ישיבת מליאה, כנסת 13, פרוטוקול מספר 45, 1992-12-31 00:00

שבח וייס: חברי הכנסת, בוקר טוב.

שבח וייס: אני פותח את ישיבת הכנסת, יום חמישי, ז' בטבת התשנ"ג, 31 בדצמבר 1992.

שבח וייס: הסעיף הראשון בסדר-היום: הצעת חוק מס הכנסה (הוראת שעה), התשנ"ג–1992, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

שבח וייס: יציג את החוק יושב-ראש ועדת הכספים.

שבח וייס: בבקשה.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נדמה לי שחלק מהחברים ראיתי לא מזמן כאן בכנסת, ושוב אנחנו פותחים יום חדש.

גדליה גל: אני מקווה שנעשה מאמץ לקצר את הלילה הזה ככל האפשר, כדי שנגיע הביתה להכין את השבת.

גדליה גל: אני מתכבד להביא לאישור הכנסת חוק מס הכנסה (הוראת שעה), התשנ"ג–1992, הקובע ש"על אף האמור בסעיף 120ב לפקודת מס הכנסה, בשנת המס 1993 לא יתואמו סכומי נקודת זיכוי בחודש ינואר ובחודש הראשון שבו תשולם תוספת יוקר לשכירים במשק".

גדליה גל: ההצעה בדבר אי-תיאום סכומי נקודות הקצבה שהיתה בהצעת החוק נמחקה, וזאת כדי שלא לפגוע בבעלי ההכנסות הנמוכות.

גדליה גל: ממשלת ישראל החליטה להחזיר, לכל המאוחר עד יום י' בניסן התשנ"ג, 1 באפריל 1993, את הקצבאות עבור הילד הראשון והשני, כפי שנהגו משנת 1975 עד שנת 1987.

גדליה גל: אי-מתן הקצבאות כאמור פגע בעיקר בכ-360,000 – שההכנסה של רובם נעה בין 3,000 ל-7,000 ש"ח ברוטו לחודש.

גדליה גל: המימון העיקרי של קצבאות הילדים, שיעלה כ-70 מיליון ש"ח בשנה, ייעשה בדרך של אי-עדכון נקודות הזיכוי במהלך שנת 1993, בחודש ינואר ובחודש הראשון שבו תשולם תוספת יוקר לשכירים במשק.

גדליה גל: האי-עדכון של נקודת הזיכוי, שערכה היום 97 ש"ח, יהיה עד לסכום של 5 ש"ח.

גדליה גל: החזר זה של הקצבאות מבטל עיוות חמור במערכת הכלכלית בישראל, שלפיו לא ניתן כל פיצוי למשפחות שבהן עד שלושה ילדים עבור שני הילדים הראשונים אם הכנסת האב היא מעל 95% מן השכר הממוצע במשק.

גדליה גל: החזר הקצבאות יסייע בעיקר למשפחות בעלות הכנסות נמוכות ובינוניות, 30,000 משפחות בעלות הכנסות נמוכות מאוד, אשר לא ניצלו את זכותן לקבל קצבאות, וכ-250,000 משפחות בעלות הכנסות של 7,000-3,000 ש"ח ברוטו לחודש, אשר ייהנו מתוספת נקייה של 50 עד 180 ש"ח לחודש.

גדליה גל: החזר הקצבאות יופעל לא יאוחר מ-1 באפריל 1993, ומימונו ייעשה בחלק על-ידי העלאת המיסוי על משפחות ללא ילדים והקבוצות המבוססות, חלקו האחר על-ידי אי-התאמת ערך נקודות הזיכוי ב-5 שקלים, וחלק נוסף של המימון, כ-180 מיליון ש"ח, יינתן על-ידי הממשלה.

גדליה גל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

גדליה גל: אני מבקש מהחברים לאשר את החוק.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת גדליה גל, יושב-ראש ועדת הכספים.

שבח וייס: לחוק הזה יש הסתייגויות מעטות.

שבח וייס: אני מזמין את חבר הכנסת דן תיכון לנמק הסתייגות לשם החוק.

שבח וייס: לרשותך חמש דקות, אלא אם כן תרצה לנמק שתי הסתייגויות ביחד – 10 דקות.

דן תיכון: לא, אנמק את ההסתייגויות אחת אחת.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אורון בוודאי ירצה להשיב לי.

שבח וייס: זאת לא חובה.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חוק מס הכנסה (הוראת שעה) – ביקשתי להכניס שינוי בשם החוק: אחרי "הוראת שעה" יבוא "תוספת מס הכנסה".

דן תיכון: בעצם הייתי קורא לחוק הזה: חוק המחשבים שקיימים בשירות המדינה ובמס הכנסה אבל שאין יודעים להפעילם.

דן תיכון: לכן נזקקת הממשלה, כשסוף כל סוף יש לה רעיון חיובי, שמטרתו לשפר ולהחזיר עטרה ליושנה בכל מה שקשור בקצבאות הילדים למשפחות עשירות יחסית, כשמדובר בהחזרת הקצבה לילד ראשון ולילד שני, כולנו נקבל בברכה את החוק הזה.

דן תיכון: אבל, כאמור, אנחנו מתקשים להבין לשם מה נזקקת הממשלה לחקיקה חפוזה.

דן תיכון: החוק הזה בא אלינו ביום שני מתוך הנחה שצריך לאשר אותו באותו יום בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית, וכבר בעת ההגשה שלו חרגה הממשלה ממסגרת ההצעה שלה וטרחה לשנותו, כשהיא אומרת לנו שקצבת הילדים לא תקוזז, לא תופחת, ומנגד, הזיכוי המיוחד כן יקוזז.

דן תיכון: מעשה שהיה כך היה: אכן, בשעתו, בשל אילוצי מס, או נכון יותר אילוצים תקציביים, ממשלת האחדות הלאומית הגישה לכנסת, כמדומני שזה היה ב-1985, הצעת חוק הסדרים במסגרת התוכנית הכלכלית החדשה לייצוב המשק.

חיים אורון: 1986, לקראת 1987.

דן תיכון: נדמה לי שבכל זאת זה היה ב-1985 לקראת 1986.

דן תיכון: היא חשבה שצריך לחסוך כסף, ומשפחות שמעמדן מבוסס, מן הדין שהן לא תקבלנה קצבאות בגין הילד הראשון והשני.

דן תיכון: היתה אז טענה, שמשפחות מבוססות לא יקרה להן דבר אם יוחזרו הקצבאות האלה לקופת האוצר, שנמצאה מידלדלת באותה שנה.

דן תיכון: בכל מיני חוגי בית שקיימנו נשאלנו – בעיקר על-ידי אנשים מבוססים שיש להם ילד בגיל 16-17 – מדוע הממשלה שולחת לנו שיק מדי חודש בחודשו, כי בעצם האם או עקרת הבית, שלא נזקקת לתמיכה ממשלתית, לוקחת את הכסף הזה ומשתמשת בו לבזבוזים, ולעתים – לקניית תכשיט מדי שלושה-שישה חודשים.

דן תיכון: בקריאה הראשונה הצגתי את השאלה, מדוע אמו של הנכד שלי, שהיא בתי, צריכה לקבל את הקצבה הזאת, שכן הקצבה הזאת לא מעלה ולא מורידה לגבי רמת החיים שלה, אבל מנגד היא נלקחת מקופת המדינה שלא לצורך.

שבח וייס: זה ל"תכשיט" הראשון.

דן תיכון: ל"תכשיט" הראשון, ל"תכשיט" השני.

דן תיכון: גברתי שרת העבודה והרווחה – אני מקווה שהיום הוא יומך – החוק הזה נוגע לעיסוקך העתידי ולעיסוקך בעבר.

דן תיכון: כמדומני שב-1986 היית יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה, ואת זוכרת שהקצבאות הללו נלקחו באמצעות חוק ההסדרים, שלא עבר דרך הוועדה שלך.

אורה נמיר: חבר הכנסת נסים יודע כמה אהבתי את זה.

דן תיכון: מה שאני יכול לומר הוא, שבשלב הראשון, בשלושת החודשים הראשונים, ישלמו יותר מס הכנסה, ואומרים לנו שמ-1 באפריל יקבלו שוב את קצבאות הילדים.

דן תיכון: בהתחלה רצה שר האוצר שתחילת החוק הזה תהיה ב-1 בינואר 1994.

דן תיכון: לאחר מכן הוא החליט לקדמו בשנה ולהתחיל את תשלומי הקצבאות מ-1 בינואר 1993, זאת אומרת ממחר.

דן תיכון: לפתע הוא נסוג והוא מודיע לנו הפעם שהחוק ייכנס לתוקפו ב-1 באפריל 1993.

דן תיכון: הבטחות יש לנו בשפע.

דן תיכון: אז קודם כול, בשלושת החודשים הראשונים ישלמו כולם יותר, כדי שאם יתרצו שר האוצר והכנסת, ישולם הכסף לאותן משפחות החל מ-1 באפריל 1993; אני מקווה, אני לא בטוח.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת חיים אורון – הסתייגות לשם החוק.

שבח וייס: חברי הכנסת, נא להקפיד על לוח הזמנים.

שבח וייס: חמש דקות לכל מסתייג.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, החוק הזה שאנחנו מחוקקים היום הוא צעד ראשון בהחזרת גזלה.

חיים אורון: אני מבין את הבעיה של חבר הכנסת תיכון באשר לנכדו, אבל במשך שבע שנים נגזלו קצבאות ילדים בשיעור שעולה, חבר הכנסת תיכון, על 4 מיליארדים ו-720 מיליון שקלים, ומה שחמור יותר – מעל 500 מיליון שקלים לזכאים שלא מימשו את זכאותם, משום שלא מצאו אותם, מהמשפחות החלשות ביותר, הנזקקות ביותר.

דן תיכון: נעשה מאמץ רציני למצוא אותם?

דן תיכון: לא ייתכן שלא מוצאים אותם.

חיים אורון: חבר הכנסת תיכון, נדמה לי שבנושא הזה צריך להשקיע מעט מאוד מאמצים להגן על הממשלות הקודמות, בכללן ממשלת האחדות, וראוי לברך את הממשלה הזאת במלוא החופן ברכות על מהלך נכון, צודק, וכן אותם פקידים בביטוח הלאומי ובאוצר שגיבשו את הרעיון הזה, הרעיון האלגנטי כיצד להחזיר זכאויות לקצבת ילד ראשון ושני לכל האוכלוסייה ולקזז אותה באמצעות שינויים בנקודות הזיכוי ובמס הכנסה, כך שבסופו של דבר גם הצעת החוק הזאת, כאשר תגובש סופית, תעלה לקופת המדינה כ-200 מיליון שקלים.

חיים אורון: אני חושב שנכון לשלם את הסכום הזה למטרה הזאת, גם אם ההצעה שהוגשה לפני ועדת הכספים איננה מוגשת היום לכנסת, כי מה שאנחנו היום נדרשים לתקן הוא קטע מתוך המכלול.

חיים אורון: אני מקווה שההצעה הזאת, כשתוגש לכנסת – לא ב-1 באפריל אלא כמו שהתחייבו אנשי האוצר והביטוח הלאומי עד 1 באפריל, אולי כבר במהלך חודש ינואר – תהיה אף טובה מזו שהוגשה לנו, משום שבהצעה הקיימת, בגלל שאלות של איזון בין החזרת הקצבה ובין העלאת המס יש נקודות מספר, אומנם מבחינה כמותית בשוליים, שצריך למצוא להן פתרון שהוא בעיקרו טכני.

חיים אורון: בעיקר מדובר על משפחות עם שלושה ילדים, שבגלל האיזון בין הקצבה ומס הכנסה נוצר גירעון של 14 שקלים למשפחה, והובטח לנו, ששום משפחה מהמשפחות שקיבלו, ובוודאי לא בדרגות הנמוכות, לא ייגרע חלקה לעומת השנים הקודמות.

חיים אורון: יש הצדקה מלאה, לדעתי, וגם על-פי השקפתי, שבעלי ההכנסות הגבוהות הכנסתן החדשה תקוזז באמצעות מנגנון המס.

חיים אורון: מכאן שאנחנו מקבלים הצעת חוק נכונה, שביסודה וברובה כבר סודרה, הושלמה, ותיקונים מספר עדיין דרושים בה.

חיים אורון: כאשר נזדקק לחקיקה ממש בהחזרת קצבת הילד הראשון והשני לכול, אני משוכנע שגם הפגמים הללו יתוקנו – כך נאמר לנו על-ידי השרים הנוגעים בדבר – ואנחנו נוציא תחת ידינו, לא ב-1 באפריל אלא אני מקווה במהלך חודש ינואר, ולכל המאוחר בהתחלת פברואר, החזרת קצבת ילד ראשון ושני לכול.

חיים אורון: אני רואה בנושא הזה אחד ההישגים היותר גדולים של כל מהלך הדיונים על תקציב המדינה לקראת שנת 1993.

שבח וייס: אני מודה לחבר הכנסת אורון.

משה נסים: אז מה ההסתייגות שלך?

שבח וייס: הנאום הוא פעולות מקדימות להחזרת קצבת ילד ראשון ושני, ועל זה ההסתייגות.

שבח וייס: לסעיף הראשון – חבר הכנסת דן תיכון.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מאזכר את ההסתייגות הראשונה שלי לשם החוק – "תוספת מס הכנסה".

דן תיכון: זה חוק של שיגיונות מס ההכנסה.

דן תיכון: כאמור, זוהי הצעת חוק חפוזה ולא נכונה.

דן תיכון: מישהו מתגעגע לשנת 1975.

דן תיכון: בכלל, ממשלת העבודה מחזירה אותנו אחורנית, ובמקרה הזה מחזירים אותנו לדוח בן-שחר משנת 1975.

דן תיכון: אבל מי שמעיין בטבלה שהוצגה – – – חבר הכנסת אורון, אני יכול לדבר?

שבח וייס: חבר הכנסת אורון, חבר הכנסת דן תיכון רוצה לשכנע אותך לתמוך בהסתייגות.

דן תיכון: גברתי השרה, מי שמעיין בטבלה שהוגשה לאישור מס הכנסה ימצא בה ליקויים רבים.

דן תיכון: גם האוצר עצמו, כשהוא מעיין בטבלה, הוא אומר: יש לשפר; המחשבים לא עבדו טוב.

דן תיכון: כך יוצא שדווקא אנשים המשתכרים מעל 11,000 שקלים, הם יקבלו תוספת הכנסה.

חיים אורון: 16,000 מתוך 360,000.

דן תיכון: למה הוא צועק?

חיים אורון: אני לא צועק, אני מסביר.

דן תיכון: גברתי השרה, תראי למה הם גורמים לנו במס ההכנסה.

דן תיכון: הרי את יודעת שיש, למשל, זוגות מבוגרים, פנסיונרים שהכנסתם ברוטו מגעת לסכום של עד 2,500 שקלים.

דן תיכון: לפי ההצעה הזאת, לא רק שהם לא יקבלו תוספת, אלא הם יוכרחו לשלם 14 שקלים.

חיים אורון: נאמר שזה יתוקן.

דן תיכון: נאמר – את שומעת מה אומר נציג האוצר עלי אדמות?

דן תיכון: נאמר לנו שזה יתוקן.

דן תיכון: אם הצעת החוק הזאת אינה מסודרת ואינה מושלמת, צריך לקחת אותה בחזרה.

דן תיכון: שום דבר לא היה קורה אילו הגישו את ההצעה הזאת בעוד שבועיים ותיקנו את העיוותים הללו.

דן תיכון: משהיא מוגשת בזה הרגע, העיוותים הללו, הקלקולים הללו מונצחים לפחות לארבעה חודשים, אם לא למעלה מזה.

משה נסים: ואי-אפשר לתקן – – –

חיים אורון: לא נכון.

אורה נמיר: – – –

חיים אורון: לא נכון, פשוט לא נכון.

שבח וייס: חבר הכנסת חיים אורון, תהיה הזדמנות ליושב-ראש ועדת הכספים להשיב.

שבח וייס: אני לא יודע אם הוא בדעתך, אבל הוא ישיב.

אורה נמיר: לא ניתן לתקן – – –

רן כהן: – – –

דן תיכון: גברתי השרה, כל הטבלה המונחת כאן פורסמה אתמול בעיתונות והיא ברורה.

דן תיכון: גם חבר הכנסת אורון אומר שאני צודק, אלא הוא מוסיף: נתקן.

דן תיכון: הוא יתקן, את שומעת?

משה נסים: איך זה יתוקן?

משה נסים: זה לא ניתן.

משה נסים: אתה טועה, חבר הכנסת אורון.

רן כהן: – – –

חיים אורון: – – –

דן תיכון: נציב מס הכנסה מהלך אימים על שר האוצר.

דן תיכון: שר האוצר, שלא מבין את הטכניקה של מס הכנסה, נזקק לחקיקה חפוזה, שמולידה בשלב הראשון חוק לא טוב, עם כוונות עתידיות, שאיש לא יודע מה מהן יתממש.

משה נסים: נכון.

שבח וייס: תודה לחבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גדליה גל, בבקשה תשובתך.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –

משה נסים: – – –

חיים אורון: סעיף 14 יתוקן – – –

רון נחמן: – – –

אורה נמיר: הבעיה היא, שכאשר אתם הייתם בקואליציה, אמרתם ההיפך.

שבח וייס: חברי הכנסת נסים, אורון, רון נחמן, אני מבקש.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נדרשנו להביא את החוק בהקדם, וזאת על-פי בקשתו של מנכ"ל הביטוח הלאומי ואזהרתו, שאם הוא לא יקבל הוראה כבר עכשיו, הרי ביצוע החוק יתעכב.

גדליה גל: היו לפנינו שתי ברירות – – –

משה נסים: שתי אפשרויות.

גדליה גל: היו לפנינו שתי אפשרויות: להמתין עד שהכול ייבדק ויצא מתחת ידינו חוק שהוא כביכול מושלם, וגם אז היינו ודאי רואים שיש בו שגיאות.

גדליה גל: אולי גם להמתין עד סוף השנה, כדי לחכות ליום שבוודאי יגיע, שבו נבטל את היטל הקליטה.

גדליה גל: וכאשר היו מבטלים אותו – – –

דן תיכון: תוקפו פג בסוף השנה.

גדליה גל: אם תוקפו פג, בוודאי טוב.

גדליה גל: אילו הבאנו את החוק הזה עם ביטול היטל הקליטה, הרי שום משפחה, גם מאלה שנפגעות היום, לא היתה נפגעת.

גדליה גל: בסופו של דבר, כל החזר הקצבאות הזה ממומן על-ידי אזרחי המדינה, חלק במישרין – – –

דן תיכון: לא הכול, 150 מיליון.

דן תיכון: כך נאמר לנו.

גדליה גל: 180 מיליון ממומנים על-ידי הממשלה.

גדליה גל: מי זו הממשלה – לא אזרחי המדינה?

משה נסים: הכוונה – לא באמצעות מסים.

דן תיכון: – – –

שבח וייס: סליחה, חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: יש לי שאלה: האם הנושא לא לובן דיו בוועדת הכספים?

דן תיכון: לא היה זמן.

גדליה גל: אני בא לומר לחברים, שבסופו של דבר, הכול ממומן על-ידי אזרחי המדינה, אלא שחלק ישלם יותר וחלק ישלם פחות.

גדליה גל: יש פה, ללא ספק, העברה של כספים מהאחד לשני.

גדליה גל: אני מכיר משפחות, גם מקרב חברי הכנסת, שכבר אין להן ילדים בבתיהן, והכנסתן תפחת מדי חודש ב-181 שקלים.

גדליה גל: זאת עובדה.

גדליה גל: אבל אלו משפחות שהן בדרך כלל בעלות הכנסה גבוהה, ואי-אפשר לתקן את העיוות הזה שהיה במשך כמה שנים, בלי לקחת מהאחד ולתת לשני.

גדליה גל: אני מציע לחברי הכנסת לראות את ההחלטה הזאת יחד עם ההחלטה על הורדת המע"מ, שגם היא תשאיר אצל משפחות ברוכות ילדים הכנסה נוספת – –

משה נסים: אל תשתמש בזה.

גדליה גל: – – יחד עם ההחלטה של הורדת המס כבר השנה על משקאות קלים ומיצים, והמשפחות ברוכות הילדים הן בין הצרכנים הגדולים ביותר של המוצרים האלה.

גדליה גל: אם נראה הכול בהיבט הזה, נמצא שלמשפחות ברוכות ילדים עם הכנסה נמוכה תהיה הכנסה גבוהה הרבה יותר, ובזאת הרי כולנו רוצים.

גדליה גל: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

שבח וייס: שר האוצר מבקש להשתלב כאן ולהעיר הערה, מכיוון שגונב לאוזניו שהיתה ביקורת באחת ההסתייגויות.

שבח וייס: בבקשה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, ישבתי בחדרי ושמעתי חלק מדבריו של חבר הכנסת דן תיכון.

אברהם-בייגה שוחט: הייתי אומר, שכמעט כרגיל, הוא מצליח להרגיז אותי, וזה קרה גם בבוקר.

אברהם-בייגה שוחט: חשבתי שאולי זה משתנה כאשר נפרדים בשעה 03:00, חשבתי שההליכות והדיבורים משתנים, אבל מסתבר שלא חל כל שינוי.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו הבאנו את החוק הזה במהירות, מכיוון שהוא פתח לעניין של החזרת קצבאות הילדים.

אברהם-בייגה שוחט: כאשר ביקשו ממני בוועדת הכספים להתחייב על כך שאכן ב-1 באפריל אלה יהיו הדברים, כך אנחנו עשינו.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד לחברי הכנסת מסיעות האופוזיציה, שבסיכומו של דבר עשינו מה שצריך לעשות.

אברהם-בייגה שוחט: עשינו זאת בחופזה, כי לא יכולנו להשלים, גם מבחינת פעילות הביטוח הלאומי, את העניין של החזרת הקצבאות.

אברהם-בייגה שוחט: ההחלטה שבה אנו עוסקים היום, שלפיה אי-עדכון נקודות הזיכוי יהיה חלק מהמקור להחזרת הקצבאות; כפי שנאמר פה, הממשלה תהיה מעורבת דרך תקציבה בהיקף של כ-150 מיליון שקלים.

