ישיבת מליאה, כנסת 13, פרוטוקול מספר 388, 1995-11-22 00:00

שבח וייס: חברי הכנסת, אני פותח את ישיבת הכנסת, יום רביעי, כ"ט בחשוון התשנ"ו, 22 בנובמבר 1995.

שבח וייס: אתמול, ב-21 בנובמבר 1995, קיבלתי מכתב מראש הממשלה בפועל, וזו לשונו: "אני מתכבד להודיעך, כי בהתאם לסעיף 13(ב) – – –

קריאה: לא שומעים.

שבח וייס: נא לשבת.

שבח וייס: "אני מתכבד להודיעך, כי בהתאם לסעיף 13(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, ובעקבות הטלת התפקיד של הרכבת הממשלה על-ידי נשיא המדינה, הרכבתי ממשלה והודעתי על כך לנשיא המדינה" – על החתום: שמעון פרס, ראש הממשלה בפועל.

שבח וייס: חברי הכנסת, ביום חמישי, י"א בתשרי התשנ"ו, 5 באוקטובר 1995, נאמרו כאן הדברים הבאים: "אנחנו יכולים לנסות להפסיק את מעגל הדמים הבלתי-נגמר הזה.

שבח וייס: אנו יכולים לתת גם סיכוי לשלום.

שבח וייס: הממשלה הזאת החליטה לתת סיכוי לשלום.

שבח וייס: הממשלה החליטה לעשות למענו.

שבח וייס: "אנו קוראים מעומק הלב לכל אזרחי מדינת ישראל לתת הזדמנות לסופם של מעשי האיבה, לתת הזדמנות לחיים אחרים, לחיים חדשים.

שבח וייס: "אנו יוצאים לדרך חדשה, לעשייה שתוביל אותנו אל עידן השלום, אל סופן של המלחמות.

שבח וייס: זו תפילתנו, זו תקוותנו.

שבח וייס: " אלה היו המלים האחרונות של יצחק רבין, ראש ממשלתנו, כאן, מעל הדוכן הזה, בבית הזה.

שבח וייס: לקול הלמות הפטישים המסתתים בשעה זו ממש את האבן על קברו בהר-הרצל, מצווים אנו להביט קדימה ולהמשיך לנוע אל מעלה ההר.

שבח וייס: העצב לא חלף, הוא רק מחליף צורה, והיום, בעוד שעות מעטות, נכונן את הממשלה ה-26 בישראל.

שבח וייס: ראש הממשלה בפועל, שמעון פרס, שעליו הטיל נשיא המדינה את תפקיד הרכבת הממשלה, יתייצב כאן בעוד דקות אחדות ויציג את ממשלתו ומדיניותה.

שבח וייס: שמעון פרס, מנהיג ומדינאי ותיק, רב-פעלים ומנוסה, מתייצב כאן עתיר ניסיון.

שבח וייס: הוא היה שר תחבורה, תקשורת, הסברה, ביטחון, חוץ, אוצר וראש ממשלה בעבר.

שבח וייס: ניסיונו יעמוד לו בוודאי כאשר יוטל עליו העומס.

שבח וייס: עיני העם והעולם צופות עכשיו בנו ובנעשה כאן, ואנחנו מתחילים את הישיבה.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את שמעון פרס, ראש הממשלה בפועל, להציג בפני חברי הכנסת את ממשלתו ואת מדיניותה, לאחר מכן, חברי הכנסת, יתקיים דיון כפי שוועדת הכנסת סיכמה אתמול.

שבח וייס: בסוף הדיון, אם וכאשר תזכה הממשלה באמון, נקיים את תהליך השבעת השרים.

שבח וייס: אדוני, בבקשה.

שמעון פרס: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, אורחים נכבדים, לא כשאר ימי הרכבת ממשלות ישראל הוא היום הזה.

שמעון פרס: יום כינונה של ממשלה חדשה היה, בדרך כלל, יום חג לדמוקרטיה שלנו.

שמעון פרס: לא בפעם הזאת.

שמעון פרס: הפעם ניצבת דמותו של ראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ברקע כינונה, ראש הממשלה שנרצח בכיכר העיר מול עינינו בגלל האמונה שקיננה בלבו.

שמעון פרס: לעולם אבד מדינאי, לעם אבד קברניט, לנוער אבד מופת ולי אבד חבר.

שמעון פרס: הרצח הנפשע רק חיזק בנו את ההכרה בצדקת דרכנו ובצורך להמשיכה ביתר שאת, ומתוך הכרה זו, מתוך ההכרה שיש להמשיך במפעל השכנת השלום ולהשלימו עד תום, כפי שקיווה יצחק, הנני עומד כאן, לפניכם, ומבקש אמון לממשלה שהרכבתי כחוק לאחר שנשיא המדינה הטיל עלי משימה זו.

שמעון פרס: לבי אומר תפילה לשלום העם, לשלום המדינה.

שמעון פרס: לבי אומר תפילה לשלום מבית ולשלום מבחוץ.

שמעון פרס: למן הערב ההוא בכיכר יצחק רבין שרויה המדינה בתחושת כאב ובתחושת משבר, שכן לא רק אל לבו של יצחק רבין כוונו כדורי המרצח.

שמעון פרס: הם גם כוונו ללבה של הדמוקרטיה הישראלית.

שמעון פרס: הכדורים נורו לעבר מוביל השלום כדי לרצוח את תהליך השלום.

שמעון פרס: זה היה ניסיון לקעקע את הדמוקרטיה, את מוסדותיה, את הכרעותיה.

שמעון פרס: ניסיון זה חייב להיכשל, ואנו נכשילו עד היסוד.

שמעון פרס: כדורי הרוצח הנפשע שמו קץ לחייו רבי התהילה של יצחק רבין, אבל הם לא יהרסו לא את השיטה הדמוקרטית ולא את תהליך השלום.

שמעון פרס: הציבור, ברובו המכריע, גילה בגרות ואחריות.

שמעון פרס: רבים הביעו חרטה על האלם מול המלל המאיים.

שמעון פרס: הנוער במיוחד הוכיח שיש דור חדש, מלא רגש ושכנוע פנימי.

שמעון פרס: הוא הדליק נרות נשמה אבל גם הבעיר תקווה בלב.

שמעון פרס: בתפילה חרישית ובשירי מולדת הוא השכיל ללכד את העם ולהראות כיוון ברור לשאיפותיו.

שמעון פרס: לראשונה חש דור הורים שיש לו מה ללמוד מדור בנים.

שמעון פרס: הרצח המזעזע של ראש הממשלה מחייב את המערכת הפוליטית בישראל לצעדים ממשיים שיקהו את הקיטוב בעם ובמדינה, יוסיפו אחדות ופיוס וימנעו אלימות ציבורית.

שמעון פרס: בהקשר זה יורשה לי, אדוני היושב-ראש, להודות ל-112 חברי הכנסת, ובהם רוב חברי סיעות האופוזיציה, שהמליצו לפני הנשיא, על אף חילוקי הדעות הנוקבים שבינינו, להטיל על נציג הסיעה שממנה בא ראש הממשלה שנרצח את תפקיד הרכבת הממשלה.

שמעון פרס: זוהי הצהרה מפורשת, שבמשטר דמוקרטי אין מחליפים שלטון על-ידי רצח.

שמעון פרס: זו הוכחה, שגם בהעדר אחידות ניתן לקיים אחדות; וגם הפגנה, שמעבר למחלוקת הפוליטית, ומחלוקת פוליטית היא נשמת אפה של הדמוקרטיה, יש מכנה משותף מוסרי גדול, מכנה משותף של דיבר עתיק יומין הקיים מאז מעמד הר-סיני – "לא תרצח".

שמעון פרס: לא תרצח יהודי ולא תרצח ערבי; לא תרצח יריב ולא תרצח מתנגד; לא תרצח אדם, כי בצלם אלוקים נברא האדם.

שמעון פרס: לאור ניסיון זה אני קורא לכל חברי הבית, בממשלה כמו באופוזיציה, להתמיד בגישה אחראית כזו.

שמעון פרס: אני מזמין את חברי האופוזיציה וראשיה להידברות על הדרכים ועל האמצעים שיש לנקוט על מנת לעקור מן השורש ניסיונות להשיג תוצאה פוליטית באמצעות אלימות, אלימות פיזית ואלימות מילולית.

שמעון פרס: אסור לתת לרוצחים להשיג את מבוקשם.

שמעון פרס: אסור לאפשר את ריסוק הדמוקרטיה.

שמעון פרס: אסור לקרוע את העם.

שמעון פרס: דמוקרטיה מהותה היא כיבוד חופש הדיבור לכול, ולכל מי שמכבד את הכרעת הרוב.

שמעון פרס: אכן הרוב חייב לכבד את זכויות המיעוט, ובהן הזכות לפעול בדרכים לגיטימיות כדי להביא לשינוי, גם אם השינוי אינו נושא חן בעיני הרוב.

שמעון פרס: אולם, המיעוט חייב לכבד את הכרעת הרוב, כל רוב, אפילו גודלו או הרכבו אינם נושאים חן בעיניו.

שמעון פרס: המאבק בשוליים האלימים וההתייצבות נגד הורסי הדמוקרטיה מחייבים מערכה משותפת של כל חלקי הבית.

שמעון פרס: מוטלת עלינו חובה עליונה להגן על עצם קיומה של הדמוקרטיה בישראל.

שמעון פרס: בזכותה יכולנו לעמוד במבחני סבל באש, במלחמה, אף שהיו בקרבנו חילוקי דעות.

שמעון פרס: היא אפשרה לנו להתמודד עם סכנות מבחוץ, גם כאשר היו אי-הסכמות מבית.

שמעון פרס: עתה היא עומדת מול התקפה רצחנית ואיומים מבית.

שמעון פרס: עלינו גם הפעם להגן עליה, לבצר אותה, לשמור עליה, וביחד.

שמעון פרס: אין להתייחס אל הדמוקרטיה כאל דבר מובן מאליו.

שמעון פרס: עלינו להעמיק את החינוך ביחס אליה.

שמעון פרס: עלינו להסביר את ערכיה ועלינו להנחילה לכל חוגי הציבור ומגזרי החברה.

שמעון פרס: עלינו להבטיח לנוער שלנו, שישראל תוסיף להיות ארץ מתוקנת, מבצר של דמוקרטיה במזרח התיכון, המגינה על כבוד האדם ועל קדושת החיים.

שמעון פרס: עלינו לחנך אדם אוהב אדם, אדם אוהב עמו ואוהב ארצו ואוהב חירותו.

שמעון פרס: תפקיד זה, אדוני היושב-ראש, מוטל במידה רבה על המוסד הדמוקרטי העליון, הכנסת הנבחרת של המדינה.

שמעון פרס: הכנסת קמה אומנם מכוח בחירות חופשיות.

שמעון פרס: אולם קיומה המוסרי מותנה באמון הציבור כלפיה.

שמעון פרס: אני פונה אפוא לחברי הבית לשמור על תרבות הדיבור, לנהל את הדיון הפוליטי מתוך הקשבה לזולת ומתוך כבוד הדדי.

שמעון פרס: יש להימנע מדברי נאצה.

שמעון פרס: כאן צריך לשלוט היגיון.

שמעון פרס: אלימות מילולית גם היא אלימות, ולפעמים לשון מתירנית מתירה דברים שאין להתירם.

שמעון פרס: הבה נחזיר לכנסת את כבודה המתבקש ולעם את האמון במוסד הדמוקרטי העליון שלו.

שמעון פרס: אנחנו גמרנו אומר שלא לתת למפירי חוק לקבוע דינא דמלכותא.

שמעון פרס: גמרנו אומר שלא להרשות בתוכנו שלטון של כל דאלים גבר.

שמעון פרס: אנו נוסיף לשאת את הדגל שנשא יצחק רבין, זיכרונו לברכה, בשעת נפילתו, ואחרים יישאו אותו אחרינו: לא לאלימות, כן לשלום.

שמעון פרס: על בסיס מוסרי זה תקום הממשלה שאני מתכבד להציגה בפניכם; ממשלה שסדר העדיפויות שלה יהיה דומה לסדר העדיפויות שעליו הודיע יצחק רבין שעה שהציג את ממשלתו לפני הכנסת לפני שלוש שנים וארבעה חודשים.

שמעון פרס: יהיו כמובן שינויים שהזמן או האירועים גרמו אותם.

שמעון פרס: הממשלה תשאף להיות ממשלת העם כולו, אם כי בעלת מדיניות ברורה.

שמעון פרס: הממשלה תשאף לפעול מתוך ראיית הטווח הארוך, ולא רק במענה על צורכי הטווחים המיידיים.

שמעון פרס: יש לנו במה להתגאות בהישגי העבר, שכן כל מי שמשקיף על הזמן שחלף מאז הקים יצחק רבין את הממשלה יכול להיווכח כי הוא עמד ואנחנו עמדנו אתו בדיבורנו.

שמעון פרס: אפשר להיווכח בכך בצאתך לדרך.

שמעון פרס: אפשר לראות בדרכי ישראל את המחלפים, את הצמתים, את המסלולים, את הנתיבים כעדות חיה לשינוי סדרי עדיפויות.

שמעון פרס: אפשר להיווכח שהאבטלה ירדה, שהאינפלציה נבלמה, שהצמיחה גדלה, שקליטת העלייה שופרה, שהחינוך הורחב, שישראל נמצאת בתנופה כלכלית, בקידום חברתי ובהמראה מדינית.

שמעון פרס: כל אלה, אדוני היושב-ראש, לא יכלו להתרחש אילולא הבטחה אחרת שמומשה – חידוש תהליך השלום.

שמעון פרס: הסכם השלום עם ירדן, הסכמי הביניים עם הפלשתינים, בניית שלום כלכלי במקביל לשלום המדיני, שיסודותיו הונחו בקזבלנקה וברבת-עמון, חתירתנו לשלום עם סוריה ולבנון – כל אלה פתחו לפנינו עולם חדש, פתחו לפנינו כמעט את העולם כולו.

שמעון פרס: שוב אי-אפשר לומר: כל העולם נגדנו.

שמעון פרס: אדרבה, עכשיו אפשר לומר: העולם בעדנו, כפי שנוכחנו לדעת בבוא המשלחות המכובדות מכל קצווי תבל לחלוק כבוד אחרון לראש ממשלה שהוביל תהליך של שלום.

שמעון פרס: זה היה בירושלים, ירושלים המאוחדת, ירושלים בירת ישראל, שתישאר מאוחדת, תישאר בירה ותוסיף להיבנות; ירושלים, שלא נרשה בה פעילות מדינית שיש בה כדי לערער על מעמדה כבירתה הבלעדית של מדינת ישראל.

שמעון פרס: ממשלת רבין זכתה אפוא להישגים מפוארים.

שמעון פרס: לא נרשה שאחרים יטשטשו אותם, אך גם לא נרשה לעצמנו להסתפק בהתרפקות עליהם.

שמעון פרס: מבטנו יופנה לעתיד, זוהי חובתנו כלפי הדור הצעיר.

שמעון פרס: עתידו, שלומו, רווחתו, יהוו עיקר מעייניה של הממשלה המוצגת עתה לפניכם.

שמעון פרס: קווי היסוד של הממשלה הונחו על שולחן הכנסת, ומהם עולה בבירור שמשימתה הראשונה תהיה להמשיך בביצור הביטחון ובקידום השלום.

שמעון פרס: כושרה הביטחוני של ישראל יישמר ללא כרסום וללא החלשה.

שמעון פרס: עם זאת, חובתנו היא להשלים את פריצת הדרך לשלום כמחזק לביטחון.

שמעון פרס: המטרה המרכזית תהיה להגיע, אם אפשר, עד סוף המאה הזאת, לשלום מקיף במזרח התיכון, ליצור מזרח תיכון ללא אלימות, ללא שפיכות דמים, ללא טרור, ללא מלחמות וללא הסיבות שהביאו לכל אלה – העוני, הבורות, הפיגור והדעות הקדומות.

שמעון פרס: נפעל לסילוק הסכסוכים והאיומים, נחדש את האזור העתיק הזה על-ידי הישענות על המורשות הרוחניות שלו בתוך אימוץ כלכלה מודרנית ושיטות ממשל נאורות.

שמעון פרס: לשם כך, נעמיק את שיתוף הפעולה עם מצרים, נמשיך בבניית שלום מלא עם ירדן, נבצע את הסכמי הביניים עם הפלשתינים ונתמוך בבחירות הדמוקרטיות שלהם.

שמעון פרס: נהיה מוכנים לחדש את המשא-ומתן עם סוריה ולבנון.

שמעון פרס: נפעל מתוך הבנה עמוקה עם ארצות-הברית, ובשיתוף אירופה ויפן.

שמעון פרס: ברצוני לומר לנשיא סוריה חאפז אל-אסד, שתם הגיון המלחמות בינינו, ושאת חילוקי הדעות שנותרו אפשר ליישב במשא-ומתן, מתוך כבוד הדדי.

שמעון פרס: ברצוני להציע לנשיא סוריה, שנרים תרומה אמיתית כדי לשים קץ לעידן המלחמות במזרח התיכון, נבהיר כי שלום בין סוריה לבין ישראל, שלום שיובא להכרעת העם, יוכל ליצור את ההזדמנות ההיסטורית להבאת שלום כולל לאזור כולו.

שמעון פרס: המשא-ומתן עם סוריה יכול ללבוש אופי של הסכם מקיף ואזורי בכל התחומים, הפוליטיים, האסטרטגיים והכלכליים.

שמעון פרס: יישוב הסכסוך בינינו יכול להוליד טובה גדולה, טובה נוספת לכל העמים במזרח התיכון.

שמעון פרס: השלום יכול ליצור רמת חיים חדשה לתושבי האזור, ורמת חיים גבוהה היא הערובה הטובה ביותר לשלום יציב.

שמעון פרס: שלום פוליטי פירושו קץ המלחמות.

שמעון פרס: שלום כלכלי פירושו ראשית צמיחה.

שמעון פרס: אשר לנו, למדתי ממורי ורבי דוד בן-גוריון, שאור לגויים הוא חזון יהודי, והוא צריך להיות גם אסטרטגיה ישראלית.

שמעון פרס: חברי הכנסת, הממשלה המוצגת לפניכם היום תפעל למען שלום בית בתוככי ישראל.

שמעון פרס: לא נבנה על כפייה אידיאולוגית, אך גם לא נרשה כניעה לאלימות.

שמעון פרס: במקום הסתה נציע הידברות, במקום איומים – כיבוד רגשות.

שמעון פרס: נאפשר לכל אדם לחיות באמונתו ונימנע מכפייה דתית או אנטי-דתית.

שמעון פרס: השאיפה לשמור על השלום מבית היא משאת נפשו של העם היהודי לדורותיו.

שמעון פרס: שנאת חינם גרמה לחורבן.

שמעון פרס: סובלנות הביאה נחמה, כמאמרו של הרב קוק, זיכרון צדיק לברכה: ואם נחרבנו ונחרב העולם עמנו על-ידי שנאת חינם, נשוב להיבנות והעולם ייבנה ממנו על-ידי אהבת חינם.

שמעון פרס: אנו מצדנו נמשיך בהידברות עם כל המפלגות ועם כל חלקי הציבור, דתיים ושאינם דתיים, למציאת דרכים לאיחוי הקרע ולקירוב לבבות בחברה הישראלית.

שמעון פרס: נשמור על הסטטוס-קוו בענייני דת ומדינה.

שמעון פרס: גם אם הגענו להסכם עם הישות הפלשתינית, אין בדעתנו להתעלם מתחושת המצוקה של המתיישבים בשטחים שבאה בעקבות ההסכם.

שמעון פרס: לא נפחית את אחריותנו לביטחונם ולא נתעלם מצורכי החיים שלהם.

שמעון פרס: ובלי להפר את ההסכמים, נבוא אתם בדברים על מנת לפתור בעיות ממשיות שהתעוררו או תתעוררנה עקב השינויים בשטח.

שמעון פרס: מדיניות השלום והביטחון מטילה משימות נוספות על צבא-הגנה לישראל, על משטרת ישראל, על השב"כ.

שמעון פרס: בזכותם יכולנו להגיע לשלום, שלום מתוך עוצמה אמיתית, שלום שיוסיף לביטחון.

שמעון פרס: נאפשר להם ביצוע משימות חדשות אלה, ובד בבד נשמור על כושר ההרתעה של צה"ל מול כל גורם חיצוני.

שמעון פרס: נמשיך בבניית הכוח הצבאי בנסיבות החדשות, תוך שמירה על איכותו, כשירותו וכוננותו של צה"ל.

שמעון פרס: צה"ל וכוחות הביטחון האחרים ימשיכו לשאת באחריות לביטחון השוטף במדינה ולשמירת גבולותיה, והם יכו בכל עוז בטרור ובמבצעיו.

שמעון פרס: מערכת הביטחון תמשיך לפתח אמצעי לחימה מתוחכמים כדי לשמור על יתרונה האיכותי של ישראל.

שמעון פרס: מעל במה זו, ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני מבקש לשלוח תודה וברכת עידוד לכל כוחות הביטחון שלנו, העושים לילות כימים בעמידה על משמר חיינו ביבשה, באוויר ובים.

שמעון פרס: אני רוצה להביע הערכה לאנשי השב"כ והמשטרה, הלוחמים ללא הרף בטרור הרצחני ושומרים על ביטחון תושבי המדינה.

שמעון פרס: תרומתם הגלויה, כמו תרומתם הנסתרת, ראויה לכל שבח.

שמעון פרס: ולכל אשר נפנה, חברי הבית, יעמדו מול עינינו דמותם של הנופלים בקרב, פצועי המלחמות, מלחמות השכול, וכמובן גורל השבויים והנעדרים.

שמעון פרס: אנו חייבים להיות ראויים לקורבנם ולסבלם.

שמעון פרס: חברי הכנסת, המדיניות הכלכלית לא תזועזע.

שמעון פרס: אין מערערים הצלחה.

שמעון פרס: היא תתבסס על המשך הצמיחה, על חתירה לתעסוקה מלאה, על בלימת האינפלציה, על העלאת רמת החיים וצמצום הפערים החברתיים, על הגדלת היצוא והקטנת הגירעון המסחרי, שיפור כושר התחרות של המשק הישראלי ומתן עדיפות למחקר המדעי והפיתוח הטכנולוגי.

שמעון פרס: נשאף לכך שישראל תגיע להכנסה לאומית שאיננה נופלת מזו הקיימת בארצות-הברית ובאירופה, ולרמת אינפלציה שאינה עולה על הרמה הקיימת במקומות האלה.

שמעון פרס: ההצלחה שנחלנו במדיניות הכלכלית מחייבת המשך ייצוב המשק בשנה זו ובשנים הבאות.

שמעון פרס: הרחבת תהליך השלום תיצור הזדמנויות כלכליות נוספות.

שמעון פרס: הפחד מהחרם הערבי הולך ונמוג.

שמעון פרס: הסיכוי להשקעות הולך וגובר, במיוחד נוכח היווצרותן של מסגרות כלכליות חדשות שעליהן הוסכם ברבת-עמון ובקזבלנקה.

שמעון פרס: אחד מפירותיו של המזרח התיכון החדש הוא גידול בתנועת התיירות לאזור בכלל ולישראל בפרט.

שמעון פרס: במחצית השנה הזו נרשם גידול של 17% בתיירות לישראל בהשוואה לאשתקד.

שמעון פרס: ממצרים הגיעו 22,000 תיירים, מירדן 17,000.

שמעון פרס: התיירות היא תעשייה של שלום, היא יוצרת אוריינטציה של רגיעה ואווירה של מאור פנים בכלכלה.

שמעון פרס: היא גם משקפת את הפוטנציאל הגדול של גבולות פתוחים.

שמעון פרס: לפיכך, נשקוד על פיתוח מפעלי תיירות אזוריים לטובת כל התושבים כאחד.

שמעון פרס: בתחום השיכון, יעמוד במרכז תשומת לבה של הממשלה הצורך להקל על זוגות צעירים, על עולים חדשים ועל משפחות ברוכות ילדים.

שמעון פרס: צריך להקל עליהם ברכישת דירה ובפירעון המשכנתאות.

שמעון פרס: נסיים את פירוק הקרוונים והמגורונים ונעודד בנייה ראויה של מבני קבע.

שמעון פרס: הצמיחה אפשרה לממשלה להשקיע יותר בחברה, בנושאים החברתיים ובתשתית.

שמעון פרס: ההשקעות בכבישים, בבתים ובאנרגיה – שולשו.

שמעון פרס: תקציב החינוך גדול ב-72%.

שמעון פרס: הפעם הראשונה בתולדות המדינה הוא משתווה בהוצאה השקלית לתקציב הביטחון.

שמעון פרס: אנו משקיעים בחינוך באופן יחסי יותר מכל מדינה אחרת בעולם.

שמעון פרס: העלייה לישראל היא משאת נפש לאומית שלנו, היא נושא לתפילה ומוקד למדיניות.

שמעון פרס: התחזית היא, שעד סוף המאה הזו יגיעו אלינו עוד כ-300,000 עולים, ובעשור הבא תגיע העלייה למיליון נפש.

שמעון פרס: אנו נראה במאמץ הקליטה של העולים החדשים אתגר מרכזי.

שמעון פרס: העובדה שכמעט שאין אבטלה בקרב העולים היא הישג בממדים עולמיים.

שמעון פרס: ישראל היא כיום קולטת ההגירה היחידה בעולם שאין בה ריכוזי אבטלה של מהגרים, או ריכוזים של חסרי קורת גג הנזרקים לצדי הדרכים.

שמעון פרס: אנו ערים לכך שלא כל העולים הגיעו לתעסוקה במקצועות שלהם וחלק מן העולים טרם השתכנו כראוי.

שמעון פרס: הממשלה תעמיק את הטיפול בדברים אלה.

שמעון פרס: אולם, מעל הכול נביע הוקרה לעלייה הנפלאה שבאה מרוסיה ומחבר העמים; בני עלייה זו הביאו עמם אוצרות של ידע והשכלה ורצון עז להתמזג בחברה, ללמוד עברית ולהיקלט בארץ, כדי שתרומתם תהיה מלאה ומהירה.

שמעון פרס: עדיין יכולים אנו, מההתרגשות שבאה עם העלייה המיוחדת במינה של יהודי אתיופיה, שלמרות הניתוק הממושך משאר תפוצות ישראל שמרו על זהותם ההיסטורית ועל ייחודם הלאומי והתרבותי – עלינו לדאוג לעולים, לא רק לעלייה.

שמעון פרס: עלינו להתייחס לדרמה האישית של כל אחד מהם ולא רק לתוצאה הכמותית.

שמעון פרס: תקוותי הגדולה היא, שישראל תהיה לא רק תשובה על מצוקותיו של העם היהודי, אלא גם אבן שואבת לכל אחד מבניו הנמצאים בחלקי תבל השונים.

שמעון פרס: הממשלה תיתן את דעתה לבעיות ולעניינים הייחודיים של האזרחים הערבים, הדרוזים, הבדואים והצ'רקסים.

שמעון פרס: אוכלוסיית ישראל מתקרבת, חברי הכנסת, ל-6 מיליוני תושבים.

שמעון פרס: החלק השישי מהם, קרוב למיליון, מורכב מערבים, דרוזים, בדואים וצ'רקסים.

שמעון פרס: במשך כמעט מחצית יובל שנים הוכחנו, היהודים והערבים החיים במדינת ישראל, שניתן לחיות בדו-קיום מכובד, גם כאשר האיבה משתוללת בגבולות שבינינו לבין שכנינו הערבים.

שמעון פרס: יחסי היהודים והערבים בישראל יכולים לשמש דגם ליחסים כאלה גם עם עמי ערב האחרים.

שמעון פרס: חברי הכנסת, בשלוש השנים האחרונות ננקטו פעולות חסרות תקדים כדי להתגבר על פערים ועיוותים שנוצרו משכבר הימים במגזר הערבי.

שמעון פרס: הושוו קצבאות הילדים, הוגדלו ההקצבות לשלטון המקומי, שוחררו קרקעות, הוקמו כיתות לימוד חדשות, והחל שילוב של משכילים ערבים בשירות המדינה ובהייררכיות השלטוניות, לרבות מינוי שגריר ערבי ראשון מטעם משרד החוץ.

שמעון פרס: אלה הן התחלות המחייבות המשך ותגבור.

שמעון פרס: כפי שדרוש שלום אמת באזור, כן גם דרוש שוויון אמת בארץ.

שמעון פרס: ועל שני הדברים האלה נשקוד כאחד.

שמעון פרס: לנגד עיני הממשלה יעמוד הדור הצעיר שלנו, דור שמוכן להגן על חייו ודור השואף לבוא השלום.

שמעון פרס: האור שבנרות שהוא הדליק בימי האבל הוא אור יהודי, הוא גם אור עבור לא יהודים.

שמעון פרס: אנו, בני הדור היוצא, נעשה הכול כדי להביא לדור החדש שלום מלא ואמיתי.

שמעון פרס: עלינו, על הדור הנוכחי, להתמודד עם הדילמות ולגבור על קשיים, כדי שהדור הבא יוכל לבנות חברה חופשית וצודקת, חברה משגשגת, תרבותית, דמוקרטית, שתישא את מורשת אבותינו בעולם חדש ומתקדם.

שמעון פרס: הנכס העיקרי שלנו הוא האדם.

שמעון פרס: ישראל נהיית יותר ויותר מדינת מדע וטכנולוגיה, ועל כן ההשקעה החשובה ביותר היתה ונשארה השקעה בפוטנציאל האנושי.

שמעון פרס: בטקס אזכרה לחללי מלחמת אזרחים שקרעה את האומה האמריקנית לשניים, לפני יותר מ-130 שנה, אמר הנשיא לינקולן דברים שנחרטו על לוח לבו של כל אדם בן-חורין ושוחר צדק: אנו החיים חייבים להקדיש את מרצנו למלאכה הבלתי-גמורה שהלוחמים הטמונים כאן קידמוה ברוח אצילותם.

שמעון פרס: עלינו לשאוב מן הנופלים הנערצים את המסירות למטרה שלמענה נתנו את הכול, כדי להבטיח שמותם לא יהיה לשווא; כדי שאומה זו, בעזרת האל, תדע לידה חדשה בחירות, וכדי שממשל העם, בידי העם, למען העם, לא יסוף מן הארץ.

שמעון פרס: הנשיא לינקולן נרצח בידי מתנקש בטרם ישלים את המשימה שנטל על עצמו.

שמעון פרס: טרגדיה דומה של רצח ראש ממשלה טרם השלמת המשימה פקדה גם אותנו בנפול יצחק רבין.

שמעון פרס: אנו נשלים את המלאכה.

שמעון פרס: אנו נפעל לכך שישראל תדע לידה מחדש בחירות אזרחית, בכבוד אנושי, בביטחון לאומי ובשלום אמת.

שמעון פרס: זו צריכה להיות ההתחייבות של עמנו, שיש לפרוע על-ידו ולמענו.

שמעון פרס: חברי הכנסת, בנאומו בפני הכנסת על הסכם אוסלו סיים יצחק רבין את נאומו בדברים הבאים: אני קורא לכל חברי הבית לתת לנו הזדמנות למצות את הסיכוי הגדול הזה.

שמעון פרס: והוא סיים בציטטה מ"שיר השלום": תנו לשמש לעלות.

שמעון פרס: זמן קצר לפני הירצחו, עמדנו ושרנו ביחד את "שיר השלום", השיר האחרון של חייו.

שמעון פרס: השיר הזה נשאר ראשון בסדר ימינו.

שמעון פרס: ניתן לבוקר להאיר.

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, על שולחנה של הכנסת הנחנו את קווי היסוד של הממשלה החדשה ואת כל המסמכים הקשורים בהקמתה, לרבות ההסכמים הקואליציוניים.

שמעון פרס: ועתה, אדוני היושב-ראש, בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה, הריני מתכבד להציג בפני הכנסת את הממשלה אשר הרכבתי, על-פי התפקיד שהוטל עלי על-ידי כבוד נשיא המדינה.

שמעון פרס: אני מבקש מהכנסת להביע את אמונה בממשלה כדלקמן:     שמעון פרס, ראש הממשלה ושר הביטחון; שולמית אלוני, שרת התקשורת ושרת המדע והאמנויות; יוסי ביילין, שר, הוא יהיה שר במשרד ראש הממשלה; בנימין בן-אליעזר, שר הבינוי והשיכון; עוזי ברעם, שר התיירות; אהוד ברק, שר החוץ; מיכה חריש, שר התעשייה והמסחר; דוד ליבאי, שר המשפטים; אורה נמיר, שרת העבודה והרווחה; אפרים סנה, שר הבריאות; הרב יהודה עמיטל, שר; יאיר צבן, השר לקליטת עלייה; יעקב צור, שר החקלאות ופיתוח הכפר; ישראל קיסר, שר התחבורה; אמנון רובינשטיין, שר החינוך, התרבות והספורט; חיים רמון, שר הפנים; גונן שגב, שר האנרגיה והתשתית; אברהם שוחט, שר האוצר; משה שחל, שר לביטחון פנים; שמעון שטרית, השר לענייני דתות; יוסי שריד, שר לאיכות הסביבה.

שמעון פרס: תודה.

עבד-אלוהב דראושה: למה אין שר ערבי בממשלה בראשות שמעון פרס?

שבח וייס: אני מאוד מודה לראש הממשלה בפועל; עד להבעת האמונים הוא עדיין ראש הממשלה בפועל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין – – –

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: נא להירגע, חבר הכנסת דראושה.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה.

שבח וייס: רבותי, אני רוצה להזמין עכשיו – – –

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, מספיק.

שבח וייס: אתה בוודאי תנאם ותהיה לך אפשרות להביע גם את הברכות – – –

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו מדברים – – –

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, מספיק.

שבח וייס: זהו.

שבח וייס: את היתר תוכל לומר בנאומך.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים.

שבח וייס: נא להירגע.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת בנימין נתניהו לשאת את דברו.

שבח וייס: אני מבקש להירגע.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, מספיק.

שבח וייס: עכשיו מספיק.

שבח וייס: כבודו, בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, הכינוס לאישור הממשלה החדשה מתרחש בנסיבות מיוחדות.

