, אפילו קטנה וחלשה, תהיה זרע למלחמה הבאה.

אריאל שרון: ואכן, הסכמי אוסלו, שהליכוד שלל ושולל, הביאו לכך שהמדינה הפלשתינית השנייה קמה לנגד עינינו.

אריאל שרון: ולא די בכך.

אריאל שרון: בהסכם וושינגטון הכירה ממשלה בישראל בפעם הראשונה באורח פורמלי במעמדה ובתפקידה המיוחד של ירדן במקומות הקדושים למוסלמים בירושלים.

אריאל שרון: ישראל קיבלה על עצמה בפעם הראשונה התחייבות הנוגעת למעמד הקבע של ירושלים, בהבטיחה להעניק עדיפות גבוהה לתפקיד הירדני ההיסטורי במקומות הקדושים.

אריאל שרון: ההסכמה הישראלית שניתנה השבוע הינה מרחיקת לכת מאחר שהיא קובעת עובדות גם לגבי ההסדר העתידי בירושלים.

אריאל שרון: כל זאת ללא משאל עם, בלי בחירות ובלי להביא להחלטה מוקדמת של הכנסת, הממשלה או הקבינט.

אריאל שרון: קשה להבין שקיימת מידה רבה כל כך של אטימות לב, של זלזול עצמי, של קיהות, של העדר כל רגישות לעניין הלאומי, של בורות ועוינות לכל עניין יהודי, לכל קשר למסורת ולהיסטוריה היהודית.

אריאל שרון: יש לה, לממשלה הזאת, יחס של כבוד לכל דת, חוץ מאשר לדת ישראל.

אריאל שרון: בעיני הממשלה הזאת לכולם זכות כזאת או אחרת על הר-הבית, לירדן, למרוקו, לסעודיה, לערפאת, לכולם, חוץ מאשר לעם היהודי.

אריאל שרון: קשה להאמין שצריך להזכיר לממשלה יהודית בירושלים, שעל הר-הבית יש זכות רק לעם אחד, לעם היהודי.

אריאל שרון: זה המקום, הר-המוריה, המקודש ביותר לנו זה קרוב ל-4,000 שנה.

אריאל שרון: ירושלים היא בירתנו רק בגלל הר-הבית.

אריאל שרון: בליל הסדר אומרים אנחנו "לשנה הבאה בירושלים" רק בגלל הר-הבית.

אריאל שרון: אם התיישבנו בארץ-ישראל ולא באוגנדה ולא בארגנטינה, זה רק בגלל הר-הבית, בגלל "ארץ ציון ירושלים", כדבר המנוננו הלאומי.

אריאל שרון: מי שמוכן לוותר על השליטה בהר-הבית, בעצם כבר עכשיו מוכן נפשית ומחר יהיה מוכן לוותר גם ממשית על הכול.

אריאל שרון: עד 1967 לא היה הר-הבית בידינו.

אריאל שרון: אבל לפני 1967, לפני מלחמת ששת הימים לא איבדנו אפילו לשנייה אחת את החתירה המתמדת לשוב יום אחד להר-הבית.

אריאל שרון: אני זוכר שלפני שנים רבות הייתי עולה עם בני להר-ציון והייתי אומר בהצביעי על הר-הבית: הר-הבית שלנו, אבל עוד לא בידינו.

אריאל שרון: הייתי עומד שם ומשקיף בגעגועים אל הר-הבית.

אריאל שרון: לכן, התוצאה הכי חשובה של מלחמת ששת הימים לא היתה כיבוש סיני, לא כיבוש רמת-הגולן, אלא שיבתנו למקום קודשנו, הר-הבית.

עבד-אלוהב דראושה: אתה רצית את ביירות.

אריאל שרון: ביום שחרור ירושלים, כאשר נשמעה הבשורה "הר-הבית בידינו" מפי מח"ט הצנחנים אז מוטה גור, נלחמתי עם אוגדתי בסיני.