אברהם-בייגה שוחט: יתרת הכסף, רובה, לא כולה אבל רובה, תבוא ממשפחות בעלות הכנסות גבוהות, בחלקן הגדול משפחות שאין להן ילדים.

אברהם-בייגה שוחט: כלומר, הלכנו למסלול שבו החלטנו שההחזר בגין אותו מתן קצבאות לכ-400,000 משפחות, או 350,000 משפחות שלא קיבלו עד היום, לא יהיה רק למשפחות שיש להן ילדים, אלא לכלל האוכלוסייה.

אברהם-בייגה שוחט: אתמול, במסגרת הדיון על חוק ההסדרים במשק, שמעתי גם מפי נציגי אופוזיציה לא מעטים, הייתי אומר רובם, שאכן החזרת הקצבאות לילדים ראשון ושני היא החלטה מבורכת של הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר: אנחנו מיהרנו עם הנושא של אי-עדכון נקודות הזיכוי, כחלק מהמבנה של סך כל המשמעות הפיננסית של ההחלטה הזאת, והיינו חייבים לעשות זאת עכשיו.

אברהם-בייגה שוחט: לאור העובדה שגם הביטוח הלאומי וגם אנחנו רואים את הדברים עין בעין, אני בטוח שבימים או בשבועות הקרובים יבואו שאר תיקוני החקיקה שנגזרים מההחלטה הזאת, וב-1 באפריל 1993 אכן יוחזרו הקצבאות למשפחות שיש בהן ילד אחד או שני ילדים ורמת הכנסתן היא מעל ל-95% מהשכר הממוצע במשק.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שתיאוריו של חבר הכנסת תיכון לגבי אי-הבנת העניין – הפקידים אומרים כך והשר אומר כך – אינם במקום, ואפילו חבר הכנסת תיכון ברגעים מסוימים צריך לתת יד לממשלה, כאשר היא עושה דבר נכון.

שבח וייס: תודה רבה לשר האוצר.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו להצבעה על חוק מס הכנסה (הוראת שעה) התשנ"ג–1992, בקריאה שנייה ובקריאה שלישית.

שבח וייס: תחילה נצביע על ההסתייגויות, בבקשה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו מצביעים בהצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון לשם החוק?

שבח וייס: בעד התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לשם החוק – 12

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לשם החוק לא נתקבל.

שבח וייס: 12 תומכים, 30 מתנגדים, ההסתייגות לא נתקבלה.

שבח וייס: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורון?

חיים אורון: אני מסיר את הסתייגותי.

שבח וייס: חבר הכנסת אורון מסיר הסתייגותו, לכן אין הצבעה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו לסעיף הראשון.

שבח וייס: לפני-כן נאשר את שם החוק בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: נא להצביע.

שבח וייס: בעד שם החוק, כהצעת הוועדה – 30

שבח וייס: נמנעים – אין

שבח וייס: 30 תומכים, 11 מתנגדים, נמנעים אין, לפיכך, שם החוק אושר כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

שבח וייס: אנחנו עוברים לסעיף 1.

שבח וייס: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון על הסעיף הראשון, בבקשה.

שבח וייס: בעד ההצעה של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 1 – 13

שבח וייס: נמנעים – אין

שבח וייס: 13 תומכים, 29 מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: לפיכך אני קובע שהסתייגות חבר הכנסת דן תיכון לסעיף הזה נדחתה.

שבח וייס: אנו עוברים עתה להצבעה על הסעיף הראשון לחוק בקריאה שנייה, על-פי הצעת ועדת הכספים, בבקשה.

שבח וייס: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 28

שבח וייס: סעיף 1, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: 28 תומכים, 12 מתנגדים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני מודיע שלחצתי בטעות על הכפתור הלא-נכון.

שבח וייס: בשני המקרים נביא זאת לתשומת לבנו.

שבח וייס: חבר הכנסת אורון מודיע כי כבר פעם שנייה הצביע בטעות.

חיים אורון: – – –

שבח וייס: רק עכשיו.

שבח וייס: אנו מודים לך, נמחק את זה.

שבח וייס: אני מודיע שסעיף 1 אושר כהצעת הוועדה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שנייה על הסעיף השני, שאין בו הסתייגויות.

שבח וייס: מי תומך בסעיף.

שבח וייס: בעד סעיף 2 – 30

שבח וייס: נמנעים – אין

שבח וייס: 30 תומכים, 12 מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: הסעיף השני אושר.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מודיע בזאת שהחוק אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו להצבעה שלישית ואחרונה על חוק מס הכנסה (הוראת שעה), התשנ"ג–1992, בקריאה שלישית.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: בעד החוק – 32

שבח וייס: נמנעים – 2

שבח וייס: 32 תומכים, תשעה מתנגדים, שני נמנעים.

שבח וייס: לפיכך אני מודיע שחוק מס הכנסה (הוראת שעה), התשנ"ג–1992, אושר בקריאה שלישית ואחרונה.

שבח וייס: תודה רבה לכם.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף הבא.

שבח וייס: מכיוון שסיעת חד"ש נמנעה, יש לסיעה אפשרות לנמק את סיבות ההימנעות.

שבח וייס: בבקשה, גברתי, עד חמש דקות.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, סיעת חד"ש החליטה להימנע מהצבעה על החוק, לאחר שבקריאה הראשונה הצבעתי נגד החוק.

תמר גוז'נסקי: ההימנעות היא משום שהוכנס כאן הסעיף השני אשר מדבר על החזרת הקצבה עד 31 במרס 1993.

תמר גוז'נסקי: למרות הסעיף השני, איננו תומכים בהצעת החוק, משום שאנחנו לא מקבלים את השיטה של מימון החזרת הקצבאות.

תמר גוז'נסקי: אני מתפלאת על חבר הכנסת אורון, שתיאר זאת כהישג – שמימון החזרת קצבאות הילדים הראשון והשני ייעשו על-ידי גזלת שקלים.

תמר גוז'נסקי: אתה אמרת רק 5 שקלים.

חיים אורון: זה יתוקן.

תמר גוז'נסקי: אדוני, אם אנחנו מדברים על כך שנקודות הזיכוי בחודש ינואר ובחודש הראשון שבו תשולם תוספת היוקר לא יעודכנו, פירוש הדבר שציבור השכירים בארץ נדרש לממן את החזרת הקצבאות, וזו שערורייה, מפני שמי שצריך היה להחזיר את קצבאות הילד הראשון והשני זה האוצר.

תמר גוז'נסקי: יש ויכוח, האם בשנים שלא שולמו הקצבאות לילד הראשון והשני נגזלו מהילדים 3 מיליארדי שקל במחירי היום או 5 מיליארדי שקל במחירי היום.

תמר גוז'נסקי: לכן, מה שצריך היה לעשות הוא להחזיר לילדים את 3 או 5 המיליארדים האלה.

תמר גוז'נסקי: באה הממשלה ואומרת: לא רק שאנו לא מחזירים את מה שגזלנו, אנו ממשיכים להטיל על הציבור את עול מימון הקצבאות שישולמו לילד הראשון והשני.

תמר גוז'נסקי: הרי זה – להעביר מכיס אחד של הציבור לכיס שני של הציבור.

תמר גוז'נסקי: זו שערורייה, וזו גישה שראינו גם בחוקים קודמים בתקופת ממשלת הליכוד.

תמר גוז'נסקי: לכן דוברים של הליכוד, שמתייפיפים היום, צריכים לבדוק את עצמם, מה קרה בשנות הליכוד.

תמר גוז'נסקי: השיטה הזו היא שיטה שהמציא וטיפח הליכוד, וכואב הלב שמפלגת העבודה ממשיכה באותה שיטה.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לומר לחברי הכנסת: הנתונים האחרונים שמתפרסמים מתוך סקר ההכנסות מצביעים על קיטוב גובר בהכנסות ועל העובדה שמדינת ישראל היא המדינה שבה המס הישיר הוא הנמוך ביותר בעולם המערבי.

תמר גוז'נסקי: ובאה הממשלה ומציעה שוב ושוב חוקים אשר מקילים את נטל המס הישיר מעל חברות ומעל בעלי ההון.

תמר גוז'נסקי: היא ממשיכה להעביר למעבידים 4 מיליארדי שקל מכספי הביטוח הלאומי, במקום שהמעבידים ישלמו את הסכומים האלה, ואחרי כל השערורייה הזו היא באה ודורשת מציבור השכירים לממן את החזרת הקצבאות לילד הראשון והשני.

תמר גוז'נסקי: אני מצטערת מאוד על הדבר הזה, וזו הסיבה לכך שנמנענו מהצבעה.

שבח וייס: תודה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שבח וייס: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו לאישורו של חוק נוסף:

שבח וייס: חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 36), התשנ"ג–1992.

שבח וייס: מכיוון שאין שום הסתייגויות מהתיקון הזה לחוק, אנו עוברים להצבעה.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להציג את החוק.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: כמה זמן אתה צריך כדי להציגו?

שבח וייס: אנו צריכים לדעת, כדי לצלצל בזמן.

יהושע מצא: לא יותר מארבע-חמש דקות.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: אני מבקש שחבר הכנסת מצא ינמק, ובמקביל נצלצל.

שבח וייס: יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, בבקשה.

שבח וייס: עושים היום חילופי שרים, בממלכה המקבילה שלך.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בפתח הדברים אני רוצה לומר משפט אחד לגבי חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 36), המתייחס לוויכוח של שנים בין הרשות המקומית לחברת החשמל.

יהושע מצא: נשאלתי לכמה זמן אזדקק כדי להציג את החוק הזה – אעשה זאת בשלוש–חמש דקות, אבל זה חוק רב חשיבות מבחינת חוקי התכנון והבנייה, והסמכויות שיש או שתינתנה לחברת החשמל.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להביא בפניכם לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 36), התשנ"ג–1992, אשר נדון בקריאה ראשונה במליאת הכנסת ביום 7 בדצמבר 1992, תחת השם חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 36) (רשת החשמל), התשנ"ג–1992, והועבר לוועדת הפנים ואיכות הסביבה לשם הכנתו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, הרקע לחוק הוא קיומה של מחלוקת משפטית בשאלת חובתה של חברת החשמל להיזקק להיתר בנייה לפי חוק התכנון והבנייה, שעה שהיא פועלת מכוח זיכיונות החשמל.

יהושע מצא: בעקבות אי-הכרעה סופית בשאלה המשפטית, שיש לה השלכה גם בתחום הפלילי של בנייה ללא היתר, הוגשה עתירה לבג"ץ.

יהושע מצא: הדיון בבג"ץ נדחה "נוכח סיכוי להסדר תחוקתי חדש".

יהושע מצא: בעקבות הרצון להסדר כזה הכינה ממשלת ישראל הצעת חוק, שעברה פה בקריאה ראשונה.

יהושע מצא: אני מתכבד אפוא להביא בפניכם את ההסדר התחוקתי החדש, כפי שהתגבש בוועדת הפנים.

יהושע מצא: הצעת התיקון נועדה להסדיר דרך רישוי מיוחדת לרשת חשמל, שלא בדרך היתר בנייה רגיל.

יהושע מצא: שר הפנים יהיה מוסמך להתקין תקנות שיפרטו את סוגי העבודות והמתקנים שבהם תוסדר דרך רישוי שונה.

יהושע מצא: במהלך הדיונים בוועדה התגלעה מחלוקת בין עמדתה של חברת החשמל לישראל בע"מ לבין מרכז השלטון המקומי, המייצג כמובן את הרשויות המקומיות, אשר חשש, ובצדק, כי תישמט מידי רשויות הרישוי המקומיות האפשרות לפקח כהלכה על הקמת רשתות חשמל.

יהושע מצא: מחלוקת זו יושבה בוועדה, והנוסח המובא בפניכם הוא פרי פשרה שנתקבל בוועדת הפנים, פשרה על דעתם של שני הצדדים וגם על דעת הממשלה.

יהושע מצא: לא אסתיר מפניכם, רבותי חברי הכנסת, כי הושמעה בוועדה גם התנגדות לחוק המוצע הן מטעם מרכז הקבלנים והן מטעם החברה להגנת הטבע.

יהושע מצא: לא אכנס לפרטי ההתנגדויות.

יהושע מצא: התנגדות זו, יש לדעת, נדחתה הן לגופה והן משום שחוק אשר עבר בקריאה ראשונה חייבת היתה הוועדה להכינו לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יהושע מצא: הוועדה הכניסה בהצעת החוק כמה תיקונים, ואפרט אותם עתה.

יהושע מצא: כתוצאה מתיקונים אלה פוצל סעיף קטן (ו) לשלוש פסקאות.

יהושע מצא: בעוד אשר בהצעת החוק במקורה הוסמך שר הפנים לקבוע בתקנות סוגים של עבודות ומתקנים הקשורים להקמת רשת החשמל ולהחזקתה, צומצמה עתה בחוק, כמובא בפניכם, סמכותו זו, והוא יהיה מוסמך לקבוע "סוגים של עבודות ומתקנים הדרושים להולכה, לחלוקה או להספקה של חשמל".

יהושע מצא: כלומר, לא תהיה סמכות לקבוע סוגים של עבודות ומתקנים הקשורים להחזקת רשת החשמל.

יהושע מצא: סוגי העבודות והמתקנים שלגביהם תהיה סמכות לשר הוגדרו במדויק.

יהושע מצא: שינוי שני הוא בכך שהתקנות תהווינה הרשאה להקמת המתקנים, ודינה של הרשאה זו הוא כדין היתר.

יהושע מצא: דבר זה נאמר בסיפא של פסקה (1) וכן בפסקה (2), הקובעת כי, לעניין פרק י', הוא הפרק העוסק בעבירות ועונשים, דין ההרשאה הוא כדין היתר.

יהושע מצא: מכאן שעבודה אשר בוצעה או מתקן שהותקן ללא הרשאה על-פי התקנות או שלא בהתאם להרשאה כזו, יראו אותם כבנייה ללא היתר, או כסטייה מהיתר, לפי העניין.

יהושע מצא: פסקה (3), שאף היא נוספה בוועדה, קובעת כי עבודות שבוצעו או מתקנים שהוקמו על-פי הרשאה לפי התקנות, יראו אותם כאילו בוצעו או הוקמו בהתאם לתוכנית.

יהושע מצא: שהרי לא די בקבלת היתר בנייה, אלא יש צורך שההיתר יהיה בהתאם לתוכנית.

יהושע מצא: להוראה זו נוסף סייג: "ובלבד שאין בהם סתירה להוראות תוכנית מאושרת", ואם ההרשאה אינה בסתירה לתוכנית מאושרת, אך היא בסתירה לתוכנית מופקדת, יכול שר הפנים לקבוע בתקנות הוראות לעניין סטייה של הרשאה כאמור מתוכנית כזו.

יהושע מצא: להצעת החוק, אדוני היושב-ראש, לא היו הסתייגויות, פרט כמובן לדיון עמוק בוועדת הפנים, שהביא לשינויים שציינתי כאן.

שבח וייס: איך אתה תמיד מצליח להביא חוקים בלי הסתייגויות?

יהושע מצא: מכיוון שבתוך הוועדה, אדוני היושב-ראש, אני מנסה למצוא את הפשרה בין כל הגורמים, והיו פה שלושה גורמים כבדי משקל: הממשלה, השלטון המקומי וחברת החשמל.

יהושע מצא: בדיון עם המשפטנים נתתי להם את האפשרות להשיג את הפשרה, והם השיגו אותה, והרי היא מונחת לפניכם ללא הסתייגויות לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

יהושע מצא: אני מודה לך מאוד, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: חברי הכנסת, אחרי שקיבלנו את ההסבר אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה של חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 36), התשנ"ג–1992.

שבח וייס: אין כאן הסתייגויות.

שבח וייס: אני מחכה עד שתשבו במקומותיכם.

שבח וייס: כאמור, אין הסתייגויות.

שבח וייס: קריאה שנייה – חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 36), התשנ"ג–1992, בבקשה להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 7 בעד סעיף 1 – 37 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

שבח וייס: 37 תומכים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שהחוק אושר בקריאה שנייה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לקריאה שלישית ואחרונה.

שבח וייס: חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 36), התשנ"ג–1992, בבקשה להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 8 בעד החוק – 37 נגד – אין נמנעים – אין חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 36), התשנ"ג–1992, נתקבל.

שבח וייס: 37 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: אני מודה ליושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, חבר הכנסת יהושע מצא ולכל היזמים על ההצלחה בהעברת החוק.

שבח וייס: החוק אושר בקריאה שלישית.

שבח וייס: התשנ"ג–1992

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עכשיו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום שלנו, הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ"ג–1992, קריאה שנייה ואחר כך קריאה שלישית.

שבח וייס: למי שלא היה כאן בישיבה הלילית שלנו:

שבח וייס: אנחנו אישרנו את החוק בקריאה שנייה, זולת הסעיף האחרון, שאותו השארנו פתוח להצבעה הבוקר, כיוון שעל-פי הכללים, אילו אישרנו את כל הסעיפים בקריאה שנייה, היינו צריכים לעבור מייד לקריאה שלישית, והיתה בקשה לעשות את הקריאה השלישית עכשיו.

שבח וייס: בשלב ראשון אפנה אתכם, חברי הכנסת, לעמוד 37; באמצע העמוד תמצאו את סעיף 32, ועל סעיף זה נצביע עכשיו בקריאה שנייה.

שבח וייס: אם יש הסכמה, נעשה זאת לפי המנהג שהנהגנו בלילה.

שבח וייס: האם יש הסכמה מצד האופוזיציה?

מיכאל איתן: אנחנו מבקשים לעשות זאת בהצבעה אלקטרונית, כל הסתייגות בנפרד, כמקובל בשעות הבוקר.

שבח וייס: בסדר גמור.

שבח וייס: חברי הכנסת, בסעיף 32 – מי תומך בהסתייגות של חברי הכנסת מיכאל איתן ויעקב שמאי, נא להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 9 בעד התיקון של חברי הכנסת מ' איתן וי' שמאי לסעיף 32 – 12 נגד – 29 נמנעים – אין התיקון של חברי הכנסת מ' איתן וי' שמאי לסעיף 32 לא נתקבל.

שבח וייס: 12 בעד, 29 מתנגדים.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל איתן וחבר הכנסת יעקב שמאי נדחתה.

שבח וייס: אנחנו עוברים עכשיו להסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון באותו סעיף.

שבח וייס: הצבעה מס' 10 בעד התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 32 – 9 נגד – 28 נמנעים – אין התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 32 לא נתקבל.

שבח וייס: תשעה תומכים, 28 מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שההסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון נדחתה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת עוזי לנדאו באותו סעיף.

שבח וייס: בבקשה להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 11 בעד התיקון של חבר הכנסת ע' לנדאו לסעיף 32 – 10 נגד – 28 נמנעים – אין התיקון של חבר הכנסת ע' לנדאו לסעיף 32 לא נתקבל.

שבח וייס: 10 תומכים, 28 מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שההסתייגות של חבר הכנסת עוזי לנדאו נדחתה.

שבח וייס: מי תומך עכשיו בקריאה שנייה בסעיף 32 כהצעת הוועדה, כאשר כל ההסתייגויות נדחו – בבקשה להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 32, כהצעת הוועדה – 30 נגד – 11 נמנעים – 1 סעיף 32, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: 30 בעד, 11 נגד, נמנע אחד.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שסעיף 32 נתקבל בקריאה שנייה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שאחרי סעיף 32, הסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: הצבעה מס' 13 בעד ההצעה של חבר הכנסת ד' תיכון אחרי סעיף 32 – 11 נגד – 30 נמנעים – אין ההצעה של חבר הכנסת ד' תיכון אחרי סעיף 32 לא נתקבלה.

שבח וייס: 11 בעד, 30 מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: לפיכך אני מודיע שההסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון אחרי סעיף 32 נדחתה.

שבח וייס: קריאה שנייה אושרה.

שבח וייס: אני מבין שהקיזוז ביני לבין חבר הכנסת שילנסקי בוטל בתוקף הנסיבות.

שבח וייס: חברי הכנסת, אחרי דיון ארוך, מייגע ומרתק אנחנו עוברים עכשיו להצבעה.

שבח וייס: חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ"ג–1992, בקריאה שלישית ואחרונה.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: הצבעה מס' 14 בעד החוק – 33 נגד – 18 נמנעים – 1 חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ"ג–1992, נתקבל.

שבח וייס: 33 בעד, 18 מתנגדים, נמנע אחד.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מודיע בזאת, שחוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב), התשנ"ג–1992, אושר בקריאה שלישית ואחרונה.

שבח וייס: תודה רבה, חברי הכנסת.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו צריכים לברר שניים-שלושה דברים, ואני אודיע לכם מייד על המשך סדר-היום.

שבח וייס: אני חייב להסביר כאן משהו כדי למנוע אי-הבנות.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן, תקשיב.

שבח וייס: אנחנו בונים פה על סוג מסוים של הסכמה, אף שאין לנו בעיה תקנונית.

שבח וייס: אני רוצה להיות בטוח שהכול ייאמר.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו תכננו לבוקר זה, בידיעת הצדדים ובהסכמתם, כפי שהדברים התגבשו גם אתמול, כאשר חברי הכנסת עובדיה עלי, מיכאל איתן ואחרים היו בסוד ההתדיינות וההסכמה, שבשעה 12:00 היום יביא ראש הממשלה בשם הממשלה לאישור הכנסת את השינויים הצפויים בממשלתו.

שבח וייס: אתמול היה ויכוח בעת ההצבעה וכן הלאה.

שבח וייס: יש לפנינו הצעת חוק התקציב, דיון ארוך מאוד, ואנחנו כמובן נרצה לסיים אותו, כך אני משער, עד למועד החוקי של התקציב הזה, עד 24:00.

שבח וייס: אין לי התנגדות להתחיל בדיון בחוק התקציב עכשיו, להפסיק אותו בשעה 12:00, לשוב אל הנושא של שינויים בממשלה, כדי לחסוך לנו שעה.