בנימין נתניהו: אנחנו עדיין מצויים בתוך השלושים, בתוך חודש האבל לאחר הירצחו של ראש הממשלה המנוח, יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

בנימין נתניהו: כבר ציינתי בדברי בישיבת האבל המיוחדת של הכנסת, שדווקא בנסיבות טרגיות אלה מוטלת על כולנו האחריות לפעול למען חיזוק האחדות הפנימית של עם ישראל, שהיא היא הבסיס לכוחנו ולעוצמתנו.

בנימין נתניהו: מוטלת עלינו האחריות לחיזוק הדמוקרטיה הישראלית, שהיא המכשיר הבסיסי של אחדות העם, ולתיחום המחלוקות בין חלקיו השונים.

בנימין נתניהו: ברוח מגמה זו החליט הליכוד להימנע בהצבעת האמון על הממשלה החדשה.

בנימין נתניהו: בהחלטה זו אנחנו מבטאים את עמדתנו, שרצח פוליטי אסור שיפגע ברציפות השלטון במדינה דמוקרטית.

בנימין נתניהו: במדינה דמוקרטית מחליפים כמובן את השלטון בהליכים דמוקרטיים תקינים, ובראשם ההליך של בחירות כלליות, ולכן איננו מעוניינים למנוע את הקמתה של ממשלת העבודה, שאמורה להיות ממשלת המשך לממשלתו של יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

בנימין נתניהו: הצבעתנו היום היא אפוא הצבעת אמון בדמוקרטיה הישראלית, אבל, לצערנו אין לנו אמון בדרכה של הממשלה החדשה, כפי שלא היה לנו אמון בדרכה של קודמתה.

בנימין נתניהו: אני חוזר ואומר: אין כאן שאלה של אויבי שלום – אוהבי שלום.

בנימין נתניהו: הוויכוח בינינו הוא על הדרך להשגת השלום שכולנו מייחלים לו.

בנימין נתניהו: אנחנו מאמינים שקיימים שני תנאים מינימליים, שרק כשהם מתקיימים ייתכן שלום אמיתי בינינו לבין שכנינו.

בנימין נתניהו: התנאי הראשון הוא כנות הכוונות לשלום של הצד הערבי, והתנאי השני הוא אמצעי ביטחון והרתעה נאותים במקרה שהכוונות יתחלפו, או בעלי הכוונות יוחלפו, או שיתברר שהכוונות היו שגויות.

בנימין נתניהו: אנחנו הובלנו את הסכם השלום ההיסטורי עם מצרים תחת ממשלת הליכוד כאשר התברר לנו לחלוטין ששני התנאים הללו מתקיימים.

בנימין נתניהו: ביחס לכנות הכוונות של הנשיא סאדאת לא היה שום ספק.

בנימין נתניהו: הוא התייצב, אדוני היושב-ראש, לא רק פה, במקום שאני עומד, בדוכן הכנסת, אלא בדוכן בפרלמנט המצרי, ושם הוא חזר ואמר: no more war, לא עוד מלחמה.

בנימין נתניהו: ובפני כוהני דת מוסלמים מיליטנטיים הוא התיצב ואמר: לא עוד ג'יהאד.

בנימין נתניהו: אבל אמרנו, שגם אם יתקיים התנאי הראשון, של כנות הכוונות לשלום של הצד הערבי, הרי סאדאת יכול להירצח, ולצערנו הוא אכן נרצח.

בנימין נתניהו: ומי לידנו יתקע שלא יכולה להיות במדינה ערבית כלשהי, חלילה גם במצרים, הפיכה מוסלמית?

בנימין נתניהו: ומה יעזור לנו אז חוזה שלום עם כוונות טובות כתובות וחתומות?

בנימין נתניהו: לא יעזור לנו שום דבר.

בנימין נתניהו: לכן התעקשנו בחוזה השלום עם מצרים על קיומו של התנאי השני, והתנאי השני הוא כמובן הסדרי ביטחון בדמות מדבר סיני, 200 ק"מ מפורזים, שמקנים לנו את כל הביטחון נגד אפשרות של שינוי כוונות או של תקלות בהסדר השלום.

בנימין נתניהו: שני התנאים התקיימו בחוזה השלום עם מצרים, ובדיוק אותם שני תנאים הם אלה שהיוו את הקריטריונים עבורנו כשבאנו לבחון את הסדר השלום עם ירדן.

בנימין נתניהו: ומשנוכחנו לדעת שהם מתקיימים, גם תמכנו בו.

בנימין נתניהו: קודם כול, כנות הכוונות של מלך ירדן חוסיין.

בנימין נתניהו: במשך 25 שנים הוא הוכיח לנו, על-ידי שיתוף פעולה ביטחוני, מודיעיני וכלכלי, שפניו אכן לשלום מאז סילק ב-1970 את מפקדות אש"ף והמחבלים מירדן.

בנימין נתניהו: אבל גם כאן אמרנו שלא די בכוונות שלום, שהרי 20 שנה לאחר אותו סילוק של מפקדות המחבלים, 20 שנה של שלום דה-פקטו, התברר שהמלך חוסיין היה נתון ללחצים בזמן שקדם למלחמת המפרץ, כשדרך כוכבו של סדאם חוסיין, וגם הוא נע לעבר אותה קואליציה של מלחמה נגדנו.

בנימין נתניהו: אין מי שרוצה באופן כן בשלום אתנו יותר מהמלך חוסיין, וגם אז היינו צריכים, ואנחנו חייבים גם היום, להבטיח שיהיו סדרי ביטחון נאותים במקרה שתהיה תקלה בירדן.

בנימין נתניהו: ועל כן התקיים בחוזה הזה גם התנאי השני, הסדרי ביטחון נאותים: צה"ל פרוס על גדות הירדן.

בנימין נתניהו: ומה שבעיני חשוב עוד יותר – צה"ל נמצא ברכסים מעל בקעת-הירדן, ונותן לנו את הערובה הביטחונית הדרושה לקיום השלום, ובוודאי להרתעת מלחמה או להכרעת מתקפה כלשהי שתבוא נגדנו.

בנימין נתניהו: בעוד שני התנאים המינימליים הדרושים לקיום של שלום מתקיימים בחוזי השלום שבינינו לבין מצרים ובינינו לבין ירדן, ועל כן הובלנו את האחד ותמכנו בשני, אף אחד משני התנאים הללו איננו מתקיים, לצערי, בחוזה עם אש"ף.

בנימין נתניהו: קודם כול, כנות הכוונות לשלום של ערפאת.

בנימין נתניהו: אני חושב, שמי שמעיד על כנות הכוונות לשלום של ערפאת הוא ערפאת עצמו.

בנימין נתניהו: הוא מתחמק באופן שיטתי מביטול האמנה.

בנימין נתניהו: לאחרונה, בנאום שנשא באוניברסיטת הרווארד, הוא התחמק אפילו מהצעד המינימלי הזה.

בנימין נתניהו: הוא אינו פוסק מלהטיף לג'יה

בנימין נתניהו: אד בפני עמו שלו, בניגוד לסאדאת, בניגוד לחוסיין.

בנימין נתניהו: חברי חבר הכנסת בני בגין ציטט את הפנינה האחרונה שלו ברצף הזה, מ-11 בנובמבר.

בנימין נתניהו: שימו לב, חברי הכנסת, שמדובר בשבוע לאחר רציחתו של יצחק רבין.

בנימין נתניהו: ערפאת אמר ב"רדיו פלשתין" מעזה אל עזה: המאבק יימשך עד שתשוחרר פלשתין כולה.

בנימין נתניהו: הוא מפאר את השהידים, המתאבדים, הוא מעודד את הצעירים והצעירות לקחת דוגמה מהקרבתם.

בנימין נתניהו: הוא מדבר כל הזמן על ירושלים כבירת המדינה הפלשתינית, שכאמור תחול ותתקיים על כל שטחה של פלשתין.

בנימין נתניהו: ובכן, אם אנחנו כנים עם עצמנו, לא היתה במקרה הזה התפנית הפסיכולוגית שראינו במקרה של סאדאת, שראינו לאחרונה במקרה של חוסיין, שהתייצב בפני הפרלמנט שלו ואמר: נגמר הג'יהאד, נגמר החרם.

בנימין נתניהו: רק עידן של שלום.

בנימין נתניהו: התנאי הראשון לשלום במזרח התיכון כפי שהוא, רבותי, לא כפי שכולנו רוצים לראות אותו בדמיוננו, חייב להיות התנאי הזה, והוא איננו מתקיים במקרה של אש"ף וערפאת.

בנימין נתניהו: אשר לתנאי השני, הסדרי הביטחון, בהסכמי אוסלו הפקדנו את ביטחוננו בידי חטיבות צבא השחרור הפלשתיני, ואמרנו שלא צה"ל יכה את המחבלים שיבואו מתוך האזורים שיימסרו לערפאת, אלא היחידות הללו, שמונחות על-ידי מחבלים ששפכו דמם של ישראלים.

בנימין נתניהו: התוצאה של הסידור הזה – סידור האי-ביטחון הזה – היא אי-ביטחון.

בנימין נתניהו: התוצאה היא הקמת ערי מקלט לטרור, ובקרוב מאוד – מחוזות מקלט לטרור, ובקרוב מאוד – מדינת מקלט לטרור בקווי 1967.

בנימין נתניהו: אני מוכרח לומר בצער, שאף-על-פי שנאמר בין אוסלו א' לאוסלו ב' שלא תהיה התקדמות אלא אם כן יקוימו התנאים של ביטול האמנה ושל הוכחה מהצד הפלשתיני שהם אכן מקיימים את תנאי הביטחון, אף-על-פי שהדברים לא קוימו, המשיכה הממשלה לאוסלו ב', ומי יודע מה יהיה הלאה באוסלו ג' ובאוסלו ד'.

בנימין נתניהו: לכן האלטרנטיבה שאנחנו מציעים ביחס למדיניות השלום עם הפלשתינים מתבססת על העמידה האיתנה שלנו על שני התנאים הללו.

בנימין נתניהו: עלינו לדרוש מכל שותף פלשתיני להוכיח במעשים ובמלים את כנות כוונותיו לשלום, לא רק בביטול אמנות הקוראות להשמדתנו, אלא גם ובעיקר בדרך שבה מופיעים מנהיגים בפני הציבור הפלשתיני ובביטול ההסתה האיומה נגדנו, בביטול התעמולה בחינוך הפלשתיני הקוראת להכחדתנו.

בנימין נתניהו: אלה הדברים המינימליים שכל ממשלה כנה עם עצמה, שרואה את המציאות כפי שהיא, צריכה לדרוש כדי להשיג שלום אמיתי.

בנימין נתניהו: והתנאי השני – ביטחון.

בנימין נתניהו: לפי תפיסתנו, הביטחון חייב להישאר בידי צה"ל.

בנימין נתניהו: צה"ל חייב להיות מסוגל לפעול בכל מקום ממערב לירדן.

בנימין נתניהו: אין מחוזות מקלט, אין מקומות חסינים.

בנימין נתניהו: ההבדל האמיתי בין התפיסה שלנו לבין התפיסה שלכם מתבטא אכן במושג אוטונומיה.

בנימין נתניהו: הרי כל אחד יכול להשתמש במונח אוטונומיה.

בנימין נתניהו: ההבדל היסודי בין אוטונומיה לבין מדינה ריבונית מתבטא בשאלה מי אחראי לביטחון.

בנימין נתניהו: בחבל הבאסקים בספרד יש אוטונומיה, יש גם טרור שיוצא מחבל זה.

בנימין נתניהו: אבל מי שאחראי לטיפול בטרור הבאסקי הוא לא הצבא הבאסקי אלא הצבא הספרדי הפדרלי, שיכול להתערב בכל מקום ולהיכנס לכל מקום ולפעול בכל מקום ובכל עת.

בנימין נתניהו: כאן הולכת ומוקמת מדינה לכל דבר.

בנימין נתניהו: אתם מקימים מדינה פלשתינית בכל השטח, מדינה עם ממשלה משלה, עם נשיא משלה, עם פרלמנט משלה, ורבותי חברי הכנסת, עם צבא משלה.

בנימין נתניהו: אם אני צריך לתמצת את ההבדל בין תפיסת

בנימין נתניהו: כם לתפיסתנו – בעוד שאנחנו רוצים אוטונמיה ללא מדינה, אתם מקימים בפועל מדינה ללא אוטונומיה; מדינה חמושה בקווי 1967.

בנימין נתניהו: כשאנחנו מנהלים את הוויכוח בינינו, ואי-אפשר לטשטש אותו, אני אומר שחשוב שנבהיר אותו בצורה שקולה ועניינית.

בנימין נתניהו: הציבור יצטרך להחליט בבחירות הבאות, ורק בבחירות, בין שתי תפיסות: בדרך שלכם אל השלום כפי שאתם מבינים אותו, שמביא אותנו לקווי 1967 ולהקמת מדינה פלשתינית חמושה, או בדרך שלנו – אוטונומיה מינהלית כשהביטחון נשאר בידינו, בידי צה"ל.

בנימין נתניהו: גם בנושא של סוריה, רבותי חברי הכנסת, אנחנו יוצאים בדיוק מאותן נקודות מוצא.

בנימין נתניהו: אנחנו שואלים קודם כול את השאלה היסודית ביותר: האם יש כוונות לשלום מצד ממשלת סוריה, מצד חאפז אל-אסד.

בנימין נתניהו: אני רוצה לומר לכם, אני משוכנע שאסד רוצה שלום עם ארצות-הברית, אבל אינני משוכנע כלל, בלשון המעטה, שהוא רוצה שלום עם ישראל, משום שמי שמפעיל טרור "חיזבאללאי" רצחני נגדנו בדרום-לבנון, מי שממשיך להפעיל את ארגוני הטרור הפלשתיני בדמשק – אלה אינם בדיוק סימנים המעידים על כוונות אמיתיות וכנות לשלום.

בנימין נתניהו: אבל, אני מוכן למען הדיון לעשות קפיצה נחשונית ולומר: נאמר שאסד יוכיח לנו שהוא ממלא את התנאי הראשון, האם כתוצאה מההבטחה שלו על הנייר או באמירה אנחנו צריכים לוותר על התנאי השני שהוא הביטחון הדרוש לנו להבטחת קיומו של השלום?

בנימין נתניהו: אני אומר: בפירוש לא.

בנימין נתניהו: התנאי להבטחת השלום הוא סידורי ביטחון נאותים; פירוש הדבר, הישארותנו בעמדותינו ברמת-הגולן.

בנימין נתניהו: תרשו לי לצטט כאן דבר שאני מסכים אתו בכל לבי, מה שאמר יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ערב הבחירות: מי שיורד מרמת-הגולן יפקיר את ביטחון ישראל.

בנימין נתניהו: בלי ביטחון לא ייתכן שלום.

בנימין נתניהו: הוא אמר את הדברים גם לעת שלום.

בנימין נתניהו: לא כאן היה הוויכוח בינינו לבין יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

בנימין נתניהו: הוויכוח החל כשיצחק רבין, זיכרונו לברכה, התחיל לוותר על התנאי השני, כשהוא התחיל לוותר על רמת-הגולן.

בנימין נתניהו: הוא עשה, לצערי, ויתורים מפליגים, אבל אני מוכרח לומר, שהוא לא היה מוכן ללכת, כנראה, את כל הדרך, משום שהוא התעקש על כמה סידורי ביטחון מינימליים.

בנימין נתניהו: כתוצאה מאותה התעקשות, סוריה שתבעה והמשיכה לתבוע את הכול לא היתה מוכנה לקבל את התנאים המינימליים הללו.

בנימין נתניהו: על כן הוקפאו השיחות.

בנימין נתניהו: ימים ספורים לפני מותו אמר יצחק רבין, זיכרונו לברכה: לא תהיה התקדמות במשא-ומתן עם סוריה לאור העמדות הסוריות הללו.

בנימין נתניהו: רבותי חברי הכנסת והשרים המיועדים – אני באופן אישי מאחל לכולכם הצלחה, כל אחד בתחומו, מכל הלב, ואני בטוח שאני מדבר גם בשם חברי, אבל עכשיו אני שומע שהוקם קבינט מיוחד שמפשיר את ההקפאה של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ושישראל מאיצה את תהליך המשא-ומתן עם סוריה.

בנימין נתניהו: אני רוצה לשאול: מה קרה כאן?

בנימין נתניהו: האם סוריה שינתה את עמדותיה?

בנימין נתניהו: שמעתי למשל את שר החוץ הסורי, פארוק אל-שרע, אומר לאחר הרצח הטרגי: מהעז הזה יצא מתוק.

בנימין נתניהו: מתוק למי?

בנימין נתניהו: מתוק לסוריה.

בנימין נתניהו: אני חושב שאיש כאן אינו מטיל ספק בכך שסוריה לא שינתה פסיק מעמדותיה.

בנימין נתניהו: כל הסימנים מעידים, לצערי, על כך שהממשלה הזאת ממשיכה – אצה-רצה אפילו – לעשות אותם ויתורים.

בנימין נתניהו: בבלמים האחרונים שיצחק רבין, זיכרונו לברכה, ניסה להחזיק בהם.

בנימין נתניהו: לכן השקפתנו היא, שלמען מניעת מלחמה עתידית עם סוריה ולמען השגת שלום יציב עם סוריה בבוא העת, עלינו לשמור על רמת-הגולן.

בנימין נתניהו: הוויכוח הזה לא רק שלא השתנה, הוויכוח הזה יעמוד כנראה בינינו, מולנו, כולנו בשנה הקרובה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, כל נער, אשה וגבר בישראל, שצופים בנו היום, מצפים למנהיגות שתוביל אותם למדינה פתוחה יותר, ישראל שתחיה בשלום אמיתי עם שכניה.

בנימין נתניהו: הליכוד היה ונשאר אופוזיציה אחראית.

בנימין נתניהו: אנחנו נמשיך לפעול בדרך אחראית זו עד שנקבל את אמון העם בבחירות, להנהיגו בדרך אחראית שתבטיח שלום אמת וביטחון.

בנימין נתניהו: השאלות הגדולות הקשות ביותר עוד עומדות לפנינו.

בנימין נתניהו: ברוח הפיוס שכולנו שותפים לה היום, מה שאנחנו יכולים לעשות היום הוא להסכים איך לנהל את הוויכוח.

בנימין נתניהו: אני רוצה לשוב ולהדגיש בפני חלקי הבית הזה ובפני הציבור כולו, תהא השקפתו הפוליטית והמדינית על דרך השלום אשר תהא, שהשלום מתחיל בבית.

בנימין נתניהו: בלי חיזוק תחושת השותפות של כולנו כעם אחד שמצא לו מנוחה ונחלה לאחר אלפיים שנות גלות נוראות, בלי חיזוק ההכרה, ששנאת חינם, אלימות פוליטית ופלגנות מיותרת הביאו קץ על מדינתנו לפני כאלפיים שנה – בלי אלה לא רק שלא נשיג שלום אמת עם אויבינו, אלא נסכן את עצם קיומנו הריבוני בארץ-ישראל.

בנימין נתניהו: בלי תחושת שותפות ונכונות לנהל ויכוח ברוח של כבוד וסובלנות הדדית, לא יהיה קיום לעם הזה.

בנימין נתניהו: אני אומר את זה ביחס להתקפות חריפות במיוחד שהוטחו כלפי המחנה הלאומי בכלל וכלפי הציבור הדתי ומנהיגיו הרוחניים בפרט על-ידי חלקים מסוימים בפוליטיקה הישראלית.

בנימין נתניהו: אני חושב שעלינו כולנו לחדול מהדברים הללו.

בנימין נתניהו: בעניין הזה אני רוצה לומר משהו אישי.

בנימין נתניהו: כזכור לכל חברי הבית, הותקפתי אישית והותקפו חברי בליכוד על כרזת התועבה שהונפה בהפגנה שנערכה בכיכר-ציון.

בנימין נתניהו: אמרנו שוב ושוב, שלא היתה לנו כל אפשרות לראות את הכרזה ממרפסת הנואמים, וברגע שנודע לנו עליה מאמצעי התקשורת, גינינו אותה בכל לשון של גינוי.

בנימין נתניהו: למרות זאת נמשך מסע ההסתה.

בנימין נתניהו: היום מתברר מעדויות של עיתונאים ועדי ראייה, שאכן היה זה מעשה פרובוקציה של אדם אחד או שניים, ושאכן לא היתה כל אפשרות לראות את התמונה מבימת הנואמים.

בנימין נתניהו: אני מקווה, שאלה שהתפתו ללכת בדרך של הכפשה ושל הסתה – ברור היום שלא תהיה תפארתם על הדרך הזאת.

בנימין נתניהו: אני מצפה מכולנו ללכת בדרך אחרת, לפתוח דף חדש בוויכוח הציבורי בישראל.

בנימין נתניהו: חובתנו העליונה להדגיש את המאחד ולא את המפריד, במעטפת הכוללת שתוחמת את הוויכוח בינינו, את המשותף ולא את המפלג, ולחפש את כל הדרכים והאמצעים, שתוך כדי הוויכוח תשרור בו אווירה של אחדות ופיוס, ולא רק פה בארץ-ישראל אלא גם בתפוצות, כי זה מקור כוחנו, זה מקור עוצמתנו.

בנימין נתניהו: זה איננו הזמן, אדוני ראש הממשלה בפועל, לעשות מהלכים גורפים שיעמיקו את הפילוג בעם.

בנימין נתניהו: זה הזמן לעצור ולנסות לאחות את הקרעים.

בנימין נתניהו: אם אנחנו רוצים להשיג שלום בחוץ, עלינו להבטיח קודם כול שלום בבית.

בנימין נתניהו: עלינו ללמוד מהלל ושמאי, שני גדולי ישראל בסוף תקופת הבית השני, שניהלו ויכוח נוקב בשאלות יסודיות במשך תקופה ארוכה.

בנימין נתניהו: הם ידעו לנהל את המחלוקת ברוח של "אהבה ואחווה ושלום ורעות".

בנימין נתניהו: הם לא ויתרו על האמת שלהם ונאבקו עליה בעקשנות רבה, אך לא שכחו את השלום הפנימי ואת האחדות הלאומית.

בנימין נתניהו: ראוי שדרכם תהיה נר לרגלינו דווקא בימים קשים אלה.

שבח וייס: אני מודה מאוד לחבר הכנסת בנימין נתניהו.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת נסים זוילי לשאת את דברו, ואת חברי רפי אדרי ליטול כאן את תפקיד ניהול הישיבה.

נסים זוילי: אדוני היושב-ראש, חברי חברי הכנסת, בשבועות האחרונים, מפינת כל רחוב זעק אלינו המשפט "במותו ציווה לנו את השלום".

נסים זוילי: נכון שזה היה חלק מרכזי בצוואתו של יצחק רבין, אבל זה לא היה החלק היחיד.

נסים זוילי: באותה עצרת בכיכר מלכי-ישראל, שבסיומה נרצח יצחק רבין, היתה אמירה "כן לשלום ולא לאלימות", וה"לא לאלימות" אולי בתקופה זו צריך לקבל משמעות גדולה עוד יותר ממה שנדמה לכולנו כלפי חוץ.

נסים זוילי: בחודשים האחרונים חי יצחק רבין כראש ממשלה בתחושה אולי עמומה, אבל הוא הרגיש בה יום-יום ושעה-שעה, שהאלימות הזו, האלימות המילולית, האלימות ההתנהגותית, עלולה להוביל לאסון.

נסים זוילי: הטריד אותו שהאלימות התגברה.

נסים זוילי: הטריד אותו שהאלימות העמיקה.

נסים זוילי: מה שהטריד אותו ומטריד אותנו והטריד אותנו אז הוא, שהאלימות הזאת ניזונה משנאה תהומית שאת שורשיה צריך לאתר ולעקור.

נסים זוילי: התגובה על הירצחו של יצחק רבין היתה תגובה מהממת גם בעומק שלה, גם בעוצמה שלה וגם ברוחב שלה.

נסים זוילי: לצערי הרב, עדיין לא כל המרכיבים באוכלוסייה שהיו צריכים לעשות חשבון נפש אמיתי עשו אותו והגיעו למסקנות האמיתיות והמתחייבות.

נסים זוילי: כפי שנהגתי בשבועות שאחרי הירצחו של יצחק רבין, אני סולד מניסיון להכתים ציבורים שלמים בגלל הזיקה האידיאולוגית שלהם.

נסים זוילי: אבל אסור שחשבון הנפש של חלקים בציבור הישראלי יסתיים בהטלת רפש ואשמה על השב"כ ולא בעשיית חשבון נפש אמיתי בדברים שנאמרים על עתידה של המדינה הזאת ובדברים שעליהם אנחנו מתחנכים.

נסים זוילי: בימים האחרונים נעשים ניסיונות רבים בכנסת להגיע לאיזה קוד התנהגות של חברי הכנסת.

נסים זוילי: נקודת המוצא צריכה להיות, שהכנסת שידרה מהבמה לציבור הרחב הרבה יותר מדי אלימות בדברים שנאמרו.

נסים זוילי: בדברים שנאמרים בשבועות האחרונים יש ירידה בכך, והלוואי שהיא תשמש נר לרגלינו גם בהתנהגות שלנו בעתיד.

נסים זוילי: אבל לבית הזה יש אחריות, גם אחריות מחנכת, וכשאנחנו לוקחים את האחריות המחנכת זה לא כדי לנסות להקהות את הוויכוח.

נסים זוילי: צדק יושב-ראש הליכוד, יש ויכוח אמיתי שמחלק את העם, ומותר על בסיס העמדות השונות האלה לקיים ויכוח, אבל הוא חייב להיעשות בצורה ובדרך שונות לחלוטין.

נסים זוילי: אני ראיתי שנאה בעיני אנשים שהתווכחו אתי.

נסים זוילי: אני לא מבין את השנאה הזאת.

נסים זוילי: ראיתי אותה.

נסים זוילי: ראיתי אותה בארץ וראיתי אותה, חמורה עוד יותר, בחוץ-לארץ.

נסים זוילי: השנאה הזו ניזונה משורשים שחייבים גם לגלות אותם וגם לעקור אותם, ולדעתי חשוב שייעשה ניסיון משותף של כל חלקי הבית לעשות כך.

נסים זוילי: אני רוצה מכאן לעבור להצגת הממשלה.

נסים זוילי: ראשית, אני חושב שהממשלה הזאת, שראש הממשלה בפועל הציג את קווי היסוד שלה, היא ממשלה שממשיכה דרך מפוארת, דרך של עשייה בכל תחומי החיים.

נסים זוילי: אני לא רוצה למנות את כל תחומי החיים, משום שכל אחד מאתנו מרגיש זאת.

נסים זוילי: הוא מרגיש זאת ברחובות, בחינוך, ברווחה, באבטלה ובתעסוקה.

נסים זוילי: הוא מרגיש זאת בנגב ובגליל.

נסים זוילי: מרגישים זאת גמלאים ומרגישים זאת כל מרכיבי הציבור הישראלי.

נסים זוילי: יהיה קשה מאוד לממשלה הזאת לעלות על הישגי ממשלתו של רבין, אבל אני מקווה שהיא כן תצליח לעשות זאת.

נסים זוילי: אני מוכרח לומר, שגם הצטערתי וגם התאכזבתי מאוד מנאומו של יושב-ראש הליכוד, כאילו מבחינתו הזמן עמד מלכת.

רון נחמן: הוא ממשיך ללכת, הוא לא עומד.

נסים זוילי: אותו נאום שהוא נשא לפני שנתיים, אחרי שנחתם הסכם אוסלו א', כאילו לא קרה בשטח כלום.

נסים זוילי: והנאום הזה כל כך מאכזב, משום שבשבוע האחרון היתה לנו הזדמנות לנהל הרבה מאוד שיחות עם מפלגות פוליטיות שהיו קרובות מאוד, או שאולי עדיין נשארו קרובות מאוד, לתפיסת עולמו של ביבי נתניהו.

נסים זוילי: אבל הן לפחות הבינו שקרה משהו, הן הבינו שלא נחזיר את צה"ל לרצועת-עזה, הן הבינו שלא נחזיר את צה"ל לשכם ולג'נין, הן הבינו שדברים קורים, ומהדברים האלה אסור להתעלם ולהתייחס כאילו כלום לא קרה ואנחנו נמצאים היום ב-1992.

נסים זוילי: אנחנו לא ב-1992, אנחנו ב-1995 ולקראת שנות האלפיים, ואת ההיסטוריה אי-אפשר לעצור, ואת המהלכים האלה אי-אפשר לעצור.

נסים זוילי: והייתי מצפה ממפלגה גדולה ואחראית כמו הליכוד להיכנס לניסיון להשפיע על המהלכים האלה ולא להתנגד להם באופן אוטומטי, לא להתנגד רק משום שהם אופוזיציה, אלא לנסות להתעמק בהם, ללמוד אותם ולראות אולי ניתן, בתיקון מסוים של אזימוט, להגיע בכל זאת להסכמה לאומית רחבה יותר.

נסים זוילי: אני רוצה דווקא לקרוא לכל המפלגות שמאמינות בפתרון מדיני לנסות להרחיב את הבסיס הציבורי שתומך בתהליך המדיני.

נסים זוילי: אני מברך על היוזמות שהיו בינינו לבין המפלגות הדתיות, המפלגה הדתית לאומית, בינינו לבין המפלגות החרדיות, בינינו לבין צומת, שיודעות לקרוא בצורה אמינה יותר את מה שקורה ומנסות להשתלב בתהליך למרות ההתנגדות שלהן, אבל בהבנה שאולי ניתן לתקן לקראת העתיד.

נסים זוילי: אני מקווה שהממשלה שתיכנס לתפקידה בעוד שעות מעטות תרגיש את עצמה מחויבת לדרכו של יצחק רבין בכל תחומי החיים, ואני רוצה לברך את השרים הוותיקים והחדשים בה.

נסים זוילי: אני יודע ששמעון פרס הציג כאן את הנבחרת הטובה ביותר שקיימת עם השותפים הקואליציוניים כדי להנהיג את העם הזה בשעה הזאת.

נסים זוילי: תודה רבה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת נסים זוילי, על דבריך.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת זאב בנימין בגין.

רפאל אדרי: היתה כאן הודעה של ראש סיעת מרצ בקשר לסדר הנואמים.

רפאל אדרי: קיבלתי את הבקשה, אבל לא אוכל, לצערי, לשנות את הסדר, מאחר שוועדת הכנסת החליטה על-פי הסדר שנקבע כאן, ואני לא אוכל להיענות.

אברהם פורז: אנחנו כופרים בפרשנות הזאת, אבל זה חסר חשיבות.

רפאל אדרי: אני מצטער, אבל אני לא יכול לשנות את הסדר.

רפאל אדרי: בבקשה, אדוני.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זה היה לילה מר, נמהר, נורא, איום, לפני 18 ימים, כשראש הממשלה יצחק רבין, זכרו לברכה, נרצח בכדורי מתנקש.

זאב בנימין בגין: לא רק שגזל ממדינת ישראל איש רב פעלים, איש שירות מנעוריו, שעשה ימים ועשה אף לילות לביצור ביטחונה של מדינת ישראל, אלא באותם כדורים גם פגע ביד קשה במשטר הדמוקרטי בישראל.

זאב בנימין בגין: הדמוקרטיה שלנו יכולה להתגבר על קבוצת שוליים מטורפת, או נורמלית בכל מובן אחר.

זאב בנימין בגין: יש בנו החוסן הפנימי להתגבר על כך, אבל ב-18 הימים האחרונים נעשה גם ניסיון מאורגן, שיטתי, מחושב, להחניק את הדמוקרטיה בישראל על-ידי השתקת האופוזיציה הפרלמנטרית, ונעשה ניסיון ציני ליצור אווירה שבה תהיה זהות במוחם של אנשים בין עצם ההתנגדות להסכמי אוסלו לבין תועבת הרצח.

זאב בנימין בגין: 18 ימים של דברי כיעור והאשמות כוללניות חסרות שחר כלפי דתיים כדתיים, כלפי מוסד מפואר לחינוך גבוה, כלפי הליכוד וכלפי העומד בראשו.

זאב בנימין בגין: לא אביא, כמובן – אין טעם, לא טוב להביא – את כל הדברים שנאמרו, את חלקם או את מיעוטם, אבל אני מבקש, אדוני היושב-ראש, בגלל החומרה היתירה של הדברים ואישיותו של הדובר, להביא בפניך דברים שאמר מקץ שבוע לאותו לילה נורא חבר הממשלה, שר התעשייה והמסחר מיכה חריש, שכך הודיע: אם הליכוד ירים ראש וישוב לשיטות האגרסיביות שלו, אנחנו לא נשתוק ונאשים את נתניהו ברצח.

זאב בנימין בגין: כך הוא אמר, אדוני המזכיר הכללי של מפלגת העבודה.

זאב בנימין בגין: כלומר, הוא יודע שההאשמה הזאת האשמת שווא – לו היתה נכונה היה רץ למשטרה ומודיע – אבל בניסיון מכוער של ניסיון סחיטה פוליטי הוא אומר: תשתקו; ואם לא תשתקו, נאשים את נתניהו ברצח.

זאב בנימין בגין: דברי חבר הממשלה.

אברהם הירשזון: זה נכתב בעיתון "מעריב", אם אינני טועה.

זאב בנימין בגין: אנחנו, כמובן, כפי שהודענו, נקיים את התחייבותנו, והיום נימנע בהצבעה על הרכבת הממשלה.

זאב בנימין בגין: אבל ברוח דבריו של מרכיב הממשלה, ראש הממשלה בפועל, לפני דקות אחדות, שדיבר על הצורך באיחוי הקרע, אני מבקש שלפני שמיכה חריש יישבע אמונים כאן בכנסת כשר בממשלה הוא יתנצל על הדברים החמורים האלה.

זאב בנימין בגין: ב-18 הימים האחרונים שמענו אנשי מעשה רבים, שפתאום גילו את ערכן של מלים ופתאום גילו שלמלים יש כוח נורא להזיק, שבמלים יש סכנה לעתים.

זאב בנימין בגין: שאלה שצריך לשאול היום: האם יש סכנה רק במלים עבריות?

זאב בנימין בגין: האם רק ביטויים בעברית הם מסוכנים?