אריאל שרון: אני זוכר את פני החיילים למשמע הבשורה.

אריאל שרון: לא אשכח זאת לעולם.

אריאל שרון: איש סימפתי הוא המלך, מעורר כבוד ואהדה.

אריאל שרון: מי ייתן ונוכל להתקדם עמו להסכם שלום ממש.

אריאל שרון: אך מה לזה ולמקום הקדוש לנו ביותר?

אריאל שרון: הייתי רוצה להצטרף אל התומכים בהסכם עם ירדן, אבל לא אוכל לתמוך אם לא תהיה הבהרה בעניין הר-הבית; הבהרה בנוסח שאומר אותו עכשיו או בנוסח דומה: ירושלים בירת העם היהודי ומדינת ישראל תהיה לעולם מאוחדת ובריבונות ישראל.

אריאל שרון: חופש פולחן דתי מלא יישמר לבני כל הדתות, אך ללא סוברניות דתית או תפקיד או מעמד לגורם מדיני זר כלשהו.

אריאל שרון: ויתרתם עד הסנטימטר האחרון של חולות סיני – מתריס ראש הממשלה מדי פעם בדברו או בפנותו אל אנשי הליכוד.

אריאל שרון: והוא עצמו, ראש הממשלה, ויתר עד הסנטימטר האחרון של נשמת היהדות.

אריאל שרון: אם לא נשנה את ההחלטה בעניין הר-הבית, הר-הבית שוב לא יהיה בידינו.

אריאל שרון: תודה רבה.

אריאל שרון: (הישיבה נפסקה בשעה 14:17 ונתחדשה בשעה 15:09.

אריאל שרון: )

שבח וייס: חברי הכנסת, מכובדי, אני מחדש את הישיבה.

שבח וייס: נא לשבת.

שבח וייס: אני מבקש להזמין את נציגי הסיעות השונות אשר הגישו הצעות סיכום לדיון הזה.

שבח וייס: הם יציגו לפנינו את ההצעות, ואחר כך נעבור להצבעות.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת רחבעם זאבי להציג לפנינו את הצעת הסיכום של סיעת מולדת.

שבח וייס: נא להקשיב.

שבח וייס: חברים, לפנינו הצעת הסיכום של סיעת מולדת.

שבח וייס: חבר הכנסת פנחסי יאפשר להשמיע אותה, וגם חבר הכנסת גפני, והשרים שטרית וחריש, וסגן יושב-ראש הכנסת סאלח טריף, וחבר הכנסת מודי זנדברג.

שבח וייס: בבקשה.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, להלן הצעת סיכום לדיון הכנסת על הודעת הממשלה בדבר הצהרת וושינגטון מטעם סיעת מולדת.

רחבעם זאבי: א.

רחבעם זאבי: הכנסת תומכת בחיפוש דרכים להשגת שלום עם כל מדינות ערב, אבל מבקשת להשיג זאת תוך שמירת הכבוד, הריבונות, האינטרסים והזכויות של ישראל.

רחבעם זאבי: ב.

רחבעם זאבי: הכנסת מביעה את דאגתה מהכוונה למסור זכויות מיוחדות לממלכת ירדן במזרח-ירושלים ובהר-הבית, שהוא המקום הכי קדוש לעמנו.

רחבעם זאבי: ירושלים היא בירת הנצח של ישראל – ובלי שותפים.

רחבעם זאבי: אין לחלקה ואין לתת בה זכויות מדיניות במסווה של זכויות דתיות לזרים.

רחבעם זאבי: יש לאפשר בה את חופש הפולחן לכל הדתות, אבל לא לתת זכויות יתר ומעמד למישהו זולת ישראל.

רחבעם זאבי: ג.

רחבעם זאבי: הכנסת מביעה את דאגתה מתביעת ירדן לספח לעצמה 386 קמ"ר בערבה, המעובדים היום בידי קיבוצים ומושבים שלנו.