שבח וייס: אבל אני מבקש מכם שלא תעלו מחדש בעיות פרוצדורליות.

אברהם-בייגה שוחט: זה היה בהצבעה.

שבח וייס: אני יודע.

שבח וייס: כל אחד יש לו סעיף ותת-סעיף.

שבח וייס: אני רוצה להיות בטוח.

שבח וייס: אם לא, אני פשוט אעשה הפסקה.

שבח וייס: אני משחק בקלפים גלויים.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו ביקשנו לעמוד על העיקרון מבחינתנו, שאין להפסיק את ההצבעה ולהכניס נושא נוסף.

מיכאל איתן: לכן גם הסכמנו שיתחיל הדיון על חוק התקציב והצעת התקציב.

מיכאל איתן: זה לא פוגע בעיקרון, משום שאנחנו לא טענו שאי-אפשר להפסיק דיון.

מיכאל איתן: טענו שאי-אפשר להפסיק את ההצבעה.

מיכאל איתן: ומאחר שאנחנו לא נגיע עד השעה 12:00 לאיזה תהליך של הצבעה, מבחינתנו אין שום מניעה להתחיל עכשיו את הדיון בחוק התקציב ובהצעת התקציב.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: אני זוכר מה שהיה אתמול, אבל אנחנו רוצים להיות בטוחים לחלוטין.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, אם תקבל החלטה להתחיל בדיון בחוק התקציב, אני מבקש שתאפשר לי למסור הודעה לסדר בהמשך לדיון שהתפתח כאן בנושא דוח מבקר המדינה מס' 42.

שבח וייס: הודעה לסדר או הצעה לסדר?

דן תיכון: הצעה לסדר.

שבח וייס: נא להעלות לי את זה על הכתב, ומהר.

שבח וייס: חברי הכנסת, מכיוון שתוכננה הפסקה ואנחנו עושים עכשיו בצוותא ניסיון לחסוך זמן, ויש גם שתי הצעות לסדר שאני אישרתי, אני מבקש עכשיו להודיע על הפסקה של חצי דקה ועל חידוש הישיבה; ואז אני אוכל לאפשר לשני חברי הכנסת להעלות הצעה לסדר שאושרה קודם.

שבח וייס: הצעה לסדר לחבר הכנסת חגי מירום.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת דן תיכון, ומייד נעבור להמשך.

שבח וייס: ההפסקה בוטלה, ואני מודיע על חידוש הישיבה.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת חגי מירום.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, הריני להגיש הצעה לסדר, ולפיה על הסיעות מרצ והליכוד להניח מייד על שולחן הכנסת הסכם קואופוזיציוני אשר נעשה בקשר לחוק הערוץ השני.

חגי מירום: ואלה נימוקי סיעות מרצ והליכוד, ואלה נימוקי הבקשה.

חגי מירום: ביום שני – – –

משה קצב: אדוני, אנחנו בעד ההצעה הזאת.

חגי מירום: לא כולם מכירים את הסודות שלך, חבר הכנסת קצב.

חגי מירום: ואלה נימוקי הבקשה: ביום שני, ד' בטבת התשנ"ג – – –

יהושע מצא: אני רוצה להביא לתשומת לבך, אנשי מרצ אינם כאן.

יהושע מצא: אתם מאשימים את אנשי מרצ.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, אני אאפשר לך.

שבח וייס: נא לאפשר לו לסיים את ההצעה לסדר.

שבח וייס: הצעה לסדר היא תהליך קצר.

חגי מירום: ביום שני, ד' בטבת התשנ"ג, 28 בדצמבר 1992, התקיים דיון בוועדת הכנסת בשאלה – למי מוועדות הכנסת להעביר את התיקון לחוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, הערוץ השני.

חגי מירום: במהלך הישיבה הוחלט להציע לכנסת להקים ועדה מיוחדת, ולא להעביר את החוק לוועדת החינוך והתרבות, כפי שמתחייב מן התקנון.

חגי מירום: למיטב ידיעתי, התמיכה בהקמת ועדה מיוחדת נעשתה בהסכם בין סיעות הליכוד ומרצ.

חגי מירום: מאוחר יותר, חברי הכנסת, הגיע לידי הסכם קואופוזיציוני, אשר נכתב ונמסר על-ידי חבר הכנסת אברהם פורז אל יושב-ראש סיעת הליכוד חבר הכנסת משה קצב, ובו הוא מציע כדלקמן: "אני מציע בשם סיעת מרצ הקמת ועדה מיוחדת במתכונת הוועדה שפעלה בנושא זה בכנסת האחת-עשרה והשתים-עשרה – –

שבח וייס: חבר הכנסת מירום, מקובל שהצעות לסדר הן מאוד תמציתיות.

שבח וייס: אנא תרכז.

חגי מירום: אני קורא מן הכתב.

חגי מירום: "– – נציג מרצ יהיה יושב-ראש הוועדה ונציג הליכוד יהיה ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה.

חגי מירום: הליכי החקיקה ייעשו בעצה אחת בין יושב-ראש הוועדה וממלא-מקומו".

חגי מירום: כך נאמר.

חגי מירום: החוק והוראות היועץ המשפטי מחייבים הנחת הסכמים קואליציוניים או הסכמים בין סיעות או בין חברי כנסת לסיעות על שולחן הכנסת.

חגי מירום: אני תובע כי סיעות מרצ והליכוד משתפות הפעולה יניחו בהקדם את ההסכם הנ"ל על שולחן הכנסת.

שבח וייס: הצעה לסדר לחבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: חבר הכנסת משה פלד, נא לשבת.

שבח וייס: חבר הכנסת גדליה גל, נא לשבת.

שבח וייס: חבר הכנסת הלפרט, נא לשבת.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אינני יודע כמה מחברי הכנסת עדיין זוכרים את דברי בתחילת הדיון בחוק הסדרים במשק המדינה.

דן תיכון: מדובר פה בהצגת מסמכים ובחובת הצגת מסמכים שהם בבחינת הסכמים בעל-פה בין חברי הבית.

שבח וייס: חבר הכנסת אורון, נא לא להפריע.

דן תיכון: במרוצת אותו יום שוחחתי עם שני אנשים; האחד, היועץ המשפטי לממשלה, והשיחה השנייה – עם מבקרת המדינה.

דן תיכון: תרשה לי, אדוני היושב-ראש, לצטט את הדברים שאמרו לי, כי הם מהותיים, חשובים ואולי גם מהפכניים.

דן תיכון: אומר היועץ המשפטי לממשלה: אילו נשאלתי, הייתי אומר שיש למתוח דין זה ולחייב שגם הסכמים בעל-פה יובאו לידיעת חברי הכנסת, משום שזה מתחייב מלשון ההלכות.

דן תיכון: אני יכול לקרוא מדברי השופט ברק בפסק-הדין.

דן תיכון: ראשית, הוא אומר, מאין באה חובת הגילוי?

דן תיכון: היא נגזרת מהצורך של האזרח בכלל ושל חבר הכנסת בפרט לקבל מידע חיוני להכרעותיו הפוליטיות.

דן תיכון: קיימת חובה של נושאי תפקידים ציבוריים ליתן מידע לפני הציבור.

דן תיכון: הוא מדבר גם על חובת הגינות ואומר: מחובת ההגינות נגזרת חובת ההנמקה, שורש שמסתעף להלכות ולחובות מחובות שונות.

דן תיכון: יש לתת פומבי לכל אות שנאמרה בדיוק כמו לכל אות שנכתבה.

דן תיכון: הסכמנו שאותה לחיצת יד שניתנת, או הרמת כוסית, גם הן כוחן יפה כחתימה לצורך זה.

שבח וייס: נא לתמצת.

דן תיכון: אני מצטט.

דן תיכון: מבקרת המדינה אומרת: שוב אני נמצאת מסכימה עם קודמי, ואני לא אצטט.

דן תיכון: לאחר מכן אני שואל את היועץ המשפטי לממשלה באשר להסכמים בין חברי כנסת בודדים לבין הממשלה.

דן תיכון: ואז אומר היועץ המשפטי לממשלה יוסף חריש: אני אומר בחוות דעתי – הסכם הקשור במישרין או בעקיפין באופן ההצבעה של סיעה או של חבר כנסת בודד לגבי הצעת תקציב המדינה ולגבי כל רכיב בעל חשיבות מרכזית, הרי הוא במהותו הסכם הנוגע להבעת אמון או אי-אמון בממשלה.

דן תיכון: כפי שמסתבר, הוא הדין בכל הסכם שתכליתו להבטיח כי הממשלה תזכה לאמון הכנסת בכל העניינים הבאים בפני בית-המחוקקים.

דן תיכון: לא כל שכן באותם עניינים מהותיים שבהם אין רוב והרוב לפעמים נגזר מיחיד – –

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, נא לתמצת.

דן תיכון: אני מייד מסיים.

דן תיכון: – – והצעת הממשלה לגביהם.

דן תיכון: אין הממשלה יכולה להישאר על מכונה אף אם אין מדובר בהצבעה שהוגדרה כהצעת אי-אמון דווקא.

דן תיכון: לכן, אדוני היושב-ראש, אומרים שני המלומדים, שגם שיחות בעל-פה בין חברי כנסת יחידים, בודדים, מחייבות מסירת דיווח לכנסת, דיווח לכנסת.

דן תיכון: מספיק שהיתה פגישה בעל-פה או השקת כוסות או לחיצת ידיים.

שבח וייס: חברי הכנסת, לא נרחיב את הדיון.

שבח וייס: יש לפנינו עניין די עקרוני, שצריך או עלול להשפיע על המשך הדיון.

שבח וייס: לכן, המשתתפים בסבב הפרוצדורלי הקצרצר הזה יהיו חבר הכנסת יהושע מצא – במסגרת דקה–דקה-וחצי, חבר הכנסת אברהם בורג – במסגרת דקה–דקה-וחצי, שר האוצר, ואחרי זה נקבל החלטות.

אברהם פורז: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת פורז, מדבר עכשיו חבר הכנסת יהושע מצא.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כנראה אין סוף לתרגילים שבעוקצנות פרלמנטרית.

יהושע מצא: אני מבין מאוד, שיושב-ראש ועדת הכנסת אינו רוצה לראות את חבר הכנסת אברהם פורז עומד בראשות ועדה כזאת ועושה כמיטב יכולתו, אבל אם מדובר בחשיפת הסכמים ואם מדובר בכך שהנה מרצ, שותפה קואליציונית, פרצה הסכמים בתוך הקואליציה, יש לנו היום כלי מצוין להסדיר את הנושא: הבה לא נצביע עבור מינוי שר נוסף למרצ.

יהושע מצא: לגופו של עניין, לא כתרגיל פרלמנטרי או עוקצני, אכן סיעת הליכוד קיבלה מכתב מחבר הכנסת פורז, שבו הוא אומר להם, שאם הוא יהיה וכו', אנחנו נשמש כממלאי-מקום.

יהושע מצא: זה היה בכתב.

יהושע מצא: אבל, חבר הכנסת חגי מירום, בצורה מכובדת ובצורה הגונה, אותו הסכם כמעט, ככתבו וכלשונו, הסכם בעל-פה, היה לחברי הסיעה שלנו עם חבר הכנסת אברהם בורג.

יהושע מצא: הוא לחם על חייו ורצה לקבל את ראשות הוועדה – – –

אברהם בורג: שקר וכזב.

שבח וייס: חבר הכנסת בורג, אני לא אתן לך רשות דיבור אחרי זה.

יהושע מצא: דווח לנו בסיעה על-ידי ידידים טובים של חבר הכנסת בורג, שהם דיברו אתו והם הגיעו אתו להסדרים.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, נא להתרכז.

יהושע מצא: לעומת זה אני, יחד עם חברים בסיעה, הוצאנו את המכתב של פורז ואמרנו שפה יש התחייבות בכתב, שם אצל בורג יש התחייבות בעל-פה – אני לא יודע כמה אפשר לסמוך על התחייבות בעל-פה, בואו נלך להתחייבות בכתב.

יהושע מצא: אבל, אם יש צורך בחשיפת הסדרים – נא להניח.

יהושע מצא: זה לא הסכם להקמת ממשלה, זה הסדר שאתם, בסיעות הקואליציה, בדיון פנימי שלכם החלטתם להקים, בראשותו של חבר הכנסת פורז, ועדה מיוחדת.

יהושע מצא: אנחנו, הליכוד, שדואגים כיצד ייראה ערוץ-2, מצאנו לנכון שנהיה שותפים לאותו ערוץ-2, על מנת שגם אנחנו נוכל לשמור עליו, שיהיה נאה כדת וכדין, ושלא יהיה רק על דעתו של חבר הכנסת בורג.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת בורג, קצר מאוד.

שבח וייס: אחר כך אני בכל זאת אאפשר לחבר הכנסת פורז, כי הוא אחד מגיבורי הסיפור של הבוקר, ואחר כך שר האוצר.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית אני מבקש להזים את דברי השקר של חבר הכנסת מצא – –

שבח וייס: אני מבקש שתוריד את הטון.

אברהם בורג: – – מכיוון שזה מיוחס אלי, וזה לא אמת.

אברהם בורג: אין לי משפט יותר מדויק בעברית מאשר: להזים את דברי השקר של חבר הכנסת מצא.

אברהם בורג: על כל חבר בסיעה – – –

יהושע מצא: השקר שלך היה השקר המתועב.

יהושע מצא: אתה עוד מעז לדבר על שקרים?

יהושע מצא: השקר המתועב היה – –

אברהם בורג: אני מבקש מהיושב-ראש שיגן עלי מפני החוליגניסט הפרלמנטרי.

יהושע מצא: השקר המתועב שלך היה כשהשווית יהודים לנאצים.

שבח וייס: סלח לי.

שבח וייס: אני מבקש לשבת.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, שב.

יהושע מצא: הוא צריך להתבייש לעמוד באולם הזה.

יהושע מצא: השקרן המתועב הזה משווה יהודים לנאצים.

יהושע מצא: שקרן מתועב.

שבח וייס: אני מבקש עכשיו שתשב.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, שב.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, אני קורא אותך לסדר.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, אני מבקש ממך.

יהושע מצא: הוא שקרן מתועב.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, אני מבקש ממך.

יהושע מצא: הוא שקרן מתועב, שקרן מתועב.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, מספיק.

יהושע מצא: משווה יהודים לנאצים.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא אני קורא אותך, לא, אני לא קורא אותך.

יהושע מצא: משווה יהודים לנאצים.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא אני קורא אותך ל – – – חבר הכנסת בורג, אתה ביקשת שאני אגן עליך.

שבח וייס: יש לי בקשה.

שבח וייס: לפני שהתחלת לומר מה שהתחלת לומר, ביקשתי להוריד קצת את הטון, כי הרי אני יודע שכאשר מעלים את הטון, האחר מגיב בתוספת של תאוצה – – –

קריאות: בזבוז זמן.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש מכם.

שבח וייס: אני קראתי לסדר את חבר הכנסת מצא.

שבח וייס: זה לא בזבוז זמן, תאמין לי.

שבח וייס: חבר הכנסת בורג, תסיים.

שבח וייס: תשתדל.

רענן כהן: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול?

שבח וייס: אל תפריע לי עכשיו.

רענן כהן: אפשר לשאול אותך שאלה?

שבח וייס: כן, עוד מעט.

שבח וייס: אדוני חבר הכנסת רענן כהן, שתי ההערות הפרוצדורליות, לפחות אחת מהן קשורה לדיון בתקציב, וזה בדיוק הזמן להעלות אותה, גם אם התשובה תהיה שלילית וגם אם לא.

שבח וייס: אם יש פה בעיה של תקנון, אנחנו נוכל אחר-כך להבהיר את זה.

שבח וייס: אני פונה אליך, חבר הכנסת מצא, בואו לא נעשה סביב זה ויכוח.

שבח וייס: שמעתי קריאת ביניים נסערת בטקסט, שאני חושב שגם לכבודך – – –

יהושע מצא: שנפתחה על-ידי חבר הכנסת בורג.

שבח וייס: שניכם.

יהושע מצא: אדוני היושב-ראש, אני חוזר בי מהמלים "שקרן מתועב" בהקשר של הדיון הזה.

שבח וייס: אתה חוזר.

יהושע מצא: אני לא חוזר בי מ"שקרן" בקשר לסקר ולהשוואת יהודים לנאצים.

שבח וייס: זה היה לפני שבועיים.

יהושע מצא: שם הוא שיקר.

גדעון שגיא: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת שגיא, תאמין לי שאנחנו יודעים מה מותר ומה אסור.

שבח וייס: חבר הכנסת שגיא, בבית הזה נאמרו עוד הרבה מלים שאסור או מותר לומר אותן.

שבח וייס: נרשום בפרוטוקול מה שנאמר על-ידו.

שבח וייס: לא מוכרחים להגיע לטונים כל כך גבוהים, ועדיין אני לא צנזור.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת בורג.

שבח וייס: תשתדל בטון יותר מתון.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, אני אחלק את דברי לשני משפטים.

אברהם בורג: המשפט הראשון: אני מבקש מחבר הכנסת מצא, מחשבון תקציב דף לבוחר שלי, כל חבר כנסת בסיעת הליכוד שאומר שאני הצעתי לו בעל-פה, 1.

אברהם בורג: בשם הסיעה; 2.

אברהם בורג: במתכונת הוועדה שפעלה בכנסת הקודמת; 3.

אברהם בורג: שהנציג שלהם יהיה ממלא-מקום.

אברהם בורג: על חשבון תקציב דף לבוחר שלי, יבוא אתי למכונת אמת.

יהושע מצא: לא כך אמרתי.

שבח וייס: תודה רבה.

קריאה: – – –

שבח וייס: לא, לא, לא.

קריאות: – – –

אברהם בורג: משפט שני – – –

יהושע מצא: הוא עלול לבלבל את מכונת האמת.

שבח וייס: חבר הכנסת בורג, שקט שנייה.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, אני קראתי אותך פעם קודמת לסדר פעם כמעט שנייה.

יהושע מצא: מכונת האמת עלולה להתבלבל ממנו.

שבח וייס: כמה אפשר להזעיק את המליאה כל פעם.

שבח וייס: באמת.

שבח וייס: חבר הכנסת אנא ממך תירגע.

שבח וייס: אני מבקש להוריד קצת את המתח, עוד יש לנו מספיק היום.

שבח וייס: חבר הכנסת בורג, בוא נחליט.

אברהם בורג: זה לא היה מספיק – – –

שבח וייס: אם מפריעים לך ואתה רוצה שאני אעזור לך, אל תבקש ממני שאני אעזור לך, כי זה מפריע לי לעזור לך.

שבח וייס: האם זה לא מובן לך?

שבח וייס: בבקשה.

אברהם בורג: משפט שני, אדוני היושב-ראש, לאור הדברים שהעלה כאן יושב-ראש ועדת הכנסת, שדנה בנושא הזה בתחילת השבוע, אני מבקש לקבל חוות דעת משפטית – האם החלטתה של ועדת הכנסת בנושא הזה, בהעדר נתונים לגבי אי-הנחת ההסכמים על שולחן הכנסת, היא החלטה חוקית, ואם ההחלטה איננה חוקית, אני מבקש לבטל את החלטת ועדת הכנסת.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת.

אברהם פורז: – – –

שבח וייס: אני אאפשר לך, כי יש פה בעיה בין-סיעתית, ואתה ראש סיעה.

שבח וייס: חבר הכנסת פורז, אם אפשר קצר, בלי לגרום מתח מיותר.

שבח וייס: בבקשה.

אברהם פורז: אדוני היושב-ראש, לפי מיטב הבנתי, כל העניין של הנחת הסכמים הוא לפני הצבעת אמון, ומדובר על הסכמים קואליציוניים ולא על שום דבר אחר.

אברהם פורז: זאת דעתי.

אברהם פורז: לדעתי, חבר הכנסת חגי מירום עשה פה דבר שאין לו שום אחיזה תקנונית.

אברהם פורז: מאחר שהדברים נוגעים בי ומאחר שהם נאמרו, אני גם אבהיר.

אברהם פורז: בכנסות הקודמות, גם בכנסת האחת-עשרה וגם בכנסת השתים-עשרה, פעלה בכנסת ועדה מיוחדת, שטיפלה בעניין חוק הערוץ השני.

אברהם פורז: יושב-ראש הוועדה הזאת, באופן מסורתי, היה של מפלגת הרוב, וממלא-מקומו היה מצד האופוזיציה.

אברהם פורז: על המתכונת הזאת רציתי לשמור.

אברהם פורז: כשהסתבר לי שמפלגת העבודה – – –

דליה איציק: – – –

שבח וייס: חברת הכנסת איציק, חברת הכנסת איציק.

שבח וייס: חברת הכנסת דליה איציק, שששש.

שבח וייס: חברי הכנסת, זה דיון מתוח.

משה קצב: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת קצב.

רענן כהן: בשביל מה מביאים את זה היום?

רענן כהן: ביום של תקציב לא מביאים נושא כזה.

רענן כהן: היושב-ראש לא היה צריך להביא את זה היום.

שבח וייס: חבר הכנסת רענן כהן, אני מבקש ממך שקט.

שבח וייס: חברי הכנסת.

שבח וייס: חבר הכנסת רענן כהן, תירגע.

שבח וייס: אני אסביר לך מה קרה פה.

יהושע מצא: רוצים למצות את זה – – –

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, חבר הכנסת מצא.

שבח וייס: אם יהיה צורך אני אסביר את זה אחר כך לחבר הכנסת רענן כהן, אחרי שאסיים את ניהול הישיבה.

שבח וייס: יש כאן טענה, שצריך לגלות סוג כזה או אחר של הסכמים לפני הדיון על חוק התקציב.

שבח וייס: נקודה.

שבח וייס: חוק התקציב אומנם כבר נדון, אבל זה שלב שצריך לאשר אותו.

שבח וייס: אני חייב לברר את זה.

שבח וייס: אני אוכל אחר כך להסביר לחבר הכנסת רענן כהן מדוע.

משה נסים: אדוני היושב-ראש, מדוע עושים עכשיו פיליבסטר נגד תקציב המדינה?