זאב בנימין בגין: שנתיים ימים אנחנו שומעים שדברי ההסתה של ערפאת אינם אלא דברים בטלים שהוא ממלמל מדי פעם לצורכי פנים.

זאב בנימין בגין: זה לא חשוב, זה לא נורא, הוא ייבחן במעשיו.

זאב בנימין בגין: לא אביא היום את כל שורת ההתבטאויות, את כל המילון הטעון של יאסר ערפאת וחבר מרעיו בכנופיית אש"ף.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת זוילי, אתה הסברת לנו שאי-אפשר לעצור את התהליך.

זאב בנימין בגין: אלה בדיוק מלותיו של ערפאת בשבוע שעבר.

זאב בנימין בגין: בא חוגג כמנצח לג'נין ואומר: אי-אפשר לעצור את התהליך הזה.

זאב בנימין בגין: אבל מה התלווה לדבריו אלה של יאסר ערפאת?

זאב בנימין בגין: הוא אומר: חזרנו לג'נין, והוא מסביר מה היא ג'נין.

זאב בנימין בגין: ג'נין, הוא אומר, היא עירו של אל-קסאם.

זאב בנימין בגין: עז אל-דין אל-קסאם, מנהיג הכנופיות, שנהרג בשנות ה-30 בהתנגשות עם השלטון הבריטי, לא נולד בג'נין, הוא רק פעל בסביבות ג'נין, הוא נהרג ליד יעבד ליד ג'נין, ויאסר ערפאת, בשבוע שעבר, רואה צורך באופן לגמרי מלאכותי לקשור את עז אל-דין אל-קסאם עם ג'נין, עם החזרה, ביודעו, כפי שאנחנו צריכים לדעת, שגדודי עז אל-דין אל-קסאם הם אלה הקרויים הזרוע הצבאית של ה"חמאס".

זאב בנימין בגין: יש ערך למלים האלה?

זאב בנימין בגין: יש סכנה בהסתה הזאת?

זאב בנימין בגין: שוב הוא שר בג'נין לפני שבוע עם המקהלה של ההמונים: ברוח ובדם נפדה את פלשתין.

זאב בנימין בגין: יש סכנה במלים האלה?

זאב בנימין בגין: שוב הוא אמר בג'נין לפני שבוע: אנחנו מתפארים באשה הפלשתינית אשר הקריבה את בנה והקריבה את בעלה והקריבה את אחיה והקריבה את בתה, את כל החמולה היא הקריבה.

זאב בנימין בגין: ואלה לא מלות הסתה?

זאב בנימין בגין: זה לא מסוכן?

זאב בנימין בגין: לזה אין משמעות?

זאב בנימין בגין: אבל לא רק למלים – – –

טלב אלסאנע: אם זה מסוכן, למה אתה מצטט אותו?

זאב בנימין בגין: תסלח לי.

טלב אלסאנע: למה אתה מצטט אותו, שישמע?

טלב אלסאנע: אני רוצה להבין.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת טלב אלסאנע – – –

טלב אלסאנע: אתה רוצה להוסיף פרסום לדברים?

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ברוח היום הזה אני אמנע מלצטט דברים שאתה אמרת בשנתיים האחרונות, אבל אני מביא דברים – – –

רפאל אדרי: חבר הכנסת אלסאנע, אני מבקש להפסיק.

רפאל אדרי: אפשרתי לך קריאת ביניים.

זאב בנימין בגין: אני מביא דברים של יאסר ערפאת, מפני שאי-אפשר עוד לסבול את השניות הזאת.

זאב בנימין בגין: כלפי פנים אומרים: בעברית, כמעט כל מלה מסוכנת.

זאב בנימין בגין: כבר אי-אפשר להתנגד לממשלה.

זאב בנימין בגין: אם תאמר שהעניין מסוכן – הסתה.

זאב בנימין בגין: אבל מה שערפאת אומר – זה שום דבר, מלים בטלות.

זאב בנימין בגין: לא רק מלים, אלא גם מעשים.

זאב בנימין בגין: אני מבקש לשאול, מהו הערך הסמלי והאם יש סכנה בסמליות של ביקורו של יאסר ערפאת לפני שבועות אחדים, ביקור תנחומים אצל משפחה אבלה, משפחתו של הדוקטור לרצח, פתחי שקאקי, מנהיג "הג'יהאד האסלאמי"?

זאב בנימין בגין: את זה לא רואים.

זאב בנימין בגין: את זה לא מבינים.

זאב בנימין בגין: אין לזה פירוש מסוכן בקרב אלה שיהיו מוכנים ליטול על עצמם את האחריות לערי המקלט החדשות הנוצרות בימים אלה עקב מדיניותה של הממשלה?

זאב בנימין בגין: ואל תאמרו לי: "דברים מסוכנים".

זאב בנימין בגין: שם ילמדו את המלים האלה.

זאב בנימין בגין: כפי שיושב-ראש הליכוד הזכיר לפני דקות אחדות, רק לפני שבוע הודיע ערפאת ב"קול פלשתין", והדברים נכתבו ב"אל-נאהאר": "המערכה לא תסתיים עד לשחרור כל פלשתין".

זאב בנימין בגין: ואני מבקש להציג שאלה למרכיב הממשלה ולראש הממשלה בפועל, אשר בילה שעות וימים בחברת ערפאת: האם הוא שמע אי-פעם מערפאת הגדרה של פלשתין, או הגדרה של פלשתין כולה, שאיננה כוללת את תל-אביב, שאיננה כוללת את שיח'-מוניס, שאיננה כוללת את באר-שבע ואת חיפה?

זאב בנימין בגין: אין הגדרה כזאת.

זאב בנימין בגין: אומר לנו ערפאת: המערכה תתקיים עד לשחרור כל פלשתין.

זאב בנימין בגין: הדברים הם אפוא פשוטים.

זאב בנימין בגין: השגיאה של הממשלה – – –

רפאל אדרי: חברי הכנסת, אני מבקש.

רפאל אדרי: אפשר לדבר בשקט.

זאב בנימין בגין: השגיאה של הממשלה היא שגיאה יסודית, מהותית, טרגית, בעצם בחירת השותף שאתו שום ממשלה, גם הממשלה הזאת, לא מסוגלת להגיע להסדר קבע.

זאב בנימין בגין: כשערפאת, שהיוזמה בידיו, היוזמה האסטרטגית בידיו, יגיע למסקנה שהוא לא יכול להתקדם יותר באופן דיפלומטי – או אז הוא ייעזר שוב בגדודי עז אל-דין אל-קסאם.

זאב בנימין בגין: לכן, לא יועילו שינויי התפקוד בממשלה.

זאב בנימין בגין: גם אם שר המשטרה יאסוף בין הנכסים למשרדו את פיקוד העורף, את התעשיות הביטחוניות ואת המזנון במשרד ראש הממשלה, גם אז לא תוכל הממשלה להתגבר על הבעיה היסודית הזאת.

זאב בנימין בגין: כולנו מצויים בנתיב התנגשות אלים עם יאסר ערפאת.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, כדור אקדח לא יחליף ממשלה בישראל.

זאב בנימין בגין: כדור אקדח לא ישתיק את האופוזיציה בישראל.

זאב בנימין בגין: אנחנו נמשיך בהסברה עקבית של אותה אמת, כי שפיכות דמים היא תוצאה בלתי נמנעת של הפקרת חלקי המולדת היהודיים, כי שלום ייכון רק על יסוד ביטחון, וביטחון לישראל יהיה רק על יסוד זכות היהודים לארצם, ארץ-ישראל.

זאב בנימין בגין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני, חבר הכנסת זאב בנימין בגין.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם פורז.

רפאל אדרי: אחריו – חבר הכנסת זבולון המר.

רפאל אדרי: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום הוא יום עצוב.

אברהם פורז: הוא יום עצוב משום שאיש מאתנו לא האמין שיבוא יום שתוצג ממשלה חדשה בישראל לאחר שראש ממשלה נרצח.

אברהם פורז: גם קשה שלא לשכוח שיצחק רבין, אשר הקדיש את כל חייו לביטחון ישראל – – –

רפאל אדרי: חברי הכנסת המשוחחים, אני מקשיב לכם.

רפאל אדרי: הקול שלכם מגיע עד לכאן.

אברהם פורז: נכון שאסור לעשות הכללות, וודאי שאני לא אומר שצריך לומר שכל הציבור הדתי וכל הציבור שתמך במפלגות הימין אחראי לרצח.

אברהם פורז: חס ושלום, בשום פנים ואופן.

אברהם פורז: אבל, מצד שני, יש ציבור שאיננו יכול לברוח מאחריות, משום שהשלטים "רבין בוגד" ו"רבין רוצח", פוסטרים של רבין עם כאפייה של ערפאת, לא היו נחלת בודדים ולא היו נחלת אנשים ספורים.

אברהם פורז: ראינו אלפי אלפי פלקטים כאלה.

אברהם פורז: ראינו את זה במשך ימים רבים אצל אלפי אנשים.

אברהם פורז: גם אלפי אנשים, כשמדובר במדינה של יותר מ-5 מיליונים, יכולים בסך הכול להיות פרומיל, אבל ודאי שלא מדובר באנשים בודדים.

אברהם פורז: אני חושב שהדבר הבסיסי שצריך לקרות כאן, קודם כול, הוא שלא לנסות להפוך את הקערה על פיה ולומר שכל מי שקראו את הססמאות האלה והדביקו את ה"סטיקרים" האלה, לרבות ה"סטיקר" "לא תבגוד", כל אלה הם בעצם מושתלי השב"כ, הכול עלילה, הכול זה איזה "טריק" ואף אחד בעצם לא אשם בעסק הזה.

אברהם פורז: ייתכן מאוד שגם אלה שהדביקו את ה"סטיקרים" ודיברו, לא חשבו שזה יגיע לידי כך.

אברהם פורז: אני רוצה להאמין שאלה הם פני הדברים.

אברהם פורז: אבל פנינו אל העתיד, והעתיד הוא המבחן הדמוקרטי, שהוא בעיני המבחן העליון.

אברהם פורז: השאלה היא: מי בציבור, שמתנגד למדיניותה של הממשלה הזאת, מוכן לנקוט דרכים לא דמוקרטיות?

אברהם פורז: מי יקבל את הכרעת הרוב הדמוקרטי?

אברהם פורז: אני יודע שבעניין הזה מביאים את הארגומנטציה המוטעית והלא-נכונה של הפקודה הבלתי-חוקית בעליל.

אברהם פורז: אומרים, ויש האומרים, שאם חייל מקבל פקודה לפנות מקום יישוב, או לפנות מתנחלים – זו פקודה בלתי חוקית בעליל, משום שהיא מנוגדת לתורת ישראל והיא מנוגדת לכל מיני ערכים.

אברהם פורז: ואין טעות גדולה מזו.

אברהם פורז: אני גם רוצה לומר, שמי שניסה בעבר לרמוז, שאם רוצים לעשות איזו הזזה, או לפנות מישהו, אזי זוהי פקודה בלתי חוקית – גם זה דבר לא נכון.

קריאה: זה אנשי שינוי.

אברהם פורז: לא אנשי שינוי.

רון נחמן: קוראים לזה טרנספר.

רון נחמן: בעברית קוראים לזה טרנספר.

אברהם פורז: רבותי, הפקודה הבלתי-חוקית בעליל היא רק אחת.

רון נחמן: קוראים לזה טרנספר, חבר הכנסת פורז.

רון נחמן: לקחת ערבי ממקום אחד למקום שני זה טרנספר – – –

אברהם פורז: תן לי לגמור.

אברהם פורז: תן לי להגיד את הדברים.

רון נחמן: תדייק בדברים.

אברהם פורז: אני רוצה לומר דבר פשוט.

אברהם פורז: המבחן לפקודה הבלתי-חוקית בעליל הוא רק אחד: חייל שמתבקש להעמיד אדם לקיר ולירות בו – זו פקודה בלתי חוקית בעליל.

אברהם פורז: חייל שרואה שבויים כפותים ואומרים לו: חסל אותם – זו פקודה בלתי חוקית בעליל.

אברהם פורז: כל יתר הפקודות הן חוקיות, לרבות פקודה שיקבלו חיילים לפנות מקום יישוב.

אברהם פורז: לדעתי, חובה על הציבור פה, המתנגד למדיניותה של הממשלה – וזו זכות לגיטימית להתנגד – לומר לכל הציבור שתומך בו, ובעיקר לחיילים ולאנשי כוחות הביטחון: אתם תקיימו את ההוראות שאתם מקבלים, כי אלה לא יכולות להיות הוראות בלתי חוקיות בעליל.

אברהם פורז: שמעתי את חבר הכנסת בני בגין, שדיבר לפני.

אברהם פורז: אני באמת לא מבין חלק גדול מהדברים שהוא אומר.

אברהם פורז: הרי בהסכמי קמפ-דייוויד היתה מחויבות ללכת לעניין הזה של אוטונומיה.

אברהם פורז: אני מניח שחבר הכנסת בגין רוצה היה שהשכנים שלנו לא יהיו פלשתינים.

אברהם פורז: אולי הוא היה מעדיף שאלה יהיו שכנים דנים או נורבגים.

אברהם פורז: אבל זה מה שיש.

אברהם פורז: והשכנים הללו, לדעתי, עשו צעד מרחיק לכת לכיוון השלום.

אברהם פורז: אין ספק שחלק מהם – – –

רפאל אדרי: סליחה.

רפאל אדרי: חברי הכנסת, אני מבקש להפנות את תשומת לבכם.

רפאל אדרי: אני פשוט שומע.

אברהם פורז: אולי תשבו האחד ליד השני?

רפאל אדרי: אני שומע את מה שאתם אומרים.

רפאל אדרי: אני יכול לומר לכם מה אמרתם, אם אתם רוצים.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך, ששיתוף הפעולה בין ש"ס למפד"ל מדאיג אותנו מאוד.

אברהם פורז: זה מעורר דאגה עמוקה בלבי.

רפאל אדרי: את מי זה מדאיג?

רפאל אדרי: את מרצ או את הממשלה?

אברהם פורז: זה מאוד מדאיג אותנו.

אברהם פורז: עד עכשיו נבנינו מהיריבות הזאת, ועכשיו פתאום יש התקרבות.

אברהם פורז: זה מדאיג אותנו.

אברהם פורז: לכן, אני מבקש, תוך כדי נאומי, אל תגרמו לי לפחד.

רפאל אדרי: חבר הכנסת דרעי, אולי תתקרב לחבר הכנסת זבולון המר ואז תוכלו לשוחח?

אריה מכלוף דרעי: עד כדי כך לא צריך להגזים.

אברהם פורז: אנחנו מודאגים.

אברהם פורז: אנחנו מודאגים.

אברהם פורז: בהמשך דברי אגיע גם לעניין הזה.

אברהם פורז: ערפאת והפלשתינים קיבלו החלטה, וההחלטה היא ללכת להסדר עם ישראל.

אברהם פורז: נכון שלצור

אברהם פורז: כי פנים ערפאת אומר דברים שמוטב היה שלא ייאמרו.

אברהם פורז: אבל זה לא מסכן את ביטחון ישראל.

אברהם פורז: אני לא פוחד מערפאת.

אברהם פורז: בואו נאמר שביהודה, בשומרון ובעזה באמת יהיו כמה אלפי חיילים פלשתינים, חיילי חי"ר חמושים עם קלצ'ניקוב.

אברהם פורז: אז מה?

אברהם פורז: זה מסכן את ביטחון ישראל?

אברהם פורז: הרבה יותר מסוכן לביטחון ישראל אם, חלילה, תהיינה פה תופעות של מרד, תופעות של אי-קבלת מרות.

אברהם פורז: זה הרבה יותר מסוכן בשבילנו.

אברהם פורז: אני גם לא מבין את הטענה שהאופוזיציה הושתקה מאז רציחתו של יצחק רבין.

אברהם פורז: לא היה יום שצפיתי בטלוויזיה ולא ראיתי או את בני בגין, או את בנימין נתניהו, או את אריאל שרון, או את עוזי לנדאו, או את דן מרידור.

אברהם פורז: כולם היו ואמרו את דבריהם.

אברהם פורז: לא ראיתי שהם הושתקו.

אברהם פורז: לדעתי, גם בעניין הזה הטענות אינן טענות נכונות.

אברהם פורז: אני בהחלט לא רוצה להטיל כתם בשום גוף, ודאי שלא בציבור שלם, אבל התופעות האלה היו יותר מבודדות, ומי שבתוך ביתו זה קרה צריך לבדוק, כשם שכאשר בן שובר חלונות בבית-הספר, חובתו של האב לבדוק מה לא בסדר.

אברהם פורז: נכון שהאב לא שלח את הילד לזרוק אבנים בבית-הספר, אבל אם קורה שילד זורק אבנים, צריך לבדוק במשפחה, אולי בכל זאת משהו לא היה מאה אחוז בסדר.

אברהם פורז: אני רוצה לומר – וטוב שאתם נמצאים פה, חברי הכנסת דרעי והמר – שיש בלבנו, אנשי מרצ, דאגה חמורה מההתפתחויות, ובעיקר מהשינוי בעמדתה של מפלגת העבודה.

אברהם פורז: בממשלה הנוכחית – אולי באוריינטציה של ראש הממשלה, שייבחר עוד מעט, אולי בעידוד יוסי ביילין ואחרים – רוצים להושיט יד ולקרב ציבורים שקודם היו מרוחקים.

אברהם פורז: לגבי קירוב לבבות – אני בעד, אבל באמת אינני יכול להבין מה המפד"ל, עם האידיאולוגיה שלה, באה לחפש בממשלת עבודה-מרצ.

זבולון המר: אנחנו ביקשנו להיכנס לממשלה?

אברהם פורז: לא, אני מודאג.

אברהם פורז: לא בגללך.

אברהם פורז: אני מודאג ממפלגת העבודה שמחזרת אחריכם.

אריה מכלוף דרעי: יש לך סיבה – – –

אברהם פורז: אני מודאג מביילין שמחזר אחריכם.

אברהם פורז: אני מקווה מאוד, חבר הכנסת המר, ואותך אני מעריך מאוד, שמפלגתך נאמנה לאידיאולוגיה שלה והיא תישאר במקום שבו היא נמצאת היום.

אברהם פורז: זה המקום הראוי לכם – האופוזיציה.

אברהם פורז: מעולם לא פסלנו את ש"ס ולא אמרנו שהם פסולים למשהו, וגם שילמנו בשעתנו מחיר כבד מאוד כדי שש"ס תישאר בקואליציה.

אברהם פורז: אבל החליטה ש"ס, מטעמיה – ויש לי ניחוש לגבי חלק מהטעמים, זה לא המקום לפרטם – להיות באופוזיציה, או להיות חצי אופוזיציה.

אברהם פורז: גם פה מדאיגה אותנו מאוד עמדתה של מפלגת העבודה, כי גם לנו יש דברים שחשובים לנו.

אברהם פורז: גם את יהדות התורה לא פסלנו אז, והיתה זכות למפלגת העבודה לצרף את יהדות התורה לקואליציה, אלא שהם פסלו אותנו.

אברהם פורז: הם פסלו אותנו ולא רצו להצטרף.

אברהם פורז: בין היתר הם אמרו: לא יעלה על הדעת שנצטרף לממשלה שבה תיק החינוך מוחזק בידי שולמית אלוני.

רון נחמן: הם צדקו, ואתם צודקים.

אברהם פורז: מאז קרו כמה דברים.

אברהם פורז: תיק החינוך אינו בידיה, אבל הפסילה בעינה, ואני חוזר ושומע זאת: לא נשב בממשלה שבה נמצאים אנשי מרצ.

אברהם פורז: אנחנו לא נגד הציבור הדתי ואנחנו מכבדים ציבור דתי.

אריה מכלוף דרעי: אתם לא מכירים בכלל שקיים ציבור דתי.

אברהם פורז: אני רוצה לומר לך, שאנחנו גם תומכים בצירופו לממשלה של הרב עמיטל, שלכל הדעות – ואני יודע את דעותיו בכמה נושאים – רחוק מאוד ממרצ, גם בנושאים דתיים ואפילו בנושאים מדיניים-ביטחוניים.

אברהם פורז: אנחנו יודעים שהוא רחוק ממרצ.

אריה מכלוף דרעי: זה עלה תאנה.

אברהם פורז: אבל אנחנו, אדוני היושב-ראש, ממשיכים לאהוב לא רק את האורתודוקסים.

אברהם פורז: אנחנו אוהבים גם את הקונסרבטיבים והרפורמים.

אברהם פורז: גם הם חלק מעם ישראל.

אברהם פורז: אנחנו גם חושבים שלאשה יש זכות על גופה והיא רשאית לבצע הפלה כשהיא רוצה.

אברהם פורז: אנחנו, כמובן, לא כופים על אשה חרדית לבצע הפלה אם היא לא רוצה בכך.

אברהם פורז: אנחנו חושבים שצריך למצוא פתרון במדינת ישראל לבעיה של פסולי החיתון, כאשר הפתרון הראוי הוא למעשה הפרדת הדת מהמדינה.

אברהם פורז: יהיו נישואים אזרחיים, ומי שירצה, כמו בחוץ-לארץ, להתחתן במקביל גם בנישואים דתיים, זו תהיה זכותו.

אברהם פורז: כמובן, לא נמנע מאדם להתחתן בנישואים דתיים.

אברהם פורז: אנחנו חושבים שצריכים לאפשר לציבור הדתי והחרדי לעשות מה שהם רוצים ולהתנהג כפי שהם רוצים, אבל אנחנו לא יכולים להסכים שרחוב בר-אילן, רחוב מרכזי בירושלים הפתוח זה עשרות שנים, עורק תחבורה ראשי, ואלה שבאו לגור שם ידעו שיש בו תחבורה בשבת – ייסגר, לא באופן קבוע ואף לא למטרת ביקורו של רב חשוב בעיר.

רפאל אדרי: אני מבקש לסיים.

אברהם פורז: עוד דקה וחצי.

אברהם פורז: דקה וחצי זה לא כלום.

רפאל אדרי: לא, אני מבקש.

אברהם פורז: יש לי עוד שלושה משפטים ואני מסיים.

רפאל אדרי: שלושה משפטים, בבקשה.

אברהם פורז: אני חושב שאדם שאין לו רכב פרטי זכאי להגיע בתחבורה ציבורית בשבת.

אברהם פורז: אנחנו חושבים שחברת התעופה הלאומית שלנו צריכה לטוס בשבת.

אריה מכלוף דרעי: איפה עשיתם את זה כל שלוש השנים?

אריה מכלוף דרעי: איפה?

אברהם פורז: אנחנו מאמינים שאדם רשאי לאכול מה שהוא רוצה, ואנחנו בעד חקיקת חוקי יסוד.

אברהם פורז: אנחנו, אדוני היושב-ראש, נעשה כל מאמץ כדי שמפלגת העבודה לא תוכל לפגוע בזכויותיו של הציבור החילוני.

אברהם פורז: זאת ממשלת המשך.

אברהם פורז: נמשיך להשתתף בה, ניתן לה יד לקידום תהליך השלום ולצמיחה כלכלית.

אברהם פורז: תודה רבה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת אברהם פורז.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת זבולון המר, ואחריו – חבר הכנסת אריה דרעי.

רפאל אדרי: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

זבולון המר: עשר דקות כמו של חבר הכנסת פורז.

רפאל אדרי: הוא דיבר 11 דקות ומשהו.

רפאל אדרי: כמו חבר הכנסת פורז, לא פחות.

זבולון המר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה הזאת מוקמת בעקבות הרצח המטורף והמתועב של ראש הממשלה יצחק רבין, זכרו לברכה.

זבולון המר: מבחינה זאת אנחנו מצויים במשבר עמוק ביותר, ונגזר עלינו לצעוד במסלולים שמעולם לא דרכה בהם רגלנו קודם.

זבולון המר: האם נחזור ללהט המתלהם שבין שמאל לימין, שהוחרף מאוד, או שנדע ליצור אווירה של פיוס והידברות גם תוך חילוקי דעות?

זבולון המר: בשלב זה הציפיות מכזיבות, אבל ימים ומנהיגים יגידו אם אומנם בעתיד נדבר ונקשיב, כדי להשתכנע ולשכנע, או נמשיך כל אחד לדבר עם עצמו ואל ציבורו בלבד.

זבולון המר: חברי הכנסת, ההתמודדות האמיתית על הנושאים המדיניים והביטחוניים הקיומיים שבמחלוקת תיקבע ותוכרע בדרך דמוקרטית בבחירות שיתקיימו בעוד שנה.

זבולון המר: אז נתמודד, כדי שאמונתנו אשר לשאלות הנוגעות לארץ-ישראל ולביטחונה תזכה לתמיכת הציבור בבחירות.

זבולון המר: נקווה גם שנזכה, שתהיה זאת שנת בחירות אחרת, באווירה של הבנת איש את רעהו, שהיא מוסרית יותר מאשר תובנתית, אבל היא התובנה הגדולה של עמנו וארצנו.

זבולון המר: בלעדיה לא נוכל לחיות יחד, והסכנה תהיה ממשית.

זבולון המר: חברי הכנסת, המפד"ל לקחה ברצינות את דברי הכיבושין של כולם – שצריך לבלום את ההידרדרות לתהום, לעצור את ההסלמה באלימות – בכנות, אולי בתמימות.

זבולון המר: לא ביקשנו מאיש לנטוש את עקרונותיו, ואף אנחנו לא ויתרנו על אמונתנו, אבל הצענו להכפיף אותם לעקרונות של הכרעה דמוקרטית, של הסכמה רחבה ושל ריסון התנהגות שאינה נסבלת.

זבולון המר: גם בדעת הקהל שלנו יש שלא אהבו את הניסיון שלנו למצות בשנה הזאת את המכנה המשותף הניתן בין המחנות, וחברים תובעים לחדד את המחלוקת ולחזור אל המאבק שאיננו רואה יעדים משותפים בחיי העם.

זבולון המר: אבל אנחנו היינו סבורים, שמשמעות דחייה של הניסיון הזה היא, שאי-אפשר לחיות יחד בהסכמה, גם בנושאים שאין בהם הסכמה.

זבולון המר: לא ביקשנו לקבל כיסא מכיסאות הממשלה, לא כיבוד מכיבודיה ולא נתחים מהנאותיה.

זבולון המר: רק הצענו רגיעה ויציבות במאבק הפרלמנטרי בשנה הזאת, תוך הבנה מצד הממשלה שההסכם עם סוריה ייחתם רק לאחר הכרעת העם בבחירות הבאות; שהשלב הבא של ההיערכות ביהודה ושומרון, שהממשלה התחייבה עליו, לא יגובש שלא על דעתנו, ושבירושלים המאוחדת תימשך הבנייה ותימנע פעילות של הרשות הפלשתינית – –

רון נחמן: ובשאר חלקי יש"ע תימשך ההקפאה?

זבולון המר: – – שוועדה מיוחדת תגבש את כל הפתרונות למרכיבי ביטחון והתיישבות של כל ההתנחלויות, המתחייבים מהנסיבות החדשות בשטח; וכן שוועדה מיוחדת תעסוק בסטטוס-קוו בענייני דת, למשל בנושא הגיור, במגמה לשמור על אופיה היהודי של המדינה.

זבולון המר: כפי שנמסר לנו, הרי לשר ביילין, לחבר הכנסת רענן כהן ולראש הממשלה פרס, שדיברו אתנו בנושא, נראו הדברים, אבל מי שמייצג היום בכנסת 10% מהציבור – ועל-פי הסקרים ייצג הרבה פחות מכך לאחר הבחירות, חצי מזה – הטיל וטו.

אריה מכלוף דרעי: גם זה הרבה.

זבולון המר: כמה שיהיה לו.

זבולון המר: פירוש הדבר, שמיעוט שמאלני ואתאיסטי כפה את עצמו על מפלגת השלטון, ועל גבה של תנועת העבודה מציג את עצמו כאילו הוא מייצג חצי מהעם או את הרוב בכנסת.

זבולון המר: אני יודע שהגוף הזה מתוקשר היטב, אין לו בעיה לחרוץ לשון, אבל אני אומר בפירוש, שהוא לא הפנים את הלקחים של מה שקרה ואת הקיטוב וסכנותיו.

זבולון המר: ואני אומר זאת בלשון המעטה, שלא תזכה כמובן לסיקור, רק משום רוח הלקחים שכולנו התיימרנו להפיק אותם.

זבולון המר: אדוני היושב-ראש, מפלגת העבודה ניצבת על פרשת דרכים, והיא צריכה להחליט האם פניה לבניית גשר עם כל חלקי העם, לרבות אי-חיפזון ואי-חטיפה במהלכים קיומיים, והשארת העיקר להכרעה עדכנית של העם בבחירות, וכן מאמץ להסכמה רחבה יותר.

זבולון המר: אגב, ראיתי אתמול בתוכנית טלוויזיה את המשורר שחיבר את "שיר השלום", והוא אמר: עכשיו חיברתי שיר נוסף שיושר, על ספינת השוטים.

זבולון המר: הוא אמר: אני בעד השלום, אבל אני נגד זה שלא יתחשבו בחלקים אחרים בעם, והוא ייעשה רק בעשייה של מחנה אחד.

זבולון המר: אני אומר: צריך מאמץ להסכמה רחבה יותר, ולא להסתפק בלהיות מחנה אחד של מחצית הציבור.

זבולון המר: כפי שמסתמנים הדברים ברגע הזה, העבודה מחמיצה את השעה לאפשרות של איחוי קרעים בעם, והדברים תלויים בהנהגה שלה.

זבולון המר: אני אומר זאת, כי ראש הממשלה, מר פרס, נמצא כאן – האם תתעשת ותבין, שהשנה הזו היא שנת המבחן שלכם, להביא שלום בתוך העם ולרפא את הפצע, או שמרצ תקבע מה שיקרה כאן?

זבולון המר: חברי הכנסת, קווי היסוד של הממשלה הזאת אינם מקובלים עלינו.

זבולון המר: כבר הבהרנו, ודעתנו לא השתנתה, שבתהליך אוסלו יש הימור מסוכן, וכל הכרוך בו אשר להסדר הקבע, למדינה הפלשתינית, לאמנה הפלשתינית, לזכות השיבה, לגבולות 47', לירושלים וגם לעניין הגולן ממלאים את לבנו חששות וחרדות אשר לעמדת הממשלה, אם היא נשענת על מרצ.

זבולון המר: אבל ההכרעה האמיתית על לבו של העם תהיה בבחירות שלפנינו.

זבולון המר: שמעתי אתמול את הנסיכה דיאנה אומרת: אני לא רוצה להיות מלכת הארץ הזאת, אני רוצה להיות מלכת הלבבות של בני העם הזה.

חנן פורת: תנא דמסייע.

רפאל אדרי: זו דוגמה מצוינת.

זבולון המר: אם מישהו אמר משפט נכון, מדוע לא?

אריה מכלוף דרעי: שמעון פרס ציטט את הרב קוק, ואתה מצטט את הנסיכה דיאנה.

רפאל אדרי: חבר הכנסת דרעי, אני מבין שהדיון מעניין.

זבולון המר: מצאת בקעה להתגדר בה.

אריה מכלוף דרעי: חבר הכנסת המר, אני אומר לך את האמת מתוך אהבה.

זבולון המר: קבל את דבריו של בנו של הרמב"ם, שאמר:

זבולון המר: קבל האמת ממי שאמרה.

זבולון המר: כל זה לא כתוב לי; דרך אגב נזכרתי במה שהיה אתמול.

זבולון המר: מאחר שההכרעה האמיתית על לבו של העם תהיה בבחירות שלפנינו, ומאחר שרצינו באווירה של פיוס, רצינו לתת סיכוי להידברות הזו מעבר לחילוקי הדעות, לא בדרך של הצטרפות לממשלה אלא בהיבט לאומי, חברתי ומדיני אחראי.

זבולון המר: לגבי המהלכים המדיניים, ראש הממשלה, הממשלה איננה יכולה להתעלם מקיומה של התיישבות שורשית גדולה ביש"ע ובגולן.

זבולון המר: לא תוכלו להתעלם מהעובדות, ואינכם רשאים גם להתעלם מהבעיות הקשות שבדרך, שהתשובות עליהן אינן פשוטות כל כך.

זבולון המר: העם ישפוט אתכם בעוד שנה גם לפי התנהגות

זבולון המר: כם בשנה זאת: האם בשאלות קיומיות הסתפקתם ברוב מצומצם של מחנה אחד, או שניסיתם בכנות לקבל הסכמה רחבה יותר למהלכים.

זבולון המר: חברי הכנסת, אף שאין קווי היסוד של הממשלה מקובלים עלינו, אף שמגמות הממשלה כפי שהוכיחה מרצ אינן מקובלות עלינו, ושום עלה תאנה לא יכסה על כך – אף-על-פי-כן לא נצביע היום נגד הממשלה, וזאת מסיבה אחת בלבד: כהתרסה, כמחאה, כהתנגדות נחרצת לרצח הנורא שקרה, כדי לומר קבל עם ועולם שאנחנו כולנו מצהירים ומסכימים שלא תוחלף ממשלה בישראל בירי, רק בקלפי, ושערכים של קדושת חיי אדם ושל אחדות עם ישראל לעולם לא יהיו בסתירה לערך של ארץ-ישראל.

זבולון המר: לכן, כאמור, נימנע היום בהצבעה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת זבולון המר.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת אריה דרעי, ואחריו – חבר הכנסת רפאל איתן.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה, עשר דקות לרשותך.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה בפועל, חברי כנסת נכבדים, אני מרגיש לא נעים שלא הבאתי ניירות.

אריה מכלוף דרעי: ראיתי שכולם קוראים את הנאום מתוך ניירות.

אריה מכלוף דרעי: קשה לי לכתוב, אז לא אדבר בצורה כל כך יפה ומסודרת, אבל אגיד דברים היוצאים מתוך לבי.

אריה מכלוף דרעי: ראשית, אני רוצה להודות לך, שמעון – אני מרשה לעצמי לקרוא לך כך – מר שמעון פרס, על הנאום, על אווירת הפיוס שאתה משרה, גם אתמול במרכז מפלגת העבודה וגם היום כאן, ובכלל בשבועיים האחרונים.

אריה מכלוף דרעי: הדברים שלך נחרטים בלבנו, ונעים לשמוע אותם.