רחבעם זאבי: נטילת הקרקע הזאת מידיהם תביא לייבושם ותחזיר את המדבר ואת בני המדבר לשלוט בערבה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: זאת חוצפה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: תתבייש לך.

רחבעם זאבי: תתבייש אתה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: תתבייש לך.

שבח וייס: חבר הכנסת וליד צאדק, סגן השר, בזמן הודעות סיכום – – –

וליד צאדק חאג'-יחיא: – – –

שבח וייס: נשאיר את זה לאחר כך.

בנימין טמקין: – – –

שבח וייס: אני מציע שתבטאו את אי-הסכמתכם באי-תמיכה בהצעה הזאת.

רחבעם זאבי: בעל העניבה, גמרת לצעוק?

שבח וייס: בלי כינויים.

רחבעם זאבי: הוא לא כינה אותי בכינויים?

שבח וייס: אני מבקש מכולם, בלי כינויים.

שבח וייס: חבר הכנסת פנחסי, חבר הכנסת דרעי, חבר הכנסת אסעד אסעד, חבר הכנסת בני בגין, נא לשבת.

שבח וייס: נא להמשיך.

שבח וייס: בבקשה.

רחבעם זאבי: ד.

רחבעם זאבי: הכנסת מביעה את דאגתה מהנכונות של הממשלה לוותר על מקורות מים הנשלטים על-ידינו לטובת ממלכת ירדן.

רחבעם זאבי: איננו משופעים במים ואיננו יכולים להיות נדיבים בחלוקת מי הלחץ שבידינו.

רחבעם זאבי: ה.

רחבעם זאבי: הכנסת מביעה את דאגתה מחימוש מחודש של ירדן, ובמיוחד במטוסים מתקדמים.

רחבעם זאבי: ממלכת ירדן כבר הוכיחה בעבר פעמים מספר את חולשתה בהיגררות למתקפה ולתוקפנות כנגד ישראל.

רחבעם זאבי: לפיכך אין להסכים לחימושה המחודש של ירדן.

רחבעם זאבי: ו.

רחבעם זאבי: הכנסת תובעת מהממשלה לעמוד על האינטרסים של ישראל, של תושביה ושל חקלאיה ועל זכויותיה הבלעדיות בעיר ירושלים.

רחבעם זאבי: ז.

רחבעם זאבי: הכנסת מברכת כל יוזמה לשלום וכל חיפוש דרך לשלום אמת ובר-קיימא עם שכנינו, אבל דורשת מהממשלה שתקפיד ותשגיח שלא תהיה פגיעה בריבונותנו בכל ארץ-ישראל ובירושלים עיר הנצח והשלום, ובמיוחד בהר-הבית, שבו שכנה תפארת בית-מקדשנו בשבת ישראל על אדמתו.

רחבעם זאבי: תודה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: עכשיו אני מזמין את חברת הכנסת תמר גוז'נסקי להביא לפנינו הצעת סיכום מטעם סיעות חד"ש ומד"ע.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להגיש הצעת החלטה מטעם סיעות חד"ש ומד"ע לסיכום הדיון בנושא: הודעת הממשלה על הסכמי ישראל-ירדן, על מסע ראש הממשלה לוושינגטון ועל אישור הצהרת וושינגטון.

תמר גוז'נסקי: 1.

תמר גוז'נסקי: הכנסת רואה בחיוב את הכרזת וושינגטון שנחתמה בין ישראל ובין ירדן ואת הפסקת מצב הלוחמה בין שתי המדינות כמרכיב של הסדר שלום כולל ויציב באזורנו.

תמר גוז'נסקי: הכנסת דוחה את הסעיף המעניק לירדן העדפה באחריות למקומות הקדושים לאסלאם בירושלים המזרחית, שכבר פגע במשא-ומתן עם אש"ף.

תמר גוז'נסקי: בהסדר הקבע, ירושלים המזרחית תהיה תחת ריבונות פלשתינית ובירתה של המדינה הפלשתינית העצמאית, שתקום בצד ישראל.