משה נסים: מדוע הקואליציה עושה פיליבסטר נגד התקציב שלה?

שבח וייס: זה שיקול שלה.

שבח וייס: בואו נתחיל למהר.

שבח וייס: קדימה.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת פורז.

שבח וייס: נתחשב בהערה הזאת ונצמצם את הדברים.

אברהם פורז: זה נכון, אפשר גם לתקוע גולים עצמיים.

אברהם פורז: נראה שאנחנו מתמחים בזה לאחרונה.

אברהם פורז: כשהסתבר שמפלגת העבודה לא מתכוונת לקיים את ההסכם – – –

קריאה: לא היה שום הסכם.

אברהם פורז: – – – כשהוקמה הקואליציה וחולקו הוועדות, היתה בין הסיעות השונות חלוקה של הרכב הוועדות.

אברהם פורז: אני לא חושב שזה מסוג הדברים שמביאים למליאה.

אברהם פורז: איך אתם חושבים שלמרצ יש, למשל, ראשות של ועדת החוקה ולמפלגת העבודה יש ראשות ועדת החינוך; איך?

אברהם פורז: דיברו שזה יקבל זה וזה יקבל זה.

אברהם פורז: במסגרת הדיבורים הללו היתה הבטחה של מפלגת העבודה – – –

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת פורז, נא למהר.

אברהם פורז: לאחר שהסתבר שמפלגת העבודה לא מתכוונת לקיים את ההסכם, שלפיו תוקם ועדה מיוחדת והיושב-ראש שלה יהיה של נציג מרצ, פניתי ביוזמתי, על דעת סיעתי, לסיעת הליכוד, והצעתי לה הקמת ועדה מיוחדת במתכונת שהיתה בכנסת הקודמת.

שבח וייס: נא למהר.

אברהם פורז: אני לא יכול לדבר יותר מהר מזה.

אברהם פורז: אני יכול להפסיק.

שבח וייס: סליחה, בסדר.

שבח וייס: בבקשה.

אברהם פורז: הצעתי להם שתהיה ועדה במתכונת של הכנסת הקודמת, שממלא-מקום היושב-ראש יהיה מטעם סיעת הליכוד.

אברהם פורז: אנשי מפלגת העבודה, לרבות חבר הכנסת חגי מירום, יודעים על זה ממני, שלא יעשו את עצמם.

אברהם פורז: את הנייר שמסרתי לסיעת הליכוד, אני אשמח להפיץ על חשבון דף לבוחר של אברהם בורג.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, לסיום הפרשה אני רוצה לשאול – – –

משה שחל: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: כן, בבקשה, השר שחל.

משה שחל: זה חוק שיש לי נגיעה אליו.

משה שחל: אני מתפלא שאיש לא סיפר לי את הסיפורים האלה.

שבח וייס: נכון, זה מה שרציתי לומר.

שבח וייס: מכיוון שיש כאן תמיהה ויותר מתמיהה מצד שר המשטרה והתקשורת, לעניין זה שר התקשורת והמשטרה, ויש גם תמיהה לשר רובינשטיין, שר התשתית והאנרגיה, ויש כאן הרבה מאוד תמיהות, אני קובע – – –

רענן כהן: וגם של כל הסיעה שלנו.

דליה איציק: כמעט כל סיעת העבודה.

יהושע מצא: גם אנחנו לא יודעים במה מדובר.

שבח וייס: גם מפלגת העבודה לא יודעת במה מדובר.

שבח וייס: לכן – סיכום הפרשה בשלב זה: ניסיתי בינתיים לברר עם המזכיר שלנו, מר יעקבסון, אם אנחנו חייבים לפתור את הדיון הזה בהקשר של התקציב; אני רואה שהוא מקבל כיוונים שלא קשורים לתקציב.

שבח וייס: לפיכך, אני באופן חלקי לפחות מקבל את ההערה הרטרואקטיבית של חבר הכנסת רענן כהן.

שבח וייס: כדי שלא לבזבז את זמננו, מול כל התמיהות, נחדש באיזה שלב את הדיון, אם אתם מסכימים, נשמע גם את דעתה של סיעת הליכוד על-ידי חבר הכנסת משה קצב – לא נסכם – גם את דעתן של סיעות מפלגת העבודה ומרצ.

שבח וייס: אין דיון.

שבח וייס: יש פה בעיה שחשבנו – – –

משה קצב: מאחר שיושב-ראש ועדת הכנסת הזכיר את שמי, אני מבקש את רשות הדיבור.

רענן כהן: זה לא ייגמר.

שבח וייס: בקצרה מאוד, חבר הכנסת קצב.

שבח וייס: אחריו השר שוחט וזהו.

שבח וייס: דרך אגב, התוכנית המקורית היתה שהתקציב יתחיל יותר מאוחר.

שבח וייס: לא אני העליתי נושא זה לסדר, חברים בסיעתך העלו נושא זה.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת משה קצב.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש ועדת הכנסת כנראה החליק, יושב-ראש ועדת הכנסת עורר תמיהות בקרב שרי הממשלה, שני שרים לפחות הביעו תמיהה, הוא אף עורר את רוגזם של חברי סיעתו.

משה קצב: ההסבר פשוט.

משה קצב: סיעת הליכוד היתה צריכה לבחור בין שני מועמדים והחליטה לבחור במועמד שנראה לנו הטוב ביותר והמתאים ביותר – וזאת אנחנו אומרים בצורה ברורה וגלויה – ואפילו חבר הכנסת פורז הודיע לך, יושב-ראש ועדת הכנסת, על ההחלטה שלו לבקש את תמיכתנו.

חגי מירום: יש הסכם בכתב.

משה קצב: אנחנו העדפנו את חבר הכנסת פורז על חבר הכנסת אברהם בורג, פשוט מאוד.

משה קצב: אל תעשה מזה עניין דרמטי.

חגי מירום: יש הסכם בכתב או לא?

שבח וייס: הרי שאלת זאת, חבר הכנסת מירום.

שבח וייס: נברר זאת.

משה קצב: חבר הכנסת חגי מירום, הרי קיבלת את המכתב מידיו של חבר הכנסת פורז, מה הדרמטיות שאתה מנסה פה לייחס?

חגי מירום: לא קיבלתי אותו ממנו.

חגי מירום: קיבלתי אותו ממקום אחר.

משה קצב: קודם תחשוף את ההסכמים שערכתם – – –

חגי מירום: – – –

משה קצב: ידידי יושב-ראש ועדת הכנסת, מוטב שתראה את עצמך, לא כיושב-ראש מפלגתי.

משה קצב: לצערי הרב אתה לא נוהג כשורה בתפקידך.

משה קצב: אם אתה כבר מחפש ותובע חשיפת הסכמים, תואיל בטובך, לפני שהממשלה מודיעה על הרחבת הממשלה ועל צירוף שרים לממשלה, לדרוש מהממשלה, כיושב-ראש ועדת הכנסת, שהיא תניח על שולחן הבית את ההסכמים שבגינם היא הולכת להרחיב את הממשלה.

שבח וייס: חבר הכנסת קצב, הדרישה הזאת קיימת.

משה קצב: לא קיבלנו זאת עד הרגע הזה.

משה קצב: לפיכך, אדוני היושב-ראש, כפי הנראה לא נוכל היום לאשר או לדון בכלל בדרישת הממשלה להרחיב את הממשלה.

שבח וייס: תודה רבה.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, תרשה לי בבקשה.

שבח וייס: בקצרה מאוד, חבר הכנסת אלי דיין.

מיכאל איתן: גם אני.

שבח וייס: לא, גמרנו.

שבח וייס: אין לזה סוף.

שבח וייס: אם מישהו מקבל רשות הדיבור אז השני אומר גם אני.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה קודם להבהיר לחבר הכנסת אברהם פורז שאין שום הסכם קואליציוני – – –

קריאות: – – –

שבח וייס: הוא יושב-ראש סיעה.

שבח וייס: אני גם לא חייב הסבר.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מודיע לכם, אין לזה סוף.

עבד-אלוהב דראושה: אבקש הצעה לסדר.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין, השר שוחט, סליחה מכל המקופחים, בכלל זה השרים, אין לזה סוף.

שבח וייס: אנחנו לא מסיימים היום.

אמנון רובינשטיין: יש טענות למפלגת העבודה, גם לי יש טענות.

שבח וייס: אנחנו לא מסיימים היום.

שבח וייס: הדיון יימשך.

שבח וייס: אנחנו קוטעים את הדיון.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין, בבקשה.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: איזה סיבוך מיותר.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, אני מצביע כבר רבע שעה.

אברהם רביץ: אני רוצה חצי משפט אחרי חבר הכנסת אלי דיין.

שבח וייס: אני יודע.

שבח וייס: מכיון שעומד להחליף אותי הסגן יוסף עזרן, אני מבקש להודיע – כדי למנוע אחר כך חיכוך נוסף – כאשר אפשרתי הצעה לסדר לא העליתי על דעתי שיתפתח סיבוך כזה.

שבח וייס: מותר גם ליושב-ראש ישיבה לא לדעת דברים תמוהים, אלא ראיתי את שתי ההצעות כקשורות קשר מסוים לפחות לדיון שקשור לאישור התקציב והודעת הממשלה – עוד מעט.

שבח וייס: הסתבר לי חיש מהר שאין קשר.

דן תיכון: למה?

דן תיכון: לגבי?

שבח וייס: לא לגביך.

שבח וייס: על כך אני אגיב בנפרד.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, אחר כך תטען הקואליציה בהיתממות, עניין של דמעות, שאנחנו עושים פיליבסטר.

עובדיה עלי: היום אתם מביאים את הסיפור הזה, שבכלל לא נמצא בסדר-היום.

שבח וייס: פיליבסטר, אני יודע.

שבח וייס: נכון, אני מקבל זאת.

שבח וייס: לכן אני מודיע עכשיו, חבר הכנסת עובדיה עלי, שאני מפסיק את הדיון הזה.

שבח וייס: אני מקבל את ההערה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מודיע בזאת, לכל המקופחים, בכלל זה שרים, ומתנצל.

שבח וייס: אני מפסיק את הדיון.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין, מכיוון שאתה כבר עומד – חצי דקה ונגמר הסיפור.

שבח וייס: אני מודיע שאני מצטער שהעליתי אותו.

שבח וייס: מותר לי לתקן טעות.

שבח וייס: אין הערות עוד.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, אני מצטער שלא התחלנו בדיון בתקציב.

שבח וייס: עכשיו גם אני מצטער מאוד.

אלי דיין: זה מה שהיה צריך להיות.

אלי דיין: אשר לטענתו של חבר הכנסת פורז, שהיה הסכם קואליציוני שמבטיח את הוועדה המיוחדת לסיעת מרצ או לחבר הכנסת אברהם פורז באופן אישי – אין הסכם כזה.

אמנון רובינשטיין: יש הסכם כזה.

אלי דיין: לא היה ולא נברא.

אלי דיין: ביררנו את הסוגיה הזאת.

אלי דיין: לכן אני מציע להפסיק את הדיון ולהתחיל בדיון בתקציב, כי אחרת אנחנו לא נעמוד בלוח הזמנים שנקבע לדיון בתקציב.

אמנון רובינשטיין: אדוני היושב-ראש, נמסרו דברים לא נכונים לכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, אבקש הצעה לסדר.

שבח וייס: הבנתי ושמעתי.

שבח וייס: כל ההצעות כאן הן הצעות לסדר.

יעקב שמאי: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה שאקרא קריאת ביניים ואז תטיף לי מוסר?

שבח וייס: אני לא מטיף מוסר.

יעקב שמאי: לא קראתי קריאת ביניים אחת.

שבח וייס: אתה לא יכול להיכנס לסדר-היום בכוח.

שבח וייס: יש שבעה אנשים שהצביעו לפניך – ואינני מרשה להם.

שבח וייס: אני כבר לא רוצה אפילו להתווכח על זה.

שבח וייס: לא בכוח תנהל לי את המליאה פה.

שבח וייס: אדוני השר אמנון רובינשטיין – – –

אמנון רובינשטיין: כל המהלך לא תקין.

שבח וייס: אני יודע, כל המהלך הוא לא תקין.

שבח וייס: אני התנצלתי.

אמנון רובינשטיין: האשמות חד-צדדיות.

שבח וייס: אני שמעתי.

שבח וייס: חברי הכנסת, כאשר אפשרתי הצעה לסדר לחברי הכנסת חגי מירום ודן תיכון, הייתי משוכנע שזה קשור לעניין.

שבח וייס: אני מודיע שההצעה של חבר הכנסת חגי מירום לא קשורה לעניין הזה.

שבח וייס: יש לה חשיבות משל עצמה.

שבח וייס: אני מניח שהדיון הזה יתגלגל – ועוד איך.

שבח וייס: אני רואה את הסימנים.

שבח וייס: אני מפסיק אותו לחלוטין.

שבח וייס: אני מתנצל בפני השר רובינשטיין, השר שוחט, חבר הכנסת רביץ, חבר הכנסת דראושה, חבר הכנסת שמאי, חבר הכנסת מיכאל איתן.

שבח וייס: מפני שמוכרחים ברגע כלשהו להפסיק, אנחנו מפסיקים.

עבד-אלוהב דראושה: אני לא רוצה לדבר על הנושא הזה.

שבח וייס: סלח לי, עוד הפעם אותו סיפור, אין לזה סוף.

שבח וייס: הפרק הזה נגמר.

שבח וייס: בקשר להערה של חבר הכנסת דן תיכון, הנוגעת ישירות לדיון על התקציב, אני מבקש עכשיו, בקיצור נמרץ, משר האוצר להשיב.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: ואני באמת טעיתי בכך שלא קיבלתי את העצה של חבר הכנסת רענן כהן בראשית הדיון.

שבח וייס: הוא כנראה חש שאני טועה כאן.

שבח וייס: בבקשה, שר האוצר.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני אענה בקיצור שבקיצור על טענותיו של חבר הכנסת תיכון, ואם יורשה לי להגיד: אני יותר מאשר תמה על ההערות שהוא העיר.

אברהם-בייגה שוחט: מה הוא בעצם אמר?

אברהם-בייגה שוחט: הוא אמר, שחבר הכנסת אשר יצליח לשכנע – – –

דן תיכון: לא אני אמרתי את זה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא הפרעתי לך במשך כל 48 השעות האחרונות.

אברהם-בייגה שוחט: אז, אנא, אל תפריע לי.

אברהם-בייגה שוחט: מה אתה אמרת, בשם היועץ המשפטי?

אברהם-בייגה שוחט: שאם חבר הכנסת מגיע לכך, שהוא משנה סעיף בתקציב, הוא צריך להניח את זה על שולחן הכנסת כהסכם בינו לבין שר האוצר, או מי שלא יהיה.

אברהם-בייגה שוחט: ואני רוצה לקרוא פה שתיים-שלוש הסתייגויות של חבר הכנסת דן תיכון, שאלמלא הובאו כהסתייגויות, ייתכן שלו הוא היה מדבר אתי, הייתי מסכים להצעותיו.

אברהם-בייגה שוחט: אני אביא דוגמה: הוא אמר שההשקעות בחברות הביטחוניות, צריך להוסיף להן שקל; שכדי להבריא את התעשיות הביטחוניות צריך להוסיף להן שקל.

אברהם-בייגה שוחט: הוא הציע בסעיף הביקורת ברשויות המקומיות להפחית בשקל; בשירותי כבאות והצלה, אחרי שהוא בדק את הדברים, הוא הציע להפחית שקל.

דן תיכון: נכון.

אברהם-בייגה שוחט: בפרויקט הביוב הארצי, הוא החליט להוריד שקל.

דן תיכון: נכון.

אברהם-בייגה שוחט: בעניין מענקים לרשויות המקומיות היהודיות, הוא הציע להפחית.

דן תיכון: נכון.

אברהם-בייגה שוחט: בעניין הרשויות המקומיות הדרוזיות, הוא הציע להוסיף.

דן תיכון: נכון.

אברהם-בייגה שוחט: נניח שהייתי מקבל את ההצעות הדרמטיות האלה, שכולן באו אחרי שיקול דעת, באו מתוך כוונה לשנות את התקציב במהותו – – –

מיכאל איתן: – – –

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני מבקש: אל תפריע לי.

עמנואל זיסמן: מה זה "להוסיף שקל", "להוריד שקל"?

יוסף עזרן: חבר הכנסת זיסמן.

יוסף עזרן: חבר הכנסת זיסמן, אני פונה אליך.

אברהם-בייגה שוחט: ואז חבר הכנסת תיכון היה מקיים אתי דיון והייתי מסכים להצעותיו הדרמטיות בדבר שינוי מבנה התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: האם לדעתך, חבר הכנסת תיכון, משמעות העניין – אחרי שהיית משכנע אותי – שהייתי צריך לבוא ולהניח את הסיכום הזה על שולחן הכנסת כהסכם?

דן תיכון: כן.

אברהם-בייגה שוחט: לפיכך אני רוצה להגיד לך, שכמיטב יכולתך וכושרך, אתה מביא דברים שאינם ממין העניין, לא שייכים, לא נכונים, ולמרות ניסיונך הגדול בכנסת, הדברים שאתה אומר, אין להם שחר.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

יוסף עזרן: תודה רבה, אדוני השר.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש.

יוסף עזרן: בבקשה, חבר הכנסת דן תיכון, במסגרת דקה, אבל לא יותר.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני לא אמרתי, אני ציטטתי שתי חוות דעת ופסק-דין של בית-המשפט הגבוה לצדק.

דן תיכון: יכול להיות שזה לא נוח לשר האוצר, יכול להיות שזה גם לא נוח לחבר הכנסת דן תיכון, אבל, ברוך השם, יש יועץ משפטי לממשלה, יש מבקרת המדינה ויש השופט ברק, והם קבעו מה שקבעו, גם כשזה לא נוח לי, גם כשזה לא נוח לשר האוצר.

דן תיכון: לכן כל שינוי בתקציב, לאחר אישור התקציב בקריאה ראשונה, מחייב מסירת הודעה בכתב למליאת הכנסת.

דן תיכון: זו המשמעות של הפסיקה, גם כשאני לא אוהב אותה.

יוסף עזרן: תודה.

יוסף עזרן: רבותי, אני מכריז על הפסקה.

יוסף עזרן: הישיבה תתחדש ב-12:00, עם הודעת ראש הממשלה.

יוסף עזרן: (הישיבה נפסקה בשעה 11:35 ונתחדשה בשעה 12:02.

יוסף עזרן: )

יוסף עזרן: ועל ביטול המשרד לענייני ירושלים

שבח וייס: אני פותח את הישיבה השנייה היום.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, כפי שהודעתי לכם כאשר סיימנו את הישיבה הקודמת הבוקר.

משה קצב: הצעה לסדר.

שבח וייס: כן, אני יודע, אני מודע לכך.

שבח וייס: קודם כול, אני צריך להודיע שאנחנו עוברים לסעיף הבא: הודעת הממשלה על צירוף שר לממשלה, על חלוקת תפקידים בין השרים ועל ביטול המשרד לענייני ירושלים.

שבח וייס: את ההודעה ימסור ראש הממשלה ושר הביטחון.

משה קצב: הצעה לסדר.

שבח וייס: כן, אני יודע, יש כמה הצעות.

שבח וייס: חברי הכנסת, חבר הכנסת דן תיכון כבר העלה אתמול הצעה לסדר בעניין זה, וטיפלנו בנושא אתמול.

שבח וייס: השר חיים רמון, השר המקשר לעניין זה, הגיב אתמול.

שבח וייס: היו גם כמה תגובות של חברי כנסת.

שבח וייס: כך שהסוגיה הפרוצדורלית נדונה אתמול.

שבח וייס: אני אאפשר לראש הממשלה למסור את ההודעה, אחרי זה שתי הצעות לסדר, ונחליט מה לעשות הלאה.

שבח וייס: אדוני ראש הממשלה ושר הביטחון, בבקשה.

משה קצב: אני מבקש הצעה לסדר לפני הודעת ראש הממשלה.

שבח וייס: אני אתן מייד.

שבח וייס: עכשיו ראש הממשלה יודיע את הודעתו.

שבח וייס: אתמול היה דיון – – –

משה קצב: ההצעה לסדר נוגעת להודעת ראש הממשלה.

שבח וייס: מייד אחרי הודעתו של ראש הממשלה נדון בזה.

משה קצב: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: חבר הכנסת קצב, אתמול כבר היה דיון, תברר פרטים אצל חבר הכנסת דן תיכון.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש – – –

משה קצב: אדוני, ביקשתי הצעה לסדר.

שבח וייס: אני מבקש לא להפריע לראש הממשלה.

שבח וייס: אאפשר לך למסור מייד אחרי הודעת ראש הממשלה.

שבח וייס: לא נתחיל בדיון לפני כן.

משה קצב: אינני רוצה למסור הודעה.

משה קצב: ראש הממשלה מתבקש להמתין עד שנציע את ההצעה לסדר.

שבח וייס: סלח לי, אני אקבע את סדר-היום.

משה קצב: אני פונה ליושב-ראש, ביקשתי הצעה לסדר לפני שהזמנת את ראש הממשלה.

שבח וייס: אדוני, יש שבע הצעות לסדר.

שבח וייס: הטיפול כבר היה אתמול.

שבח וייס: אני אחזור עליו היום בקיצור.

שבח וייס: אני חושב שזה בסדר גמור.

שבח וייס: פרטים אצל חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: אני מבקש לא להפריע.

שבח וייס: תהיה לכם הזדמנות לטעון את כל הטענות.

שבח וייס: אני מבטיח.

שבח וייס: את כולן.

משה קצב: אדוני, ביקשתי הצעה לסדר לפני הודעת הממשלה.

משה קצב: כבודה של הכנסת לפני כבודה של הממשלה.

שבח וייס: חבר הכנסת משה קצב, עברנו השבוע מספיק.

שבח וייס: אתמול קיימנו דיון על הנושא הזה לא ביוזמתי, אלא ביוזמת חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: והסיפור מופיע בפרוטוקול.

שבח וייס: אני אחזור עליו פה בקיצור.

שבח וייס: גם הודעתי באיזו שעה זה, וזה לא היה מקרי.