אריה מכלוף דרעי: אני מקווה שהדברים האלה גם יתורגמו למעשים.

אריה מכלוף דרעי: אבל אנחנו נמצאים כאן בכנסת כנציגי מפלגות פוליטיות, ועל הפרק עומדת הצגת הממשלה שאנו צריכים להביע עמדה לגביה, אם לתמוך או לא לתמוך בה.

אריה מכלוף דרעי: צריך להסביר למה נכנסים או לא נכנסים לממשלה, וזאת אנסה לעשות בדקות הקרובות.

אריה מכלוף דרעי: בנושא המדיני כבר אמרנו את דעתנו לממשלה הקודמת, למה אנחנו לא יכולים להיות שותפים בממשלה, ואני לא רואה בהרכב הנוכחי או במדיניות של הממשלה שינוי המצריך שש"ס תיכנס לממשלה הזו.

אריה מכלוף דרעי: נוצר מצב, בעקבות הרצח הנוראי של ראש הממשלה המנוח, שקרה משהו בעם; אולי לא אצל כל הפוליטיקאים, אולי לא אצל חלק גדול מהפוליטיקאים – אבל אצל העם קרה שינוי שאיש לא יכול להתעלם ממנו:

אריה מכלוף דרעי: עם ישראל התעורר והתחיל לקחת את עצמו בידיים.

אריה מכלוף דרעי: הוא הבין שקרה לו משהו, ובמסגרת ההתעוררות הזו, במסגרת הרצון הזה, אנחנו מנסים – ניסינו בשבועיים האחרונים, ואני מקווה שנמשיך גם הלאה – לתרגם את הרצון הזה של העם ואת ההתעוררות הזו של העם אולי לפוליטיקה אחרת.

אריה מכלוף דרעי: אולי להשרות בשנה הקרובה הזו אווירה של יותר פיוס, של אחדות, של עמידה על הדעות – איש לא יוותר על דעותיו – אבל ניסיון לראות את המכנה המשותף.

אריה מכלוף דרעי: ובמסגרת זו אני מנסה לראות מה אפשר ומה אי-אפשר.

אריה מכלוף דרעי: כאשר אני רואה את הנושא המדיני ומה שעומד על הפרק בשנה או בפחות משנה שיש לממשלה הזו לכהן – בצדק אמרת, אדוני ראש הממשלה, אתמול, שיש השלמה, מרצון או שלא מרצון, עם מה שנעשה עד היום, ואני חושב שזה הישג גדול עבורכם.

אריה מכלוף דרעי: כולם מבינים שאת הנעשה אי-אפשר להשיב, ומתחילים לחשוב בחשיבה של מכאן והלאה, ולא על מה שהיה לפני שנה-שנתיים.

אריה מכלוף דרעי: הסכם אוסלו מתבצע, למעשה, על-פי מה שחתמה ממשלת ישראל.

אריה מכלוף דרעי: אני מעריך – ואיני מחכה לתגובה – שפריסת צה"ל מחדש או נתינת השטח לפלשתינים, 27% מהשטח, זה מה שיהיה עד הבחירות.

אריה מכלוף דרעי: אני מעריך שלא יהיה מעבר לכך, כך שאיני רואה בעיה או דבר שצריך להתמודד אתו בצד הפלשתיני.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לעמוד על שני תנאים: דבר ראשון – אני שמח ששמעתי זאת גם ממך, ואני מקווה שיעמדו על כך פעם אחת ולתמיד, גם למען כבודה של מדינת ישראל וכבודו של עם ישראל – הוא ביטול האמנה הפלשתינית בצורה אולטימטיבית.

אריה מכלוף דרעי: בלי משחקים של חוקה חדשה.

אריה מכלוף דרעי: פתאום ערפאת מחוקק חוקה, הוא מתחרה עם מרצ על חוקה, הוא רוצה לחוקק חוקה כמו בארצות-הברית, ובמסגרת החוקה לעקוף את האמנה הפלשתינית.

אריה מכלוף דרעי: זה לא נושא שאפשר לשחק בו בהסכמים קואליציוניים או בנוסחאות.

אריה מכלוף דרעי: יש סעיפים באמנה הפלשתינית הקוראים להשמיד את מדינת ישראל.

אריה מכלוף דרעי: אותם צריך למחוק, אם אכן כנים דבריו על שלום.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו לא מקבלים שום תירוץ של העדר קוורום או דבר אחר.

אריה מכלוף דרעי: בכך ייבחן ערפאת.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב, מר פרס, שאתה חייב לעמוד על הנושא הזה: שמייד לאחר הבחירות, כפי שהתחייב, הוא יבטל את האמנה הפלשתינית; לא לאיים שאם לא יעשה זאת לא נמשיך את הפריסה המחודשת ביולי או לאחר הבחירות, אלא לא לבצע את המשך הפריסה בערים הגדולות.

אריה מכלוף דרעי: זה צריך להיות תנאי אולטימטיבי.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב שזה רצונו של רוב-רובו של העם, אם לא של כל העם.

אריה מכלוף דרעי: אולי אזרחים מסוימים אינם רוצים בכך.

אריה מכלוף דרעי: השתייכות פוליטית אינה משנה בעניין זה.

אריה מכלוף דרעי: הדבר השני, שגם הזכרת אותו בנאומך, הוא באמת הידברות אמיתית – הידברות אמיתית, שלצערי לא היתה בשנים האחרונות – ולא להלביש סטיגמות על מתיישבים שגרים באזור יהודה ושומרון, ומדובר בציבור גדול.

אריה מכלוף דרעי: לפי דעתי, רוב-רובם מבינים, שחייהם משתנים.

אריה מכלוף דרעי: רוב-רובם מבינים, שהחיים יהיו קשים יותר, והם משלימים עם כך.

אריה מכלוף דרעי: אבל לא להלביש עליהם סטיגמות ולא לייבש אותם.

אריה מכלוף דרעי: לא נעים לומר את המשפט הזה, אבל זה הפך למדיניות כמעט.

אריה מכלוף דרעי: אין שום צורך – אם אנו באמת חושבים שפתרון הקבע, שרוב ההתיישבות ביהודה ושומרון תישאר ויהיו גושים קטנים, אז, ריבון העולמים, צריך להסיק מסקנות כבר מחר בבוקר ולראות.

אריה מכלוף דרעי: אני לא מדבר על ההתנחלויות הקטנות של 20, 30 ו-40 משפחות, שלהן צריך לתת את הביטחון ואת התנאים השוטפים.

אריה מכלוף דרעי: אבל אם רוב ההתיישבות ביהודה ושומרון, בגוש-עציון, באפרת ובשומרון היא התיישבות שתישאר אצלנו בכל מצב, גם בהסדר הקבע, מדוע לא לטפח את ההתיישבות הזו?

אריה מכלוף דרעי: מדוע לא לתת היתרי בנייה היכן שצריך לבנות?

אריה מכלוף דרעי: כבר אין לנו ויכוח על כך אתם.

אריה מכלוף דרעי: מדוע אנו צריכים מראש, למעשה, כבר לשדר לפלשתינים – במדיניות הייבוש שנקטנו עד היום אנו מודים, למעשה, שגם זה נתון למשא-ומתן, או אנו שומרים על סטטוס-קוו בעניין הזה.

אריה מכלוף דרעי: אני מקווה, והבנתי ממה שנאמר וממה שלא נאמר בדבריך, שאכן תפעלו בכיוון הזה.

חנן פורת: עובדה שיש מרצ.

אריה מכלוף דרעי: רגע.

אריה מכלוף דרעי: אני אגיע, חבר הכנסת חנן פורת.

אריה מכלוף דרעי: תאמין לי שגם – – –

רון נחמן: – – –

אריה מכלוף דרעי: לגבי הנושא הסורי, אני חושב – ואני יודע את דעתך בנושא הסורי, אדוני ראש הממשלה – שצריך לחזור על ההתחייבות של ראש הממשלה המנוח.

אריה מכלוף דרעי: זו לא היתה רק התחייבות פוליטית במסגרת של ש"ס והמערך.

אריה מכלוף דרעי: הוא חזר עליה גם לאחר שש"ס יצאה מהממשלה.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב שכל העם יודע על ההתחייבות הזו.

אריה מכלוף דרעי: צריך לחזור ולומר היום, ערב הקמת הממשלה, שהנושא הסורי יבוא להכרעת העם.

אברהם שפירא: אמר.

אריה מכלוף דרעי: לא שמעתי.

אריה מכלוף דרעי: סליחה.

רפאל פנחסי: הוא אמר: או בחירות או משאל עם.

אריה מכלוף דרעי: או על-ידי משאל עם או על-ידי בחירות.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב שזה המאחד.

אריה מכלוף דרעי: לא שבזה אנו מסכימים לדעות כמה צריך לוותר, אבל לכל הפחות זה המכנה המשותף שאפשר לקבל אותו.

אריה מכלוף דרעי: אני עובר לנושא שמעניין אותנו מאוד.

אריה מכלוף דרעי: דיברנו על ארץ-ישראל ושלמות העם.

אריה מכלוף דרעי: אדוני ראש הממשלה, אתמול שמחתי מאוד, בפגישה שהיתה לנו, המפלגות הדתיות, שהתאחדו בנושא הזה.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב שהסכנה הזאת גדולה יותר מהסכנה לארץ-ישראל.

אריה מכלוף דרעי: אולי אני חלוק כאן עם חלק מהחברים.

אריה מכלוף דרעי: לטעמי ולטעם הרבנים שלהם אנו שומעים, הסכנה לשלמות העם על-ידי כניסת הרפורמים והקונסרבטיבים למדינת ישראל היא סכנה של פילוג בעם, של הרס בעם.

אריה מכלוף דרעי: כל מי שייקח את הנתונים ויראה מה קורה בארצות העולם עם כניסתם של הרפורמים – אז אולי זה יפה, ואולי יהודים מסתכלים ורואים שבאים לבתי-כנסת עם רבניות וכל הדברים, קצת מסורת.

אריה מכלוף דרעי: מדוע לא? קצת יידישקייט.

אריה מכלוף דרעי: רבותי, את הנתונים אסור לשכוח.

אריה מכלוף דרעי: 70%–80% של התבוללות בעם – זה קרה רק בגלל התנועה הרפורמית ולא בגלל משהו אחר.

אריה מכלוף דרעי: הגיורים הפיקטיביים – אפשר לקבל אותם היום דרך טלפון וגם דרך הפלאפון.

אריה מכלוף דרעי: תעשייה של גיורים.

אריה מכלוף דרעי: זה יהרוס את עם ישראל.

אריה מכלוף דרעי: שמעתי את נציג מרצ, חבר הכנסת פורז.

אריה מכלוף דרעי: מה אני אעשה?

אריה מכלוף דרעי: צר לי שיהודי מדבר בצורה כזו.

אריה מכלוף דרעי: להם אין באמת בעיה.

אריה מכלוף דרעי: הוא אמר: אני רוצה מדינה.

אריה מכלוף דרעי: הפרדת דת ומדינה.

אריה מכלוף דרעי: אני בכלל לא רוצה מדינה יהודית.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה מדינת ישראל עם תרבות ישראלית.

אריה מכלוף דרעי: כאילו שלישראל יש איזו זכות קיום בלי העם היהודי, בלי תורת ישראל ובלי מסורת ישראל.

אריה מכלוף דרעי: אני יודע, ואמר לי חבר הכנסת נסים זוילי, שאם נביא למרכז מפלגת העבודה הצעה של גיור כהלכה או גיור רפורמי, רוב מוחלט של מרכז מפלגת העבודה, בלי קשר למפלגות דתיות, יכריע בעד גיור כהלכה, כמו שהיה בחוק הבשר, שהמערך נלחם עליו בגלל האינטרסים שלו, בגלל האינטרסים של מדינת ישראל.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב, שהנושא הזה של הגיור, מה שבית-המשפט העליון פסק והעביר לפתחה של הכנסת הוא סכנה אמיתית יותר מכל הסכנות שעולות כאן על הפרק.

אריה מכלוף דרעי: זה הנושא, וצריכים לתקן אותו מייד, ויפה שעה אחת קודם.

אריה מכלוף דרעי: כנ"ל לגבי כניסת הרפורמים לבתי-ספר יהודיים.

אריה מכלוף דרעי: להכניס תוכניות – חסרות לנו תוכניות לימודים ליהדות?

אריה מכלוף דרעי: חסרים רבנים?

אריה מכלוף דרעי: חסרים מרצים יהודים באוניברסיטאות שיכניסו תוכניות לימודים?

אריה מכלוף דרעי: אנו צריכים ללכת לגלות ממיעוט שבמיעוט.

אריה מכלוף דרעי: כמה בתי-כנסת של רפורמים יש בארץ?

אריה מכלוף דרעי: כמה קהילות יש?

אריה מכלוף דרעי: זה אפילו לא פרומיל מהעם.

אריה מכלוף דרעי: ללכת לבקש מהם תוכניות לימודים ולהכניס אותם לבתי-ספר – להכניס להם כבר את כל התורה, להכניס להם כבר מראש את כל הרפורמה הזו בראש.

אריה מכלוף דרעי: אדוני ראש הממשלה, אנחנו הבענו את רצוננו, וגם היום אנו אומרים – רק שהיום אני פחות אופטימי ויותר פסימי בעניין מכפי שהייתי אתמול – שאנו מוכנים, במסגרת הפיוס ובמסגרת האחדות שאתה כל כך רוצה בה, להגיע להסכמה שלא להיות אופוזיציה לוחמת, להגיע להסכמה על הימנעות, להגיע להסכמה על תמיכה פסיבית, אם אכן הדברים הללו, שאנו חרדים להם מאוד, של שלמות העם ושל הסטטוס-קוו כפי שהיה נהוג בשנת 1992, יקוימו.

אריה מכלוף דרעי: אני יודע שמצדכם יש רצון.

אריה מכלוף דרעי: לצערי, מר פרס, אולי בלי כוונה, קשרתם את ידיכם, ואני לא רואה איך אפשר לעשות זאת.

אריה מכלוף דרעי: מי ששמע אתמול את הדברים של מרצ בתקשורת – איזו שנאה.

אריה מכלוף דרעי: אינני יודע מנין.

אריה מכלוף דרעי: איך יכול להיות שמיעוט קטן כזה בעם יכתיב למפלגת השלטון ויאמר לה: לא המפד"ל מצד אחד, ולא החרדים מצד שני.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו רוצים שתמשיכו להיות קשורים בטבורנו.

אריה מכלוף דרעי: אנו נמשיך להכתיב לכם.

אריה מכלוף דרעי: אתה אמרת דברים.

אריה מכלוף דרעי: אני אומר לך, מר פרס, ואני מקווה שעל דעת כל המפלגות הדתיות, כיון שדיברנו הרבה: יש רצון לשתף פעולה.

אריה מכלוף דרעי: יש רצון לפתוח ולנסות לנהל במקסימום המכנה המשותף האפשרי.

אריה מכלוף דרעי: יש לך גם אלטרנטיבה פוליטית אחרת.

אריה מכלוף דרעי: אל תיכנסו רק לקונצפציה של מרצ ומערך ותמיכה של המפלגות הערביות.

אריה מכלוף דרעי: בכנסת הזו יש לך אפשרות לעשות צעד שיאחד באמת חלקים גדולים מן העם.

אריה מכלוף דרעי: אני בטוח, שיש לך שאיפות לא להקים ממשלה רק ל-11 חודש אלא גם לארבע השנים הבאות.

אריה מכלוף דרעי: אני אומר לך, אדוני ראש הממשלה: הצעד הזה שתנקוט יוביל אותך לדרך שבה אתה רוצה למלא את משאלותיך גם בשנים הקרובות.

אריה מכלוף דרעי: תמשיכו בדרך הזו ללכת עם מרצ ולדחות את כל החלקים האחרים בעם – אני אומר לך, כהערכה שלי, אני הקטן, ואני לא מומחה גדול, שהדרך הזו תוביל אתכם לא לשלטון אלא לאופוזיציה, גם עם כל המעשים הטובים שתעשו.

אריה מכלוף דרעי: תודה רבה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת אריה דרעי.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת רפאל איתן.

רפאל אדרי: אדוני, עשר דקות לרשותך.

רפאל אדרי: אחריו – חבר הכנסת אברהם שפירא.

רפאל איתן: אדוני יושב-הראש, חברי הכנסת, הבוקר, אם הרגשתם, היתה רעידת אדמה רצינית בקומה ה-12 ב"רמדה".

רפאל איתן: הבניין נע אולי אפילו בצורה מסוכנת.

רפאל איתן: מי ארגן את זה ולמה דווקא הבוקר?

רפאל איתן: בגלל הצגת הממשלה החדשה או מאיזו סיבה אחרת?

רפאל איתן: הממשלה המוצגת היום שונה בהרכבה מן הממשלה הקודמת, אך זהה לה בדרכה.

רפאל איתן: קווי היסוד של הממשלה נוגדים את עקרונות צומת ומצעה, ולכן תצביע צומת נגד דרכה ומדיניותה של הממשלה.

רפאל איתן: לממשלה יהיה רוב דחוק, גם אם המתנגדים הפוליטיים יימנעו בהצבעה מסיבות השמורות עמם, ולאחר כינונה ישתמשו בהימנעות זו כנגדם, כנגד הנמנעים היום: הרי לא התנגדתם לקווי היסוד בהימנעותכם.

רפאל איתן: על מה תלינו כאשר נממש את קווי היסוד שהוצגו היום?

רפאל איתן: הרוב הדחוק נוצר כתוצאה ממוסר פוליטי ירוד ומביש, שהעטו על עצמם חברי כנסת, שתמורת שלמוני שלטון הפכו עורם ובגדו בעקרונות שאתם ועל גבם הגיעו לכנסת ב-1992.

רפאל איתן: צומת תמשיך ותתרום, כמיטב יכולתה וכוחה, את חלקה למען קירוב לבבות ואיחוי קרעים בציבור, כדי למנוע היווצרות תהום בעם, תהום שנפערת כתוצאה מהקיטוב החמור הנגרם על-ידי המהלכים המדיניים.

רפאל איתן: כשמדברים על סכנות האורבות למדינה מסיבות שונות, חייבים לדרג אותן, את הסכנות, על-פי סולם של חומרה.

רפאל איתן: החמורה ביותר מבין אלה היא האפשרות שניקלע לריב אחים, למלחמה פנימית הנובעת מהתנגדות נמרצת ונחרצת של ציבור גדול מאוד, למעלה ממחצית העם, למהלכים המדיניים.

רפאל איתן: לסכנה הזאת פנים רבות ושונות, מאלימות מילולית בכנסת ובחוץ ועד התנהגות אלימה כלפי החוק והסדר הציבורי, שהביטוי הנורא שלה היה רצח ראש הממשלה רבין, זיכרונו לברכה.

רפאל איתן: הניסיונות לפגוע בממשל לגיטימי מעמידים בסכנה חמורה את יכולת התפקוד של כל ממשלה, מכל גוון שתהיה.

רפאל איתן: על החומרה שבריב פנימי ייתוסף לחץ מבחוץ, וככל שתוחמרנה הבעיות הפנימיות יגבר הלחץ מבחוץ ביחס ישר.

רפאל איתן: שילוב כזה עלול להביא להרס ולחורבן לא רק של הדמוקרטיה הישראלית, היוצאת דופן במזרח התיכון, אלא גם של עצם הקיום שלנו כמדינה עצמאית.

רפאל איתן: לכן בסדר העדיפויות – מניעת הקרע בעם היא העדיפות הראשונה במעלה, ההכרחית והמיידית.

רפאל איתן: חלקים גדולים מהציבור מרגישים מרומים וחשים במועקה כבדה של חוסר אונים באשר ליכולתם להשפיע על גורלם, ביטחונם ועתידם.

רפאל איתן: המהלכים המדיניים אינם תואמים את המצע המדיני של מי שזכו בבחירות 1992, והצפוי בעתיד, על-פי הפרסומים, נוגד בצורה בוטה וחסרת התחשבות את דבריהם והבטחותיהם מלפני הבחירות ועד היום, כמו החשיבות של השטחים, החשיבות של רמת-הגולן, הסכנה לביטחון וכן הלאה.

רפאל איתן: זו צורת התנהגות שאינה מוכרת במדינות דמוקרטיות שהשלטון בהן מתנהג כמשרת את הציבור, מתחשב בדעתו ונאמן להבטחותיו.

רפאל איתן: הרוב הדחוק בכנסת הוא רוב, הרוב קובע, אבל הכנסת, היום, אינה מייצגת את דעת הקהל, כי הרוב בכנסת נוצר מניצול פרצה במוסר הפוליטי, פרצה שאפשרה לשנות את יחסי הכוחות בכנסת בניגוד לרצונם ולדעתם של הבוחרים.

רפאל איתן: ההגינות מחייבת והמציאות מכתיבה לפנות אל העם.

רפאל איתן: לאור המתרחש, אסור לדבוק במועד הבחירות הקבוע בחוק, כי אנחנו עלולים להתרסק מבפנים, כי לא מתחשבים בדעת הציבור, ועם נאור כשלנו מתקומם נגד זלזול בדמוקרטיה והתעלמות צינית מהלך הרוח.

רפאל איתן: זמנים קשים עוברים עלינו, ועוד קשים מהם צפויים לנו.

רפאל איתן: אם אתם בטוחים בצדקת דרככם וממשיכים – ממה אתם חוששים?

רפאל איתן: אם אתם חוששים – אולי אינכם צודקים וכל המהלכים המדיניים הם בגדר מחטפים שחלק מהם מתבצעים באפלה?

רפאל איתן: ההיגיון לטווח קצר ולזמן ארוך מחייב הליכה אל העם לבחירות כלליות, ועד למועדן – הקפאת כל תהליך מדיני והפניית מאמץ מיוחד לקירוב לבבות, לגישור על תהומות ולפיוס לאומי.

רפאל איתן: אם יינקט צעד כזה, אפשר לקיים את הבחירות במועדן.

רפאל איתן: אם לא – חייבים לקבוע מועד מוקדם לבחירות, וכדי להרגיע את הציבור יש להתחייב עכשיו, שהכול יובא להכרעת העם בבחירות, לא לאחר מעשה אלא לפניו, והעם יביע את דעתו בקלפיות.

רפאל איתן: רק בחירות יהוו הוכחה לאן נוטה הרוב – מסכים עם מדיניות הממשלה או דוחה אותה.

רפאל איתן: לגבי קווי היסוד – מדוע אין אף מלה על מגמות מסתמנות להסדר עם סוריה, כלומר על עתיד רמת-הגולן?

רפאל איתן: האם הנאמר על חיזוק ההתיישבות בקווי העימות כולל גם את יישובי רמת-הגולן ובקעת-הירדן?

רפאל איתן: האם בשיחות על הסדר הקבע תידון שאלת ירושלים לאור ההכרזה הנשמעת תקיפה, שירושלים תישאר מאוחדת ובריבונותנו?

משה פלד: חבר הכנסת איתן, חשוב שהם יקשיבו.

רפאל אדרי: אדוני חבר הכנסת פלד, אני חושב שראש הממשלה מכבד את הכנסת ושההערה היתה מיותרת.

רפאל אדרי: בסך הכול, אני חושב שמבחינה זו אפשר להמשיך את הדיון בצורה מסודרת.

רפאל אדרי: אני מודה לך על הערתך.

רפאל אדרי: בבקשה, אדוני.

רפאל איתן: אני חוזר על המשפט: האם בשיחות על הסדר הקבע תידון שאלת ירושלים לאור ההכרזה הנשמעת תקיפה, שירושלים תישאר מאוחדת ובריבונותנו?

רפאל איתן: ואם זה יהיה תנאי להסכמי השלום?

רפאל איתן: הלוא יכול להיות שהערבים יציגו זאת כתנאי.

רפאל איתן: האם זכות השיבה תהיה נושא לדיון בהסדרי הקבע?

רפאל איתן: האם מסתמנת עמדת ממשלה בנדון?

רפאל איתן: אם היא מסתמנת – שיגידו.

רפאל איתן: האם תידחה או תהווה נושא לדיון הדרישה לחזור לגבולות החלוקה מ-47'?

רפאל איתן: שמעתי אותה אתמול מעיתונאי מצרי פה, בכנסת.

רפאל איתן: היתה לנו שיחה ארוכה, והוא אמר: אתם צריכים ללכת מכל האדמות הערביות הכבושות.

רפאל איתן: זו דרישה שהולכת ומקבלת עוצמה מפיהם של מנהיגים ערבים.

רפאל איתן: אם דיון בנושא זה יהווה תנאי להסכמי שלום, קיומם או ביטולם, מה יאמר?

רפאל איתן: צריך לחשוב מראש על מה הערבים מוותרים תמורת השלום שאנחנו נותנים להם.

רפאל איתן: על האמנה הפלשתינית לא ויתרו.

רפאל איתן: האם ועידת אלכסנדריה מהווה הוכחה לכך שמצרים היא שותף כן ברצון ובשאיפה לשלום, או ההיפך מזה?

רפאל איתן: ההיפך, כי בוועידת אלכסנדריה התרו במדינות המפרץ הפרסי ובמדינות ערביות אחרות שלא לקדם את היחסים עם ישראל.

רפאל איתן: מי שלא זוכר, הוועידה ההיא כללה את סעודיה, סוריה ומצרים.

רפאל איתן: מדוע אנחנו מטפחים אשליות שמקורן בסנטימנטים והן אינן מבוססות על אינטרסים?

רפאל איתן: האם הסכמים כלשהם מהווים בלם לשאיפותיהן של עירק, אירן, לוב, ביחסן למדינת ישראל?

רפאל איתן: נניח שנחזיר את כל רמת-הגולן, איך זה ישפיע על אירן?

רפאל איתן: איך זה ישפיע על עירק?

רפאל איתן: יש לי עשר דקות ואתה גזלת ממני שתיים.

רפאל איתן: שלוש שנים אני פה, ולא העירו לי אף פעם.

רפאל איתן: שלוש שנים בכנסת הזאת – – –

רפאל אדרי: נכון שאתה לא מנצל את כל הזמן העומד לרשותך, עד היום.

רפאל איתן: האם משהו שנוגע לפלשתינים או לסורים ישפיע על המדינות שמניתי אותן: עירק, אירן ולוב בחתירתן לנשק להשמדה המונית או באיבתן למדינת ישראל?

רפאל איתן: האם הליכה מהירה עדיפה ממחשבה מעמיקה ומבחינה יסודית של כל מהלך, מחשבה, החלטה ומסקנה?

רפאל איתן: זו מדיניות לא נכונה, רצופת משגים וטעויות, מדיניות הצומחת מתוך משאלות לב ולא ממציאות קשה.

רפאל איתן: תודה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני, חבר הכנסת רפאל איתן.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם שפירא; עשר דקות לרשותך, אדוני.

רפאל אדרי: אני מבקש מחברי הכנסת וגם מהשרים, אלה שעומדים, שיאפשרו לחבר הכנסת שפירא לשאת את נאומו מהמקום.

רפאל אדרי: אני מבקש.

רפאל אדרי: בבקשה, אדוני.

אברהם שפירא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבוקר היתה רעידת אדמה.

אברהם שפירא: לא עלינו, לפני שבועיים היתה רעידת אדמה כאשר רצחו את ראש הממשלה, והיום היתה רעידת אדמה אמיתית.

אברהם שפירא: אני חושב שהדבר הראשון שמר פרס, שאני יודע שהוא איש שלום אמיתי, לא רק איש שלום לערבים, צריך לראות זה איך לאחד היום את עם ישראל.

אברהם שפירא: אני מברך את יוסי ביילין ואת משה שחל, שלא מפסיקים לחשוב איך להרחיב את הקואליציה.

אברהם שפירא: לא שמעתי דבר כזה שמישהו יקום ויטיף מוסר למה רוצים להרחיב את הקואליציה.

אברהם שפירא: כמה יפה היה אילו עמדה הקואליציה הזאת על 80 חברים ולא על 61?

אברהם שפירא: אני מאחל לו, למר פרס, קואליציה של 80.

אברהם שפירא: האמת, שעל-ידי הידברות אפשר לקרב הרבה.

אברהם שפירא: אפשר לקרב הרבה אפילו האופוזיציה שהיא לשם אופוזיציה, לשם תפיסת השלטון.

אברהם שפירא: אני חייב להגיד, הלוואי שהיינו במצב שהייתי יכול להצביע אמון לממשלה הזאת.

אברהם שפירא: לצערי, ההחלטה שלנו היא רק להימנע.

אברהם שפירא: זה בגלל מיעוט בממשלה שכל-כולו דואג האם מר פרס, חלילה, לא יתחלק בהבטחה לציבור הדתי.

אברהם שפירא: מה הוא ייתן לנו?

אברהם שפירא: אנחנו נרצה ממנו שטחים או מחצית ארץ-ישראל?

אברהם שפירא: אנחנו מבקשים לא לפלג את העם.

אברהם שפירא: אני בטוח, שבמפלגת העבודה, כפי שהכרתי אנשים לפני מר פרס, אף פעם לא רצו לעשות דבר כזה.

אברהם שפירא: במשא-ומתן על הקואליציה עם מרצ, הסעיף האחרון אמר: תבטיח שבכל משא-ומתן עם הדתיים אנחנו נדע מראש, כדי שחלילה לא יבטיחו להם משהו.

אברהם שפירא: אילו זה לא היה, אני בטוח שרבנינו היו מורים לנו להצביע בעד הממשלה הזאת.

אברהם שפירא: לא ביקשנו שום דבר עבור ההימנעות.

אברהם שפירא: רצינו להראות קירוב לבבות.

אברהם שפירא: רצינו להראות שאנחנו נותנים אשראי אישי למר פרס, שאנחנו יודעים שהוא יעשה הכול כדי לשמור על ערכי ישראל.

אברהם שפירא: אם יהדות התורה בפנים או לא, יש דברים שבהם הוא לא יקפח אותנו.

אברהם שפירא: יש לו זכות גדולה מאז ומתמיד.

אברהם שפירא: איך הוא שמר על בני הישיבות, איך התנהגה מפלגה העבודה בנושא חוק הבשר.

אברהם שפירא: כאשר ישבנו עד השעה 04:00 כדי להצביע עבור החוק, אותו מיעוט ישב גם כן עד השעה 04:00 בשביל להצביע נגד.

אברהם שפירא: אינני מקטרג על שום יהודי, אבל יש מי שמפריע לאחדות העם.

אברהם שפירא: ראיתם היום כמה זה יפה.

אברהם שפירא: אנחנו זוכרים את הימים שבהם עלה מר פרס כשר החוץ לדוכן.

אברהם שפירא: שתי מלים הוא לא יכול היה להוציא פה.

אברהם שפירא: הוא היה צריך להיות חזן עם קול של קוסוביצקי בשביל שישמעו מה שהוא אומר, עם הצעקות ועם הבושות.

אברהם שפירא: כל הדברים האלה גרמו לנו לרעידת אדמה פעמיים.

אברהם שפירא: רעידת האדמה של הבוקר, אני מפחד שהיא באה בגלל חילולי קברים.

אברהם שפירא: יש לנו בארץ כל צדיקי העולם, מהתנאים, האמוראים והחשמונאים.

אברהם שפירא: חופרים ועוברים על החוק.

אברהם שפירא: כבר ישב הרב בקשי-דורון ועשה הסכם, ולא מכבדים גם את ההסכם הזה.

אברהם שפירא: אנחנו יודעים ששום דבר לא קורה בארץ בלי שיש משהו מן השמים.

אברהם שפירא: אני מקווה שהפעם הממשלה הזאת תעשה הכול כדי שגם אנחנו, יהדות התורה, נבוא למועצת גדולי התורה ונגיד: לא יהיה לנו דבר יותר טוב, הנה שומרים על זה ושומרים על זה.

אברהם שפירא: יש לנו מצוקת דיור.

אברהם שפירא: האם אנחנו מדברים עבור עצמנו?

אברהם שפירא: אני מדבר עבור כל עם ישראל.

אברהם שפירא: אני הגשתי הצעת חוק.

אברהם שפירא: אני מכיר פה בכנסת מזכירה שבשבוע הבא יורדת לארצות-הברית מכיוון שהיא לא יכולה להשיג פה דירה.

אברהם שפירא: אנחנו פשוט לא יודעים שהנושא של דיור הגיע למצוקת נפש של כל משפחה.

אברהם שפירא: מפלגת העבודה, שתמיד יש לה לב לדברים הסוציאליים, צריכה עכשיו לפתור בעיה של מצוקת דיור לכל מי שנמצא במצוקה, ולא לסחוב את הפתרון.

אברהם שפירא: אני רוצה לברך את מר פרס על כך שהכניס לממשלה את הרב יהודה עמיטל.

אברהם שפירא: אלה פנים חדשות בממשלה.

אברהם שפירא: יהודי שהוא ראש ישיבה במשך 40 שנה, תלמיד חכם מובהק ומחנך דגול.

אברהם שפירא: בחוכמה גדולה החליטה מפלגת העבודה להכניס יהודי כזה לממשלה.

אברהם שפירא: זה בא להוכיח, שאף שהרוצח חבש כיפה, אין זה מונע לשבת דווקא עם מישהו חובש כיפה בממשלה.

אברהם שפירא: הרוצח הוא מנוול, הוא עשה פשע, ואי-אפשר לכסות על הפשע בכיפה.

אברהם שפירא: יהדות התורה מהרגע הראשון, כשזה קרה, הזדעזעה.

אברהם שפירא: זו היתה בשבילנו רעידת אדמה אמיתית.

אברהם שפירא: אנחנו נמנעים היום.

אברהם שפירא: אבל אני מבקש ממרכיב הממשלה לדאוג שאנחנו נוכל להביא בפני מועצת גדולי התורה הצעה לתמוך בממשלה, על-ידי כך שישמור על הגיור כהלכה.

אברהם שפירא: רפורמיזם הוא השער הראשי ליציאה מהיהדות ולהיות לא יהודי.

אברהם שפירא: בחתונות של רפורמים עומד מצד אחד רב רפורמי ומצד שני כומר.

אברהם שפירא: סיפר לי ראש הממשלה לשעבר רבין, זיכרונו לברכה, שהזמינו אותו פעם לחתונה – אם הוא לא היה רואה את זה הוא לא היה מאמין שיש סיפור כזה: על-יד הכלה עמד כומר ועל-יד החתן עמד רב רפורמי.