תמר גוז'נסקי: 2.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה להחיש את תהליך העברת הסמכויות לממשל העצמי הפלשתיני ואת החלת הסכם הביניים על כל הגדה המערבית.

תמר גוז'נסקי: פינוי מוקדם ככל האפשר של ההתנחלויות, ובמיוחד אלה שבחברון ובסביבותיה, הוא תנאי חיוני להצלחת התהליך המדיני ולהשגת הסדר קבע, המבוסס על העיקרון של שתי מדינות לשני העמים.

תמר גוז'נסקי: 3.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה לפעול להחשת המשא-ומתן עם סוריה על בסיס הכרה ישראלית בריבונות סוריה על הגולן.

תמר גוז'נסקי: צעד כזה הוא תנאי הכרחי להתקדמות התהליך המדיני ולהשגת השלום עם סוריה.

תמר גוז'נסקי: 4.

תמר גוז'נסקי: הכנסת קוראת לממשלה ליישם את החלטת מועצת הביטחון 425 ולפנות את צה"ל מדרום-לבנון, דבר שיסלול את הדרך לשלום עם לבנון.

תמר גוז'נסקי: תודה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין את חבר הכנסת משה קצב להביא לפנינו הצעת סיכום של סיעות הליכוד, המפד"ל, יהדות התורה וצומת.

שבח וייס: ההצעה היא של ארבע סיעות אלה.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, הצעת סיכום מטעם סיעות הליכוד, מפד"ל, יהדות התורה, צומת וש"ס.

שבח וייס: חברי ש"ס, אני יכול להוסיף את סיעתכם לכאן?

רפאל פנחסי: – – –

שבח וייס: חברי ש"ס, תחליטו.

שבח וייס: אתם לא יכולים להיות בשתי הצעות.

שבח וייס: אתם כאן או אצל אלי דיין?

רפאל פנחסי: על דעת – – –

שבח וייס: כאן אתם על דעת.

שבח וייס: זה לא של ש"ס.

שבח וייס: הנה מתחיל הסיפור.

שבח וייס: אני מודיע: הצעת הסיכום שקורא עכשיו חבר הכנסת משה קצב היא מטעם סיעות הליכוד, המפד"ל, יהדות התורה וצומת.

קריאה: – – –

שבח וייס: על דעת כולם, זה עניינו וזה נחמד מאוד.

שבח וייס: אחדות היא תמיד דבר מצוין.

משה קצב: הרב פנחסי, זה על דעת ש"ס, על דעת המקום ועל דעת הקדוש-ברוך-הוא.

שבח וייס: כתוב פה על דעת העבודה, הליכוד וצומת.

שבח וייס: בבקשה.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, הצעה זו גובשה במשותף בין סיעות העבודה, הליכוד, צומת, מפד"ל, ש"ס, יהדות התורה.

משה קצב: אני מבין שהקפתי את כולן.

משה קצב: מטעמים פרוצדורליים של תקנון הכנסת, מוגשת ההצעה מטעם סיעות הליכוד, המפד"ל, צומת, יהדות התורה ועל דעת סיעת העבודה וש"ס.

משה קצב: הכנסת חוזרת אל עמדתה המסורתית של ישראל, שירושלים המאוחדת בריבונות ישראל היא בירתה הנצחית והבלעדית.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין את חבר הכנסת אלי דיין, שיביא לפנינו הצעת סיכום מטעם סיעות העבודה, מרצ, ש"ס ויעוד.

שבח וייס: ואם זה על דעת אחרים, זה לא ענייני.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הצעת סיכום מטעם סיעות העבודה, מרצ, ש"ס ויעוד.

אלי דיין: הצעה זו גובשה במשותף בין סיעות העבודה, הליכוד, המפד"ל, צומת, מרצ, ש"ס, יהדות התורה ויעוד.

אלי דיין: מטעמים פרוצדורליים של תקנון הכנסת, מוגשת ההצעה מטעם סיעות העבודה, מרצ, ש"ס ויעוד ועל דעת סיעות הליכוד, המפד"ל, יהדות התורה וצומת.