שבח וייס: ראש הממשלה ימסור הודעה קצרה מאוד, והכול יוברר כאן.

שבח וייס: אני מודיע לך.

שבח וייס: ואתה תקבל מייד רשות הדיבור.

שבח וייס: אדוני ראש הממשלה, בבקשה.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בהתאם לסעיף 17(א) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה לאשר שינוי בחלוקת התפקידים בין השרים כדלקמן: 1.

יצחק רבין: השרה אורה נמיר תהיה שרת העבודה והרווחה במקום השרה לאיכות הסביבה; 2.

יצחק רבין: השר שמעון שטרית יהיה שר המדע והטכנולוגיה, נוסף על תפקידו כשר הכלכלה והתכנון.

יצחק רבין: כמו-כן, בהתאם לסעיף 18 לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה על צירופו של חבר הכנסת יוסי שריד לממשלה בתפקיד השר לאיכות הסביבה.

יצחק רבין: אני מתכבד להודיע על כך לכנסת ומבקש אישורה כחוק.

יצחק רבין: חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע לכנסת, כי בהתאם לסעיף 34(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אישרה הממשלה את מינויו, על-ידי השר לענייני דתות, של חבר הכנסת רפאל פנחסי – –

משה קצב: מיהו השר לענייני דתות?

יצחק רבין: – – לכהונת סגן השר לענייני דתות, במקום תפקידו כסגן שר האוצר.

יצחק רבין: כנסת נכבדה, המשרד לענייני ירושלים הוקם על-פי החלטת הממשלה מיום 18 בנובמבר 1990.

יצחק רבין: ביום י' באלול התשנ"ב, 8 בספטמבר 1992, החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 33(א) לחוק-יסוד: הממשלה, לבטל את המשרד לענייני ירושלים ולהביא החלטה זו לאישור הכנסת.

יצחק רבין: על-פי החלטת הממשלה ובהתאם לחוק האמור, אני מבקש את אישור הכנסת לביטול המשרד לענייני ירושלים.

יצחק רבין: החלטת הממשלה נתקבלה נוכח הערכה מחודשת של הנושא.

יצחק רבין: לדעתנו, הן מטעמים ענייניים הקשורים בנושאי ירושלים, והן מטעמי חיסכון, אין צורך במשרד ממשלתי נפרד לנושא.

יצחק רבין: ענייני ירושלים ממשיכים כמובן לתפוס מקום מרכזי במדיניות הממשלה, ויטופלו על-ידי משרדי הממשלה הפונקציונליים כנדרש, וכן בוועדת השרים לענייני ירושלים שבראשות ראש הממשלה.

שבח וייס: תודה רבה לראש הממשלה ושר הביטחון.

שבח וייס: חברי הכנסת, מכיוון שהועלו כאן כמה שאלות פרוצדורליות חוקתיות מובהקות הנוגעות לעניין, או לפחות לכאורה, וכדי למנוע אי-הבנות, אני מודיע בזאת שאתן רשות דיבור קצרה מאוד, של שתיים-שלוש דקות לכל אחד – ליושב-ראש סיעת הליכוד, חבר הכנסת משה קצב, לחבר הכנסת דן תיכון, לחזור בקיצור נמרץ על מה שהוא פרס אתמול באריכות, לשר משה שחל, לשר המקשר חיים רמון, ומייד אחרי זה תהיה הכרעה לגבי המשך הדיון.

שבח וייס: בבקשה, אדוני חבר הכנסת משה קצב.

שבח וייס: אבקש מאוד בקיצור.

שבח וייס: הדברים כבדים כשלעצמם, ולא הייתי רוצה להתמקח חלילה על זמן.

שבח וייס: בבקשה.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה מבקשת לערוך שינוי בחלוקת התפקידים בתוך הממשלה, היא מבקשת לצרף שר חדש לממשלה, ומבקשת למנות סגן שר.

משה קצב: שלוש הבקשות האלו נוגעות לשלוש סיעות שונות: למפלגת העבודה, למרצ ולש"ס, שהן שותפות בקואליציה.

משה קצב: אנחנו מעריכים ומניחים, ששלוש הבקשות הללו אינן מנותקות מהסכמים קודמים שהיו בין מפלגת העבודה, כמפלגה שמרכיבה את הקואליציה, לבין ש"ס ומרצ.

משה קצב: על-פי תקנון הכנסת, אנחנו מנועים מלקיים דיון כל עוד ההסכמים בעניין מינוי סגן שר ובעניין צירוף שר לממשלה לא הונחו לפני חברי הכנסת.

משה קצב: על כן, אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, אנחנו מבקשים להפסיק את הדיון, לא להמשיך בדיון בעקבות הודעת ראש הממשלה, עד אשר תניח הממשלה על שולחן הכנסת את ההסכמים הנוגעים לשותפות שבין מפלגת העבודה לבין מרצ וש"ס, כפי שמחייבות הוראות החוק.

שבח וייס: אני מודה מאוד לחבר הכנסת קצב.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, אלא אם כן אתה מסתפק במה שאמרת אתמול.

שבח וייס: אם לא, אני מבקש שהפעם תקצר מאוד.

שבח וייס: בבקשה.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כפי שאמרתי אתמול, המסמך הונח על שולחננו בשעה 17:04.

דן תיכון: כך רשמתי.

דן תיכון: מאחר שהוא בבחינת הסכם, וחובה עליכם להניח אותו 24 שעות לפני המועד, אבקשך לדחות את הדיון בהודעת הממשלה לשעה 17:04 ביום חמישי, היום.

דן תיכון: תודה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: על-פי טענתך, חבר הכנסת דן תיכון, צריך להניח את המסמך 24 שעות לפני ההצבעה או לפני הדיון?

דן תיכון: יש פרשנות בעניין הזה.

שבח וייס: זה הבדל גדול.

שבח וייס: אדוני השר משה שחל, בבקשה.

משה שחל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש גבול גם לאפשרות לתעתע ולקחת זמן בדברים, אני חייב לומר, שאין להם כל אחיזה במציאות.

משה שחל: רבותי חברי הכנסת, אם מדובר בהסכם על-פי חוק-יסוד: הממשלה – חבר הכנסת קצב, לא תקנון הכנסת אלא חוק-יסוד: הממשלה – נאמר בסעיף 13ב במפורש: "סיעת שעשתה הסכם בכתב או שנעשה מטעמה הסכם בכתב בקשר לכינונה של ממשלה או בקשר להבעת אי-אמון בה", אף אחד מן התנאים האלה לא מתקיים במקרה זה.

משה שחל: אין הסכם בכתב, לא היה הסכם בכתב, לא מדובר על כינון ממשלה ולא מדובר על אי-אמון.

משה קצב: האם העברתם – – –

דן תיכון: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת קצב, חבר הכנסת תיכון, לא הפריעו לכם.

שבח וייס: גם אם העניינים כבדים, הכנסת לא חייבת להתנהל בצעקנות.

משה שחל: הדבר השני.

משה שחל: מתוך יחס כבוד לכנסת ביקשתי את חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, והוא הסכים שאני אצטט את דבריו.

דן תיכון: היה הסכם בעל-פה.

דן תיכון: אתה רומס את – – –

משה שחל: חבר הכנסת דן תיכון, בקשר לסוגיה שאתה העלית הבוקר.

משה שחל: אני מדבר אליך.

משה שחל: אני מצטט את היועץ המשפטי לממשלה על דעתו.

משה שחל: אמרתי לו שאני עומד לצטט אותו ושאלתי אם הוא מרשה לי.

משה שחל: אני מצטט את תשובתו: לא כל הסכמה היא הסכם, ולא כל הסכם הוא חוזה.

משה שחל: דבר שכל מה שיש בו הוא מה שנתבקש שייעשה על-ידי הכנסת איננו נופל בקטגוריה של הסכם שאליה התייחס החוק.

משה שחל: אבל גם אם ירצו המדקדקים לבוא ולומר שהיתה חובה להודיע, אדוני היושב-ראש, אני אציע לחבר הכנסת דן תיכון הצעה שהוא יראה בהודעה של ראש הממשלה אתמול את מילוי ההנחיה של גילוי, מפני שכאן מדובר על דבר אחד בלבד.

משה שחל: לא הבטחה, לא הבטחה בעתיד, לא הבטחה על סמך העבר, אלא עשיית מעשה על-פי חוק שכל כולו מובא לכנסת לאישורה.

משה שחל: הכנסת יכולה להחליט.

משה שחל: אם הדבר לא ימצא חן בעיניך, חבר הכנסת דן תיכון, תצביע נגדו.

משה שחל: יש להניח שזה מה שתעשה.

משה שחל: אני מציע לכולנו ביחד שנפסיק להשתמש יתר על המידה בכל הגימיקים האלה, שלא תורמים שום דבר לעניין.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אדוני השר המקשר חיים רמון, אתה האחרון.

דן תיכון: איזה גימיקים?

רון נחמן: כשמצרפים את חבר הכנסת שריד לממשלה זה הגימיק הכי גדול.

שבח וייס: אדוני השר רמון, אל תתחיל כל זמן שלא יהיה שקט.

דן תיכון: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון ואחרים, אנא.

שבח וייס: חבר הכנסת משה קצב.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, אני צריך כל שתי דקות להעיר לך?

שבח וייס: זה לא בסדר.

שבח וייס: בבקשה, השר רמון.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – – –

שבח וייס: אני ביקשתי לא להפריע.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון.

רענן כהן: אדוני המקשר, עכשיו קשר את הדברים.

שבח וייס: חבר הכנסת רענן כהן, זה לא בדיוק הזמן שאתה צריך להפריע ולא בדיוק האיש שאתה צריך להפריע לו, אם אני לא טועה.

חיים רמון: אנסה בשלישית.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לחזור על דברי מאתמול.

דן תיכון: – – –

חיים רמון: חבר הכנסת תיכון, אני עונה לך.

חיים רמון: אני רוצה לחזור על דברי מאתמול.

שבח וייס: מה הרעש הזה כאן?

חיים רמון: בשעה שהונח המכתב שהובא לידיעת יושב-ראש הכנסת, ויושב-ראש הכנסת קרא אותו אתמול, אני הודעתי בשם הממשלה, שלא נעשה שום הסכם, מעבר למה שהודיע ראש הממשלה בהודעה שלו, מכיוון שאין דבר וחצי דבר, אין הסכם, יש הודעה שנעשית בתוך הפעילות השגרתית של הממשלה, והיא כולה בתחום הסמכות המוחלטת של ראש הממשלה ושל הממשלה.

חיים רמון: מעשים מן הסוג הזה נעשים בתחומים שונים מדי יום ביומו.

חיים רמון: אם אנחנו נאמר שכל דיבור בין ראש הממשלה לבין סיעה, בין שהיא בקואליציה ובין שהיא אינה בקואליציה, וכל דיבור של שר, בין שהוא מדבר עם שר מן הקואליציה ובין שהוא מדבר עם מי שאינו מן הקואליציה – – –

דן תיכון: לא כל דיבור.

דן תיכון: הודעת ממשלה.

שבח וייס: שוב אתה מפריע.

שבח וייס: מה אתך?

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, כבר לא נעים לי להעיר לך, אתה חושב שאפשר לנהל כנסת שבה כל שתי דקות צריך להשמיע את השם דן תיכון?

שבח וייס: בכבוד רב, אני חוזר עכשיו על השם שלוש פעמים: דן תיכון, דן תיכון, דן תיכון.

שבח וייס: זהו.

שבח וייס: עכשיו חמש דקות שקט.

שבח וייס: כל דקה אני צריך להעיר לך?

חיים רמון: חבר הכנסת קצב, חבר הכנסת דן תיכון, אין לטענה שהעליתם, ואתם יודעים שאין לה, שום בסיס.

חיים רמון: אין לה שום קשר, ולו הקלוש ביותר, לסעיף שבחוק, שאתם יודעים שכל מטרתו היתה להציג בפני הכנסת הסכמים שנעשים בין סיעות.

יעקב שמאי: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי.

יעקב שמאי: חיכיתי לשמוע את שמי מפי היושב-ראש.

שבח וייס: אני לא אוהב לעשות את זה.

שבח וייס: אני אוהב רק לקרוא אותך לבמה לנאום ולא לדברים אחרים.

יעקב שמאי: – – –

שבח וייס: האם אתה סבור שכאשר אתה מפריע אני לא יכול לקרוא בשמך?

שבח וייס: אין ספור פעמים אני עושה לך סימנים עם היד כדי לא לקרוא בשמך.

חיים רמון: אני רוצה, לסיום, לצטט משפט מהמכתב שהועבר אתמול ליושב-ראש הכנסת.

חיים רמון: אני מצטט: "השינויים הנ"ל בהרכב הממשלה ובחלוקת התפקידים אינם נובעים מהסכם קואליציוני חדש כלשהו, אלא הם פועל יוצא של החלטות הממשלה בישיבות הממשלה, ואינם קשורים לכינונה של הממשלה או להבעת אי-אמון בה".

חיים רמון: לכן, אדוני היושב-ראש, לאור ההודעה הזאת, אני מבקש ממך לאפשר להמשיך את הדיון ולאפשר לקיים הצבעה בסוף הדיון.

חיים רמון: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, כבר אתמול – אגב, זה היה בשעה 17:17, חבר הכנסת דן תיכון – כבר אתמול הודעתי, אומנם בקיצור נמרץ, שאני חייב לייחס אמון להודעת כל ממשלה כאשר היא באה לכאן, מתייצבת ואומרת שאין הסכם גלוי או סמוי.

שבח וייס: אחרת כל דיון כזה יהפוך את הכנסת לוועדת חקירה.

שבח וייס: שנית, אני מקבל את הטענה, שאם אכן אין הסכם, ועל כך הצהירו כאן השר המקשר והשר שחל פעמים אחדות אתמול והיום, עצם השינויים במבנה הממשלה הם חלק אינטגרלי מתהליכי חקיקה והצבעה בכנסת על מבנה מוסדות שלטון.

שבח וייס: לפיכך, אני פוסק שהדיון מתחיל.

שבח וייס: אני קורא עכשיו לראשון המתדיינים – על-פי החלטת ועדת הכנסת אני מבין שהדיון הוא סיעתי – לחבר הכנסת אהוד אולמרט, במסגרת שמונה דקות.

שבח וייס: בבקשה, אדוני.

שבח וייס: עד שאנחנו נתחיל: יש בקשה של חבר הכנסת חנן פורת להפרדת ההצבעה.

שבח וייס: הבקשה הזאת תועלה כאשר נגיע לשלב ההצבעה.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת אולמרט.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אין דבר הדרוש לממשלה זו יותר משר אקטיבי, נמרץ ומלא תושייה לענייני איכות הסביבה.

אהוד אולמרט: מבחינה זו, ולא רק זו, מינויו של יוסי שריד היום הוא דבר בעתו.

אהוד אולמרט: יוסי יזדקק לכל הניסיון, כושר ההמצאה ויכולת העשייה כדי לשפר את איכות הממשלה, שהוא מצטרף אליה.

אהוד אולמרט: זה אחד הטעמים, ולא היחיד, שמסבירים מדוע רוצה בו דווקא עתה יצחק רבין, שפסל את מינויו לפני כמה חודשים.

אהוד אולמרט: השאלה היא, האם דווקא מן הטעם הזה לא צריך היה יוסי שריד, מבחינתו, לוותר על הכבוד המפוקפק.

אהוד אולמרט: מהצד האישי יש כמה סיבות טובות לברך את חבר הכנסת שריד.

אהוד אולמרט: אם כשרון, רהיטות דיבור, נאמנות לעקרונות, אומץ לב ציבורי ודבקות במטרה הם הכישורים הנדרשים למינוי שר בממשלה, כי אז יש צדק רב בצירופו של שריד אליה, אף שהוא עלול לחוש שם, דווקא בגלל כישורים אלה, בדידות רבה.

אהוד אולמרט: יוסי שריד רכש את מעמדו הציבורי בדרך הקשה.

אהוד אולמרט: זה 20 שנה כמעט הוא מייצג את דעותיו בעקשנות שאין לה הרבה מחקים בחיים הציבוריים שלנו.

אהוד אולמרט: שריד הוא אמן הדיבור והכתיבה, שידע להפוך כלים אלה לכלי נשק פוליטיים חדים, מושחזים, ולעתים ארסיים, לא רק נגד יריביו אלא אף נגד כמה מטובי ידידיו.

אהוד אולמרט: בלשון החבר'ה: הוא לא עשה חשבון כמעט לאף אחד, גם לא לראש הממשלה, שאת מנהיגותו הוא נאלץ לקבל עכשיו, לפחות באופן פורמלי, עם הצטרפותו לממשלה.

אהוד אולמרט: יש האומרים בימים אלה, על רקע מינויו, כי שריד הפך למעין סמל בחיים הציבוריים.

אהוד אולמרט: אם אכן יש ממש באמירה זו, היא מבוססת על שתיים: ראשית, על עקביותו של שריד ונכונותו, לעתים קרובות, להיות איש ריב ומדון לכל מי שחלק עליו והסתייג מדעותיו.

אהוד אולמרט: שנית, על דבקותו בקו מדיני החותר לפשרה מרחיקה לכת, עד כדי הטפה לנסיגה כוללת משטחי ארץ-ישראל במסגרת הסכמי שלום.

דליה איציק: לפי דעתי יוציאו אותך מהליכוד.

אהוד אולמרט: אילו האמנתי, אדוני היושב-ראש, בדרכו המדינית של שריד, הייתי רואה בהצטרפותו לממשלה היום מאורע ציבורי משמח.

אהוד אולמרט: הואיל ואני חולק על מרבית דעותיו, אני נאלץ להעדיף את עמדותי הציבוריות על הסימפתיה האישית.

אהוד אולמרט: נכתב לא מעט בימים האחרונים, כי הנה עומד שריד להצטרף לממשלתו של יצחק רבין, הנץ, המגרש.

אהוד אולמרט: האם נפלה בארזים שלהבת?

אהוד אולמרט: נדמה לי כי החשש הזה מוקדם מדי.

אהוד אולמרט: דווקא משום הכבוד שאני רוחש לתכונותיו של שריד, עלי להביע צער גדול על כי מעתה יהיה הוא הדובר המרכזי של הממשלה בתחום המדיני.

אהוד אולמרט: יוסי שריד בכנסת ייצג בעבר את שולי השמאל האופוזיציוני.

אהוד אולמרט: מחר ייצג יצחק רבין את דעותיו של שריד.

אהוד אולמרט: בדיוק מן הטעם הזה, אדוני היושב-ראש, אני רואה בהצטרפות זו – – –

יוסף עזרן: צר לי, אדוני, שחבריך מפריעים לך.

יוסף עזרן: זה ממש מרתק.

יוסף עזרן: צר לי מאוד, זה נאום מרתק.

יגאל ביבי: מתרגשים.

רפאל אלול: הם מוציאים עליך חוזה.

יוסף עזרן: חברת הכנסת לימור לבנת.

יוסף עזרן: חברת הכנסת לימור לבנת, אני פונה אלייך.

אהוד אולמרט: בדיוק מן הטעם הזה, אדוני היושב-ראש, אני רואה בהצטרפותו של שריד לממשלה נקודת מפנה.

אהוד אולמרט: הואיל ואני מאמין, כי בפוליטיקה הלאומית צריכים להכריע, בסופו של דבר, השיקולים המהותיים, אני מקבל את הסברה כי רבין פסל את שריד מלכהן בממשלתו בראשיתה לא בגלל חוסר אהדה אישית או פסילת כישוריו האישיים, כי אם מחשש שמעמדו של שריד והזיהוי שלו עם עמדות מדיניות מסוימות יטיל על הממשלה עול כבד מדי, לדעתו.

אהוד אולמרט: הסכמתו עתה לצירופו של יוסי אינו רק אקט של הכרה בכישוריו של שריד, שהרי כבר הוכיח ראש הממשלה במרבית המינויים כי כישורים אינם מהווים בעיניו שיקול רלבנטי, והוא עשה הכול כדי למנות אישים שאין כל קשר בין כישוריהם ובין תפקידם.

אהוד אולמרט: מינוי שריד, באופן אובייקטיבי לגמרי, הוא מתן חותם של הסכמה והשלמה עם דרכו המדינית, שרבין הולך ומסתגל אליה גם אם עדיין אין לו היכולת להודות בכך בפומבי ובמפורש.

עמנואל זיסמן: אלה דברי סרק, שגם אתה לא מאמין בהם.

רענן כהן: אני מתחיל להיות מופתע מהדברים האלה.

אהוד אולמרט: מהיום ממשלת רבין היא ממשלה אחרת, שונה מזו שקמה ב-13 ביולי.

אהוד אולמרט: היא לא רק עמוסת שרים, רוויה סגני שרים, עשירה במינויים פוליטיים פרועים, נעדרת כשרונות, כושר עשייה, יכולת ביטוי, עוצמה וכישורים, אלא זוהי ממשלה שהקו המדיני המייצג אותה הוא זה שמביא אתו אליה יוסי שריד.

אהוד אולמרט: זה טוב אולי ליציבות הקואליציה, זה רע למדינת ישראל.

אברהם יחזקאל: עוד מעט תאמר שיוסי שריד הוא ראש הממשלה בפועל מהיום.

אברהם יחזקאל: אתה רוצה לברך ונמצא מקלל.

אברהם יחזקאל: תחליט מה אתה רוצה.

יוסף עזרן: חבר הכנסת אבי יחזקאל.

משה קצב: הוא לא רוצה לברך, הוא רוצה לומר את האמת.

אהוד אולמרט: אני יכול להתרשם שסיעת מרצ לא חולקת על הדיאגנוזה הפוליטית שאני הצגתי כאן.

עמנואל זיסמן: דווקא שריד מצטרף לממשלה אחרי הגירוש.

אהוד אולמרט: אני לא שומע שום קריאת ביניים.

יוסף עזרן: חבר הכנסת זיסמן, אתה רואה שהוא לא שומע אותך.

יוסף עזרן: אנא ממך.