אברהם שפירא: אנחנו לא רוצים להפסיד את העם הזה ואנחנו לא רוצים חלילה להגיע לקהילות נפרדות.

אברהם שפירא: לא ביקשנו תחיקה דתית.

אברהם שפירא: אנחנו רוצים שישמרו על הסטטוס-קוו.

אברהם שפירא: תמיד שמרו על הסטטוס-קוו.

אברהם שפירא: אני רוצה להגיד מלה לזכרו של מר רבין, זיכרונו לברכה.

אברהם שפירא: בכל פעם שבאתי אליו והוא הרגיש שהסטטוס-קוו הופר, הוא נדרך ואמר: אני לא אתן יד לזה.

אברהם שפירא: אני מכיר את הממשיך שלו, עד מאה-ועשרים, שהוא בוודאי לא ייתן לכך יד.

אברהם שפירא: אני מבקש שהוא יעשה הכול כדי להרחיב את הקואליציה.

אברהם שפירא: אני לא רואה מה הפסול בכך שייקחו את המפד"ל.

אברהם שפירא: להיפך, במקום להביע אי-אמון הם יביעו אמון לממשלה.

אברהם שפירא: זה שווה כל דבר.

אברהם שפירא: השלום בפנים הארץ היום אינו פחות חשוב מהשלום עם הערבים.

אברהם שפירא: יש אפשרות לעשות את זה.

אברהם שפירא: זו שעת כושר, בגלל מה שקרה.

אברהם שפירא: אסור להפסיד את שעת הכושר.

אברהם שפירא: אנחנו נמנעים רק בגלל העובדה שיש מיעוט בממשלה הזאת שהוא אנטי-דתי; לא שהם לא דתיים.

אברהם שפירא: לכן אנחנו לא יכולים להצביע אמון, ואנחנו מצטערים על כך.

אברהם שפירא: אני מברך את ראש הממשלה שיצליח בכל דרכיו ויעשה לקידוש שם שמים, לקרב את כל חלקי העם, מדתיים ועד חילונים, ונזכה יחד בקירוב לבבות.

אברהם שפירא: אני רוצה לומר מה שסבי נהג לומר.

אברהם שפירא: כתוב בתורה "כה תברכו את בני ישראל, אמור להם יברכך".

אברהם שפירא: "כה תברכו" – התורה מתחילה בלשון רבים.

אברהם שפירא: "אמור להם" – לשון יחיד.

אברהם שפירא: מתי חלה ברכת הכוהנים?

אברהם שפירא: כאשר עם ישראל עומד כבן-אדם אחד ואפשר להגיד לו "אמור להם", לכל כלל ישראל אפשר להגיד, כמו ליהודי שמדברים אליו.

אברהם שפירא: אני רוצה שנזכה לעמוד יחד בלי אלימות ובלי ביזיונות ולכבד זה את זה; ובעיקר, לכבד את תורתנו הקדושה.

אברהם שפירא: תהיה ברוך, מר פרס, ותצליח בכל דרכיך.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת אברהם שפירא.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת האשם מחאמיד, אחריו – חבר הכנסת נציג יעוד, שאיננו כאן, ואם הוא לא יהיה באולם – יבוא חבר הכנסת רחבעם זאבי.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סיעתי, סיעת חד"ש, תתמוך, כחלק מהגוש החוסם, בממשלה החדשה ובעומד בראשה, אשר בא להמשיך את מדיניותו של ראש הממשלה המנוח, שנרצח בניסיון לרצוח תהליך של שלום.

האשם מחאמיד: הוא לא נרצח במלחמות, הוא נרצח במערכה על השלום.

האשם מחאמיד: עם הברכה שלי לממשלה החדשה, אני רק מצטער על שנכנעים לטענה הגזענית, שאין מנדט ואין רוב יהודי.

האשם מחאמיד: לכן, כנראה, מנסים לבוא במשא-ומתן עם מפלגות ימניות, אשר בוודאי מטרתן איננה אלא לשים מכשולים בדרך לשלום.

האשם מחאמיד: לכן, אדוני היושב-ראש, סיעת חד"ש גם תראה את עצמה חופשייה, כפי שהיא עשתה בעבר, חופשייה להצביע על-פי אמונותיה ועקרונותיה הפוליטיים, החברתיים והכלכליים.

האשם מחאמיד: לא ביקשנו לעצמנו, כחלק מהגוש החוסם, לא דרשנו לעצמנו שום דרישה אישית, לא ביקשנו לא שר ולא סגן שר.

האשם מחאמיד: לא זה העיקר אלא הדרישות הצודקות של כלל העם בישראל, שכבות המצוקה בארץ והאוכלוסייה הערבית.

האשם מחאמיד: יש בקווי היסוד של הממשלה החדשה כמה אלמנטים חיוביים, אבל כאשר פורטים אותם, את קווי היסוד האלה, לא תמיד הם עולים בקנה אחד עם הכותרות המובאות בסעיפים השונים.

האשם מחאמיד: המדיניות הכלכלית-החברתית של הממשלה לא רק שאיננה מצמצמת את הפערים החברתיים, אלא היא אף מעמיקה אותם, והכוונה למדיניות המעשירה את העשירים, את המעבידים ובעלי ההכנסות הגבוהות באמצעות הקלות מס מפליגות, המסתכמות בכ-12 מיליארד שקל לשנה.

האשם מחאמיד: חוק ביטוח בריאות ממלכתי בא להגן על צורכיהם של העניים וחסרי האמצעים במדינה.

האשם מחאמיד: לכן יש להזרים מייד את התקציבים הדרושים לביצועו המלא של החוק ולמנוע בכך את קריסתם של קופות-חולים ובתי-חולים.

האשם מחאמיד: אנו רואים לנכון לדרוש את החלת חוק חינוך חינם על גילאי שלוש-ארבע, כל ילד וילד, יהודי כערבי, משום שיש להם הזכות הבסיסית לחינוך.

האשם מחאמיד: אנחנו דורשים שסל החינוך לערבים וליהודים יהיה שווה, כפי שאמרתי, מגיל שלוש ועד סוף האוניברסיטה.

האשם מחאמיד: אנו דורשים לקלוט ולהתחשב ב-300 נושאי תואר PHD ערבים שאין להם מה לעשות.

האשם מחאמיד: אנחנו דורשים לחלץ עשרות רופאים חוזרים ממבחנים בלתי אפשריים, המביאים אותם לידי ייאוש.

האשם מחאמיד: אנחנו חושבים שיש מקום להקמת אוניברסיטה ישראלית בנצרת, העיר הערבית הגדולה ביותר בארץ.

האשם מחאמיד: לפחות לקראת שנת 2000 יש להקים אוניברסיטה.

האשם מחאמיד: מגיע לאוכלוסייה הערבית שתהיה אוניבסיטה בנצרת.

האשם מחאמיד: זו תהיה תרומה חשובה מאוד לדו-קיום בארץ.

האשם מחאמיד: בקווי היסוד נאמר, אדוני היושב-ראש: "פיתוח הגליל והנגב".

האשם מחאמיד: לטובת מי, אני שואל.

האשם מחאמיד: איפה הערבים הבדואים בנגב?

האשם מחאמיד: בכל תוכניות פיתוח הנגב הם כאילו לא קיימים.

האשם מחאמיד: הבדואים בגליל, הכפרים הבלתי-מוכרים.

האשם מחאמיד: מה עושים לגבי עשרות אלפים שאין להם מקום מגורים ואמצעי מחיה בסיסיים, חשמל ומים?

האשם מחאמיד: האם פיתוח הגליל לכל האזרחים מתיישב עם מה שקורה במשגב היום, כאשר עשרות אלפי דונמים מסופחים למועצה האזורית משגב ובכך מנשלים לאט לאט את הכפרים הערביים בגליל מאדמותיהם?

האשם מחאמיד: מאז הקמת הממשלה, אדוני היושב-ראש, אנו דורשים שינוי יסודי כלפי בתי-הדין השרעיים.

האשם מחאמיד: האם ביקרתם אי-פעם בבית-דין שרעי בטייבה או ביפו?

האשם מחאמיד: האם ראיתם מה קורה שם מבחינת המבנים, התקנים, המחשוב?

האשם מחאמיד: בכלל, מי מדבר על מחשוב.

האשם מחאמיד: זו השנה הרביעית שאנו דורשים שינוי מהותי ולא קוסמטי בהתייחסות ובהתנהגות כלפי האוכלוסייה הערבית.

האשם מחאמיד: נמאס לנו לחזור על דרישות אלה, אבל לאלה שאינם יודעים או אינם זוכרים על מה מדובר, אני רק אזכיר את אקרית ובירעם.

האשם מחאמיד: במקום לפתור את הבעיות שלהם, מביאים להם משטרה.

האשם מחאמיד: במקום לפתור את הבעיה שלהם, מביאים להם את המתיישבים משומרה להציק להם בתוך הכנסייה שלהם.

האשם מחאמיד: אף שבג"ץ קבע שהם חוזרים לבתיהם, לא נוקפים אצבע.

האשם מחאמיד: אפילו מנחם בגין, זיכרונו לברכה, דיבר על חזרתם.

האשם מחאמיד: לא נוקפים אצבע.

האשם מחאמיד: מחכים 48 שנים כדי ששבועיים יעברו.

האשם מחאמיד: ההקדש המוסלמי, אדוני היושב-ראש.

האשם מחאמיד: אני בעד זה שבני כל הדתות יקבלו את הזכויות שלהם.

האשם מחאמיד: בני הדת היהודית קיבלו את כל הרכוש שלהם.

האשם מחאמיד: בני הדת הנוצרית קיבלו את כל הרכוש שלהם.

האשם מחאמיד: מדוע בני הדת המוסלמית לא יכולים לנהל את הנכסים שלהם?

האשם מחאמיד: איך אפשר להסביר זאת?

האשם מחאמיד: למה המוסלמים לא יכולים לנהל את הנכסים שלהם?

האשם מחאמיד: מישהו יכול להסביר זאת?

האשם מחאמיד: כפרים בלתי מוכרים – איפה בעולם יש דבר כזה חוץ מאשר במדינת ישראל?

האשם מחאמיד: כפרים לא מוכרים שהוקמו לפני קום המדינה.

האשם מחאמיד: למה אנשים צריכים לשכב לישון בלי ביטחון של קורת גג במדינה דמוקרטית, מתקדמת, פרוגרסיבית, בשלטון מפלגת העבודה?

האשם מחאמיד: 10,000 בתים ללא חשמל.

האשם מחאמיד: שרים אמרו לי שזו ברוטליות לשמה.

אברהם רביץ: למה אין חשמל?

האשם מחאמיד: הם נבנו לפני עשרות שנים, אין להם היתר בנייה.

האשם מחאמיד: אותו חוק אומר שאין ל"בזק" אפשרות לחבר טלפונים, ויש טלפונים; אין אפשרות לחבר מים, ויש מים.

האשם מחאמיד: אבל חשמל – לא.

האשם מחאמיד: היום שמעתי, שבארץ הערבים הולכים לישון לפני היהודים.

האשם מחאמיד: למה הם הולכים לישון יותר מוקדם בשעה או בשעה וחצי?

האשם מחאמיד: כי אין להם חשמל.

אברהם רביץ: לא, הם קמים מוקדם.

האשם מחאמיד: הם קמים מוקדם, אבל גם אין חשמל, אין טלוויזיה, אין תוכניות, אין "פופוליטיקה".

אברהם רביץ: תאמין לי שהתקפי לב מקבלים אצל היהודים יותר בגלל הטלוויזיה, בגלל "פופוליטיקה".

האשם מחאמיד: אתה חושב שזה מנחם אותי?

האשם מחאמיד: זה לא מנחם אותי שיהודים מתים.

האשם מחאמיד: אני לא רוצה את זה.

סאלח סלים: הם עושים יותר ילדים כשהולכים לישון מוקדם.

האשם מחאמיד: יש בזה משהו.

האשם מחאמיד: אני לא יודע אם זו הסיבה היחידה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, יש עוד דבר, מס רכוש.

האשם מחאמיד: אתמול קיבלנו טלפונים מערבים בגליל, מכפרים במשולש, גם אתם קיבלתם טלפונים, שאנשים אינם יכולים לשלם מס רכוש, כי הפכו אותנו, על-פי מס זה, לעם של עבריינים.

האשם מחאמיד: על כן יש עיקולים של משכורות ורכוש.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, הגיע הזמן לבטל את המס הזה.

האשם מחאמיד: מועצות אזוריות פורקו בנגב, ובמקומן רוצים להקים מועצות מקומיות כמו שוקת ומשוש, אבל למה צריכים לעמוד בראש המועצות האלה יהודים?

האשם מחאמיד: למה צריך למנות יהודים?

האשם מחאמיד: האם הערבים הבדואים לא יכולים לנהל את חייהם?

האשם מחאמיד: אין תקציבים לרשויות המקומיות הערביות.

האשם מחאמיד: אומרים להם שאין תקציבים, כאשר ממשיכים להחזיק ולהזרים כספים להתנחלויות, אפילו לתפוח.

האשם מחאמיד: אותם רקדני דם – עדיין מזרימים להם כספים.

האשם מחאמיד: אנשים שרקדו אחרי הרצח – למה לא לעקור אותם משם?

האשם מחאמיד: למה כספי הציבור מוזרמים לגזענים האלה?

האשם מחאמיד: לכהניסטים האלה?

האשם מחאמיד: על חשבון צרכים אחרים של המדינה?

האשם מחאמיד: על חשבון המלחמה בתאונות הדרכים?

האשם מחאמיד: אני מברך על הצעדים הננקטים נגד אותם כהניסטים אשר רק אתמול נכנסו ללב חברון, למסגד הארבעים בתל-רומיידה, ועשו פרובוקציות.

האשם מחאמיד: יש לנהוג, אדוני היושב-ראש, ביד של ברזל נגד מסיתים, פורעי חוק ויסודות פאשיסטיים למיניהם.

האשם מחאמיד: הוכח מעבר לכל ספק – אדוני, אני מסכם – שמי שמאיים על ערבים, על פלשתינים, על אנשי שמאל, מסית וקורא "מוות לערבים", איש כזה לא יחסוך את שבטו גם מבן עמו, כי אין הפאשיזם הישראלי פחות גרוע, פחות שחור מכל פאשיזם אחר.

האשם מחאמיד: רצח הוא רצח, טרור הוא טרור ודם הוא דם.

האשם מחאמיד: לכן, אדוני, אני בז למי ששואל בהפתעה: יהודי רוצח יהודי?

האשם מחאמיד: מה זה אומר, אדוני?

האשם מחאמיד: זו משוואה גועלית.

האשם מחאמיד: זה אומר כאילו שלרצוח ערבי זה בסדר, אבל יהודי רוצח יהודי, איך זה יכול להיות?

האשם מחאמיד: אני אומר שמי שרוצח ערבי רוצח גם יהודי.

רפאל אדרי: אני מבקש, אדוני, שתסיים.

האשם מחאמיד: לרצוח ערבי, אדוני, לאיים עליו, לרמוס אותו, זה כאילו מקובל.

רפאל אדרי: אדוני, אני מבקש לסיים.

רפאל אדרי: אפשרתי לך לדבר מעל למידה.

רפאל אדרי: אני מבקש.

האשם מחאמיד: לאן הגענו, אדוני?

האשם מחאמיד: הגענו עד הזעזוע שקרה במוצאי שבת לפני שבועיים, רצח ראש הממשלה.

האשם מחאמיד: המוצא, הריפוי מהתחלואים של המדינה, של מדינת ישראל, הריפוי הוא השלום הכולל והמשך מימוש ההסכמים.

האשם מחאמיד: אני מבקש לברך את הממשלה הנוכחית, שתעמוד בהתחייבויותיה הכלולות בהסכם עם הרשות הפלשתינית.

האשם מחאמיד: אבל זה לא מספיק.

האשם מחאמיד: אין די בשלום עם ירדן ועם מצרים.

האשם מחאמיד: צריך להיות שלום כולל, שיכלול את הסורים והלבנונים.

האשם מחאמיד: צריך פתרון שיתבסס על נסיגה כוללת מכל השטחים הכבושים, הלבנוניים והסוריים.

האשם מחאמיד: ויש גם הנושא של שחרור האסירים הפלשתינים, לרבות הישראלים.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני.

האשם מחאמיד: משפט אחרון.

רפאל אדרי: לא, זה לא בסדר.

רפאל אדרי: אני לא מסכים.

האשם מחאמיד: משפט אחרון.

רפאל אדרי: לא, אדוני.

רפאל אדרי: אתה מנצל את הסבלנות שלי.

האשם מחאמיד: איחול, רק איחול.

רפאל אדרי: בבקשה.

האשם מחאמיד: אני מאחל לממשלה הצלחה בהשגת יעדיה והיעדים שהעם בישראל מצפה להגשמתם, כדי שכולנו נחיה ברווחה, בשגשוג, בשוויון ובשלום, שלום אמיתי גם כאן, בבית, כפי שאמר אדוני ראש הממשלה בפועל, בין כל חלקי האוכלוסייה בישראל.

האשם מחאמיד: לשם כך חד"ש תתמוך בממשלה.

האשם מחאמיד: תודה, אדוני.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני, חבר הכנסת האשם מחאמיד.

רפאל אדרי: נציג יעוד – איננו.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת רחבעם זאבי.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה.

עבד-אלוהב דראושה: מי אחריו?

רפאל אדרי: אחריו, אדוני.

רפאל אדרי: אני מבקש לציין, שנציג יעוד לא יישא את דבריו, מאחר שלא היה נוכח באולם.

רפאל אדרי: חבר הכנסת מחאמיד, אני מבקש.

האשם מחאמיד: – – –

ישראל קיסר: הסברתי לו.

ישראל קיסר: הוא אמר שהיו שינויים קוסמטיים בלבד.

ישראל קיסר: בתחום הכבישים עשינו להם שינויים, מהפכה.

ישראל קיסר: כולם רואים.

עבד-אלוהב דראושה: עשינו לעצמנו.

רפאל אדרי: חבר הכנסת זאבי, בבקשה.

רפאל אדרי: עשר דקות לרשותך, אדוני.

רחבעם זאבי: אדוני היושב בראש, חברי הכנסת הנוכחים, אנחנו נדרשים לדון בהקמתה של ממשלה חדשה מפני המאורע הטרגי של הירצחו של ראש הממשלה יצחק רבין, זכרו לברכה.

רחבעם זאבי: וראוי שנזכור אותו ונזכיר אותו גם בהזדמנות זו, ונגנה את האלימות לסוגיה ולצורותיה, שהולידה את הרצח המתועב הזה.

רחבעם זאבי: אנחנו נתנגד לממשלה המוצעת מפני שאנחנו חוששים מפניה, חוששים מהקו המנחה אותה, שמוביל לחיסול מדינת ישראל, חוששים ממסע הוויתורים וההתקפלות, שיואץ כעת בלי שיעבור את הביקורת של רבין ובלי הבלמים שהפעיל לעתים.

רחבעם זאבי: ממשלת פרס היא המשך לממשלת רבין, אין לה בשורה חדשה והיא לא תשנה את המדיניות התבוסנית של קודמתה.

רחבעם זאבי: ייתכן אפילו שהיא תאיץ את הגלישה במדרון, את מסירת מחוזות המולדת לידי אויבינו, את הפקרת אחינו ואחיותינו ביש"ע ובישראל הקטנה, והיא עלולה גם להחזיר את הצבא הסורי לרמת-הגולן ולפירוק מפעל ההתיישבות שם.

רחבעם זאבי: הממשלה היוצאת והממשלה הנכנסת, החדשה, טעו והטעו כאשר הן דיברו ומדברות על תהליך השלום.

רחבעם זאבי: אין לכם זכויות יוצרים על השלום, ואתם אינכם תאבי שלום יותר מאתנו.

רחבעם זאבי: מה שאתם מביאים על ישראל איננו שלום, כי אם הפוגה שבהמשכה תבוא עלינו מלחמה מקווי התחלה אומללים מאוד לישראל.

רחבעם זאבי: התהליך המדיני נקרא בטעות ובשקר תהליך השלום.

רחבעם זאבי: מי שהולך לעשות שלום עם אויבים, צריך לעשות שלום תחילה עם אחים.

רחבעם זאבי: אבל כלפי החלוצים והלוחמים המתקראים מתנחלים, זורעים שנאה והסתה, הכפשה והשמצה.

רחבעם זאבי: המחנה הלאומי יואשם עוד מעט בצליבת ישו או באינקוויזיציה.

רחבעם זאבי: ניצלתם בצורה צינית את הרצח המתועב של ראש הממשלה ונתתתם דרור ללשונותיכם.

רחבעם זאבי: אכן, אנשי שלום אתם.

רחבעם זאבי: ..

רחבעם זאבי: בזמן מלחמת לבנון אמרתם שצריך להשיג הסכמה לאומית, קונסנסוס, כאשר יוצאים למלחמה.

רחבעם זאבי: אם זה נכון, אזי נכון גם שצריך להשיג הסכמה לאומית כשהולכים לעשות שלום, ובמיוחד כשהשגתו תלויה במכאובים ובחרדות של חלק נכבד בעם.

רחבעם זאבי: אינני כופר בכך שרוב הוא רוב, ואינני טוען על הרכבו של הרוב הזה.

רחבעם זאבי: אני טוען, שמי שמחפש שלום עם ערבים ומזלזל ומצפצף על השלום עם היהודים, הוא איננו שוחר שלום.

רחבעם זאבי: אומנם הוא קיבל פרס נובל, אבל ההיסטוריה היהודית לא תושיב אותו בכותל המזרח שלה כאיש השלום.

רחבעם זאבי: תנו לשמש לעלות, ציטט כאן ראש הממשלה בפועל, אבל השמש שוקעת.

רחבעם זאבי: שמש הציונות שוקעת ומפעל התחייה הלאומי שוקע בהנהגתך, מר פרס.

רחבעם זאבי: אתם מצטטים ושרים את "שיר השלום" ואינכם יודעים שהוא נכתב כשיר מחאה של מתי המלחמה נגד ראש הממשלה לוי אשכול ונגד הרמטכ"ל יצחק רבין, שניהם זכרם לברכה.

רחבעם זאבי: זהו שיר דפיטיסטי, שבא לרפות את רוח החיילים המצווים לצאת לקרב.

רחבעם זאבי: אין בו תקווה ויש בו הלקאה של המנהיגים האזרחיים והצבאיים ששלחו את הבחורים אל תחתית קבריהם, כמאמר השיר.

רחבעם זאבי: זוהי הבשורה שלכם?

רחבעם זאבי: אתם רוצים שחיילים ישפטו את הממשלה ואת מפקדיהם על שהם נשלחו למלחמות מיותרות כביכול?

רחבעם זאבי: השותף הגדול שלכם לשלום הוא יאסר ערפאת, מי שרצח יהודים ומי שעתיד לרצוח יהודים.

רחבעם זאבי: ערפאת, שמברך על המתאבדים ואומר "כולנו מתאבדים"; ערפאת, שאיננו מסתיר את רצונו לשלוט בבירתו בירושלים; ערפאת, שרוצה "לשחרר" את כל פלשתין – האם הוא שותף לשלום אמת?

רחבעם זאבי: האם אינכם רואים כיצד הוא מהתל ומשטה בכם?

רחבעם זאבי: אתם מובילים בבלי דעת ליצירת שני עמים של עמנו העתיק והאחד.

רחבעם זאבי: אתם מפלגים את העם ומטפחים תרבות זרה של בריחה מהמסורת היהודית ומהמולדת העברית, ומשאירים בצד את המאמינים, המאמינים בתורת ישראל ובציונות הגדולה.

רחבעם זאבי: תמהני על המפלגות המתקראות "המחנה הלאומי", שהוכו בהלם ובחרדות וקיבלו שקשקת, כאילו הן אשמות בתועבה שקרתה לפני ח"י ימים, כאשר ניטלו חייו של יצחק רבין, זכרו לברכה.

רחבעם זאבי: הליכוד המציא תיאוריה משונה, שמצדיקה את תמיכתם בממשלת פרס, תוך נטישת התחייבותם לבוחר.

רחבעם זאבי: ואינני מבין את רשת הביטחון של המפד"ל ולא את הפלירט של צומת עם השר ביילין כדי להיכנס לממשלת הוויתורים והתבוסה.

רחבעם זאבי: אנחנו נצביע נגד הממשלה הזאת, אבל נאחל לשריה הצלחה בעבודתם במשרדיהם.

רחבעם זאבי: במיוחד אני רוצה לברך את השר משה שחל, שהוצב בראש המשרד לביטחון פנים.

רחבעם זאבי: אני רוצה לגלות את אוזניכם, שהצעתי זאת לפני 20 שנה.

רחבעם זאבי: ראש הממשלה רבין קיבל זאת אז, ושר הביטחון פרס התנגד לכך.

רחבעם זאבי: פעלתי למען איחוד כל הכוחות בעורף תחת פיקוד המשטרה בכל השנים האלה בתפקידי כיועץ לראש הממשלה למלחמה בטרור, כשר בממשלת שמיר, וכחבר בכנסת הזאת העליתי זאת כהצעה לסדר-היום.

רחבעם זאבי: ההצעה הורדה לוועדה לענייני ביקורת המדינה, היא תלויה, עומדת ומחכה.

רחבעם זאבי: והנה עכשיו אנחנו מתבשרים שהתקבלה החלטה כזאת.

רחבעם זאבי: אני חושב שההחלטה הזאת נכונה, גם אם היו הסיבות לקבלתה לא ענייניות.

רחבעם זאבי: אני מברך את השר שחל ומאחל לו הצלחה.

רחבעם זאבי: אני מאחל לו שיצליח בשינוי שייעשה כעת במשרד המשטרה.

רחבעם זאבי: זה צורך לאומי וביטחוני.

רחבעם זאבי: אני מעריך שהשר משה שחל יצליח בכך, לשמחת כולנו.

רחבעם זאבי: אינני פוסל אישית את השר שמעון פרס, שיש לו ניסיון מדיני רב והוא כבר עמד בראש חמישה משרדים ממשלתיים, אבל איננו תומכים בפרס, שמדהיר את המדינה לוויתורים נוספים שעלולים לפגוע ביכולתה לשרוד בביטחון ובגאון.

רחבעם זאבי: איננו תומכים בפרס, ששכח את תורת הציונות האקטיביסטית שהוא הטיף לה וכתב עליה לפני שנים.

רחבעם זאבי: לפיכך נצביע נגד הממשלה הזאת, והלוואי שחששותינו ותחזיותינו יתבדו.

רחבעם זאבי: תודה, אדוני.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת רחבעם זאבי.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה.

רפאל אדרי: חמש דקות לרשותך, אדוני.

רפאל אדרי: אחריו – חבר הכנסת שאול גוטמן.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה החדשה מוקמת לאחר הרצח הנתעב של ראש הממשלה המנוח מר יצחק רבין.

עבד-אלוהב דראושה: סיעת מד"ע בכנסת תתמוך בממשלה החדשה הזאת, בתקווה שהיא תמשיך במדיניות השלום שהמנוח יצחק רבין הוביל, ושר החוץ הקודם, המועמד היום להיות ראש הממשלה החדש, מר שמעון פרס, ביחד עם שרים אחרים, היה שותף לה; והם הגיעו להסכמים עם הפלשתינים, הסכם אוסלו א' והסכם אוסלו ב', ולהסכם השלום עם ירדן.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו תמכנו וממשיכים לתמוך בהסכמים הללו, ולכן גם נמשיך בתמיכתנו בממשלה הזאת, בתקווה שהיא תגיע להסכם קבע לגבי הסדר הקבע עם הפלשתינים, וזה יביא להכרה בזכות ההגדרה העצמית של הפלשתינים ולהקמת מדינה פלשתינית עצמאית בגדה המערבית וברצועת-עזה, שתחיה בשלום עם מדינת ישראל ליד מדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו נפעל לשכנע את הממשלה לכל אורך הדרך, שתכיר בזכות ההגדרה העצמית כזכות לגיטימית של העם הפלשתיני.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו גם תומכים בהמשך המשא-ומתן עם סוריה ולבנון, כדי להגיע להסכם של שלום מלא תמורת נסיגה מלאה מהגולן הסורי ומדרום-לבנון.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו תקווה, שהממשלה הזאת, בראשות מר שמעון פרס, אכן תגיע לפני הבחירות הבאות לשני הסכמים מרכזיים: הסכם מסגרת עם הפלשתינים לגבי הסדר הקבע, והסכם של שלום מלא תמורת נסיגה מלאה עם סוריה ולבנון.

עבד-אלוהב דראושה: בתחום מדיניות הפנים אכן נעשו שינויים לטובה בכל מה שקשור בסקטור הערבי במדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: במשרדים שונים נעשו צעדים משמעותיים בכיוון שיפור תנאי החיים ומתן שירותים טובים יותר לציבור הערבי.

עבד-אלוהב דראושה: אני רואה כאן את שר התחבורה, ואכן גם במשרד התחבורה נעשו צעדים חיוביים.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אומר בכנות, שהשינויים האלה אינם מספיקים, ועדיין עצומים הפערים בין יהודים לערבים במדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: הממשלה הקודמת, שחרתה על דגלה את ססמת השוויון, וגם הממשלה החדשה עושה זאת, עדיין לא ביצעה את מדיניות השוויון, ועדיין יש פערים גדולים בין יהודים לערבים במדינת ישראל, עדיין יש מדיניות של אפליה בין יהודים לערבים בכל תחומי החיים.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה לומר לראש הממשלה החדש ולשרים שאנחנו נתמוך בממשלה, אבל ביחד עם התמיכה שלנו אנחנו מצפים שיהיה שינוי משמעותי במדיניות, שינוי שיביא לשוויון מלא בין כל אזרחי המדינה.

עבד-אלוהב דראושה: במיוחד אנחנו מצפים לשינויים בכמה דברים מהותיים שהבאנו בפני הממשלה, ודרשנו מצוות המשא-ומתן של מפלגת העבודה שיבצע אותם.

עבד-אלוהב דראושה: הדבר הראשון הוא תיקון מס רכוש.

עבד-אלוהב דראושה: הדבר השני – שחרור נכסי ווקף מוסלמיים.

עבד-אלוהב דראושה: נוסף על כך: הכרה ביישובים ערביים לא מוכרים; השוואת תקציבי הרשויות המקומיות הערביות לתקציבי הרשויות המקומיות היהודיות, וזה דבר לגיטימי בהחלט; וכן מדיניות שתביא להכרה בכל הזכויות של הסקטור הערבי בשווה לאלה של הסקטור היהודי.

עבד-אלוהב דראושה: נוסף על כך, שחרור האסירים הביטחוניים, כל האסירים הביטחוניים, ובמיוחד אותם אסירים ביטחוניים שהם אזרחי מדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו נתמוך בממשלה אף שאין בה שר ערבי.

עבד-אלוהב דראושה: בהערת אגב אמרתי לראש הממשלה הנבחר, שאנחנו ציפינו לכך שממשלה בראשות שמעון פרס אכן תקלוט שר ערבי, ולא תבענו שיהיה זה שר מסיעת מד"ע או מסיעת חד"ש.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו ניתן את התמיכה שלנו לממשלה בלי התנאי הזה, אבל ממפלגת העבודה ציפינו שיהיה שר ערבי, שהרי במפלגת העבודה יש שלושה חברי כנסת ערבים, או שיהיה זה שר מסיעת מרצ, או שר שאיננו חבר כנסת.

עבד-אלוהב דראושה: בין 1,050,000 האזרחים הערבים במדינת ישראל יכולים למצוא איזה רב עמיטל שאיננו חבר כנסת, אם לא מוצאים אדם מתאים מבין חברי הכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שבקרב תשעת חברי הכנסת הערבים יש אנשים שמתאימים להיות שרים בממשלה הזאת.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שמר שמעון פרס עושה טעות כלפי 1,050,000 אזרחי המדינה הערבים, המהווים כחמישית מאוכלוסיית המדינה, כאשר הוא איננו ממנה שר או שרים ערבים בממשלתו.

עבד-אלוהב דראושה: הוא בא לקראת הציבור היהודי הדתי.

עבד-אלוהב דראושה: למה שלא יבוא לקראת הציבור הערבי, אזרחי מדינת ישראל?

עבד-אלוהב דראושה: לדעתי, זה היה יכול להיות צעד חכם שיש לו משמעות רבה לגבי האזרחים הערבים במדינת ישראל, לגבי העולם הערבי כולו והעולם בכללותו.

עבד-אלוהב דראושה: בכל זאת אנחנו נתמוך בממשלה, כי אנחנו מאמינים שהממשלה הזאת אכן תמשיך בתהליך השלום ובעשיית צעדים לקראת שוויון בין האוכלוסייה הערבית לבין האוכלוסייה היהודית במדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני יושב-ראש הישיבה, חברי הכנסת, היום הזה אנחנו נצביע בעד הממשלה, ואנחנו מאחלים לראש הממשלה, לשריה ולסגני שריה הצלחה במילוי תפקידם.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת שאול גוטמן.

רפאל אדרי: עשר דקות לרשותך, אדוני.

רפאל אדרי: אחריו – חבר הכנסת דן מרידור.

רפאל אדרי: כבר הודעתי שכל מי שלא יימצא באולם כשאקרא בשמו לא יקבל את רשות הדיבור לאחר מכן.

רפאל אדרי: תודה.

שאול גוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בפתח דברי ברצוני לשלוח ברכה לשר הפנים היוצא, מר אהוד ברק, על מתן אזרחות ליונתן פולארד.

שאול גוטמן: מי ייתן ונראה בקרוב את יונתן אתנו.

שאול גוטמן: ולנושא של היום.

שאול גוטמן: הצגת ממשלת פרס היום באה בעקבות הרצח הנורא של יצחק רבין.

שאול גוטמן: ראוי אפוא שנקיים כאן חשבון נפש פוליטי.

שאול גוטמן: צר לי לקבוע, שהמאבק שהתחולל עד הרצח הנורא לא נסב על אידיאולוגיה ממשית.

שאול גוטמן: המאבק נסב על שלטון, על כוח.