אלי דיין: הכנסת מאשרת את הצהרת וושינגטון מיום י"ז מנחם-אב התשנ"ד, 25 ביולי 1994, שנחתמה על-ידי ראש הממשלה יצחק רבין, מלך ירדן המלך חוסיין ונשיא ארצות-הברית ויליאם ג' קלינטון.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, נעבור להצבעות.

שבח וייס: כמקובל, אנחנו מתחילים מן הסיעות היותר-קטנות.

שבח וייס: חברי הכנסת, מי תומך בהצעת הסיכום – – – (חבר הכנסת י' בא-גד עומד על השולחן ותוקע בשופר.

שבח וייס: )

שבח וייס: חבר הכנסת בא-גד, תרד מהשולחן מייד, תרד מהשולחן מייד.

שבח וייס: אני מבקש שתורידו אותו מהשולחן מייד, את המיצג הזה.

שבח וייס: אני לא יכול להוציא אותך כי אתה צריך להישאר להצבעה, אבל הייתי מוציא אותך, הפעם בחדווה.

שבח וייס: מספיק.

שבח וייס: חבר הכנסת בא-גד, אני מגנה את ההתנהגות שלך, גינוי חריף.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

שבח וייס: מי תומך בהצעת הסיכום שקרא לפנינו חבר הכנסת זאבי בשם סיעת מולדת?

שבח וייס: ההצבעה החלה.

שבח וייס: אין לנו זמן לשטויות האלה.

שבח וייס: הצבעה מס' 1 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ר' זאבי – 11 נגד – 58 נמנעים – 1 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת ר' זאבי לא נתקבלה.

שבח וייס: 11 תומכים, 58 מתנגדים, אחד נמנע.

שבח וייס: אני קובע שהצעת סיכום זו לא התקבלה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעת הסיכום שהגישו חברי סיעות חד"ש ומד"ע וקראה לפנינו חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שבח וייס: ההצבעה החלה.

שבח וייס: הצבעה מס' 2 בעד הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ת' גוז'נסקי – 5 נגד – 80 נמנעים – 6 הצעת הסיכום שהביאה חברת הכנסת ת' גוז'נסקי לא נתקבלה.

שבח וייס: חמישה תומכים, 80 מתנגדים, שישה נמנעים.

שבח וייס: אני קובע שגם הצעה זו לא עברה ולא התקבלה.

שבח וייס: חברי הכנסת, עכשיו אנחנו עוברים להצבעה על הצעת הסיכום שקרא לפנינו חבר הכנסת משה קצב מטעם הסיעות: הליכוד, המפד"ל, יהדות התורה וצומת.

שבח וייס: ההצבעה החלה.

שבח וייס: הצבעה מס' 3 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' קצב – 77 נגד – 9 נמנעים – 4 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת מ' קצב נתקבלה.

שבח וייס: 77 תומכים, תשעה מתנגדים, ארבעה נמנעים.

שבח וייס: אני קובע שהצעה זו התקבלה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני עובר להצבעה על הצעת הסיכום שהציג לפנינו חבר הכנסת אלי דיין בשם הסיעות: העבודה, מרצ, ש"ס ויעוד.

שבח וייס: הצבעה מס' 4 בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת א' דיין – 91 נגד – 3 נמנעים – 2 הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת א' דיין נתקבלה.

שבח וייס: 91 תומכים, שלושה מתנגדים, שני נמנעים.

שבח וייס: אני קובע שהצעה זו התקבלה על דעת רוב גדול של הכנסת.

שבח וייס: אני מודה לכולכם.

שבח וייס: אני מאחל לכם פגרה נעימה.

שבח וייס: אני לא מודיע על הישיבה הבאה, כי אין לנו תאריך.

שבח וייס: אני מקווה שנוכל גם לקיים מעט פגרה בקיץ הזה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני סוגר את הישיבה.