אהוד אולמרט: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני מבקש להוסיף כמה מלים אישיות: במשך כמעט 20 שנה מצאתי עצמי לא אחת ניצב עם שריד שכם אחד במאבקים בנושאים שונים, שעמדו על סדר-היום הלאומי, ועשינו זאת למרות הפערים העצומים בדעותינו וההבדלים בציפיות של הציבורים שייצגנו.

אהוד אולמרט: אך בעשרות הזדמנויות נאבקנו זה בזה בחריפות, לעתים אף בקנאות וביריבות קשה, אם גם מתוך הערכה וכבוד, לפחות מצדי אליו.

אהוד אולמרט: עתה, כשאתה מסיט את מוקד פעילותך מהכנסת לשולחן הממשלה, אני מאחל לך, חבר הכנסת שריד, כי לא תאבד דבר מן הלהט הפנימי שלך.

אהוד אולמרט: יסר את חבריך כמו שייסרת אותנו, הצק להם כפי שהצקת לנו, מרר את חייהם, הטרד את מנוחתם, אל תפסיק לרגע אחד להיות מה שאתה אוהב ויודע לעשות יותר מכל דבר אחר – להיות אופוזיציונר.

אהוד אולמרט: אל תניח להם להעמיד פנים שהם אחרים מכפי שהם באמת, דהיינו שהם ממשלה ותרנית, חסרת ביטחון, השואפת למשא-ומתן עם אש"ף – –

רענן כהן: ראש הממשלה צריך לשמוע אותך.

אהוד אולמרט: – – ומוכנה לנסיגה מרמת-הגולן, ולא כפי שהם מתיימרים להיות – נצים, תקיפים, עקשנים, ביטחוניסטים.

אהוד אולמרט: תמשיך להיות אתה ולומר מה שאתה חושב באמת, כדי שהציבור יוכל לשפוט ממשלה זו כערכה – –

משה קצב: אנחנו מאחלים ליוסי שייכשל בכל מאבקיו בממשלה על עמדותיו.

אהוד אולמרט: – – ולהחזיר אותך ואת חבריך למקום שבו אתם צריכים להיות באמת – באופוזיציה.

עוזי לנדאו: – – –

אהוד אולמרט: ברשותך, אדוני היושב-ראש, הואיל ויש עוד כמה שינויים בממשלה, אני רוצה להוסיף מלה, כי מרבית הדברים הוקדשו, אולי מטבע הדברים והנסיבות, לצירופו של חבר הכנסת שריד לממשלה.

אהוד אולמרט: אני רוצה להוסיף ברכה אישית ומיוחדת לשרה אורה נמיר.

אהוד אולמרט: חבר הכנסת שריד, השרה נמיר ואנוכי נבחרנו יחד לכנסת, כפי שהשרה נמיר אומרת לא אחת: "אנחנו מאותו מחזור".

אהוד אולמרט: התחלנו את הקריירה הפרלמנטרית שלנו ביחד בוועדת החינוך של הכנסת.

אהוד אולמרט: אבל, נכון לומר, שבמשך שנים רבות את עיקר פעילותה הפרלמנטרית ייחדה השרה נמיר לתפקיד יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

אהוד אולמרט: ובצד מחלוקות חריפות ועימותים קשים ידענו תמיד, נדמה בכל חלקי הבית, להעריך את הדבקות והמסירות שלה לנושאים שהיא טיפלה בהם.

יהושע מצא: אדוני, אני רוצה לשאול, האם אתה מברך אותה גם על הפיטורים הפוליטיים של אנשי הליכוד?

יהושע מצא: – – –

אלי גולדשמידט: פעם אחת נואם שלכם מדבר כפי שצריך.

אלי גולדשמידט: למה אתם מפריעים לו? הוא טוב.

אהוד אולמרט: רבותי, אני רוצה להעיר הערה.

אהוד אולמרט: אני לא מתרגש, לא מדברי הביקורת מימין ולא מדברי התמיכה משמאל.

אהוד אולמרט: אני מכיר את החבר'ה שיושבים בשמאל – בלחיצה קטנה על כפתור הם יהפכו את עמדתם וישנו את התייחסותם, ומנועם הדברים הם יהפכו את הסגנון לדברי ביקורת.

אברהם בורג: ובימין לא?

אלי גולדשמידט: תקבל פעם את המחמאה שלנו, זה לא כל כך נורא.

רענן כהן: – – –

אלי דיין: – – –

אהוד אולמרט: גברתי השרה, חבר הכנסת מצא, במידה מסוימת של – –

חיים רמון: של מה?

אהוד אולמרט: – – של להט אופייני, חשב שהוא צריך להקדים את מה שאני התכוונתי לומר.

אהוד אולמרט: אני רציתי לסיים בבקשה ובאיחולים.

אהוד אולמרט: ותחילה לבקשה.

אהוד אולמרט: אני שמעתי היום את אחד ממנהיגי מפלגתך מדבר ברדיו על פיטורים פוליטיים המוניים של אנשי ליכוד.

רוני מילוא: 2,000 איש.

יהושע מצא: – – –

רוני מילוא: – – –

אהוד אולמרט: גברתי, היות שאת עומדת להיות שרת העבודה, ואני מדגיש: שרת עבודה, ולא שרת פיטורים מעבודה, אני מקווה מאוד שלא תקבלי את העצות ששמעת.

אורה נמיר: מי זה היה?

אהוד אולמרט: חבר הכנסת נסים זוילי.

יהושע מצא: חבר הכנסת אולמרט, אני העברתי לך מסמך – – –

יעקב שמאי: – – –

אהוד אולמרט: חבר הכנסת זוילי אומנם איננו מקובל על ראש הממשלה, אבל הוא בכל זאת מזכיר המפלגה.

יהושע מצא: היא מודה במסמך שהיא פיטרה עובדים שלדעתה היו מינויים פוליטיים, חברי מרכז הליכוד.

אורה נמיר: – – –

אלי גולדשמידט: חבר הכנסת מצא, תסגור את הרמקול.

יהושע מצא: כך עשתה שרת העבודה, ואתה עוד מברך אותה.

חיים רמון: חבר הכנסת מצא, האמן לי שהיא התייחסה בכל הכבוד למינויים הפוליטיים שלכם.

יוסף עזרן: חבר הכנסת מצא.

יוסף עזרן: חבר הכנסת אלול.

יוסף עזרן: חברי הכנסת, אנא תאפשרו לחבר הכנסת אולמרט להמשיך בדבריו ולסיימם.

יוסף עזרן: חבר הכנסת מצא, חבל שאתה מקלקל את דברי החסד.

יהושע מצא: זוהי הרשעות המפא"ית.

רפאל אלול: – – –

יוסף עזרן: ליהודים היתה רווחה ואיכות ויקר.

יוסף עזרן: אנא, חבר הכנסת מצא, תן לסיים.

יהושע מצא: היא שלחה הביתה אבות למשפחה.

יוסף עזרן: חבר הכנסת מצא, אם תרצה תוכל לעלות אחר כך לדוכן במסגרת הדיון ולומר מה שעם לבך.

יהושע מצא: אדוני, היא שלחה הביתה אבות למשפחה והשאירה אותם ללא פרנסה.

יהושע מצא: על מה אתה מדבר, חבר הכנסת אולמרט?

יהושע מצא: בושה וחרפה.

יהושע מצא: היא וחבר הכנסת זוילי באותה נשימה.

יוסף עזרן: חבר הכנסת מצא, חבר הכנסת מצא.

חיים רמון: האמן לי, חבר הכנסת מצא, שהיא ממש ריחמה על האנשים.

אורה נמיר: אני יותר מדי רחומה.

אהוד אולמרט: אמרתי לגברת נמיר שיש לי בקשה אליה.

אהוד אולמרט: גברתי, בקשתי היא שתפעילי בנושא הזה אותם סטנדרדים שאת הטפת להם כשהיית יושבת-ראש ועדה באופוזיציה, ותנהגי במידת הממלכתיות והאחריות שהתפקיד הנוכחי צריך לחייב אותך.

רענן כהן: – – –

אהוד אולמרט: אני מקווה מאוד שאכן תדאגי שתהיה תעסוקה לכל בני ישראל, בכל המקומות, מכל הגוונים ובכל התחומים.

יוסף עזרן: תודה לחבר הכנסת אולמרט.

יוסף עזרן: הוא כבר לא ישיב על קריאות הביניים.

יוסף עזרן: בבקשה, חברת הכנסת יעל דיין.

דב שילנסקי: איפה הברכה לפנחסי?

יעל דיין: אני אברך אותו.

יעל דיין: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לשבח את ראש הממשלה ואת מפלגת העבודה על האיפוק והתקינות שהם גילו בכך שלא נגררו למינוי שר נוסף ממפלגת העבודה.

יוסף עזרן: חבר הכנסת דן תיכון, אם אתה מבקש לצאת, אנא עשה זאת.

יוסף עזרן: חבר הכנסת הרב רביץ, אנא שוב למקומך.

יוסף עזרן: תודה.

יוסף עזרן: חבר הכנסת אהוד אולמרט, זמנך תם מזמן.

אהוד אולמרט: – – –

מיכאל איתן: – – –

יוסף עזרן: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני פונה אליך.

יוסף עזרן: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

מיכאל איתן: – – –

יוסף עזרן: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

יוסף עזרן: חבר הכנסת יעקב שמאי, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יוסף עזרן: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני אקרא אותך לסדר בפעם השלישית, אני מצטער, אי-אפשר לנהל כך דיון.

יעל דיין: אני מבקשת לפתוח מחדש את דברי ואני מבקשת ספירת זמן מחדש.

יעל דיין: תודה.

יעל דיין: ובכן, כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לברך את ראש הממשלה ואת מפלגת העבודה על האיפוק והתקינות שהם גילו בכך שלא נגררו למינוי שר נוסף ממפלגת העבודה.

יעל דיין: אני רוצה גם להודות, שאילו נעשתה ההרחבה על-ידי תוספת סיעות לקואליציה, וכוונתי לצומת ולמפד"ל, שאין סיכוי שהיו מקדמות, ובביטחון אפשר לומר שהיו מעכבות את תהליך השלום, שעליו אנחנו אמונים – הייתי מתנגדת לשינויים בממשלה בכל מאודי.

יעל דיין: אלא שהודעת ראש הממשלה היום ותוספת השר, כמו השינוי בתפקידי השרים, מחזקים את שני התחומים שעליהם אנחנו מחויבים, לא רק לציבור בוחרינו אלא למדינת ישראל.

יעל דיין: בקווי היסוד של הממשלה נקבעו סדרי עדיפויות חדשים, בראשם השיקום הכלכלי-החברתי, במרכזו הטיפול באבטלה, והמשך תהליך השלום במתכונת של ההסכם הקואליציוני.

יעל דיין: זה מבוסס, ונשאר מבוסס, על פשרה טריטוריאלית – – –

יוסף עזרן: אדוני השר חיים רמון, אתה מפריע לחברת הכנסת יעל דיין.

יעל דיין: זה מבוסס, ונשאר מבוסס, על פשרה טריטוריאלית בכל הגזרות, על הסדר ביניים ושלטון עצמי בשטחים, בגדה וברצועה, לתקופה שלא תעלה על חמש שנים, כאשר במהלכה יחלו דיונים על הסכם קבע.

יעל דיין: המשא-ומתן על הסדר הקבע יתנהל עם כל נציג ערבי פלשתיני, ולא רק עם תושבי שטחים, שיכיר בישראל, יקבל את החלטות מועצת הביטחון ויימנע מטרור.

יעל דיין: נוסחאות השלום של הממשלה הזאת מבטיחות – וזה לא בן-יום ולא ללא מכשולים – את השלום היחיד האפשרי, שיבטיח גם ביטחון, גם הכרה הדדית בזכויות לאומיות וגם שיתוף פעולה אזורי לרווחת תושבי המזרח התיכון הכאוב הזה.

יעל דיין: הממשלה הזו מבטיחה את פיצוץ בלון הפנטזיה שמכרו לעם שנים; האפשרות הבלתי קיימת גם של שלום וגם שטחים, גם דמוקרטיה וגם שטחים, גם ביטחון וגם שטחים.

יעל דיין: היום אנו יודעים, שככל שתהיה קשה הידיעה הזו, הבחירה היא בין ויתור על שטחים לוויתור על שלום, והממשלה הזו במתכונתה הקיימת – ורק בזו הקיימת – תהיה אמיצה וחכמה, ותביא אותנו אל השלום היחיד האפשרי והרצוי, של פשרה, של ביטחון, של הדדיות בזכויות, של זכויות אדם לכל תושב באזור, לא רק תחת תאנתו אלא גם תחת דגלו.

יעל דיין: שני מינויי השרים, מינוי אחד של שר נוסף, ושני – שינוי בתפקיד, אשר מוצגים בפנינו היום, מבטיחים את החיזוק, האישוש והביצוע של סדרי העדיפויות האלה, חיזוק שהיה בלתי אפשרי עם סיעות אחרות מן הימין.

יעל דיין: לחיזוק התחום החברתי-הכלכלי, למלחמה אמיתית, ללא שיקול פוליטי או גיאוגרפי, באבטלה, מתמנית היום – אני חייבת להוסיף כאן:

יעל דיין: סוף-סוף, כי הייתי בין המוחים הקולניים על העדר שר במשרה מלאה במשרד החשוב הזה – השרה אורה נמיר.

יעל דיין: מיותר למנות כאן, ודומני שאין חלוקים עלי בבית הזה, את כישוריה, ניסיונה, תבונתה ורגישותה לנושאי חברה ועבודה של אורה נמיר.

יעל דיין: אני גאה בבחירה הזו, אני מצטערת שלא נעשתה זה שנים, וכיושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האשה, אני במיוחד מברכת על המינוי.

יעל דיין: אין לי ספק, אורה, שהקדנציה הזו תהיה בעלת משמעות מיוחדת לקידום האשה לא רק בתחומי העבודה והרווחה.

יעל דיין: בהיות השלום, קידומו, בני-השיח שלנו להשגתו, נושא בעדיפות ראשונה, אני מאושרת על הצטרפותו של חבר הכנסת יוסי שריד לממשלת ישראל.

יעל דיין: הוא איננו חבר בסיעתי, הוא בא מסיעה אחרת, אבל, דומני שכנציג מחנה השלום העקבי, החכם, השוקל במלוא כובדם את שיקולי הביטחון, בודדים כמוהו, ואני רואה בו את נציג מחנה השלום בממשלה, לא רק תוספת על שרי סיעתו.

יעל דיין: אם זה מקרה, אני מברכת עליו – ביום ששריד נכנס בו לממשלה אנו שומעים מלים ברורות על נסיגת כוחות צה"ל ברמת-הגולן ועל סידורי ביטחון נאותים, בהגדרות של פשרה ובלי אילוזיות.

יעל דיין: יותר מששריד מרחיב את הממשלה, הוא מעמיק את ערכיה ומחזקם.

יעל דיין: אני רוצה לבקש ממנו, כמי שאמון, כמו כמה שרים אחרים בממשלה, על נושא זכויות אדם וערכים הומניטריים ומחויב להם, לטפל מייד באפשרות להעברת סיוע הומניטרי, דרך רצועת הביטחון, למגורשי ה"חמאס", בלי לחפש סימטריה עם לבנון.

יעל דיין: לבנון אינה דמוקרטית, איננה ברומטר לא לערכים ולא למוסר שלנו.

יעל דיין: היא איננה אמת-מידה עבורנו.

יעל דיין: השר המיועד שריד נסע ליוגוסלביה הבוערת, לנסות ולהגיש סיוע לנפגעים.

יעל דיין: אני מקווה שהימים הראשונים שלו בממשלה ירימו את ידו והשפעתו לא עד זגרב, אלא עד מעבר זימריה ומרג'-אל-זהור.

יעל דיין: כמי שעומדת בראש שדולת חברי הכנסת לאיכות הסביבה, שדולה החוצה קווים פוליטיים ומפלגות, אני מברכת אותו על כניסתו למשרד, שרק לאחרונה, מאז נכנסה אורה נמיר לתפקידה, החל להיות אפקטיבי בטיפול בנושאי איכות הסביבה.

יעל דיין: המים שאנו שותים, האוויר שאנו נושמים, האשפה שאנו זורקים, שטחי האש ומרבדי הכלניות – כל אלה, אני בטוחה, יזכו לטיפולו המסור של השר החדש, שהיה שותף לשדולה בנושאים כמו "קול אמריקה" או מיותרות הול"לים, עידוד פיתוח ובינוי ומניעת פגיעה בלתי הפיכה בנופים ובערכי טבע, בשם קידום ופיתוח.

יעל דיין: אני מאמינה ובטוחה, שיוסי שריד ידאג לשטחים הפתוחים, לפרחי הבר, לעוזניית הנגב, באהבה ובהבנה.

יעל דיין: לשר שמעון שטרית נוסף תיק המדע והטכנולוגיה.

יעל דיין: כמי שמאמינה מאוד מאוד בכישוריו, קצת צר לי לראותו מופקד על שני משרדים שהוכרזו כמיותרים על-ידי ועדת-גבאי וועדת-הבא ב-1989.

יעל דיין: לא אתייחס כאן למינוי סגן שר מש"ס למשרד הדתות.

יעל דיין: אני מקווה שראש הממשלה, השר המופקד, ימצא זמן לעסוק במשרד הדתות, שחיי כולנו, לא רק הדתיים והחרדים, משיקים לו ומושפעים ממנו, כמו שמצא זמן לכך השר המופקד עד כה, עוזי ברעם.

יעל דיין: אשמח אם ביום מן הימים, ובהסכמה, יהיה במשרד הדתות שר ממפלגת העבודה.

יעל דיין: רבות יישמע כאן, קצת בנוסח של הספדים, על מעלותיו של שריד כפרלמנטר, וכמה הוא יחסר בכנסת בשל אומץ-לבו הפוליטי, בשל עבודתו בוועדת החוץ והביטחון ובשל מסירותו לנושאים קטנים כגדולים.

יעל דיין: אני בכל זאת מקווה, שהוא לא ייצור ואקום בבית הזה.

יעל דיין: אני בטוחה שהוא ימלא חסר מסוים בממשלה, יוסיף יצירתיות, דמיון ותעוזה במקום שאינו גולש על גדותיו בשכאלה.

יעל דיין: לאורה נמיר, ליוסי שריד, ברכותי האישיות.

יעל דיין: בכוונתי, ולא רק בתחומים שאתם עוסקים בהם, לראות בכם כתובת שם למעלה, לקידום הנושאים שאנחנו מאמינים בהם.

יוסף עזרן: תודה על העמידה בלוח הזמנים.

יוסף עזרן: אני מבקש מחבר הכנסת דדי צוקר לדבר במסגרת 10 דקות.

יוסף עזרן: נא להקפיד על הזמן.

יוסף עזרן: אחריו – אליעזר זנדברג.

דוד צוקר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בתחילת דברי אני מבקש לברך מקרב-לב את השרה אורה נמיר ואת השר שטרית בהצלחה בתפקידים שקיבלתם על עצמכם, באחריות שהוטלה עליכם.

דוד צוקר: אולם מטבע הדברים ומסיבות מובנות מאליהן אני מבקש להקדיש את עיקר דברי בשם סיעתי לחבר הכנסת שריד.

דוד צוקר: שריד מגיע לממשלה מאוחר, הוא מגיע מאוחר מעט עבור הממשלה, הוא מגיע מאוחר עבורו, אך לא מאוחר מדי.

דוד צוקר: לא קשה, די קל בעצם, להסביר את האיחור הזה, את ההשתהות הזו, שכן יוסי לא הגיע עד היום למה שהיה ראוי לו, לא בגלל תקרית ולא בגלל תאונה.

דוד צוקר: העמדות שלו, הגישה של שריד והאופי, כל אלה עומדים ביסוד ההשתהות הזו.

דוד צוקר: הוא עצמו העמיד לעצמו את המכשולים בדרכו לצמרת, משום שכאשר מפלגתו הקודמת הלכה בדרך שהוא לא יכול היה ללכת בה, הוא פרש.

דוד צוקר: אחרים, לא מעטים אשר חשבו כמוהו, המשיכו באותה דרך שלא היתה דרכם.

דוד צוקר: זו גם לא היתה דרכו, והוא בחר בדרך חדשה, קשה יותר, ארוכה, מתברר, הרבה יותר.

דוד צוקר: הנחרצות שלו לא ריפדה את דרכו הפוליטית, צריך להודות.

דוד צוקר: נחישות אינה, כנראה, מורה טוב בדרך לצמרת, כך מוכיח המקרה של חבר הכנסת שריד.

דוד צוקר: הדבקות שלו בעמדותיו פיזרה על דרכו הרבה מאוד מכשולים.

דוד צוקר: אבל מבחינת מעמדו הציבורי, מעמדו בחברה הישראלית, מוכיח המקרה של שריד שיש תמורה לאומץ, שהציבור מוקיר את מי שאין לו "אבל", ואת מי שאינו משמיע באותה נשימה שני הפכים, רק משום שהוא רוצה לרצות את כל שומעיו .

דוד צוקר: המקרה הזה, ה"קייז" הזה של שריד מוכיח, שמי שנוהג כך, בכפל לשון ובפסיחה על שתי הסעיפים, מפסיד הכול.

דוד צוקר: בעיקר הוא מפסיד את ההערכה.

דוד צוקר: מתברר שהציבור מעריך – גם כאשר הוא איננו מסכים, גם כאשר הוא מתנגד – את העמידה, את הבהירות, את מי שאיננו מגמגם.

דוד צוקר: נאום מן הסוג הזה בקלות עלול לגלוש למשהו שדומה להספד, כאילו מדובר לא במי שעיסוקו פוליטיקה, על פשרותיה ורגעיה המכוערים, כאילו מדובר באדם ללא מתום.

דוד צוקר: ובכן, גם ליוסי יש כמה חולשות.

דוד צוקר: ודאי שהוא עשה טעויות, אך צריך להודות: כולן בגדול.

דוד צוקר: כולן היו גדולות, כולן היו ב"סטייל".

דוד צוקר: גם לחולשות שלו יש "סטייל", וגם הטעויות היו עם סגנון, וגם הטעויות, משום-מה, תראו מה זה, לא נדחקו מעולם לעמודים האחוריים, אלא נטו תמיד להופיע בעמודים הראשונים של העיתון.