שאול גוטמן: רגשות האשם שהליכוד והמפד"ל מבטאים מוצדקים.

שאול גוטמן: מבחינה היסטורית, תנועת העבודה מעולם לא נתנה זכויות פוליטיות לגיטימיות לעם הפלשתיני.

שאול גוטמן: עד שבא מנחם בגין וחצה את כל הקווים האדומים: א.

שאול גוטמן: לא הפעיל את העיקרון שעל תוקפנות משלמים בשטח; ב.

שאול גוטמן: יצר זיקה בין הסכם השלום עם מצרים לבין פתרון הבעיה הפלשתינית; ג.

שאול גוטמן: הצהיר על זכויות לגיטימיות של הפלשתינים בארץ-ישראל; ד.

שאול גוטמן: הסכים לדון עם הפלשתינים ללא תנאים מוקדמים, לרבות דיון על ירושלים; ה.

שאול גוטמן: הרס יישובים עבריים וגירש את תושביהם.

שאול גוטמן: אותו – את מנחם בגין – לא הלבישו בכאפייה.

שאול גוטמן: מדוע?

שאול גוטמן: כי לא היתה אופוזיציה.

שאול גוטמן: רגשות האשם של הליכוד מוצדקים.

שאול גוטמן: התסכול הגובר בקרב הציבור הלאומי נובע מכך שאין ייצוג הולם לקו הלאומי.

שאול גוטמן: יש "כאילו" שני כוחות – ימני ושמאלי – אך האמת היא "ישראבלוף".

שאול גוטמן: עד הרצח הנורא היתה ממשלת השמאל בעיני הליכוד והמפד"ל אסון.

שאול גוטמן: עתה ממשלה זאת נסבלת.

שאול גוטמן: ואילו המפד"ל – בזוכרה את סיר הבשר – זוחלת פנימה אל חיקה המפנק של הממשלה.

שאול גוטמן: זו הממשלה המוסרת את לב ארץ-ישראל לרב-המרצחים ערפאת, צאצאו של עמלק.

שאול גוטמן: זו אותה מפד"ל שתמכה בהסכמי קמפ-דייוויד, אותה מפד"ל שתמכה בהסכם עם ירדן, הסכם שנתן למלך חוסיין דריסת רגל בהר-הבית.

שאול גוטמן: הציבור הנאמן לארץ-ישראל מתוסכל ויישאר כזה עד אשר הליכוד יבטיח מפורשות: כאשר נעלה לשלטון לא נקיים הסכמים המוסרים את יהודה, שומרון, חבל-עזה ורמת-הגולן לזרים.

שאול גוטמן: רבותי חברי הכנסת, הציבור הנאמן לארץ-ישראל נשאר מתוסכל כאשר הוא מגלה כי בלב ירושלים אין לישראל ריבונות בפועל.

שאול גוטמן: הציבור מגלה כי הר-הבית אינו בידינו.

שאול גוטמן: הוא מגלה כי הווקף המוסלמי שולט לא רק במסגד שעל הר-הבית אלא בכל המתחם, לרבות במקום המקדש, וליהודים אסור להתפלל אפילו במקומות שמותרים על-פי ההלכה.

שאול גוטמן: ממש מדינה דמוקרטית.

שאול גוטמן: לתופעה מבישה זו שותפים רבים: העבודה, הליכוד וכל המפלגות הדתיות, ובראשן המפד"ל, ששיתפה פעולה עם כל הממשלות, ושר הדתות מטעמה מעולם לא תיקן תקנות המסדירות תפילת יהודים על הר-הבית.

שאול גוטמן: אדוני היושב-ראש, גם את המעצרים המינהליים של אזרחי ישראל המציא הליכוד.

שאול גוטמן: שכחנו, אך בתקופת ממשלת בגין הושלכו לכלא, ללא משפט, שני יהודים באמצעות חוקים מנדטוריים דרקוניים.

שאול גוטמן: הממשלה הנוכחית המשיכה מדיניות זו והשליכה לכלא ללא משפט, ללא הוכחות, יהודים שלא מסכימים עם מדיניות הממשלה.

שאול גוטמן: כדי לבצר את הדמוקרטיה אין להכות באופן עיוור, יש להפעיל גם את הראש.

שאול גוטמן: מעצרים מינהליים הורסים את הדמוקרטיה.

שאול גוטמן: סתימת פיות ופסילת רשימות לכנסת מדכאות את הדמוקרטיה.

שאול גוטמן: בארצות-הברית, שממנה אנו לוקחים דוגמה, הערך הבסיסי ביותר של הדמוקרטיה הוא חופש הביטוי.

שאול גוטמן: אני קורא לממשלה להעמיד לדין כל מי שעובר עבירה, אך לא להשליך לכלא ללא משפט.

שאול גוטמן: אני קורא לממשלה להתחיל את הסדר בבית.

שאול גוטמן: לא ייתכן ששרים יהיו מעל החוק, יעברו עבירות ויקבלו עונשים מגוחכים, לעתים ללא משפט, ויישארו בתפקידיהם.

שאול גוטמן: אדוני היושב-ראש, ציד המכשפות נמשך.

שאול גוטמן: לא ייתכן שיושב-ראש הכנסת יקבל החלטות דרקוניות אנטי-דמוקרטיות.

שאול גוטמן: להחלטתו היום, כי על עוזרי הפרלמנטרי מר יואל לרנר לעזוב את משכן הכנסת, יש טעם דיקטטורי, שכן יושב-ראש הכנסת יודע כי הכנסת כרשות מחוקקת נהנית מחסינות, ובית-המשפט העליון אינו נכנס לשיקוליו.

שאול גוטמן: כדאי להזכיר, כי יושב-ראש הכנסת אישר כניסת מחבלים מרצועת-עזה למשכן הכנסת, וכי לא ירחק היום שבו הפושע ערפאת – המלטף המחבק והמנשק – יהיה אורחו של פרופסור שבח וייס.

שאול גוטמן: רבותי חברי הכנסת, ממשלת העבודה בעקבות מנחם בגין מוסרת את לב הארץ לארגון טרור.

שאול גוטמן: הקו הממשלתי מדגיש, כי כדי למנוע מדינה דו-לאומית יש להפריד בין הפלשתינים לבינינו לאורך "הקו הירוק", אך זו אחיזת עיניים.

שאול גוטמן: בתחומי "הקו הירוק" – ואני מדגיש: בתחומי "הקו הירוק" – קמה והולכת מדינה דו-לאומית.

שאול גוטמן: היהודים מהווים היום 81% מכלל האוכלוסייה, ושיעור זה הולך ופוחת בשיעור של 3% בכל עשור.

שאול גוטמן: ברצוני לחזור על מה שאמרתי כאן פעמים רבות: היתה לממשלה ועודנה קיימת הזדמנות פז.

שאול גוטמן: לשיטתכם – ואני מדגיש: לשיטתכם – כדי לשמור על מדינת ישראל שבתחומי "הקו הירוק" כמדינה יהודית, צריך לקיים חילופי אוכלוסין: להעביר את מתיישבי יש"ע אל תחומי "הקו הירוק" ולהוציא את ערביי מדינת ישראל אל מחוצה לו.

שאול גוטמן: אך אתם בשלכם, מקימים מדינה פלשתינית – – –

עבד-אלוהב דראושה: אתה מג'נון.

עבד-אלוהב דראושה: אתה יודע מה זה מג'נון?

עבד-אלוהב דראושה: מטורף.

טלב אלסאנע: כך מדבר חבר כנסת מעל במת הכנסת?

טלב אלסאנע: אתה דוקטור, פרופסור, אתה לא מתבייש שאתה אומר את הדברים האלה?

טלב אלסאנע: אתה חסר בושה.

רפאל אדרי: אני מבקש.

עבד-אלוהב דראושה: אם הוא דוקטור, זה לא אומר שהוא צריך להיות שפוי.

עבד-אלוהב דראושה: יש גבול – – –

שאול גוטמן: חבר הכנסת דראושה, לא דיברתי ערבית, דיברתי עברית.

שאול גוטמן: אני הסברתי מה צריך לעשות לשיטת הממשלה הנוכחית.

שאול גוטמן: עוד מעט תלמד מה אני חושב שצריך לעשות.

עבד-אלוהב דראושה: תלך לפסיכיאטר.

שאול גוטמן: תירגע, תירגע.

שאול גוטמן: חבר הכנסת דראושה, אני מדבר עברית, לא ערבית.

שאול גוטמן: אני מדבר כעת לשיטת הממשלה שאתה תומך בה, מה צריך לעשות.

שאול גוטמן: מייד תשמע מה לשיטתי צריך לעשות, אולי אז תירגע.

יוסף אחימאיר: לא צריך לא את אלה ולא את אלה.

טלב אלסאנע: חוסר השפיות שלך זועק לשמים.

שאול גוטמן: אך אתם בשלכם, מקימים מדינה פלשתינית שסופה להשתרע מהמדבר העירקי עד ראש-העין וכפר-סבא, ובאותה שעה עצמה מנציחים את מדינת ישראל שבתחומי "הקו הירוק" כמדינה דו-לאומית.

שאול גוטמן: מה שלא עשה הליכוד בשנות שלטונו יעשה ערפאת.

שאול גוטמן: הוא ישכן על המורדות המערביים של השומרון מיליון פליטים ואחרים.

שאול גוטמן: הלחץ הדמוגרפי החיצוני על רצועת החוף יחד עם הלחץ הדמוגרפי הפנימי יחסלו את מדינת ישראל ללא ירייה אחת.

שאול גוטמן: כאן לא יועילו טנקים ומטוסים, כאן לא יועיל פיתוח אמצעי לחימה, אפילו לא טילים משוכללים או פצצות אטום.

שאול גוטמן: מדיניות הממשלה מובילה לחיסולה השקט של מדינת ישראל.

שאול גוטמן: כדי לקדם את הרעה יש לחזור אל האמיתות הבסיסיות – עכשיו תוכל לצעוק, חבר הכנסת דראושה: א.

שאול גוטמן: מדינת ישראל היא מדינת העם היהודי; ב.

שאול גוטמן: עלינו להתנות את הזכות לבחור ולהיבחר בשבועת אמונים למדינה כמדינת העם היהודי; ג.

שאול גוטמן: עלינו ליישב את השומרון במיליון תושבים יהודים; ד.

שאול גוטמן: אין למסור שטח שבשליטתנו לידי גורם זר.

שאול גוטמן: יש להחיל את ריבונות ישראל על כל ארץ-ישראל המערבית ורמת-הגולן; ה.

שאול גוטמן: עלינו לשאוף לכך שההפרדה בינינו לבין הפלשתינים תהיה לאורך נהר הירדן – ממזרח מדינה פלשתינית וממערב מדינה יהודית, מדינה שבה היהודים מחליטים על גורלם בעצמם.

שאול גוטמן: תודה.

רפאל אדרי: אני מודה לך, אדוני חבר הכנסת שאול גוטמן.

רפאל אדרי: אני מזמין את חבר הכנסת דן מרידור.

רפאל אדרי: אדוני, בבקשה, שבע דקות לרשותך.

דן מרידור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הדיון היום הוא דיון מיוחד, ומיוחדת גם העובדה שסיעת הליכוד, סיעת האופוזיציה הראשית לממשלה, תימנע בהצבעה.

דן מרידור: היא תימנע לא מפני שהיא תומכת בממשלה אלא בשל הנסיבות המיוחדות של הקמתה מחדש של ממשלת העבודה, והדברים הוסברו.

דן מרידור: נרצח יצחק רבין, שהיה יריב פוליטי והיה גם שותף לדרך.

דן מרידור: שנינו שירתנו יחד באותה ממשלה זמן לא קצר.

דן מרידור: באופן אישי הוא היה גם חבר.

דן מרידור: בשל הירצחו היתה הארץ באבל, וזו היתה שעת מבחן למנהיגות הציבורית, הפוליטית, התרבותית, החברתית, איך נוהגים בעת כזאת, האם מגבירים את המתח או מנסים להשקיט את הרוחות; האם מביאים ליותר הסתה, או ליותר אחדות.

דן מרידור: נדמה לי, שהרוב הגדול של המנהיגות הפוליטית בישראל בכל המפלגות עמד בכבוד בשעת המבחן הזאת.

דן מרידור: נדמה לי, שרובנו הבנו שקרה משהו שמחייב אותנו ליתר זהירות ומתינות בביטויים, בדברים, במעשים.

דן מרידור: לצערי, לא כולנו עמדנו בנדרש מאתנו.

דן מרידור: היו אנשים, ביניהם גם שרים בממשלה הזאת וחברי כנסת ממפלגת העבודה ואנשים מצד שמאל של המפה הפוליטית, וגם אמנים, שבשעה כזאת, במקום לנהוג כפי שתיארתי עכשיו, ניסו באופן ציני להשיג רווח פוליטי ותקפו מחנה שלם, תנועה שלמה, הליכוד, את העומד בראשה, בנימין נתניהו, בצורה גסה, פוגעת.

דן מרידור: אני מאמין ומקווה,– שהעם השומע והרואה למד את הלקח וידע לשפוט אנשים לפי התנהגותם בשעת מבחן.

דן מרידור: היום מדברים על פיוס לאומי, ואני מברך על כך.

דן מרידור: חבל שאת זה למד חלק מאתנו מאוחר מדי.

דן מרידור: נותרו שאלות שיש עליהן מחלוקת.

דן מרידור: לא אגע בהן, או לא אגע ברובן, אבל אציין שזו ממשלה הטוענת שהיא הולכת בדרכו של יצחק רבין.

דן מרידור: אזכיר שני דברים שאמר יצחק רבין, ואזכיר אותם לממשלה המבקשת היום את אמון הכנסת.

דן מרידור: לפני זמן קצר, פחות מחודשיים, הופיע ראש הממשלה המנוח יצחק רבין בשידור של הטלוויזיה הישראלית בתוכנית "שיחת ועידה" והודיע, שאם לא תשונה האמנה הפלשתינית כפי שאנחנו דורשים, הוא יפסיק מייד את כל השיחות עם אש"ף.

דן מרידור: אני פונה לממשלה הזאת ולעומד בראשה ואני מבקש לדעת האם מר פרס מוכן לחזור על ההתחייבות של מר רבין המנוח, האם ממשלתו היא ממשלת המשך או שהיא ממשלת שינוי; האם גם הוא יודיע, שאם האמנה הפלשתינית לא תשונה כפי שערפאת התחייב לשנות אותה, ייפסקו מייד השיחות עם אש"ף?

דן מרידור: אז נדע אם נושאים את שמו של יצחק רבין באופן הגון או לשווא.

דן מרידור: שמענו מערפאת רק בימים האחרונים, שהוא לא מתכוון כלל לעמוד בהתחייבותו.

דן מרידור: מעניין אם מר פרס מתכוון לעמוד בהתחייבות הזאת שיצחק רבין נתן בפומבי לעם ישראל לפני פחות מחודשיים.

דן מרידור: יצחק רבין אמר, והדברים הוזכרו היום, שגם לעת שלום אין לרדת מרמת-הגולן.

דן מרידור: האם יקיים מר פרס את הבטחתו זו של מר רבין?

דן מרידור: האם זו ממשלת המשך או ממשלת שינוי?

דן מרידור: האם תהיה עמידה על אינטרסים ביטחוניים כפי שהבין אותם ראש הממשלה המנוח, או שיש מקום לשמחתו, לצהלתו של שר החוץ הסורי, שאמר שעכשיו הסיכויים לשלום, לדידו של הצד הסורי, גדלו, כי ראש הממשלה הוא מר פרס?

דן מרידור: הממשלה הזאת הקימה משרד לביטחון פנים.

דן מרידור: אני מבקש לדעת מראש הממשלה, שהודיע את ההודעה הזאת בכנסת, אם הוא מכיר עוד מדינה אחת בעולם הדמוקרטי שיש בה משרד לביטחון פנים.

דן מרידור: מפאת הכבוד אני לא רוצה להזכיר מדינות שבהן אולי קיים משרד כזה.

דן מרידור: אני מציע לראש הממשלה בנאום הסיכום שלו לחזור בו מן ההודעה זאת.

דן מרידור: אם רוצים למצוא דרך להעלות בדרגה שרים, אפשר להוסיף את השם "פנים" למשרדים נוספים.

דן מרידור: אפשר לקרוא לשר בן-אליעזר שר לבינוי פנים, או לשיכון פנים.

דן מרידור: אפשר לקרוא לשר שריד שר לאיכות הסביבה פנים.

דן מרידור: אני מציע לא לעשות צחוק מאתנו ולא להכניס למילון הפוליטי בישראל ביטויים כמו ביטחון פנים, שאין להם שום מקום במדינה דמוקרטית, והם משמיעים צלילים לא רצויים גם בשעה שהממשלה החליטה לפני זמן קצר על הקמת צוות לטיפול באנשים קיצוניים, בתנועות קיצוניות.

דן מרידור: אני בעד טיפול בכל מי שעובר על החוק, מנסה לעבור על החוק, מאיים על הדמוקרטיה, פוגע בדמוקרטיה, אבל בצוות כזה לא יכולים לשבת שני נציגי הרמטכ"ל.

דן מרידור: אנשי צבא לא צריכים לעסוק באכיפת החוק בתוך שטח ישראל.

דן מרידור: נכון, תקנות ההגנה לשעת-חירום עדיין חלות, לצערי, בישראל.

דן מרידור: אני מודה, שגם ממשלות קודמות לא את כולן תיקנו, אף שממשלת הליכוד התחילה בכך.

דן מרידור: הצעות, גם שלי, בעניין זה לא תמיד התקבלו.

דן מרידור: אני מקווה שיהיה לממשלה הזאת אומץ להפסיק את הטיפול באזרחים על-ידי אנשי צבא.

דן מרידור: אדוני היושב-ראש, לסיכום דברי הקצרים, כמתחייב מן הזמן הקצוב שניתן לי – היום נימנע בהצבעה.

דן מרידור: הלקח הדמוקרטי ברור.

דן מרידור: חוסנה הדמוקרטי של ישראל מוצג היום לראווה.

דן מרידור: הלקח לרוצחים או למנוולים פוטנציאליים, גם הוא ברור.

דן מרידור: בדרך זו לא ישיגו שום דבר.

דן מרידור: עם זאת, המאבק בבית הזה הוא מאבק רציני, קשה – לא על השלום, אלא על תנאיו, על הדרך להשגתו; לא על הביטחון, אלא על השאלה מה מביא ביטחון ומה שומר אותו.

דן מרידור: השאלה שאנחנו שואלים והעם ישאל את עצמו: האם באמת תשמרו על ירושלים כבירת ישראל, או שתיתנו לערבים תושבי ירושלים עוד חודשיים לבחור בתוך ירושלים, לערוך אספות הסברה ותעמולה בתוך ירושלים?

דן מרידור: האם אלה מלים או שזו הבטחה אמיתית?

דן מרידור: האם תדעו להתעקש על החשוב ביותר, או שהכול יסולק הצדה מפני המטרה של הסכם כמעט בכל מחיר לפני הבחירות?

דן מרידור: אדוני היושב-ראש, החזון חשוב מאוד, אבל ראיית המציאות חשובה לא פחות ממנו.

דן מרידור: לא רק באין חזון ייפרע עם, גם באין הבנת המציאות המזרח-תיכונית ניפרע כולנו.

דן מרידור: אני מקווה, שלא יעבור זמן רב ולעם הזה תינתן תקווה גדולה לביטחון אמיתי, לעלייה גדולה, לכלכלה מוצלחת ולשלום של אמת בהנהגה אחרת, בהנהגת הליכוד.

דן מרידור: תודה רבה.

דב שילנסקי: תודה רבה.

דב שילנסקי: רשות הדיבור לחברת הכנסת מאשה לובלסקי.

דב שילנסקי: חברי הכנסת, לא ייתכן שבדיון חשוב כל כך בהצגת ממשלה לא יהיה נוכח אף שר מהממשלה היוצאת ואף שר מהממשלה הנכנסת.

דב שילנסקי: אני נוהג באורח קבוע, גם כשכיהנתי כיושב-ראש הכנסת וגם כשאני מכהן כסגן יושב-ראש הכנסת ומנהל ישיבות – אם אין שר בישיבות חשובות, אני עושה הפסקה לחמש דקות.

דב שילנסקי: אבל מאחר שכבר עלית לדוכן – – –

מאשה לובלסקי: אני מוכנה לחכות.

מאשה לובלסקי: אין לי בעיה.

דב שילנסקי: בהתאם לנאמר, על אותו משקל "אין עונשין", אינני מתכוון להעניש, אבל משקל האמרה – – –

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אבל יש שר.

דב שילנסקי: אני אינני רואה מה שיש מחוץ לספסלי הכנסת והממשלה.

אברהם רביץ: לא נותנים לו לשבת שם.

דב שילנסקי: על סמך אותה אמרה, שאין עונשין אלא אם כן מזהירין, אני נוהג תמיד להכריז אחרי הנואם שכבר הוזמן, ואני אומר: אם לא יהיה שר, אני אכריז על הפסקה.

דב שילנסקי: אודה לסגנית מזכיר הכנסת אם תעביר את הודעתי לנוגעים בדבר.

דב שילנסקי: הייתי מבקש מאוד שיבוא שר.

דב שילנסקי: לא הייתי רוצה להפסיק דווקא היום את הישיבה, אבל כבוד הכנסת מחייב וכבוד הנואמים.

דב שילנסקי: הגברת לובלסקי, הוקצו לך חמש דקות תמימות.

דב שילנסקי: אני יודע שקשה לדחוס הכול בחמש דקות, אבל אני סומך עלייך שתמצאי את הדרך הנכונה.

מאשה לובלסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאשה לובלסקי: חברי הכנסת, הקשבתי היום לדברי הנואמים, ויש לי הרגשה, שמתוך הטרגדיה הקשה שהיתה לנו עם הירצחו של ראש הממשלה יצחק רבין צומחת בכנסת שעת רצון.

מאשה לובלסקי: אני רוצה לומר לשבחו של ראש האופוזיציה, שמן הרגע הראשון אחרי הירצחו של יצחק רבין קם ואמר: באמצעות רצח פוליטי לא מחליפים שלטון.

מאשה לובלסקי: והביטוי ניתן ויינתן כאן היום בהצבעה בעת הצגת הממשלה החדשה.

מאשה לובלסקי: יש בזה בוודאי – ואני מקווה שכך גם יהיה – אות לבאות בתרבות הפוליטית אשר תיווצר כאן ואשר חייבת להקרין.

מאשה לובלסקי: הרצח הפוליטי אירע, והוא חייב להביא למהפך בתרבות הפוליטית שלנו.

מאשה לובלסקי: בשום פנים ואופן לא יעלה על הדעת שבכלל יכול להיות הליך שימנע את חופש הוויכוח, שימנע את מיצוי הביטוי של חילוקי הדעות וההבדלים בהשקפת העולם.

מאשה לובלסקי: אבל כל אחד מאתנו צריך להטיל על עצמו מוסרות של אחריות ומוסרות של תרבות.

מאשה לובלסקי: על הממשלה הנבחרת, אשר תיבחר כאן היום, מוטלת אחריות גדולה מאוד.

מאשה לובלסקי: האחריות הזאת מוטלת על כולנו כחברי כנסת.

מאשה לובלסקי: אסור לנו בשום פנים ואופן להטיל סטיגמה או כתם על קבוצות שלמות באוכלוסייה, על קבוצות כאלה או אחרות.

מאשה לובלסקי: אין דבר כזה בכלל.

מאשה לובלסקי: ועם זאת אנחנו כולנו צריכים לעשות כל מה שנדרש על מנת לבער מתוכנו כל גילוי של אלימות פיזית או אלימות מילולית.

מאשה לובלסקי: יש חשיבות גדולה מאוד ברציפות שלטון עד תום תקופת הכהונה.

מאשה לובלסקי: בנתונים ובמצב של מדינת ישראל יש חשיבות גדולה עוד יותר בהמשכיות השלטון עד לתאריך הקובע של הבחירות, אחת לארבע שנים.

מאשה לובלסקי: בהמשכיות השלטון יש גם משום הבטחת האמינות שלנו כלפי מדינות אחרות, כלפי משקיעים, כלפי המשך תהליך הצמיחה.

מאשה לובלסקי: בקווי היסוד שנמצאים כאן, והם רבים וחשובים, אני מוצאת לנכון להדגיש לפחות שלושה נושאים.

מאשה לובלסקי: קודם כול, הפרק אשר מתייחס למתיישבים ביש"ע.

מאשה לובלסקי: יש מחויבות לממשלה, והממשלה חוזרת על המחויבות הזאת, לספק למתיישבים וליישובים ביש"ע את צורכי הקיום, הביטחון והשירותים המוניציפליים ולקיים אתם הידברות מתמשכת.

מאשה לובלסקי: אבל זה גם מחייב את מתיישבי יש"ע לכבד את החלטות הממשלה ואת החלטות הכנסת.

מאשה לובלסקי: יש החלטה בקווי היסוד – ואנחנו כולנו חייבים להתלכד סביב ההחלטה הזאת, לא להטיח האשמות זה בזה – בנושא של ירושלים.

מאשה לובלסקי: כאן תצטרך הכנסת כולה להתלכד, אם אכן אנחנו רוצים שיקוים מה שנאמר בקווי היסוד על ירושלים השלמה, בירת ישראל הנצחית, שתישאר מאוחדת ושלמה בריבונות ישראל, תוך מתן חופש, גישה וביטוי לבני כל הדתות.

מאשה לובלסקי: ויש כמובן פרקים חשובים שמתייחסים לנושאי רווחה, עבודה, ביטחון, ממשל וזכויות האזרח.

מאשה לובלסקי: אני מקווה, שהממשלה הנבחרת החדשה תשכיל, גם בשנה האחרונה שנותר לה לכהן, להביא לידי ביטוי ולמצות זכויות של בני אדם, גברים כנשים, במדינת ישראל, על מנת לשמור על שלטון החוק, שלטון הדמוקרטיה.

מאשה לובלסקי: הטרגדיה שפקדה אותנו צריכה להמחיש לכולנו, כאשר כולנו עכשיו נמצאים כאילו מגוננים עלינו, שאנחנו לא רוצים להיות מדינת משטרה ואנחנו לא רוצים מדינה שתהיה מנוהלת על-ידי השב"כ.

מאשה לובלסקי: אם אנחנו רוצים להיות מדינה חופשית דמוקרטית, כולנו צריכים לסייע שהדברים האלה אכן יתקיימו, ולא, חלילה, שיתרחש מה שאמרתי במשפט הקודם, שנהפוך בגלל מה שקרה למדינת משטרה, או למדינת דיקטטורה.

מאשה לובלסקי: אני רוצה לומר לראש הממשלה המיועד, לשמעון פרס, שעומד להיות ראש הממשלה ושר הביטחון: הוא בא לתפקידו עתיר ניסיון, עתיר ידע, עתיר סמליות, מתנועת הנוער העובד והלומד ועד לכס ראש הממשלה ושר הביטחון, מבן-שמן ומקיבוץ אלומות.

מאשה לובלסקי: יש בכך סמליות רבה מאוד לתפקיד ראש הממשלה ושר הביטחון.

מאשה לובלסקי: לשמעון פרס אני אומרת: הצגת היום ממשלה חדשה, שיש בה גם מסימני ההמשכיות ויש בה גם מסימני ההתחדשות, וגם ההתחדשות חשובה מאוד.

מאשה לובלסקי: כוח רב ניתן היום ויינתן היום, בתום ההצבעה על-ידי הכנסת, בידי ראש הממשלה ושר הביטחון ובידי שרי הממשלה.

מאשה לובלסקי: נישא כולנו תפילה, שהכוח הזה ינוצל לבניינה של מדינת ישראל, שהכוח הזה ינוצל לשלום ולביטחון ולצמיחה.

מאשה לובלסקי: נישא כולנו תפילה ונאחל לממשלה הזאת, שתצליח להמשיך באתגר הגדול שלנו ולקיים את המשך צמיחת גאולתנו כאן במדינת ישראל.

דב שילנסקי: תודה רבה לחבר הכנסת מאשה לובלסקי.

דב שילנסקי: אני רואה שהשר אפרים סנה הציל את המצב ואנחנו יכולים להמשיך בישיבה כסדרה.

דב שילנסקי: אני מזמין את חבר הכנסת טלב אלסאנע.

דב שילנסקי: הוקצו לך חמש דקות.

דב שילנסקי: אחריו – חבר הכנסת אביגדור קהלני; גם לו הוקצו חמש דקות.

דב שילנסקי: מאחר שהישיבה קצרה, יושב-ראש הכנסת המליץ בפני, ואני מקבל את המלצתו תמיד, שאם עוברים בחצי דקה, בדקה, לא ללחוץ יותר מדי.

דב שילנסקי: תביאו זאת בחשבון – לא ללחוץ יותר מדי, אבל תשתדלו להיות במסגרת הזמן.

דב שילנסקי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, רשות הדיבור שלך.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להתייחס לכמה סוגיות לרגל השבעתה של הממשלה החדשה והאמון שהיא תקבל מהכנסת.

טלב אלסאנע: לדעתי, מהטראומה אשר פקדה אותנו בשבועות האחרונים ובימים האחרונים צריך להסיק כמה מסקנות חשובות, מתחייבות ומתבקשות.

טלב אלסאנע: ראשית, בעניין הסלחנות אשר גילתה הממשלה כלפי המתנחלים וכלפי קומץ אנשי הימין, אשר החלו במעשי אלימות כלפי הערבים הפלשתינים בגדה המערבית, בחברון.

טלב אלסאנע: בשעתו אמרו בממשלה, שזה נוגע לפלשתינים – זה נוגע לפעילות האלימה של המתנחלים כלפי הערבים – ושתקו, לא נשמע קול צעקה ולא היתה עמדה ברורה ונחרצת כנגד מעשי הטרור אשר הפעילו נגד האוכלוסייה הערבית.

טלב אלסאנע: היה מעשה הטבח הנפשע והנתעב של ברוך גולדשטיין.

טלב אלסאנע: היתה לו הלוויה המונית, הקימו אנדרטה לזכרו, וצה"ל לא פעל, הממשלה לא פעלה, הממשלה שתקה.

טלב אלסאנע: אולם האלימות הזאת לא ידעה גבול ואיננה יודעת גבול.

טלב אלסאנע: היא לא יודעת צבע והיא איננה ניתנת לחלוקה.

טלב אלסאנע: לכן, זה היה המחיר הקשה שנדרשנו כולנו לשלם.

טלב אלסאנע: אני סבור ומאמין, שמכאן צריך לבטא עמדה ברורה, שהאלימות הזאת, הימין הזה, המתנחלים, הם לא אויבים של הערבים הפלשתינים, אלא הם מאיימים על השלטון הדמוקרטי, הם מאיימים על ההליך האידיאולוגי שמובילה ממשלה נבחרת.

טלב אלסאנע: האלימות הזאת חוצה גבולות, וצריכה להיות עמדה ברורה ונחרצת.

טלב אלסאנע: מכאן הקריאה לפעול ביד קשה כלפי אותם ארגונים, "כהנא חי", "אייל" וארגונים אחרים.

טלב אלסאנע: יש להוציא אותם אל מחוץ לחוק ולהפעיל אותן הוראות חוק מנדטוריות ואחרות, אשר הופעלו קודם לכן כלפי המגזר הערבי בגדה – כלפי אותו ימין שמאיים על הממשלה ועל תהליך השלום.

טלב אלסאנע: דבר נוסף, ההתכנסות חסרת התקדים של מנהיגי העולם לרגל ההלוויה של ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה, מסמלת יותר מכל דבר אחר, שתהליך השלום לא רק נוגע לערבים, למדינות ערב ולמדינת ישראל, אלא זה תהליך שנוגע לכל אומות העולם.

טלב אלסאנע: המחויבות היא מחויבות בין-לאומית והאחריות היא אחריות בין-לאומית.

טלב אלסאנע: לכן, מכאן חשיבות התהליך הזה ומכאן צריך לראות שהתהליך הזה פותח עידן חדש.

טלב אלסאנע: חומות האיבה נפרצות, הגבולות נפתחים, וישרור שלום עם מדינות האזור כולן ללא הגבלה.

טלב אלסאנע: אולם שלום הוא לא מלה.

טלב אלסאנע: למלה הזאת צריך ליצוק את התוכן.

טלב אלסאנע: אי-אפשר לדבר על שלום בעלמא.

טלב אלסאנע: שלום יש כשמכירים בזכויות של הצד השני.

טלב אלסאנע: אני רוצה לציין, שעצם ההססנות וההתבטאויות שהמועד הזה איננו קדוש ושהמועד ניתן לדחייה, דבר שהיה מנת חלקה של הממשלה בתקופה שחלפה, נתנו הזדמנות לימין לנסות לקטוע את תהליך השלום על-ידי פעולות האלימות שהם נקטו.

טלב אלסאנע: מכאן הקריאה לממשלה לפעול ביתר שאת לקידום תהליך השלום ולמילוי אחר התחייבויותיה, לרבות שחרור האסירים הביטחוניים, לרבות שחרור האסירות הביטחוניות שהממשלה התחייבה לו והכנסת אישרה את התחייבותה, פרט לנשיא המדינה שראה לנכון שלא לחון אסירה ביטחונית אחת.

טלב אלסאנע: כאילו שמתן חנינה לאותה אסירה עשוי לפגוע בביטחון מדינת ישראל כולה.

טלב אלסאנע: הוא התעלם מכך שההסכם הזה מחייב את כל מדינת ישראל, את כל אזרחיה ואת כל מוסדותיה, לרבות נשיא המדינה.

דב שילנסקי: חבר הכנסת אלסאנע, ראשית, כבוד נשיא המדינה איננו פה והוא לא יכול לענות לך.

דב שילנסקי: שנית, אני ממליץ לך – וזה לא על חשבונך, אני עוצר את השעון – – –

טלב אלסאנע: אתה יכול להזמין אותו.

טלב אלסאנע: אין לי התנגדות.

דב שילנסקי: אני מבין.

דב שילנסקי: אין לך התנגדות שנזמין אותו לשמוע אותך.

דב שילנסקי: אני מעכב את השעון ולא אגזול מזמנך.

דב שילנסקי: אני רוצה לומר לך טעם שני, כמי שוותיק ממך בכנסת, בחיים הציבוריים ובגישה ממלכתית.