דוד צוקר: שריד הוא בר-פלוגתא מר, בר-פלוגתא קשה.

דוד צוקר: מי שהתנסה בזה יודע שהוא אולי לא נוקם, אבל הוא נוטר את הפלוגתא ואת הוויכוח הרבה זמן, זמן רב.

דוד צוקר: כמי שהיה בר-פלוגתא חריף שלו בתקופת מלחמת-המפרץ אני יכול להעיד עד כמה קשה להיות שנוי אתו במחלוקת, ובעיקר כאשר אותה מחלוקת נטושה בתוך אותה מפלגה.

דוד צוקר: אבל מאחר שבבית-המחוקקים אנחנו מדברים היום ומנהלים את הדיון הזה, צריך לומר באופן הענייני והאובייקטיבי ביותר האפשרי, אם זה אפשרי, ששריד הוא מן הפרלמנטרים הבולטים שהתהלכו בבית הזה, מן הפרלמנטרים המזהירים שעבדו בכנסת.

דוד צוקר: אינני יודע כמה נואמים במעלתו נשאו דברים מעל הדוכן הזה, אך דומני שאין חברי כנסת רבים שהעלו כמוהו את הבמה הזאת, את במתה של הכנסת, למעלה של זירת ההתגוששות המרכזית של הפוליטיקה הישראלית.

דוד צוקר: במהלך 19 השנים שהוא עבד כאן הוכיח יוסי, שאפשר להפוך את המקום הזה, אם שומרים על סגנון ועל רהיטות ביטוי ועל אמינות, שאפשר להפוך את המקום הזה, את האולם הזה, לקתדרה החשובה ביותר של הפוליטיקה בישראל.

דוד צוקר: לשר החדש יהיה מסובך מאוד להתנתק מסביבתו הטבעית ומביתו השני.

דוד צוקר: יהיה מורכב מאוד ולא קל ליוסי שריד לתפוס את המקום הראוי לו בממשלה.

דוד צוקר: אך גם הכנסת, על כל אגפיה, תצטרך להסתגל למצב חדש, שבו אחד ממוקדיה המתסיסים, השנויים ביותר במחלוקת, אחד ממוקדיה המעוררים ייעדר ממנה.

דוד צוקר: נצטרך כולנו לחפש עכשיו סלע מחלוקת חדש, סמל אחר לדבוק בו או להיאבק בו או להטיח בו את כל פגעי האומה והעם.

דוד צוקר: יש עוד עניין אחד שראוי להזכירו ושאיננו עניין אישי או פרטי, ואני יודע שאני אומר אותו בשם כמה מחברי סיעתי וסיעות אחרות בבית הזה.

דוד צוקר: יש לנו עניין להזכיר כאן בבית את הנושא שאני עומד לציין אותו כנושא אחרון בהקשר של פרישתו של שריד מהכנסת והליכתו לממשלה.

דוד צוקר: רק מעטים מכם יודעים מה פירושו של המחיר האישי של ההתנכלויות, של האיומים, של ההטרדות, של הטלפונים, של הקללות ושל האלימות המופנים כלפי מי שמעז לחלוק ולהתנגד כשהקונסנסוס כולו נגדו.

דוד צוקר: שריד יכול להעיד טוב מכולנו עד כמה הדמוקרטיה הישראלית שבירה וסדוקה, אם אתה מתבונן בה משולי המחנה.

דוד צוקר: אם תרצו, אתן לכם עוד כמה עדויות.

דוד צוקר: החוסן של הדמוקרטיה הזאת, בעקבות חופש הביטוי, וזכות הוויכוח החופשי נראים אחרת לגמרי כאשר מתבוננים בהם משם, מקצה הקונסנסוס.

דוד צוקר: אבל, עכשיו שריד הוא הקונסנסוס ושריד הוא שר בממשלה, וזהו מסימני הזמן.

דוד צוקר: אם ביקש מישהו הוכחה נוספת לכך שההסכמה הלאומית נעה לעברנו, הוא מקבל אותה היום.

יוסף עזרן: תודה לחבר הכנסת דדי צוקר.

יוסף עזרן: חבר הכנסת אליעזר זנדברג, בבקשה.

אליעזר זנדברג: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, יכולתי במסגרת הזמן המוקצב לי כאן לעמוד ולתאר עד כמה נכשלה הממשלה כישלון חרוץ, אבל הזמן לא יספיק.

אליעזר זנדברג: יכולתי לתאר במלים רבות – – –

אמנון רובינשטיין: אז למה אתם רוצים להצטרף אליה?

אליעזר זנדברג: אנחנו לא רוצים להצטרף אל הממשלה הזאת.

אליעזר זנדברג: אנחנו לא רוצים להצטרף ממשלה כפי שהיא היום.

אליעזר זנדברג: יכולתי לתאר במלים רבות כיצד מתקיימת לגבי הממשלה האמירה "כגודל הציפיה – – –

יוסף עזרן: הוא מתכוון שהממשלה נכשלה עד שהוא יצטרף אליה.

אליעזר זנדברג: אני מתכוון לשנות את קווי היסוד של הממשלה ואת הפעולה שלה, אם בכלל להצטרף.

אליעזר זנדברג: לממשלה הזאת אנחנו לא רוצים להצטרף.

אליעזר זנדברג: נשמח להישאר בחוץ.

אליעזר זנדברג: עדיף להישאר בחוץ כשיש ממשלה כזאת.

חגי מירום: תעמוד בדיבורך.

אליעזר זנדברג: אתה יודע, חבר הכנסת מירום, שאני אעמוד בדיבורי בעניין הזה.

אליעזר זנדברג: יכולתי לתאר במלים רבות כיצד מתקיימת לגבי הממשלה האמירה "כגודל הציפיה כן גודל האכזבה".

אליעזר זנדברג: מהממשלה הזאת ציפו לשינוי סדר עדיפויות, לפתרון מהיר של בעיות אבטלה, לחיזוק הביטחון האישי ולבשורה כלכלית.

אליעזר זנדברג: בפועל אין ביטחון אישי, אין עבודה, אין בשורה כלכלית, ובעצם אין כלום.

אליעזר זנדברג: אבל השבוע האריכו כאן בדברים, ואפילו שברו את שיא הנאום הארוך.

אליעזר זנדברג: השבוע גם התרחש כאן אחד מן האירועים החמורים שידעה הכנסת, הפוגע בכבוד הבית וחבריו ללא כל קשר להשקפת עולם פוליטית.

אליעזר זנדברג: לכן, לאור האמור בחרתי להסתפק בברכות לסגן השר פנחסי, לשרים שטרית ונמיר, וכמובן גם לחבר הכנסת יוסי שריד.

אליעזר זנדברג: חבר הכנסת שריד הצטרף לממשלה מנופחת ומאכזבת.

אליעזר זנדברג: אני מקווה שהוא לפחות ידע לתרום לה מכישוריו הפוליטיים והאינטלקטואליים.

אליעזר זנדברג: אין בכוונתי להצטרף לפסטיבל יוסי שריד, שהחל כאן עם שלושת הנואמים לפני.

אליעזר זנדברג: אני רק רוצה לאחל לו ולנו, שהוא ידע לצרף קולו ליתר שרי מרצ ולתמוך בעקביות בגירוש מחבלים ומסיתים גם בעתיד.

אליעזר זנדברג: תודה רבה.

יוסף עזרן: חן חן על הקיצור.

יוסף עזרן: אני מזמין כעת את חבר הכנסת חנן פורת.

יוסף עזרן: אם יורשה לי לומר, שלמעשה חבר הכנסת שריד נשאר עם האותיות שי"ן ורי"ש – שר, והכנסת הפסידה את היו"ד והדל"ת – היד החזקה.

חנן פורת: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, כיוון שאני מבקש לומר דברים קשים, אני מבקש בפתח הדברים להפריד בין הנקודות השונות שהעלה ראש הממשלה בדברי הודעתו.

חנן פורת: ביקשתי גם, והדברים האלה ודאי יובאו לדיון לקראת ההצבעה, שגם ההצבעה תהיה נפרדת, גם בגלל העובדה שלפנינו כאן שני סעיפים נפרדים.

חנן פורת: סעיף 17 בחוק-יסוד: הממשלה עוסק בשינוי תפקידים בתוך הממשלה, וסעיף 18 בחוק-יסוד: הממשלה מדבר על צירופו של שר חדש לממשלה.

חנן פורת: אני חושב גם, שמן הדין לאפשר לחברי הכנסת, בהיבט הפשוט, לקבוע את עמדתם באשר לכל אחד מן האישים שעומדים כאן להכרעה, ולאפשר את ההבחנה בין בחירה בפלוני לבחירה באלמוני.

חנן פורת: על כן, גם אני אפריד זאת בדברי.

חנן פורת: בעיקר אני רוצה להתייחס למינויו של יוסי שריד כשר לאיכות הסביבה, ולחילופי התפקידים של השרה אורה נמיר מהשרה לאיכות הסביבה לשרת העבודה והרווחה.

חנן פורת: לא, אני לא אצטרף לאופוריה ששוררת כאן בספסלי הבית הזה, אפילו במידה מסוימת לדברים שנשמעו על-ידי האופוזיציה.

חנן פורת: אפשר לומר, שעם אופוזיציה כזאת אין צורך בקואליציה.

אלי גולדשמידט: מדוע?

אלי גולדשמידט: היתה ביקורת עניינית והתייחסות חיובית.

אלי גולדשמידט: אז מה קרה?

חנן פורת: שמעתי.

חנן פורת: אני גם רוצה לומר, מורי ורבותי, שלא אצטרף לתחושת הנחת ולביטוי החסד המופלא שעליו דובר כאן, ואינני עושה זאת מתוך חמדה.

חנן פורת: להיפך, קשה לי הדבר.

חנן פורת: אבל אני רוצה לבטא את אשר עם לבי.

חנן פורת: אני חש בכל נימי נפשי שהיום הזה שבו מצטרף חבר הכנסת שריד לממשלה הוא יום מר, הוא יום מר לכנסת, הוא יום מר לממשלה, ויותר מכול הוא יום מר, ואפשר גם יום נמהר, לראש הממשלה, והדברים הללו עוד יתבררו.

חנן פורת: כן, איני מטיל ספק בכישוריו ובכשרונותיו של יוסי שריד.

חנן פורת: אבל, אני יכול לומר בכאב, שמה שנאמר על יהונדב בן שמעה, יועצו של אבשלום, נכון לגבי יוסי שריד; חכם הוא, אבל בעיקר הוא חכם להרע.

חנן פורת: אינני אומר זאת רק בהתייחסות לעמדותיו שלו.

חנן פורת: אני אומר את זה בהתייחסות למכלול של האישיות בהיבט המדיני.

חנן פורת: אני מאוד חרד, מאוד חרד לדמותה של ממשלה זו שיוסי שריד יכהן בה.

חנן פורת: ואין ספק, הוא לא יהיה שר שתקן, הוא יהיה שר דומיננטי מאוד, גם בתוך הממשלה וגם מחוצה לה.

חנן פורת: מה שהוא ידע לעשות כל כך יפה בוועדת החוץ והביטחון, לא יתחרו בו השרים האחרים בממשלה בשעה שהוא יעמוד לפני כלי התקשורת ויוציא את מה שהתרחש בין כותלי הממשלה, במישרין וברמזים.

חנן פורת: אמרתי שהדבר החמור ביותר מנקודת המבט של מינויו של יוסי שריד נוגע לראש הממשלה גופו.

חנן פורת: מי שנוטל את הדברים שאמר חבר הכנסת יוסי שריד על ראש הממשלה, צריך לפחות שתקנן דאגה בלבו.

חנן פורת: אני מעולם לא דיברתי על יצחק רבין, שהוא בר-פלוגתא שלי, שלנו, לא כעל טרוריסט, לא כעל אוטיסט, לא כעל שר ביטחון של סדום.

חנן פורת: הביטויים הללו הם ביטוייו של חבר הכנסת יוסי שריד.

חנן פורת: אילו עסקנו כאן רק בשאלות של עבר ושל נוסטלגיה, החרשתי.

חנן פורת: אבל אני יודע היטב שהדברים הללו יתרחשו כעת בין כותלי הממשלה, גם אם הוא גזר על עצמו שתיקה לתקופת-מה, כדי לבוא בדרך המוליכה אל הכיסא המרופד בממשלה.

חנן פורת: ולא, אינני חושד בו שרק הכיסא לנגד עיניו.

חנן פורת: בעניין זה אינני חושד בו.

חנן פורת: אני יודע שיש לו מטרות, שיש לו מגמות.

חנן פורת: אבל, אוי לנו ממגמותיו.

חנן פורת: יוסי שריד אמר כלפי שר הביטחון יצחק רבין: "חביב הקהל יצחק רבין, מה עומד מכל מה שהוא אמר".

חנן פורת: ממשיך הוא ואומר: "הכוח שלנו בעטיו של שר ביטחון זה לא רק שנעשה יותר כוחני, יותר עקר ויותר חלש, הוא גם מתגלגל להיות טרור.

חנן פורת: עכשיו חוזרים אנחנו ושואלים מהו טרור.

חנן פורת: ואני אומר לכם, רבותי, אנחנו מתחילים לעסוק בטרור, גם אנחנו טרוריסטים, ואסביר מדוע.

חנן פורת: אם טרור משמעותו העיקרית היא פגיעה מכוונת באזרחים חפים מפשע, אז הכוח שלנו התגלגל כבר לטרור.

חנן פורת: אני שואל אתכם" – שים לב, חבר הכנסת יוסי שריד – "את השרים החדשים המצטרפים ברוב חדווה לממשלת הכוח: אם ילד חולה סרטן איננו מקבל את הטיפול הראוי לו בימי האינתיפאדה בגלל האינתיפאדה, וכתוצאה מזה הוא מת או ימות, האם זה טרור או לא טרור?

חנן פורת: אני אומר: זה טרור.

חנן פורת: ואם אדם חולה כליות איננו מקבל את הטיפול הראוי לו, ושוללים ממנו את הדיאליזה, והוא מת או ימות, זה טרור או לא טרור?

חנן פורת: זה טרור.

חנן פורת: זאת פגיעה מכוונת באזרחים חפים מפשע".

חנן פורת: "לכן אני אומר" – כל אלה דברי יוסי שריד – "מי שאחראי לטרור הזה, שר הביטחון יצחק רבין, הוא טרוריסט".

חנן פורת: עכשיו הייתי יכול לעשות את מלאכתי קלה ולשאול את יוסי שריד: איך אתה מצטרף לממשלה שבראשה עומד טרוריסט?

חנן פורת: איך אתה מצטרף לממשלה שמכוונת את נשקה כלפי אזרחים חפים מפשע, שילד בה איננו מקבל טיפול וכדומה?

חנן פורת: אבל לא אעשה את מלאכתי קלה.

חנן פורת: אני יודע, אתה מצטרף לממשלה, לטעמך בצדק, כדי להוציא אותה מהר ומייד מיהודה, משומרון ומחבל-עזה.

חנן פורת: אתה מצטרף אליה כדי שהקו שאתה דוגל בו הוא יהיה הקו שיכריע את הכף, גם אם סיכונים קיומיים נוראים צפויים למדינת ישראל, גם אם כל דמותנו הלאומית תהיה אחרת לגמרי.

חנן פורת: אבל, אני שואל את ראש הממשלה, שאיננו נמצא כאן, איך אתה מצרף לממשלתך מי שקורא לך טרוריסט?

חנן פורת: והדברים שנאמרו כאן כוחם יפה והם רלבנטיים למציאות ימינו שלנו עד כה.

חנן פורת: אבל זה לא הסוף, רבותי.

חנן פורת: יוסי שריד, המכנה את רבין איש בעל מוח אנליטי, אבל בלגלוג כדרכו, שיש לו הצתה אטית, אומר דברים ברורים כלפיו.

חנן פורת: מיהו הראשון שהציע לפוצץ בתים של מי שיידו אבנים?

חנן פורת: מי הראשון שתבע לירות במיידי האבנים ובזורקי בקבוקי תבערה גם כאשר הם בורחים?

חנן פורת: זאת היתה סיעת התחיה?

חנן פורת: אתה התחיה.

חנן פורת: ובכן, הדברים הללו השתנו?

חנן פורת: מה יעמוד עכשיו על הפרק בממשלה הצריכה להילחם כשידיה קשורות לה מאחור?

חנן פורת: אבל, יש דברים חמורים ונוראים מאלה.

חנן פורת: אני רוצה לקרוא שני משפטים, ולא כדי להביא את כל כתבי יוסי שריד, אלא כדי להבהיר לקראת מה אנחנו הולכים ומה מצפה לממשלה ולראש הממשלה.

חנן פורת: אומר חבר הכנסת יוסי שריד: "מדינה שבה אנשי שלום ואנשי מצפון נמצאים בבית-הסוהר" – מדובר על המסרבים לשרת – "על דבר של מה בכך ומתנחלים אלימים אנשי דמים מתהלכים חופשי – מדינה כזאת היא סדום".

יוסי שריד: מדובר על אנשי "השנה ה-21".

חנן פורת: נכון, אני יודע, אנשי "השנה ה-21".

חנן פורת: "סדום" – הוא חוזר וקורא – "ואתה שר הביטחון של סדום".

חנן פורת: והמסקנה האחרונה המתבקשת מכך, ושוב מדבריו של יוסי שריד: "אני רוצה לסיים במשפט אחרון ולהגיד כך: רבותי, מדיניותה של ממשלת ישראל ומדיניותו של שר הביטחון – המדיניות הזאת לא רק הורגת פלשתינים, היא גם הורגת את חיילי צה"ל בנפשם, ואני אומר לך: למען עתידנו, ולמען גורלנו המשותף לנו ולפלשתינים, למען החייל הזה שקם אתמול ואמר:

חנן פורת: החינוך שלי מושחת כאן יום יום, למען החייל שקם אתמול ואמר: הערכים שלי מחוללים כאן יום יום, ולמען החייל שאמר: אני החזק ואני מרגיש את עצמי חלש.

חנן פורת: למען כל אלה אני אומר לך, שר הביטחון, לך".

חנן פורת: ואני עוד זוכר את התנועה הזאת של "לך".

חנן פורת: אין לי הזמן כעת להתווכח עם התיזות האלה, כשבני שלי משרתים, כמו בניהם של החברים היושבים כאן, ביחידות מובחרות וגם בפעולות בתוככי עזה וגם בפעולות של הסתערבות, ואני מלמד אותם, שאת מלחמות השם הם נלחמים ואת מלחמתו של עם ישראל הם נלחמים.

יוסי שריד: גם הבנים שלי משרתים.

חנן פורת: אני יודע; אמרתי, הבנים של כולנו.

חנן פורת: אבל יוסי שריד, מתוך התחושה הזאת, שהיא ודאי תחושה כנה אצלו, יעשה את הכול כדי שצה"ל ירגיש את עצמו יותר חלש ויותר חלש ויותר חלש מהבחינה המוסרית, עד שיסתלק ויברח מארץ-ישראל שלנו.

חנן פורת: על כן אני אומר ליצחק רבין – – –

עובדיה עלי: אני מבקש לסיים.

עמנואל זיסמן: דברי סרק.

בנימין טמקין: תתבייש.

בנימין טמקין: אני אומר לך עוד הפעם, תתבייש.

חנן פורת: על כן אני אומר ליצחק רבין, השגיאה הזאת תעלה לך ביוקר רב, ולוואי שלא תעלה לנו.

חנן פורת: ומלה אחרונה, באמת מלה אחרונה, רק מפני שאני מצטער שאין לי הזמן הראוי.

חנן פורת: ביקשתי את ההפרדה, מפני שאני רואה שוני גדול בין הסוגיה של יוסי שריד לבין הסוגיה של השרה אורה נמיר.

חנן פורת: אני, כאיש אופוזיציה, ואנחנו כאנשי אופוזיציה, לא נוכל לתמוך בממשלה.

חנן פורת: אני אמנע, ואני מקווה שגם חברי, בהצבעה בסוגיה של אורה נמיר.

חנן פורת: ביקשנו שיהיה שר לענייני עבודה ורווחה ויהיה שר שייקח את העניינים בידיים.

חנן פורת: אני מאמין שאורה נמיר תוכל לעשות זאת היטב.

חנן פורת: היא יודעת את גישתי ואת עמדותי בעניין זה.

חנן פורת: ואני קראתי לה שרת העבודה והרווחה עוד הרבה לפני שהיא זכתה בתפקיד הזה.

חנן פורת: אני יודע גם את עמדותייך הפוליטיות, הרחוקות מרחק רב מאתנו, אבל אני מקווה שהתפקיד שאליו תתמסרי עד תום והתוצאות שתשיגי יהיו בבחינת: תכבד העבודה על האנשים ואל ישעו בדברי שקר.

עובדיה עלי: תודה לחבר הכנסת חנן פורת.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אברהם שפירא.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אברהם רביץ, בבקשה.

עובדיה עלי: אחריו, חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

תמר גוז'נסקי: אני דיברתי.

עובדיה עלי: תחליטו, רבותי.

עובדיה עלי: עם כל הכבוד, יש כאן סדר.

עובדיה עלי: פעם אתם רושמים האשם מחאמיד, פעם אתם רושמים תמר גוז'נסקי.

עובדיה עלי: חבר הכנסת רביץ, בבקשה.

אברהם רביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כאיש ירושלים ותושב העיר הזאת, אני רוצה דווקא להתחיל בנושא של ביטול המשרד לענייני ירושלים.

אברהם רביץ: אינני יודע אם המשרד לענייני ירושלים כפי שהיה מאורגן היום השכיל לעשות גדולות ונצורות.

אברהם רביץ: אני חושב שלא.

אברהם רביץ: אבל דבר אחד הוא בוודאי עשה לנו, הוא הביא את ירושלים על ראש שמחתנו.

אברהם רביץ: הוא העלה את ירושלים לתודעה שלנו כעיר אשר אנחנו חייבים לגדל אותה, לטפח אותה ולחיות בה ולהרחיב גבולותיה.

אברהם רביץ: אינני רואה מה האלטרנטיבה לירושלים לאחר ביטול המשרד.