דב שילנסקי: נהוג שלא למתוח ביקורת על נשיא המדינה.

דב שילנסקי: אנחנו כולנו – – –

טלב אלסאנע: אני מביע עמדה.

טלב אלסאנע: אני לא חושב שאסור להביע עמדה.

דב שילנסקי: הרשה לי רק להציע לך את הצעתי.

דב שילנסקי: תקבל מה שאתה רוצה.

דב שילנסקי: יש יחס מיוחד לכס נשיא המדינה ולאישיותו.

טלב אלסאנע: אני מכבד אותו.

טלב אלסאנע: אני מעריך אותו.

טלב אלסאנע: תמכתי בו.

טלב אלסאנע: הצבעתי בעדו.

טלב אלסאנע: אבל זה לא ימנע ממני להגיד את הדברים שאני מאמין בהם.

טלב אלסאנע: אני גם מכבד אותך, אף שאתה מהצד השני של הדעה הפוליטית.

דב שילנסקי: כרגע אני לא מהצד השני.

טלב אלסאנע: כל דבר כבודו במקומו מונח.

טלב אלסאנע: אבל להביע עמדה עניינית – אני חושב שיש לכך מקום.

טלב אלסאנע: אני רוצה לעבור לנושאים אחרים.

דב שילנסקי: חבר הכנסת טלב אלסאנע, כרגע אני לא בצד השני.

דב שילנסקי: עכשיו אני בצד כללי.

דב שילנסקי: לא מותחים ביקורת ומתווכחים עם אדם שלא יכול לענות.

דב שילנסקי: אני מציע לך.

דב שילנסקי: תנהג כפי שאתה מבין.

דב שילנסקי: עצרתי את השעון, כדי שלא לגזול מזמנך.

דב שילנסקי: יש לך עוד שתי דקות וחצי.

טלב אלסאנע: אני מאמין שהממשלה החדשה, כפי שהוצגה על-ידי ראש הממשלה שמעון פרס, אשר כוללת כוחות צעירים ורעננים, יכולה לתת תנופה רצינית ומשמעותית לשני הנושאים החשובים העומדים בפנינו, הן קידום תהליך השלום והמשכו עם הפלשתינים והן קידום תהליך השלום עם הסורים והלבנונים, על מנת להגיע לשלום כולל, צודק, אשר יחזיק מעמד וייתן את המשמעות האמיתית לתהליך השלום.

טלב אלסאנע: הנושא החשוב הוא הגשמת השוויון הלכה למעשה לגבי המיעוט הערבי בתוך מדינת ישראל, אשר במשך יותר מ-40 שנה מייחל להגשמת הססמה הזאת: שוויון.

טלב אלסאנע: זו ססמה החוזרת ונשנית מדי פעם, ססמה נדושה, אבל היא ממשיכה להיות ססמה.

טלב אלסאנע: זאת למרות כל המאמצים שהיו בשלוש השנים האחרונות לתת משמעות להגשמת השוויון.

טלב אלסאנע: עד היום קיימת בעיית הווקף המוסלמי, המנוהל עד היום על-ידי האפוטרופוס לנכסי נפקדים.

טלב אלסאנע: הדבר נעשה תוך התעלמות מהעובדה, ש-800,000 מהתושבים או אזרחי מדינת ישראל הם מוסלמים.

טלב אלסאנע: אין שום סיבה לשלול מהם את הזכות לנהל את נכסיהם ולנהל את הווקף המוסלמי בעצמם על-ידי ועדים נבחרים.

טלב אלסאנע: אין שום הצדקה לכך שמסגדים ובתי-קברות במדינת ישראל ימשיכו להיות מחוללים ונטושים.

טלב אלסאנע: אין שום סיבה לשלול מהמוסלמים את הדאגה, הטיפוח, הבקרה והשמירה על אותם מקומות.

טלב אלסאנע: אין הצדקה לכך שתושבי אקרית ובירעם, אשר הוגלו ונעקרו מהיישובים שלהם ב-1952, למרות החלטת בג"ץ להחזירם ליישובים שלהם, לא יוחזרו ליישובים אלה.

טלב אלסאנע: הם תושבי המדינה.

טלב אלסאנע: הם אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: זו החלטה של בית-המשפט הגבוה בתוך מדינת ישראל.

טלב אלסאנע: אין הצדקה שלא לממש את ההחלטה.

טלב אלסאנע: טוב יהיה אם תעשה הממשלה הנוכחית את הצעד הנכון והמתבקש הזה.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן, לדעתי, לפתור את בעיית היישובים הלא-מוכרים.

טלב אלסאנע: רבותי חברי הכנסת, האם אתם מתארים לעצמכם, שבתוך מדינת ישראל, בשנות האלפיים, קיימים כ-60,000 תושבים שהזכויות הבסיסיות שלהם, כגון מי שתייה, חיבורי חשמל, כבישים, הם מבחינתם דבר שאיננו בנמצא?

טלב אלסאנע: כשמדברים על שוויון ועל דמוקרטיה – דמוקרטיה משמעותה מתן זכויות שוות לכל אזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: לא יעלה על הדעת, שעד היום יהיו 60,000 תושבים שיסבלו מהעדר שירותי רווחה, בריאות וחינוך, כפי שהם ניתנים לשאר תושבי המדינה.

טלב אלסאנע: התופעה הזאת קיימת אך ורק במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן שהממשלה תגבש קריטריונים ברורים להכרה ביישובים הקיימים.

טלב אלסאנע: יש להעניק להם הכרה ולהקצות להם את התקציבים הדרושים.

טלב אלסאנע: יש לפתור את בעיית תוכניות המיתאר ביישובים הערביים ולפתח בהם אזורי תעשייה ומסחר, על מנת לפתור את בעיית האבטלה ולספק מקורות תעסוקה.

טלב אלסאנע: הגיע הזמן, באמת כפי שנאמר כאן, שבין השרים החדשים יהיה שר ערבי, בין שזה חברי נואף מסאלחה ובין שזה חברי וליד צאדק, שהם סגני שרים.

טלב אלסאנע: אין שום סיבה שלא ייכלל אחד מהם בין השרים.

טלב אלסאנע: זה יכול להיות גם חבר הכנסת חדאד ממפלגת העבודה.

טלב אלסאנע: כפי שקולטים שרים חדשים, אין שום סיבה שלא יושבע שר חדש, על מנת שתינתן הלגיטימציה המלאה ועל-ידי כך יושתקו הקולות הנשמעים מדי פעם, ייסתמו הפיות האומרים שהממשלה הזאת נשענת על קולות ערבים.

טלב אלסאנע: הערבים הם חלק מאזרחי המדינה.

טלב אלסאנע: הנבחרים הם נבחרים לגיטימים, הם נבחרו בצורה דמוקרטית.

טלב אלסאנע: כל אחד שמעלה את הצעקה או הססמה שההצבעה הזאת עברה בקולות חברי הכנסת הערבים, מרוקן בעצם את הדמוקרטיה מתוכן ופועל בניגוד לכללי היסוד של מדינה דמוקרטית.

טלב אלסאנע: צריך להתייחס בצורה שוויונית ולגיטימית אל כל החלטה ואל כל חבר כנסת.

טלב אלסאנע: הדבר יתממש כאשר בממשלה יהיה שר ערבי.

דב שילנסקי: תודה רבה.

דב שילנסקי: אני מזמין את חבר הכנסת אביגדור קהלני.

דב שילנסקי: אחריו – חבר הכנסת רענן כהן.

דב שילנסקי: בינתיים הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

ש' כרם: ברשות היושב-ראש, הנני מתכבדת להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה – הצעת חוק פסיקת ריבית והצמדה (תיקון מס' 7) (ריבית פיגורים ותיקונים שונים), התשנ"ו–1995; הצעת חוק לתיקון סדרי הדין האזרחי (המדינה כבעל דין) (תיקון) (סעדים זמניים נגד המדינה), התשנ"ו–1995.

ש' כרם: לקריאה ראשונה, מטעם חברי הכנסת – הצעת חוק משכן הכנסת ורחבתו (תיקון מס' 7) (עבר פלילי של מבקש היתר), התשנ"ו–1995, של חבר הכנסת חגי מירום; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 2) (הקצאת קרקעות), התשנ"ו–1995, של חבר הכנסת עובדיה עלי; הצעת חוק הרשויות המקומיות (סייג לעסק או לעיסוק נוסף), התשנ"ו–1995, של חבר הכנסת אסעד אסעד; הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה (תיקון מס' 2) (חובת הקצאת זמנים לרחצה נפרדת), התשנ"ו–1995, של חבר הכנסת משה גפני; וכן הצעת חוק שירות המדינה (גמלאות) (תיקון מס' 38) (הגדרת שאירים), התשנ"ו–1995, של חברת הכנסת יעל דיין.

דב שילנסקי: תודה.

דב שילנסקי: חבר הכנסת אביגדור קהלני, הסיעה הקצתה לך חמש דקות.

דב שילנסקי: לפי הפוליסי להיות ליברליים – תמליץ עד כמה להיות ליברל.

אביגדור קהלני: אני עומד, בדרך כלל, בלוח הזמנים.

אביגדור קהלני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב שילנסקי: מראש אני אומר לך שאני אהיה ליברלי, לפי הנחיית יושב-ראש הכנסת.

אביגדור קהלני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב שילנסקי: זאת לא אומרת שאני מצטרף למפלגה כלשהי.

אביגדור קהלני: אני חושב שדעותינו בנושא אהבת ארץ-ישראל דומות, ולכן יש לנו שפה משותפת.

אביגדור קהלני: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הבריאות, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה לנצל את הזכות הזאת שניתנה לי כאן לעמוד על הבמה הזו ולהזכיר את ראש הממשלה לשעבר – עוד שעתיים הוא נושא בתואר – יצחק רבין, זכרו לברכה.

אביגדור קהלני: ויכוחים רבים מאוד היו לנו בתקופה האחרונה, דיונים רבים מאוד, ושנינו שמרנו תמיד על תרבות הדיבור.

אביגדור קהלני: מעולם לא פגענו זה בזה בצד האישי, אבל לא הסכמנו בכמה תחומים, ואני נמנה עם אלה שהקשו עליו בהחלט את מלאכתו כראש ממשלה.

אביגדור קהלני: אני שלם עם הדרך, גם היום אני שלם עם הדעות שהבעתי, ואני מתגעגע אל האיש.

אביגדור קהלני: הערכתי מאוד את האיש, הערכתי את היושר שלו, הערכתי את העקביות בדרכו, למרות ההתנגדות.

אביגדור קהלני: אני מאחל לנו, למדינת ישראל, שיהיו לנו ראשי ממשלה נוספים, לאורך כל הדרך, כדמותו של יצחק רבין.

אביגדור קהלני: בהמשך לדברי אלה אני רוצה להביע צער על מה שקורה לנו בעם, העם היושב בציון.

אביגדור קהלני: כואב לי לראות חצי מהעם מותקף על-ידי חלק אחר של העם, וכמי שיושב ומסתכל ומאזין, אני ממש מתחלחל לראות איך במקרה זה המחנה הדתי נכנס להתגוננות, נכנס לבונקר, נכנס לתקופה קשה מאוד, כשהוא צריך להסביר כל הזמן שאין לו יד במעשה.

אביגדור קהלני: הדבר הזה מאוד מאוד מקומם אותי.

אביגדור קהלני: בימים אלה אנחנו צריכים להתאחד – ודווקא הנוער, שהוא מיטב הנוער היהודי היושב בציון, מיטב הנוער שמתנדב ליחידות לוחמות, מיטב הנוער שמוכן ללכת לכל משימה שנטיל עליו, הפך פתאום להיות מואשם.

אביגדור קהלני: אבוי לנו אם לא נעצור את התהליך הזה, ולא בגלל תפוח אחד רקוב נרצה שכל הסל ילך בעקבותיו, ונאשים את כל הסל.

אביגדור קהלני: אני קורא לממשלה הזו לאחד את השורות – ואולי בעצם הכנסת הרב יהודה עמיטל, שמגיע אלינו כחלוץ של ישיבות ההסדר, מאלון-שבות – אני קורא לממשלה הזו להמשיך בכיוון הזה.

אביגדור קהלני: אבל אני מסתכל ורואה, שכאשר מנהלים היום משא-ומתן עם המפד"ל, מרצ יוצאת, לצערי, כנגד משא-ומתן עם המפד"ל, רק בגלל דעותיהם.

אביגדור קהלני: אנחנו מדברים על קירוב לבבות, על איחוד שורות, על איחוד בעם היהודי, וכבר היום לא נותנים אפילו לשבת יחד עם המפד"ל, שעה שאני חושב שהמשימה של הממשלה הזו היא להרחיב את הקואליציה, לנסות לשבת עם זרמים נוספים בתוך הבית הזה, לנסות לאחד את השורות.

אביגדור קהלני: עוד בזמן שיושבים עם המפד"ל, כבר מרצ יוצאת חוצץ ומאיימת בפירוק הממשלה.

אביגדור קהלני: אותן ססמאות שמשתמשים בהן בהפגנות למיניהן, אותן ססמאות של איחוד השורות, יש להן, כנראה, תוקף מוסרי בכיכרות, אבל לא ברגע שבאים להרכיב קואליציה כאן בבית.

אביגדור קהלני: הממשלה הזו היא לא ממשלה חדשה, והקו שלה איננו חדש.

אביגדור קהלני: הקו הוא אותו קו שהיה קודם לכן.

אביגדור קהלני: יש לו אולי דגש כזה או אחר.

אביגדור קהלני: מלבד הרב עמיטל אינני רואה כיוון חדש.

אביגדור קהלני: אני רק רוצה לומר לממשלה בצורה נחרצת – מבחינתי, לפחות; ואני מניח שגם עמנואל חברי ילך אתי באותה דרך שבה הלכנו עד היום – אם הממשלה הזו תביא להסדר קבע בקדנציה הזו, זאת תהיה טעות, משום שצריכים ללכת אל העם ולקבל את הרוב בעם ללכת להסדרי קבע עם העם הפלשתיני.

אביגדור קהלני: לגבי אותן כותרות שאני רואה יום-יום בנושא הסורי – וכבר נשמע, לפחות בתקשורת, שאנחנו מוכנים למסור את רמת-הגולן ולחזור מייד לגבול 1967, ואין ויכוחים בעניין – זה לא יעבור בבית הזה.

אביגדור קהלני: לא נרים את ידינו בעד ביטול החוק, לא ניתן יד למצב שבו תהיה ירידה מרמת-הגולן בתנאים שהסורים מנסים להכתיב לנו.

אביגדור קהלני: אני חושב, שתפקידה של הממשלה הוא לעסוק, בראש ובראשונה, בשלום הבית.

אביגדור קהלני: אני לא חושב שהיא צריכה ללכת כרגע ולבנות הסדרים חדשים.

אביגדור קהלני: היא צריכה ללכת על ההסדר הקיים ולנסות לבסס אותו, היא צריכה להעמיק את מה שעשו בחינוך, להמשיך לעסוק בתשתית, לא לפתוח לנו כרגע חזיתות נוספות, כאשר הבית שלנו מעורער, הבית שלנו לא שלם.

אביגדור קהלני: אני ממליץ כרגע לממשלה הזו שלא לרוץ יותר מדי קדימה, כי אני מניח שגם אנחנו כאן, בבית הזה, צריכים זמן לגבש לעצמנו תפיסת העולם.

אביגדור קהלני: מותו של רבין לא שינה את – – –

דב שילנסקי: אולי תרשה לי שנייה, לא על חשבון זמנך, פשוט למען הסדר הטוב.

דב שילנסקי: רשומים פה שני הנואמים האחרונים, חברי הכנסת רענן כהן ומשה קצב.

דב שילנסקי: האחרון – חבר הכנסת משה קצב.

דב שילנסקי: מאחר שאני רואה שחבר הכנסת רענן כהן איננו באולם – – –

עמנואל זיסמן: אני מוכן להחליף אותו.

דב שילנסקי: תרשו לי לסיים את הדברים שלי.

רענן כהן: אני האחרון.

דב שילנסקי: הוא הגיע.

דב שילנסקי: אני פשוט רציתי לבקש שיודיעו לך.

רענן כהן: אני האחרון – – –

משה קצב: לא.

דב שילנסקי: אינני יודע.

דב שילנסקי: חבר הכנסת רענן כהן, רבותי, בואו נטפל בעניין בצורה טובה.

דב שילנסקי: יש בפני רשימה.

דב שילנסקי: אני רוצה להיות הוגן כלפי כולם.

דב שילנסקי: אני קיבלתי רשימה.

דב שילנסקי: בהתאם לרשימה קראתי – – –

רענן כהן: מזכיר הכנסת יתקן זאת מייד.

דב שילנסקי: רגע, תרשה לי רק לסיים.

דב שילנסקי: בהתאם לרשימה קראתי את השמות.

דב שילנסקי: ראיתי שאתה אינך באולם וחששתי פן לא תהיה כשאקרא בשמך.

דב שילנסקי: לכן רציתי לבקש להודיע לך – זאת אומרת, רציתי להגן על זכותך פי כמה וכמה.

רענן כהן: אדוני היושב-ראש – – –

דב שילנסקי: לא, לא, אני הפסקתי את חבר הכנסת קהלני.

דב שילנסקי: הוא יסלח לי.

דב שילנסקי: הוא בוודאי יכבד את זה שרציתי שיהיה סדר טוב.

דב שילנסקי: זה לא היה על חשבון זמנך.

דב שילנסקי: אנחנו ניתן לחבר הכנסת קהלני לסיים את דבריו.

דב שילנסקי: אני פשוט הפסקתי אותו בהסכמתו על מנת לבקש שיקראו לך, חבר הכנסת כהן, כדי שלא ייווצר מצב שאתה לא תהיה בעת שיקראו את שמך, ואז יתברר שזה לא בסדר.

רענן כהן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני מבקש מידידי וחברי אביגדור קהלני.

אביגדור קהלני: אני מאשר.

דב שילנסקי: מקבל.

דב שילנסקי: בבקשה.

אביגדור קהלני: כל עוד יש לי כוח לעמוד על רגלי, אני אשאר לעמוד.

רענן כהן: על-פי הכללים, סיעת העבודה צריכה להיות האחרונה, היא מסכמת את הדיון.

רענן כהן: לכן היינו אצל מזכיר הכנסת, והוא הולך לתקן את זה.

משה קצב: – – –

רענן כהן: פתאום ראינו דבר חריג, לא מקובל, בניגוד לנהלים הקיימים.

רענן כהן: לכן יבוא תיקון.

משה קצב: חבר הכנסת כהן, הסיעה הגדולה פותחת.

משה קצב: היא לא מסיימת – – –

דב שילנסקי: חברי הכנסת, רק רגע.

דב שילנסקי: אנחנו נלבן את הבעיה כשחבר הכנסת קהלני יסיים את דבריו.

דב שילנסקי: חבר הכנסת קהלני, אני מעריך שנותרו לך שלוש דקות, כי דיברת רק שתי דקות.

אביגדור קהלני: אני רוצה לומר ליושב-ראש סיעת העבודה: אני מציע שלא תתווכחו, כי יש דרך אחת, יש דרך שנייה, והדרך השלישית מציעה לכם למצוא את הדרך – – –

משה קצב: אני מסכים שתהיה הדרך השלישית, ובלבד שאני אהיה הדרך הראשונה.

אביגדור קהלני: הדרך השלישית מציעה לכם לשמור על שלום הבית.

אביגדור קהלני: אני מציע לך, חבר הכנסת רענן כהן, ללכת לקראת האופוזיציה, לתת לה לסיים.

אביגדור קהלני: מה יש?

אביגדור קהלני: תעשה ג'סטה.

אביגדור קהלני: אני מאמין שהצופים בך יראו שיש לך יותר כוח לתת.

אביגדור קהלני: רק האנשים שיש להם כוח יכולים לתת, לאהוב, לכבד.

אביגדור קהלני: בכל אופן, היום יום חג במדינת ישראל, ושמעתי שאתה הולך לקידום בקרוב, רענן, כך שאתה יכול להיות לארג'.

אריאל ויינשטיין: הנה הוא כבר נותן את הגולן.

רענן כהן: – – –

דב שילנסקי: יש הסכמה, חבר הכנסת כהן?

אביגדור קהלני: אני חושב שכן.

דב שילנסקי: יש הסכמה?

רענן כהן: העניין הוא עקרוני.

דב שילנסקי: אני אבקש את סליחתך עוד רגע, חבר הכנסת קהלני, כי בינתיים קיבלתי פה פתק.

דב שילנסקי: חבר הכנסת קצב, תואיל בטובך לא לצאת.

דב שילנסקי: חבר הכנסת משה קצב, קיבלתי כאן עכשיו פתק המדבר על החלטת היושב-ראש.

דב שילנסקי: שאלתי איזה יושב-ראש, ומסבירים לי שזו החלטת יושב-ראש ועדת הכנסת.

דב שילנסקי: כתוב: חבר הכנסת רענן כהן אחרון.

דב שילנסקי: אם יהיה לך ערעור, אני אצטרך להחליט, כי לא יושב-ראש ועדת הכנסת מחליט.

משה קצב: תחליט כפי שתחליט – – –

דב שילנסקי: אני אצטרך להחליט.

דב שילנסקי: אני מציע לך להתכונן.

דב שילנסקי: אשמע את הטיעון שלך, אשמע את הטיעון של חבר הכנסת רענן כהן, ואפסוק בהתאם לצדק.

דב שילנסקי: תתכונן.

משה קצב: רק משפט אחד, אדוני, אם כבר היתה הפסקה: ועדת הכנסת החליטה, שראש הממשלה וראש האופוזיציה יפתחו את הדיון, ורק לאחר מכן יתחיל הדיון הסיעתי.

משה קצב: סיעת העבודה פתחה וסיעת הליכוד מסיימת, כך שהאינפורמציה שנמסרה כרגע ליושב-ראש, בשמו של יושב-ראש ועדת הכנסת, איננה נכונה.

דב שילנסקי: נלבן את העניין.

רענן כהן: סליחה, אדוני היושב-ראש, ליושב-ראש האופוזיציה אין מעמד מיוחד כמו לראש הממשלה.

רענן כהן: ראשון הנואמים ואחרון המסכמים הם מסיעת העבודה.

דב שילנסקי: רבותי, אני רוצה שנסכם זאת בהבנה וברוח טובה.

דב שילנסקי: ננצל את הדקות הספורות שיש לחבר הכנסת קהלני, על מנת לבקש ממזכיר הכנסת לקבל את החלטת ועדת הכנסת.

דב שילנסקי: הרי יש ניהול פרוטוקול בישיבת ועדת הכנסת.

יעקב שפי: קהלני, תתחיל את הנאום שלך מהתחלה.

עמנואל זיסמן: יש מסורת בפרלמנטים בעולם: אם מפסיקים נואם לזמן רב, הוא מתחיל את הנאום מהתחלה.

דב שילנסקי: בכל זאת, אדוני המזכיר, המכתב הזה לא אומר שום דבר בעניין הפלוגתא שהתעוררה.

דב שילנסקי: אני מבקש להוציא את פרוטוקול ועדת הכנסת.

ש' יעקבסון: אנסה לבדוק אם יש פרוטוקול.

ש' יעקבסון: אני מסופק אם כבר יש פרוטוקול מאתמול.

דב שילנסקי: אבל הקצרנית יודעת לקרוא מה שכתבה.

דב שילנסקי: תעשה מאמץ.

דב שילנסקי: חבר הכנסת קהלני, שלוש הדקות שלך מתחילות מחדש.

דב שילנסקי: אם תעבור בדקה, לא נרעיש עולמות.

דב שילנסקי: חברי הכנסת, אני מבקש מכולם להירגע.

אברהם רביץ: אני טוען שיותר טוב להיות הנואם שלפני האחרון.

אברהם רביץ: את האחרון לא שומעים, לכן הוויכוח צריך להיות הפוך.

דב שילנסקי: תואיל בטובך לשבת וללבן את העניין עם חבר הכנסת משה נסים, שהוא גדול המומחים לפרוצדורה ולתקנון הכנסת.

אביגדור קהלני: אדוני היושב-ראש, עכשיו אני צריך לשרוף הרבה זמן.

אביגדור קהלני: אולי נדבר על מזג האוויר?

דב שילנסקי: לא, לא.

אביגדור קהלני: דיברתי על מזג האוויר בבית הזה, לא התכוונתי למזג האוויר בחוץ.

אביגדור קהלני: אני רוצה לומר לכולנו, כי אין מקום אפילו לוויכוח הקטן שהתעורר כאן.

אביגדור קהלני: קודם כול, מבחינה מעשית, לא מאזינים בדרך כלל למי שמדבר אחרון.

אביגדור קהלני: מניסיוני בבית, חבר הכנסת קצב, אני יכול לומר לך, כי אם אתה רוצה שיאזינו לך, אל תהיה האחרון.

אביגדור קהלני: אני מצפה מיושב-ראש הקואליציה שייתן לאופוזיציה אפשרות לדבר בזמן שהיא רוצה, בהתאם למה שכתוב בפרוטוקול.

אביגדור קהלני: אני רוצה לחזור לענייננו: המצב בעם ישראל קשה מאוד.

אביגדור קהלני: במצב זה איני יודע בעצם לאן אנו הולכים.

אביגדור קהלני: כולנו התרגשנו מהקריאה בכיכרות, כולנו התרגשנו מהנרות, כולנו התרגשנו מהנוער, כולנו התרגשנו מהעלייה לקבר, וכולנו נחרדנו מהרצח האיום הזה.

אביגדור קהלני: אני מנסה למצוא דרך, כיצד אנחנו מאחדים את השורות.

משה קצב: רק חבל שהדליקו נרות בשבת.

אביגדור קהלני: אני מנסה להבין, מה קרה לעם היהודי שאנחנו יורים כרגע זה בזה.

אביגדור קהלני: מה קרה לנו שאנו מוציאים מתוך המחנה אנשים המהווים מודל לחיקוי.

אביגדור קהלני: מה קרה לנו שפתאום אנו מאשימים אוכלוסייה שלמה בגלל רצח מתועב של מטורף אחד אשר עשה את הפשע – מה קרה לנו?

אביגדור קהלני: הרי בגלל שנאת חינם נהרס הבית השני.

אביגדור קהלני: אני שואל את עצמי, האם לא ניתן ללכד את השורות במדינת ישראל היום?

אביגדור קהלני: למה אנחנו צריכים לעסוק בשנה הזו בכל מיני הסדרים חדשים?

אביגדור קהלני: בואו נשקיע את כל המאמץ שלנו באיחוד השורות.

אביגדור קהלני: בואו ננסה להגדיל את הקואליציה, בואו ננסה לצרף מפלגות חדשות, בואו נקבע לעצמנו שלא נוכל לגשר כרגע על חילוקי הדעות בין ימין לבין שמאל או על חילוקי הדעות על דמותה של מדינת ישראל, אבל בואו נחליט שאת העם היהודי היושב בציון ננסה לגבש ולאחד.

אביגדור קהלני: האם זו משימה קשה כל כך?

אביגדור קהלני: האם זו משימה בלתי אפשרית?

אביגדור קהלני: האם לא נוכל להשיג קודם את השלום בינינו?

אביגדור קהלני: האם לא נוכל להושיט יד איש לרעהו לפני שאנחנו מושיטים יד החוצה?

אביגדור קהלני: הוויכוחים מאוד מאוד עמוקים.

אביגדור קהלני: גם אני לא אהיה שלם עם חלק מהדרכים שתלך בהן הממשלה הזו, אבל יש לתת לה יד ולנסות ללכת קדימה.

אביגדור קהלני: אבל אני מציב לממשלה הזו את האתגר האמיתי: בואי תעסקי קודם כול בבעיות שמבית.

אביגדור קהלני: הנה נכנס שר החינוך, אני מניח שהוא עוסק בנושא זה בתחום החינוך.

אביגדור קהלני: אנחנו מנסים לתת לדור ההמשך שלנו משהו משלנו – של אלה הסוחבים את המורשת, של אלה הסוחבים את ההיסטוריה על גבם, של אלה שלחמו למען המדינה הזו.

אביגדור קהלני: בואו נעביר לדור ההמשך קצת מאותם ערכים בסיסיים.

אביגדור קהלני: בואו נשמור על השורות בבית הזה.

אביגדור קהלני: אדוני ראש הממשלה בפועל, החמאתי ואני מחמיא לך על צירופו של הרב עמיטל לשורות הממשלה.

אביגדור קהלני: זה מסר חשוב מאוד לכל המערכת הדתית.

אביגדור קהלני: הרב עמיטל הוא איש אשכולות, איש שהקים את ישיבות ההסדר, איש המגיע מיהודה ושומרון.

אביגדור קהלני: אם הוא מהווה את הסנונית הראשונה לאיחוד השורות, אל תירתע להרחיב את הקואליציה ולהביא גופים נוספים אל הממשלה.

אביגדור קהלני: יהיה זה לכבוד הממשלה, לכבודך ולכבודו של עם ישראל.

דב שילנסקי: תודה.

דב שילנסקי: רבותי, עכשיו אני עומד בפני דילמה – – –

אברהם רביץ: אולי צריך דיין או רב שיפסוק בוויכוח שהתעורר כאן קודם.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, אל תטריח עצמך יותר מדי, אני מכבד כל החלטה שתקבל.

דב שילנסקי: אני בטוח שתקבל כל החלטה.

דב שילנסקי: יושב-ראש הכנסת אמר, כי יהיה אפשר להיות ליברלי עם הנואמים האחרונים, מבחינת זמן הנאום.

דב שילנסקי: הייתי ליברלי גם עם הנואמים הקודמים, בוודאי כאשר מדובר בשני הגדולים.

דן תיכון: למה הוא אמר לך שתהיה ליברלי?

דן תיכון: האם הוא קבע את שעת ההצבעה שלא בתום הדיון?

דב שילנסקי: מבחינת זמן הדיון לנואמים האחרונים יש לי דילמה בנושא גבולי: התקנה אומרת מי יהיה הראשון שיתחיל בדיון.

אברהם רביץ: אפשר לזרוק מטבע.

דב שילנסקי: מי יהיה הראשון?

משה קצב: אני מוותר על זכותי.

דב שילנסקי: אתמול קיבלתי מכתב שכתבתי למשה קצב בשנת 1972, כאשר לא הוא ולא אני היינו חברי כנסת.

דב שילנסקי: כתבתי הרבה בשבחו של נער צעיר שבקושי הכרתי.

דב שילנסקי: אני רואה שמה שכתבתי אז על האצילות שלך חל עליך גם היום.

דב שילנסקי: תודה רבה לך, חבר הכנסת קצב, הקלת עלי מאוד.

דב שילנסקי: אתה מוזמן לרשות הדיבור.

דב שילנסקי: אתמול התגלה במקרה מכתב שכתבתי ובו שיבחתי את הנער הצעיר.

דב שילנסקי: היום הוכחת שגם כעבור כמה שנים התכונות האציליות נשארו.

משה קצב: תודה, אדוני, על הדברים החמים שלך.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מכתבו של יושב-ראש ועדת הכנסת ליושב-ראש הכנסת יוכיח את שצריך להבין ממנו.

משה קצב: אנו מתבקשים, רבותי חברי הכנסת, לאשר היום ממשלה חדשה בנסיבות טרגיות.

משה קצב: אסון לאומי פקד את אזרחי ישראל ואת העם היהודי.

משה קצב: סיעת הליכוד החליטה להימנע, כדי להפגין ולהמחיש, ששום צד לא צריך להפיק שום תועלת מהרצח המתועב.

משה קצב: המנדט היה שייך למפלגת העבודה.

משה קצב: משום כך המלצנו בפני נשיא המדינה להטיל את התפקיד על מר שמעון פרס, נציגה של מפלגת העבודה, והיום, חרף ההתנגדות הנחרצת והתקיפה שלנו למדיניות הממשלה, אנו נימנע בהצבעה.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, לא מיליון איש פקדו את קברו של יצחק רבין.

משה קצב: 5.5 מיליוני אזרחי ישראל פקדו את קברו, מי בנפשו ומי בגופו.

משה קצב: הרוצח לא שייך למחנות המיוצגים בבית הזה.

משה קצב: הרוצח לא שייך למשפחה הזו.

משה קצב: הרוצח שייך לגלקסיה אחרת.

משה קצב: מדינת ישראל נתונה בוויכוח מדיני, ביטחוני, כלכלי וחברתי כבר עשרות שנים.

משה קצב: האלימות המילולית איננה נחלת הקדנציה הזו בלבד.

משה קצב: עוד בשנים שלפני קום המדינה היינו עדים לאלימות מילולית חריפה, שגרמה לקרע חמור בחברה, וחלקו עדיין נמשך, והפצע לא נרפא.

משה קצב: צריך בהחלט להפיק לקחים.

משה קצב: הרצח צריך להיות נקודת מפנה בהיסטוריה שלנו.

משה קצב: מי שרואה את עצמו פטור חשבון הנפש, מחובת הליבון, החיטוט העצמי, בכל רובד, בכל סקטור, בכל פלג, בכל רמה, הוא זורע את זרע הפורענות לעתיד.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, מדינת ישראל מצמיחה מתוכה, מאז קום המדינה, שתי חברות, זו בצד זו.

משה קצב: מרגע שהתינוק נולד, יש עליו תווית: או שהוא שייך לזרם החילוני או שהוא שייך לזרם הדתי.

משה קצב: הוא הולך למעון יום עם תווית.

משה קצב: הולך לגן ילדים עם תווית: או ממלכתי או ממלכתי-דתי או חרדי.

משה קצב: כך בבית-הספר היסודי וכך בבית-הספר התיכון.

משה קצב: במשך כל אותן שנים אין שום הפריה הדדית ואין שום מגע הדדי בין שתי האוכלוסיות הללו, מרגע שהתינוק נולד ועד המפגש בשירות הצבאי.

משה קצב: משמעת הברזל בצה"ל, במסגרת הצבאית, איננה מאפשרת גם כן הפריה הדדית, פתיחות ושכנוע הדדי.

משה קצב: יוצא שמייד לאחר השחרור מהצבא שתי החברות האלה נקלעות להתנגשות איתנים, ברובה גם אידיאולוגית.

משה קצב: אז תפיסות העולם כבר מגובשות.

משה קצב: אז כבר מאוחר מדי לנסות ולהביא ליותר סובלנות, ליותר פתיחות לדעות אחרות.

משה קצב: משום כך עלינו לחפש דרכים לשינוי אותן תפיסות יסוד שהיו נכונות לשנים 1950-1948, כשהוחלט על הפרדה מוחלטת בין הזרמים במערכות החינוך.

משה קצב: הדבר הזה טעון בוודאי שינוי.

משה קצב: הויכוח הציבורי הלגיטימי, אדוני היושב-ראש, הוא חיוני.

משה קצב: הוא חיוני לאינטרסים הלאומיים.

משה קצב: הוא חיוני לדמוקרטיה.

משה קצב: ממש כפי שהממשלה רשאית להוציא לפועל את מדיניותה על-פי החוק, כך זכאית האופוזיציה לפעול, לשכנע בוויכוח ציבורי לגיטימי.

משה קצב: אופוזיציה שסבורה שמדיניות הממשלה בתחום המדיני והביטחוני מהווה סכנה לקיומה של מדינת ישראל – אם לא תאמר זאת בצורה ברורה ונחרצת, גם אם יש צורך לומר זאת במלוא העוצמה והתקיפות, היא חסרת אחריות לאומית ואין לה שום זכות קיום.

משה קצב: גברתי היושבת-ראש, חלק מהצורך להפיק לקחים נעוץ בצורך חיוני של כולנו לחפש את המשותף, את הקונסנסוס, בשאלות היסוד.

משה קצב: אין חובה להגיע לקונסנסוס לאומי, אבל יש הכרח לעשות את המאמץ כדי להוריד את המתחים הפוליטיים.

משה קצב: סגנון הוויכוח בין המנהיגים הוא שמעצב במידה רבה מאוד את האווירה ברחוב, את התלהטות היצרים ברחוב, ואנו, בוודאי, צריכים לתת דוגמה גם בסגנון שלנו.

משה קצב: גם הרחוב יכול לקיים ויכוח ציבורי בכבוד הדדי ובדרך תרבותית, גם אם יהיה תקיף וחריף.

משה קצב: ככלות הכול, עוסקים בנושאים קיומיים, ואיש לא מציע שנמלא פינו מים בשאלות הנוגעות לקיום המדינה.

משה קצב: אנו ממשיכים, גברתי היושבת-ראש, להתנגד באופן נחרץ למדיניות הממשלה בנושא הפלשתיני.

משה קצב: אנו חושבים, שבשאלות יסוד, כמו שלום, כמו מלחמה, כמו עתידה של מדינת ישראל, כמו גבולותיה של מדינת ישראל, יש צורך חיוני, מכל בחינה שהיא, לחפש את הקונסנסוס, את ההסכמה הלאומית.

משה קצב: אתה תעשה טוב, אדוני ראש הממשלה בפועל, אם תאמר לאזרחי ישראל: הממשלה הזו עשתה תפנית אדירה במדיניותה במשך שלוש השנים האחרונות, תפנית היסטורית, תפנית שקרעה את החברה הישראלית לשני חלקים.

משה קצב: נוצרה מחלוקת איומה שלא מאפשרת, לצערנו הרב, ולא אפשרה – בכל אופן, עד כה – לגשר על פני כעסים ומשטמות.

משה קצב: באופן טבעי, חלק גדול מהאוכלוסייה הישראלית, אדוני ראש הממשלה בפועל, רואה את עצמו כמי שנאבק על ביתו, על קיומו ועל חייו.

משה קצב: האם זה ייראה משונה בעיניך, ראש הממשלה, אם תאמר לאזרחי ישראל: שלוש שנים ניהלנו מאבק איתנים, הובלנו, למרות התנגדות האופוזיציה ולמרות ההתנגדות המתמשכת והממשיכה שלנו למדיניות הזו.

משה קצב: מה הקושי ברגע הזה?

משה קצב: מרגע זה ואילך הרי נותרו פחות מ-12 חודשים עד יום הבחירות.

משה קצב: מה הקושי ברגע זה, אדוני ראש הממשלה, אם תאמר לאזרחי ישראל: מעתה ואילך אני לא מקים ממשלת אחדות, כי אין אפשרות להקמת ממשלת אחדות לאומית.

משה קצב: מה הקושי בשלב הזה לחפש יחד את הנוסחה להסדר הקבע ביהודה ושומרון, בלי שאתם תחזרו בכם מהתמיכה שלכם בקו המדיני, ובלי שאנחנו נחזור בנו מההתנגדות שלנו לקו המדיני שלכם?

משה קצב: הסדר הקבע להיות הופך כרגע הנושא החשוב והמרכזי, ואני לא חושב שזה נכון דווקא בתקופה הזו, בחודשים הספורים שנותרו עד יום הבחירות, להתחיל את המשא-ומתן על הסדר הקבע.

משה קצב: דבר זה עלול להכניס את החברה הישראלית למערבולת ולוויכוחים שאין בהם צורך בשעה הזו.

משה קצב: אם אחדים מחברי הכנסת, דיברו על צוואתו המדינית של ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ודאי שמותר לנו להעלות על נס את הצהרותיו החוזרות והנשנות של יצחק רבין בבית הזה על התנגדותו הנמרצת והנחרצת להקמת מדינה פלשתינית ביהודה ושומרון.

משה קצב: האם זה לא חלק מצוואתו המדינית שהממשלה מבקשת לקדש ולשמר?

משה קצב: מדוע לא נתלכד כולנו סביב ההתנגדות הנרחבת של הבית להקמת מדינה פלשתינית?

משה קצב: נחפש דרכים.

משה קצב: זה לא מחייב הקמת ממשלת אחדות לאומית.

משה קצב: נחפש דרכים כדי למנוע את הקמתה של המדינה הפלשתינית ביהודה ושומרון.

משה קצב: ראש הממשלה המנוח יצחק רבין, זיכרונו לברכה, דיבר על ירושלים המאוחדת והשלמה בריבונות ישראל.

משה קצב: נחפש דרכים במשותף כדי למנוע את חלוקתה של ירושלים, למנוע ריבונות זרה בירושלים.

משה קצב: הרי זה עניין שנוגע לחלק גדול ונכבד, ל-80%–90% מאזרחי ישראל.

משה קצב: נתלכד סביב שלוש הנקודות האלה.

משה קצב: אני ציפיתי, אדוני ראש הממשלה בפועל, שתתייחס בדבריך, בכמה משפטים – מה שלא מצאת לנכון לעשות – גם אם לא כללת בממשלתך אף לא שר אחד מבני ערי הפיתוח; עם כל השבחים ששיבחת את הישגיה של הממשלה, ועל חלקם אנחנו חולקים, הרי אין שום ספק, שבתקופת כהונתה של הממשלה הנוכחית גדלו ממדי העוני בחברה הישראלית, יש יותר משפחות מתחת לקו העוני, יותר ילדים מתחת לקו העוני.

משה קצב: מותר היה לך, אדוני ראש הממשלה, כאשר הצגת את קווי היסוד של ממשלתך, להציג גם את תוכניתך במאבק לשיפור מצבן הכלכלי ורווחתן של השכבות החלשות בחברה הישראלית.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת משה קצב.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את אחרון הדוברים, חבר הכנסת רענן כהן; בבקשה.

מיכאל איתן: גברתי היושבת-ראש – – –

אסתר סלמוביץ: כן, בבקשה.

אסתר סלמוביץ: אפשר לקבל מיקרופון?

מיכאל איתן: אני מבקש – – –

קריאה: לא שומעים.

מיכאל איתן: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול של הכנסת, שאני מחזיק בידי מסמך חתום על-ידי יושב-ראש ועדת הכנסת, שקובע לגבי סדרי הדיון שיהיו כאן

מיכאל איתן: היום כדלקמן: ועדת הכנסת החליטה בישיבתה, כי לאחר דברי ראש הממשלה ודברי ראש האופוזיציה תימסרנה הודעות סיעות במקום דיון, כדלקמן.

מיכאל איתן: הווי אומר, החלק הראשון – דברי ראש הממשלה ודברי ראש האופוזיציה, לאחר מכן, במקום דיון – הודעות סיעות.

אסתר סלמוביץ: נכון.

מיכאל איתן: מייד בפתיחת הדיון ניגשתי למזכיר הכנסת, הצגתי בפניו את הסיכום וביקשתי, שמאחר שנציג סיעת העבודה, חבר הכנסת זוילי, פותח את הדיון – זכותה של האופוזיציה שאחרון הדוברים יהיה מטעמה.

מיכאל איתן: כך זה נרשם על-פי בקשתי אצל המזכיר.

מיכאל איתן: היה, כנראה, מי שערער על כך, לא ידוע לי מדוע, לא ידוע לי למה, וכרגע זה לא משנה.

מיכאל איתן: יכול להיות שתשאלי את עצמך ואותי מה זה כל כך משנה מי אחרון הדוברים, חבר הכנסת רענן כהן או חבר הכנסת משה קצב.

מיכאל איתן: אם זה כל כך לא משנה, מדוע היה צורך להפר את ההסכם, להפר את הרוח הטובה ולעשות את המעשה הזה?

מיכאל איתן: אני מקווה מאוד שזאת הפעם אחרונה שפוגעים בצורה כזאת בזכויותינו.

מיכאל איתן: אנחנו לא מתכוונים להיות איזה שק אגרוף של הקואליציה, ואתם תעשו מה שאתם רוצים בניגוד לנוהל ולתקנון בשם רוח טובה.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת – – –

מיכאל איתן: בשם רוח טובה תשמרו על התקנון – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת איתן – – –

מיכאל איתן: – – ותשמרו גם על זכויות האופוזיציה – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת איתן – – –

מיכאל איתן: – – כי אנחנו לא נעבור עוד לסדר-היום.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת איתן, קודם כול, בקשתך מולאה.

אסתר סלמוביץ: הדברים נרשמו בפרוטוקול.

אסתר סלמוביץ: שנית, אני שומעת שמי שהחליט על כך הוא יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת חגי מירום, ואנחנו נברר את הדברים לאחר מכן.

מיכאל איתן: – – –

אסתר סלמוביץ: בסדר, אני שומעת שהוא החליט.

קריאות: – – –

משה קצב: הוא לא יכול להחליט.

אסתר סלמוביץ: הוא לא יכול להחליט.

אסתר סלמוביץ: טוב, אנחנו נבדוק.

אסתר סלמוביץ: כרגע אני לא יכולה לברר את הדברים.

אסתר סלמוביץ: הדברים נרשמו והם ייבדקו.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת איתן.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת רענן כהן, בבקשה.

רענן כהן: גברתי היושבת-ראש, אדוני ראש הממשלה בפועל, חברי השרים, חברי הכנסת, לפני שאני פותח אני רוצה להוסיף לפרוטוקול, כי לפי הנוהל ולפי הסדר ראש הממשלה פותח את הדיון ויושב-ראש האופוזיציה, מייד אחריו, לא במעמד של ראש ממשלה או של שר – – –

מיכאל איתן: יש לי החלטה כזאת, אל תפרש.

רענן כהן: חבר הכנסת איתן – – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: – – –

רענן כהן: חבר הכנסת איתן, אני לא הפרעתי לך, אפשרתי לך – – –

מיכאל איתן: – – –

אסתר סלמוביץ: בסדר.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת, אפשרנו לך לדבר – –

רענן כהן: עוד לא עברו שבועיים.

רענן כהן: תתחיל להתרגל.

אסתר סלמוביץ: – – כעת מדבר חבר הכנסת כהן.

רענן כהן: אני רוצה לומר לפרוטוקול, שגם יושב-ראש הוועדה הודיע שלדבר זה הוא לא התכוון.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת כהן, בסדר, אנחנו נבדוק זאת.

רענן כהן: חבר הכנסת איתן, העניין הוא עקרוני.

רענן כהן: ביני לבין חבר הכנסת קצב אין שום בעיה.

רענן כהן: הבעיה היא עקרונית.

רענן כהן: מי שמסכם את הדיון הוא נציג של הממשלה, של הסיעה הגדולה ביותר, ולכן אני מצטער מאוד שזה קרה.

קריאות: – – –

אסתר סלמוביץ: לא להפריע כעת.

אסתר סלמוביץ: לא להפריע.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת איתן, לא להפריע.

רענן כהן: גברתי היושבת-ראש, אני יכול להתחיל – – –

אסתר סלמוביץ: בבקשה.

רענן כהן: אני מתחיל עכשיו כי היתה הערה.

אסתר סלמוביץ: בבקשה.

רענן כהן: פחות משלושה שבועות עברו מאז הרצח הטרגי של ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה – – – יש רעש.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת כ"ץ-עוז, זה מפריע לנו.

אסתר סלמוביץ: תודה.

רענן כהן: פחות משלושה שבועות עברו, ובהם מדינת ישראל עברה רעידת אדמה פוליטית וחברתית.

רענן כהן: בנסיבות מצערות אלה ועל מנת למנוע זעזועים נוספים הקמנו ממשלה חדשה, ממשלה שתוצג היום בפניכם ותובא מייד להצבעה לקבלת אמונכם.

רענן כהן: זו ממשלה בראשותו של שמעון פרס, ממשלה שתשקיע את מרצה וכוחותיה בביסוס תהליך השלום ובחיזוקם של המשק והכלכלה בישראל.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת לא להפריע.

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת לא להפריע.

רענן כהן: מדינת ישראל מתפתחת ומשתנה בקצב מהיר יותר משניתן להתרגל אליו.

רענן כהן: ערכים ומוסכמות שהיו קדושים לכול לפני שנים ספורות, כבר היום נחשבים כשייכים לעבר.

רענן כהן: אפשר לבקש שקט, אדוני היושב-ראש?

שבח וייס: מייד.

שבח וייס: חברי הכנסת, נא לאפשר לנואם האחרון שלנו היום לומר את דבריו באווירה של הקשבה.

רענן כהן: למשל, ההכרה ברשות הפלשתינית.

רענן כהן: מחלוקות שאיימו עלינו בעבר הופכות לקונסנסוס בהווה.

רענן כהן: כך היציאה מרצועת-עזה והעברתה לידי הפלשתינים, כך גם הסכמי אוסלו א' וב', כך גם השלום החם עם ירדן.

רענן כהן: יש כאלה שמחזיקים בעקרונות העבר ואינם מסוגלים להרפות, אך לשמחתי מרביתנו מסתכלים קדימה ושואפים לעצב מחדש את ההווה למען העתיד.

שבח וייס: אני מבקש שתשבו, חברי הכנסת.

שבח וייס: עוד מעט, בתום דבריו של חבר הכנסת רענן כהן, אם ראש הממשלה ירצה לסכם, מובן שהוא יוכל לסכם, אם לא – נוכל לעבור להצבעה.

שבח וייס: כדאי כבר לשבת במקומות.

רענן כהן: אינני מנסה להסתיר את העובדה שיש מחלוקת בעם; הרי המשבר האחרון נגרם בגלל המתחים הקשים בין האידיאולוגיות הללו.

רענן כהן: אך אסור לנו להכתים ציבורים שלמים בחטא הרצח.

רענן כהן: צריך לעקור את האלמנטים הקיצוניים הנמצאים בשוליים, לנדות אותם, להקיא אותם מקרבנו.

רענן כהן: עם זאת צריך לזכור, שטובים וגדולים צמחו מקרב הציבור הדתי-לאומי, רבנים ואנשי רוח, שתרמו לעשייה, לאחדות ולעברו של עם ישראל, לעם היהודי.

רענן כהן: עלינו להיזהר מהכללות גורפות, מהכתמה של ציבורים שלמים.

רענן כהן: רבותי חברי הכנסת, הממשלה הזאת שמוקמת היום פניה לפיוס.

רענן כהן: לא על העבר היא רוצה לדבר.

רענן כהן: לא במחלוקת היא רוצה להתמקד, אלא בדיוק להיפך.

רענן כהן: זו ממשלת פיוס, ממשלת אחווה.

רענן כהן: אנו מושיטים יד ארוכה, יד חזקה ואמיצה לעבר כל סיעות הבית, ובמיוחד לעבר הסיעות הדתיות והחרדיות, אל חברינו לברית ההיסטורית, אותה ברית היסטורית שלה עבר עשיר של שיתוף פעולה מוצלח.

רענן כהן: זה היה רגע היסטורי, אדוני היושב-ראש, כאשר 116 חברי כנסת ביקשו מהנשיא להטיל את הרכבת הממשלה על שמעון פרס.

רענן כהן: אני רוצה להודות כאן בפומבי, פעם נוספת, לכל הסיעות: לליכוד, לצומת, לש"ס, לדגל התורה, לאגודת ישראל, למפד"ל, למרצ, ליעוד, למד"ע ולחד"ש.

רענן כהן: אני מקווה שרגע היסטורי זה יהווה את הבסיס העתידי לכנסת הבאה.

רענן כהן: בואו ושבו עמנו בקואליציה, בואו ונפתח דף חדש, דף של עשייה משותפת, אמון הדדי.

רענן כהן: אני יודע שאתם ואנחנו מעוניינים בשיתוף פעולה.

רענן כהן: צריך לוותר על גינוני כבוד, צריך להתפשר, לעתים לחרוק שן, ולעבוד יחדיו למען עתידה ופניה של מדינת ישראל.

רענן כהן: מפלגת העבודה כיבדה מאז ומתמיד את שומרי המצוות, את העולם הרוחני הדתי העשיר.

רענן כהן: לא תמיד הסכמנו, אך ידענו להתגבר על מחלוקות ולעבוד יחדיו.

רענן כהן: אם יש מסקנה מאותו רצח נתעב, אם יש צוואה אמיתית ממותו של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, הרי זו האחדות, קירוב לבבות.

שבח וייס: חברים, שתי בקשות.

שבח וייס: אני יודע שתמיד אצל הנואם האחרון בזמן ההתכנסות יש אווירה של התכנסות.

שבח וייס: גמרנו להתכנס.

שבח וייס: אני רוצה להודיע לראשי הסיעות ולמצליפים למיניהם, שממש אחרי הדברים של חבר הכנסת רענן כהן, אשר יסיים תוך זמן קצר מאוד, אנחנו נעבור להצבעה.

שבח וייס: כדאי שתהיו ערוכים לכך.

שבח וייס: בבקשה.

רענן כהן: בצעד זה תוכיחו, שאתם אוהבי חיים, שאחדות העם ושלמותו של העם היהודי בלבכם ובמעשי ידיכם כאחד.

רענן כהן: בואו נעבוד יחד ללא אלימות, לא אלימות מילולית וודאי שלא פיזית.

רענן כהן: יש לנו אחריות, וחשוב שנוריד את הטון בכנסת.

רענן כהן: כך גם ניראה בעם.

רענן כהן: ויכוח שיתקיים צריך להתקיים ללא שנאה, ללא הפרעות הדדיות.

רענן כהן: נעבוד יחדיו בצורה מכובדת, בדרך מחנכת, בדרך של כבוד הדדי.

רענן כהן: נוכיח שנפתח דף חדש, דף שאומר די לאלימות.

תמר גוז'נסקי: איפה כן לשלום?

שבח וייס: הוא עוד לא סיים, זה בוודאי יהיה ממש בסיום.

יהושע מצא: הוא לא אמר זאת, למה אתה מוסיף לו משפט שהוא לא אמר.

שבח וייס: אני רואה מכאן, חבר הכנסת מצא.

שבח וייס: טוב, אני מוחק את המשפט.

רענן כהן: אני אומר את זה, אני מבטיח לך.

רענן כהן: הממשלה הזאת היא ממשלה של שלום ושל עשייה, וכך אומר עליה.

רענן כהן: רבותי חברי הכנסת, רק אתמול אירחנו בסיעתנו את חברי מועצת יש"ע.

רענן כהן: אני יזמתי את המפגש ואני גאה עליו.

רענן כהן: המפגש הוכיח לי, הוכיח לכולנו, שעל אף חילוקי הדעות ניתן לשוחח, ניתן לדבר.

רענן כהן: אמרתי להם, שההתיישבות ביהודה ושומרון פועלת על-פי עקרונות הציונות של אבותינו.

רענן כהן: אני מאמין בציונות, גם של האבות, אך חושב שצריך להתאים את הציונות להווה, למציאות העכשווית, ולא לחיות רק בעבר.

רענן כהן: מכיוון שאני רואה במתיישבים חלק מהעם, חלק מאתנו, אני גם אזום ביקורים שלי ושל הסיעה ביהודה ושומרון, בבקעה ובגוש-עציון, הכול כדי להגביר את ההבנה.

רענן כהן: איני בא לשכנע, אך בהחלט לדבר.

רענן כהן: מכיוון שעדיין יש סכנות מבחוץ, חשוב שנשמור על הבנה ועל רוח מפייסת בינינו.

רענן כהן: כל צד יעשה לעצמו את חשבון הנפש, יכה על חטאו; האשמים יותר והאשמים פחות.

רענן כהן: לא תהום בינינו ולא שסע.

רענן כהן: רק עתיד ילדינו ועתיד עמנו, עם יהודי אחד במדינת ישראל, שצריך להיות חזק, עם עוצמה ועם כוח.

רענן כהן: רבותי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, השרים, אנו מציגים לפניכם היום ממשלה נבחרת, ממשלה שאין טובה ממנה, ממשלה שבראשה שמעון פרס, איש עם ניסיון עשיר, מדינאי גדול, בעל חזון וחתן פרס נובל לשלום.

רענן כהן: לצדו צוות מוכשר ומקצועי של שרים, ומאחוריהם מפלגה חזקה, גדולה ומאוחדת.

שבח וייס: רבותי, אנחנו ממש לקראת המשפטים האחרונים של הנואם.

רענן כהן: הממשלה הוקמה במהירות כדי להתחיל – או, נכון יותר, להמשיך – במשימות הרבות והחשובות העומדות בפניה.

רענן כהן: בראש ובראשונה – המשך תהליך השלום בכל החזיתות, המשך תהליך הפיוס עם הפלשתינים, ניסיון לקדם את השלום עם סוריה, לבנון ויתר המדינות הערביות וחיזוק השלום עם ירדן ומצרים.

רענן כהן: במקביל תמשיך הממשלה בתנופת העשייה במדינת ישראל: המשך הצמיחה הכלכלית, המשך פיתוחו של המשק הישראלי, קליטת העלייה מברית-המועצות ומיתר רחבי העולם, המשך ההשקעה בחינוך, בתחומי הרווחה, חקיקה סוציאלית, חקיקה למען הגמלאים ועוד ועוד.

רענן כהן: אני רוצה לסיים ולומר, שזו ממשלה שתפעל על-פי אותם קווי יסוד של הממשלה היוצאת.

רענן כהן: בקווי היסוד הוכנסו רק השינויים שנדרשו כתוצאה מהעשייה והשלמתה בשלוש השנים האחרונות.

רענן כהן: מצע המפלגה לא השתנה וכן גם קווי היסוד של מדיניות הממשלה – אותם קווי יסוד במדיניות החוץ והביטחון, בנושא ירושלים השלמה, בירת ישראל הנצחית שתישאר מאוחדת ושלמה בריבונות ישראלית, אותם קווי יסוד בתחומי דת ומדינה, חברה וכלכלה, בינוי ושיכון, חינוך, השוויון לאוכלוסייה הערבית, הדרוזית, הצ'רקסית והבדואית.

רענן כהן: זו ממשלה של שלום ושל עשייה, של פיוס ושל אחווה; ממשלה שנוצרת לעד את זכרו של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ומקדמת בברכה את שותפו לדרך, את ראש הממשלה החדש, שמעון פרס.

רענן כהן: אני מאמין שהוא יעשה הכול כדי להצעיד את המדינה הזאת לקראת הישגים, לקראת שגשוגה של החברה במדינת ישראל ולעם מאוחד.

רענן כהן: רבותי חברי הכנסת, אני פונה אל כל אחד מהחברים ומבקש מכולכם להביע אמון מלא בממשלה החדשה שתוצג בעוד כמה דקות בפניכם, כך שנוכל כבר ממחר בבוקר להמשיך בעשייה.

רענן כהן: נמשיך בעבודה למען השלום ולמען שגשוגו של המשק ופריחתה של מדינת ישראל בכלכלה וביתר הדברים.

רענן כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: אני מודה מאוד לחבר הכנסת רענן כהן.

שבח וייס: נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעת אמון.

שבח וייס: חברי הכנסת, שבו, בטובכם, איש איש במקומו.

שבח וייס: אחרי ההצבעה נעבור להשבעתם של ראש הממשלה והשרים.

שבח וייס: לאחר מכן נאפשר לסיעות שנמנעו, לדובר הסיעה הגדולה שנמנעה, לנמק את פשר ההימנעות, ולאחר מכן אנחנו מוזמנים אל הנשיא שלנו.

שבח וייס: חברי הכנסת, לפי סעיף 16 לחוק-יסוד: הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעת אמון בממשלה שהוצגה הבוקר על-ידי ראש הממשלה בפועל, שמעון פרס.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, היה צלצול בזמן?

שבח וייס: היו כמה צלצולים.

שבח וייס: אין לי התנגדות לחכות דקה.

שבח וייס: היום אנחנו עורכים באווירה אחרת את ההצבעה.

שבח וייס: ברשות הבית, דקה.

שבח וייס: היום נהיה גמישים, כי האווירה כאן לגמרי אחרת מאשר בהצבעות אמון או אי-אמון רגילות.

דן תיכון: חוק-יסוד: הממשלה.

שבח וייס: חוק-יסוד: הממשלה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני חושש שלגבי ההודעה – – – צריך לבדוק בתקנון.

שבח וייס: המזכיר שלנו מנוסה, תיגשו אליו.

שבח וייס: הכול ייעשה על-פי התקנון.

שבח וייס: אפשר לעבור להצבעה, חברים?

שבח וייס: אם אתם מחכים לחבר הכנסת ה-120, זה עוד בבירור בבג"ץ.

מיכאל חריש: ה-119.

שבח וייס: יש כאן 30 חתימות להצבעה אישית.

שבח וייס: זה נראה לי בנסיבות אלה פתרון הרבה יותר אסתטי במקום המתנה.

שבח וייס: אני מבקש מסגני המזכיר להיכנס לכוננות להצבעה אישית.

שבח וייס: בבקשה.

יעקב שפי: – – –

שבח וייס: רבותי, הבקשה להצבעה אישית הוסרה, האוצר הגיע.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעת אמון בממשלה, כפי שהבהרתי קודם, על-פי חוק-יסוד: הממשלה.

שבח וייס: היו דרוכים.

שבח וייס: ההצבעה החלה, הצבעת אמון בממשלה.

שבח וייס: הצבעה מס' 1 בעד ההודעה של ראש הממשלה בפועל ש' פרס – 62 נגד – 8 נמנעים – 38 ההודעה של ראש הממשלה בפועל ש' פרס על כינון הממשלה והרכבה נתקבלה.

שבח וייס: 62 תומכים, שמונה מתנגדים, 38 נמנעים.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שקמה ממשלה חדשה בישראל והיא זכתה באמון הכנסת.

שבח וייס: חברי הכנסת, עכשיו הנמקת הימנעות ואחר כך השבעה.

שבח וייס: מי מנמק את ההימנעות של סיעת הליכוד?

מיכאל איתן: על-פי איזה סעיף?

שבח וייס: אדוני המזכיר, על-פי איזה סעיף?

משה קצב: אנחנו מוותרים על ההודעה.

שבח וייס: מוותרים.

שבח וייס: אנחנו עוברים להשבעה.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את ראש הממשלה, שמעון פרס, לבוא ראשון, לעלות על הדוכן ולהצהיר אמונים בפני הכנסת.

שבח וייס: כבודו, בבקשה.

שמעון פרס: אני שמעון, בן יצחק ושרה פרס, מתחייב כראש הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כראש הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שמעון פרס: (חותם על ההצהרה) כדי להסיר ספק, אני מתחייב גם כשר הביטחון.

שבח וייס: חברי הכנסת, עכשיו נעבור להשבעה של שרי הממשלה החדשה.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השרה שולמית אלוני, שרת התקשורת, המדע והאמנויות, לעלות ולשאת את הצהרת האמונים.

שולמית אלוני: אני שולמית אלוני, בת דוד ויהודית אדלר, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שולמית אלוני: (חותמת על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השר יוסף ביילין, שר במשרד ראש הממשלה, לעלות על הדוכן.

משה נסים: אין דבר כזה, עם כל הכבוד.

משה נסים: שר.

שבח וייס: שר.

קריאה: יש שר במשרד ראש הממשלה.

קריאה: אין דבר כזה.

שבח וייס: רבותי, נעבור את טקס הצהרות האמונים.

שבח וייס: ועדת הכנסת וכל הוועדות יבררו את כל המושגים אחר כך.

שבח וייס: בבקשה.

יוסי ביילין: אני יוסף, בן צבי וזהבה ביילין, זיכרונם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יוסי ביילין: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השר בנימין בן-אליעזר, שר הבינוי והשיכון, לעלות לדוכן ולשאת את הצהרת האמונים.

בנימין בן-אליעזר: אני בנימין, בן צדוק ופרחה בן-אליעזר, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בנימין בן-אליעזר: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין עכשיו את השר עוזי ברעם, שר התיירות, לעלות אל הדוכן ולשאת את הצהרת האמונים.

עוזי ברעם: אני עוזי, בן משה, עליו השלום, וגרציה, תיבדל לחיים ארוכים, ברעם, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

עוזי ברעם: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין עכשיו את השר אהוד ברק, שר החוץ, לשאת את הצהרת האמונים.

2226: אני אהוד, בן ישראל ואסתר ברוג, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

2226: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין עכשיו את השר מיכה חריש, שר התעשייה והמסחר, לשאת את הצהרת האמונים.

שבח וייס: בבקשה.

מיכאל חריש: אני מיכאל, בן יוסף ואסתר חריש, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

מיכאל חריש: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השר דוד ליבאי, שר המשפטים, לשאת את הצהרת האמונים.

דוד ליבאי: אני דוד, בן זלמן ושרה ליבאי, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

דוד ליבאי: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השרה אורה נמיר, שרת העבודה והרווחה, לשאת את הצהרת האמונים.

אורה נמיר: אני אורה, בת פנחס ומרים טויב, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אורה נמיר: (חותמת על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השר אפרים סנה, שר הבריאות, להצהיר הצהרת אמונים.

אפרים סנה: אני אפרים, בן משה וחנה סנה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אפרים סנה: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את הרב יהודה עמיטל, שר, להצהיר הצהרת אמונים.

3262: אני יהודה עמיטל, בן יחזקאל זאב ודבורה קליין, השם ייקום דמם, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

3262: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את יאיר צבן, השר לקליטת עלייה, להצהיר אמונים.

יאיר צבן: אני יאיר, בן יוסף ושרה צבן, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יאיר צבן: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין עכשיו את יעקב צור, שר החקלאות ופיתוח הכפר, להצהיר הצהרת אמונים.

דוד מנע: מה זה פיתוח הכפר?

קריאה: מה עם הקיבוצים?

שבח וייס: קיבוצים זה גם כפר, קיבוצים, מושבים זה כפר, כפרים.

שבח וייס: אדוני השר, תן לחברי הכנסת רגע להתרגל לתואר ואז תצהיר אמונים.

שבח וייס: זהו.

2568: אני יעקב, בן שלמה וצפורה צור, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

2568: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השר ישראל קיסר, שר התחבורה, להצהיר אמונים בפני הכנסת.

ישראל קיסר: אני ישראל, בן יחיאל ודבורה קיסר, זיכרונם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

ישראל קיסר: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השר אמנון רובינשטיין, שר החינוך, התרבות והספורט, להצהיר אמונים.

אמנון רובינשטיין: אני אמנון, בן אהרן ורחל לבית וילוז'ני רובינשטיין, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אמנון רובינשטיין: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השר חיים רמון, שר הפנים, לשאת הצהרת אמונים.

חיים רמון: אני חיים, בן אשר ובינה רמון, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

חיים רמון: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין עכשיו את השר גונן שגב, שר האנרגיה והתשתית, להצהיר אמונים בפני הכנסת.

גונן שגב: אני גונן, בן יוסף ודבורה שגב, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

גונן שגב: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השר אברהם שוחט, שר האוצר, לשאת הצהרת אמונים בפני הכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: אני אברהם בייגה, בנם של צבי ופניה שוחט, זיכרונם לברכה, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השר משה שחל, השר לביטחון פנים, לשאת הצהרת אמונים.

קריאה: – – –

שבח וייס: נברר זאת אחר כך.

דן תיכון: הממשלה צריכה להגיש בקשה מיוחדת – – –

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו נקיים את הכללים.

שבח וייס: נברר הכול, אבל לא עכשיו.

משה שחל: אני משה, בן דוד וחביבה פתל-שחל, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

משה שחל: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השר שמעון שטרית, השר לענייני דתות, לשאת את הצהרת האמונים.

שמעון שטרית: אני שמעון, בן יחיא ועישה שטרית, עליהם השלום, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שמעון שטרית: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השר יוסי שריד, השר לאיכות הסביבה, לשאת את הצהרת האמונים.

יוסי שריד: אני יוסף, בן דובה ויעקב שריד, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

משה נסים: הוא לא חתם.

משה נסים: מתנגד לחתום.

שבח וייס: הוא תיקן דבר אחד ושכח דבר שני.

שבח וייס: הניקוד היה בסדר, אבל החתימה חסרה.

שבח וייס: (השר לאיכות הסביבה י' שריד חותם על ההצהרה)

שבח וייס: חברי הכנסת, קמה ממשלה חדשה בישראל.

שבח וייס: בשם הבית אני מאחל לראש הממשלה ולממשלה הצלחה רבה.

שבח וייס: ברשותכם, אסיים בפסוק אחד.

שבח וייס: אני רוצה לברך את הממשלה החדשה בפסוק מתוך תפילת הדרך: ותגיענו למחוז חפצנו לשלום, ותננו לחן ולחסד ולרחמים בעיניך ובעיני כל רואינו.

שבח וייס: בהצלחה.

שבח וייס: חברי הכנסת, כולנו מוזמנים עכשיו לנשיא מדינת ישראל.

שבח וייס: הישיבה תמה.