אברהם רביץ: לא נאמר דבר וחצי דבר כיצד תטופח ירושלים.

אברהם רביץ: בנושא השני, אני רוצה להצטרף לברכות לשרה אורה נמיר כשרת העבודה והרווחה.

אברהם רביץ: היו לי כמה הזדמנויות להשתתף בישיבות הוועדה בראשותה.

אברהם רביץ: דומני ששרת העבודה והרווחה מתאימה לתפקיד, כי התפקיד הזה דורש מעל ומעבר למיומנות, גם קרבה נפשית, אמהית הייתי אומר, אל הנושאים אשר המשרד מטפל בהם.

אברהם רביץ: אני מאוד מקווה שתצליחי בתפקידך.

אברהם רביץ: אני מבקש להוסיף, שבאחריות המשרד שלך יש אלפי ילדים הנמצאים כיום במוסדות ובפנימיות, וחלקם הלא-מבוטל ילדים מבתים דתיים וחרדיים.

אברהם רביץ: אני מאוד מקווה, שבעניין הזה לא תשעי להצעותיהם של כמה מעובדי המשרד – לא של כולם – אשר מתנכלים דווקא לנוער הזה.

אברהם רביץ: אני בטוח שאת תדעי להתעלות מעל חשבונות קטנוניים.

אברהם רביץ: לגבי צירופו של חבר הכנסת יוסי שריד לממשלה – ממשלת ישראל עומדת להרחיב את שורותיה בשר נוסף, שר אשר אי-אפשר להתייחס אל צירופו לממשלה בשוויון נפש.

אברהם רביץ: למרות חילוקי הדעות של רבים מחברי הבית עם חבר הכנסת יוסי שריד, הכול יסכימו, שהצטרפותו של שריד לממשלה אינה עניין של מה בכך.

אברהם רביץ: רבים תמהים, האם זו הכנסת הסוס הטרויאני או פצצת זמן מתקתקת, או האם מושבו בממשלה יהיה בבחינת קול המצפון הזועם או קריאת השכווי לנרדמים שבין יושביה; האם חבר הכנסת שריד יהיה גם ממשלה וגם אופוזיציה, כפי שעושים כמה מחבריו בממשלה, בבחינת אחוז בזה וגם מזה אל תנח ידך; או האם ידע להתעלות על רום תפקידו המיניסטריאלי ולוותר על מנעמי שחיזת הלשון האופוזיציונית.

אברהם רביץ: האם תדע, יוסי שריד, להיות השיירה או שתעמיס עליה גם את הכלבים.

אברהם רביץ: אבל, זו שאלה שצריכה להטריד את הממשלה ולעניין את כלל חברי הכנסת.

אברהם רביץ: לדידנו, חברי הכנסת המייצגים את ציבור שומרי התורה בישראל, הצטרפותו של יוסי שריד לממשלה מלווה בחרדה מיוחדת.

אברהם רביץ: יש לקוות, אומנם, כי יוסי שריד ידע את הכלל, כי סייג לחוכמה שתיקה, בניגוד לכמה מחבריו, או יותר נכון חברותיו.

אברהם רביץ: אבל, למען האמת, אדוני היושב-ראש, אין כאן שאלה של דיבור או שתיקה.

אברהם רביץ: הבעיה היא, לאן צועד העם הזה בראשות הממשלה הנוכחית.

אברהם רביץ: האם אנחנו נמשיך להיות יהודים כמסורת אבותינו בידינו, או האם, חס וחלילה, נגדל כאן עם חדש אשר לא ידע את אבותיו, ואשר כל שיש לו עם עברו זה זיכרון היסטורי סלקטיבי?

אברהם רביץ: אני יודע, חבר הכנסת שריד, שלפחות חלק מחבריך רואה אותנו רק כבני אדם וסוגד לעצמו כבני אדם ללא זהות יהודית, ללא ערך וללא מטרה וללא עבר, וחס וחלילה ללא עתיד.

אברהם רביץ: אנחנו מאוד חוששים ממך.

אברהם רביץ: אנחנו מאוד חרדים.

אברהם רביץ: אבל באיזה מקום יש לנו תקווה נסתרת כלשהי, שמא אתה, שיודע ללכת נגד הזרם, אולי תלך אתה זו הפעם הראשונה נגד הזרם של עצמך ותחזור אל המקורות ותסייע בידי חבריך לעצור את המפולת הזאת שהממשלה עלולה, חס וחלילה, לדרדר אליה את העם הזה, לעצור את הסכנה הזאת, לבל נאבד את צלמנו ודמותנו, את זהותנו כעם יהודי.

אברהם רביץ: אנחנו כמובן לא נוכל להצביע לא בעד הממשלה הזאת ולא בעד השינויים, עד שייעשו בה השינויים האמיתיים המתבקשים, כדי שנוכל להיות בטוחים לפחות בדבר אחד, כי הממשלה הזאת איננה הולכת להוביל את העם אל עברי פי פחת.

אברהם רביץ: כיום אנחנו לא בטוחים בכך.

אברהם רביץ: תודה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת רביץ.

עובדיה עלי: חבר הכנסת האשם מחאמיד, בבקשה.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תרשו לי לברך את חבר הכנסת יוסי שריד לרגל מינויו לשר לאיכות הסביבה ולאחל לו הצלחה.

האשם מחאמיד: אני מאחל הצלחה לחברתנו, חברת הכנסת אורה נמיר, שרת העבודה והרווחה.

האשם מחאמיד: אני בטוח שהשרה אורה נמיר יכולה לתרום רבות לאותן שכבות שמחכות למישהו שיסייע להן.

האשם מחאמיד: אני מברך את השר שטרית למינויו לשר המדע והטכנולוגיה.

האשם מחאמיד: אני מוכרח לומר, שאנשים הגונים, ריאליסטים, כיוסי שריד, יכולים בוודאי לתרום ולהיות סימן מעודד בתוך הממשלה הזאת, יכולים לתרום לשלום ולקץ שפיכות הדמים.

האשם מחאמיד: השרה אורה נמיר, כפי שאמרתי, תרמה רבות כשהיתה יושבת-ראש ועדות שונות בכנסת, סיירה, הרגישה את כאבן של השכבות החלשות, הקלה עליהן כמיטב יכולתה.

האשם מחאמיד: מהמישור האישי של הברכות שלי לחברים שלי אעבור למישור הכללי, כי השאלה איננה אישית.

האשם מחאמיד: השאלה איננה, עם כל החשיבות בכך, רק מי הם השרים.

האשם מחאמיד: השאלה היא, מהי המדיניות הכוללת של הממשלה.

האשם מחאמיד: אני בטוח שאצל שני החברים השרים הנוכחים כאן יש רצון טוב, אבל בעיות אינן נפתרות ברצון טוב בלבד.

האשם מחאמיד: האבטלה בישראל הגיעה ל-11.1% בממוצע.

האשם מחאמיד: ביישובים הערביים, באזורי פיתוח, באזורי מצוקה היא מגיעה לכ-20% ואף ל-25%.

האשם מחאמיד: האבטלה משפיעה, כמובן, על תחומים רבים – על חינוך, על חברה.

האשם מחאמיד: ככלל, העוני בוודאי משפיע על תפקודו של האדם, של הילד בבית-הספר, על החיים בכלל.

האשם מחאמיד: העוני משפיע על המשפחות בישראל.

האשם מחאמיד: במסגרת נושא התעסוקה ואזורי הפיתוח, הסקטור הערבי לא הובא בחשבון בצורה רצינית.

האשם מחאמיד: הציבור הערבי בישראל, אזרחי ישראל הערבים ציפו לשינויים מרחיקים-לכת, ציפו לשינוי בסולם העדיפויות הלאומי, כפי שמפלגת העבודה וסיעות הקואליציה הבטיחו לפני הבחירות ואף אחרי הבחירות.

האשם מחאמיד: הדמוקרטיה בארץ איננה יכולה להיות דמוקרטיה כל עוד האפליה הזאת קיימת בין אדם לאדם, בין ילד לילד, בין קבוצות אתניות ובין עם לעם.

האשם מחאמיד: כאזרחים במדינת ישראל, זכותנו לדרוש שוויון זכויות מלא.

האשם מחאמיד: אנחנו כבר צרודים מדיבור על כך.

האשם מחאמיד: יותר מ-40 שנה אנחנו אומרים אותם משפטים, בתקווה שמשהו ישתנה.

האשם מחאמיד: כלום לא משתנה.

האשם מחאמיד: לשם כך דרוש שינוי במדיניות, דרוש שינוי מהותי בסולם העדיפויות הלאומי, כפי שהבטיחו המפלגות של הקואליציה.

האשם מחאמיד: בתקציב המדינה המוצע אנחנו לא רואים שום ביטוי לשינוי כזה.

האשם מחאמיד: אומנם ניטלו פריבילגיות שונות מהתנחלויות קולוניאליות שונות בשטחים הכבושים, ואני מברך על כך, אך זה לא מספיק.

האשם מחאמיד: רמת-הגולן, למשל, הוכרזה כאזור פיתוח א', אבל היישובים הערביים כאילו לא קיימים על מפת מדינת ישראל.

האשם מחאמיד: בשביל הרשויות הערביות "גירדו" כ-260 מיליון שקל, כאשר לפיתוח בלבד לשנה יש צורך בכ-313.5 מיליון שקלים, וזה על-פי קביעה שקבעה ועדה במרכז השלטון המקומי.

האשם מחאמיד: אני לא מדבר על תקציבים רגילים.

האשם מחאמיד: תקציבים רגילים, כמובן, כל השירותים למיניהם שאינם מהווים רבע מתקציבה – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת מחאמיד, אין זה תפקידי לתקן אותך, אבל אני רוצה לומר שהממשלה הזאת הכירה בלמעלה מ-80 יישובים ערביים כערי פיתוח.

האשם מחאמיד: כיישובי פיתוח?

עובדיה עלי: ודאי.

אורה נמיר: בתוכנית החדשה.

עובדיה עלי: בתוכנית החדשה הכירה.

אורה נמיר: זו הפעם הראשונה.

עובדיה עלי: זו הפעם הראשונה שיישובים ערביים מוכרים כערי פיתוח.

אורה נמיר: גם יישובי א'.

האשם מחאמיד: גברתי השרה, אני חי בעיר שאין ענייה כמותה בארץ, אום-אל-פחם, שבה יש 400 משפחות רעבות.

האשם מחאמיד: אני יודע שיש בה כ-70% מתחת לקו העוני; שיש בה 90% אנשים העובדים מחוץ לעיר.

האשם מחאמיד: אני יודע שעירי לא הוכרזה כעיר פיתוח.

אורה נמיר: אתה דיברת בהכללה.

האשם מחאמיד: אני מדבר על המרכזים העיקריים של האוכלוסייה הערבית שלא הובאו בחשבון.

אורה נמיר: זו הפעם הראשונה – יכול להיות שזה לא מספיק – זו הפעם הראשונה שנכללו גם יישובים ערביים.

עובדיה עלי: 82 יישובים.

האשם מחאמיד: אני לא סופר.

האשם מחאמיד: אני רואה אוכלוסייה סובלת.

האשם מחאמיד: אינני רואה נקודה פה ונקודה שם.

האשם מחאמיד: זה מכלול.

יעקב שמאי: חבר הכנסת האשם מחאמיד, אני שומע את הרגישות שלך לבעיות החברתיות.

יעקב שמאי: אני רוצה לשאול אותך, מה בעניין האמירה שלך בעזה, לפגוע בבנינו בעזה?

רענן כהן: זה בוועדת הכנסת.

יורם לס: זה לא הנושא עכשיו.

קריאות: – – –

האשם מחאמיד: אני מוכן להתייחס גם לזה, אם תינתן לי האפשרות.

האשם מחאמיד: חבר הכנסת שמאי, תודה רבה על השאלה.

האשם מחאמיד: אני אשתדל תוך כדי הדברים שלי לגעת בדברים שאולי יכאיבו לך, אולי לא תרצה לשמוע אותם.

יעקב שמאי: זאת אומרת, אתה ממשיך לומר שצריך לפגוע בהם?

האשם מחאמיד: אני אמשיך לומר מה שאני רוצה לומר ולא מה שאתה רוצה שאני אומר.

האשם מחאמיד: כי אני יודע מה אתה רוצה שאני אומר.

רענן כהן: ידידי האשם מחאמיד, אני מקווה שבסופו של דבר יחזור ונראה – – –

האשם מחאמיד: חבר הכנסת רענן כהן, אני מבקש שלא תדבר בשמי.

האשם מחאמיד: אני חי וקיים.

האשם מחאמיד: אני מדבר בשם עצמי.

האשם מחאמיד: יש לי מחשבה בהירה ונהירה מאוד ובקיאות לא מבוטלת בשפה העברית ואני יכול להסביר את עצמי.

האשם מחאמיד: אני אמשיך בעניין תקציבים.

האשם מחאמיד: אפילו אם רוצים שוויון, שוויון בשלבים, היה צריך שתהיה תוספת לא של 260 מיליון שקל אלא של מיליארד שקל כדי שיהיה שוויון לשלטון המקומי הערבי.

האשם מחאמיד: דרוש שוויון, משום שלשוויון, כפי שאמרתי, יש השלכות על חינוך, על חברה ועל החיים בכלל.

האשם מחאמיד: ובענייני מדיניות כללית, חבר הכנסת שמאי.

האשם מחאמיד: במדיניות השלום מאז ועידת-מדריד ועד היום לא חל כל שינוי, לדאבוני.

האשם מחאמיד: יותר מזה, הדיכוי בשטחים נמשך ואף גובר.

האשם מחאמיד: חבר הכנסת שמאי, הוא גובר.

האשם מחאמיד: העונשים הקולקטיביים וההרג נמשכים.

האשם מחאמיד: כמובן, בחלק מהדברים לפחות היינו מצפים מחברי הממשלה שהם יונים, שאני יודע שיש להם נגיעה לשלום ואכפת להם מהשלום, להתנגד להליכים קולקטיביים כאלה, לעונשים קולקטיביים כמו גירושם של 415 פלשתינים.

האשם מחאמיד: ההרג נמשך.

האשם מחאמיד: אולי אין הוראות חדשות לפתיחה באש, אבל יש שינוי בתוצאות.

האשם מחאמיד: אומנם הוצאה היחידה האחראית להריגתם של פלשתינים, של ילדה בת שמונה, של נהג אמבולנס, של שמונה פלשתינים ברצועה, אבל מה זה עוזר?

האשם מחאמיד: אפשר לאמן את היחידה או להביא יחידה אחרת תחתיה.

האשם מחאמיד: אבל האם אפשר להחזיר לחיים נפש מתה או גופה מתה?

האשם מחאמיד: האם אפשר לאמן את הגופה הזאת לחזור לחיים?

האשם מחאמיד: ההרג עובר בשקט כאילו אין חדש, כאילו זו נורמה מקובלת.

האשם מחאמיד: יש הידרדרות במצב.

יוסף בא-גד: מי יחזיר את גופתו של נסים טולדנו, זיכרונו לברכה?

וליד צאדק חאג'-יחיא: תצא ממעגל הדמים הזה.

עובדיה עלי: אני מבקש ממך לסיים.

עובדיה עלי: אני מבקש להפסיק את ההפרעות ולתת לו לסיים.

האשם מחאמיד: עוד ועוד קורבנות בין הפלשתינים, ועוד קורבנות בין הישראלים.

האשם מחאמיד: יש אווירה והעובדות המדברות בעד עצמן.

עובדיה עלי: נא לסיים את דבריך.

האשם מחאמיד: עוד כמה משפטים.

עובדיה עלי: אני מבקש ממך לסיים את דבריך.

האשם מחאמיד: אבל הפריעו לי, אדוני.

האשם מחאמיד: יש והגירוש – – –

עובדיה עלי: סלח לי, אני מבקש שתסיים את דבריך.

האשם מחאמיד: בסדר, רק כמה משפטים.

האשם מחאמיד: התנהגתי יפה, לא אמרתי כלום.

האשם מחאמיד: אני מבקש דקה.

האשם מחאמיד: לא קיללתי אף אחד, התנהגתי יפה.

האשם מחאמיד: אני מבקש.

עובדיה עלי: סלח לי, יש כאן לוח זמנים, אני מבקש שתסיים.

עובדיה עלי: קח עוד כמה משפטים.

האשם מחאמיד: אבל הפריעו לי.

עובדיה עלי: קח עוד כמה משפטים ותסיים.

האשם מחאמיד: תודה רבה לך.

יוסף עזרן: לא מגיע שום פרס על זה שלא מקללים.

האשם מחאמיד: אדוני, כן מקבלים פרס לפעמים.

האשם מחאמיד: יש אנשים שכן מקבלים פרס.

עובדיה עלי: אני מבקש שתמשיך בנאום.

יוסף עזרן: זה לא מקובל עלי.

האשם מחאמיד: אדוני, אני לא מתנהג כאן על-פי המקובל עליך או לא.

האשם מחאמיד: אל תקבעו מסגרת למעני.

האשם מחאמיד: אני יודע מי אני ואיך אני מדבר.

יוסף עזרן: לא מקובל עלי שתאמר שהתנהגת יפה.

האשם מחאמיד: אל תחנך אותי, אדוני.

יוסף עזרן: אני לא מחנך אותך, אני רק אומר לך שלא מקובל עלי שאתה אומר שהתנהגת יפה.

האשם מחאמיד: בסדר, אבל יש יושב-ראש ואני מכבד את דעתו.

האשם מחאמיד: אל תגיד לי איך להתנהג.

יוסף עזרן: אתה רגיש מאוד היום.

האשם מחאמיד: אני מאוד רגיש להערות שלך, שמחנכים אותי.

האשם מחאמיד: כל הזמן אתה מחנך אותי.

עובדיה עלי: אני מבקש להתקדם ולסיים.

האשם מחאמיד: והגירוש, גולת הכותרת של מעשיה של הממשלה הזו – 415 פלשתינים הורחקו; עונשים קולקטיביים הנמשכים, משפחות שלמות, ילדים ונשים סובלים בשל גירוש זה, שקוראים לו גירוש לזמן קצוב, או קצר, או בלשון המליצית של היועץ המשפטי לממשלה, מר חריש – "גירושון", כאילו שיש מוות ו"מותון".

האשם מחאמיד: והמגורשים קופאים בקור ורעבים, ומי אחראי להם?

האשם מחאמיד: מי שזרק אותם.

האשם מחאמיד: יש לאפשר להם לחזור, לבצע את דרישת הקהילה הבין-לאומית, את החלטת מועצת הביטחון, ועד אז לתת להם אפשרות לחיות ולהתקיים, לאפשר לצלב-האדום להעביר להם מזון וציוד.

האשם מחאמיד: הגירוש הזה, אדוני היושב-ראש, הפחיד הרבה אנשים, גם אותנו הוא מפחיד, ולכן הפחד שלנו צריך להיות מובן, התנגדותנו הנחרצת צריכה להיות מובנת ומקובלת.

האשם מחאמיד: אדוני היושב-ראש, על הממשלה לשנות את המדיניות שלה, לא לברוח מהמציאות, להידבר עם אש"ף – מנהיגו של העם הפלשתיני.

האשם מחאמיד: רק כך אפשר להגיע לשלום בדרכי המשא-ומתן.

האשם מחאמיד: שום אמצעים אחרים לא יקדמו את הפתרון.

האשם מחאמיד: הפתרון הוא – הכרה באש"ף ובזכויות של העמים להגדיר את עצמם, לרבות הפלשתינים, על בסיס החלטות האו"ם והחוק הבין-לאומי.

האשם מחאמיד: ולשם כך – כדי להגיע לשלום – אני מקווה, שהממשלה הזו לא תכניס לתוכה מפלגות – – –

עובדיה עלי: אני חוזר ומבקש ממך לסיים.

האשם מחאמיד: אני מסיים.

עובדיה עלי: משפט אחרון.

האשם מחאמיד: משפט אחרון.

האשם מחאמיד: אני מקווה, שהממשלה הזו לא תכניס לתוכה מפלגות ימניות, שעקרונית מתנגדות לתהליך השלום, כמו צומת והמפד"ל, וכן שמינוי חבר הכנסת יוסי שריד והשינויים האחרים יתרמו תרומה מכובדת לשלום, לדו-קיום בכבוד, למלחמה בגזענות ובחיסול האפליה ולסיום שפיכות הדמים.

האשם מחאמיד: אני מקווה, שתראו לנו קצת אור בסוף המנהרה.

האשם מחאמיד: תודה, אדוני היושב-ראש.

עובדיה עלי: תודה רבה.

עובדיה עלי: אנחנו נסטה כעת סטייה קלה מרשימת הדוברים, ואני מזמין את שר החוץ וממלא-מקום ראש הממשלה, מר פרס, לשאת את דבריו.

עובדיה עלי: ולאחר מכן – את חבר הכנסת יוסף בא-גד.

אהוד אולמרט: אתה יכול לדבר עכשיו – – –

שמעון פרס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אכן באתי לשבח את חבר הכנסת אהוד אולמרט, אשר בניגוד לכל הנורמות, היה לו היושר האינטלקטואלי והמידה היפה של חבר הכנסת לעלות אל דוכן זה ולהגיד דברים אמיתיים וראויים לחבר הכנסת יוסי שריד, שהולך להיות שר בממשלה.

שמעון פרס: הנשיא קנדי כתב ספר שנקרא PROFILES IN COURAGE – פרופילים באומץ-לב.

שמעון פרס: אני חושב שזה התואר הנכון גם לגבי יוסי שריד.

שמעון פרס: אדם שרוב חייו שחה נגד הזרם, פעם בשחיית חזה ופעם בשחיית פרפר, פעם בקושי גדול ופעם בהדר רב.

שמעון פרס: אדם שהביא לחיים הפרלמנטריים שפה עברית מעוררת אהבה.

שמעון פרס: אני זוכר, שפעם מישהו אמר כאן מעל הבמה מה ההבדל בינו לבין נואם אחר.

שמעון פרס: הוא אמר: ההוא אדון לשפה העברית, אני עבד לה.

שמעון פרס: יוסי הוא עבד נאמן לשפה העברית, בן של מורה, ופירושו להיות תלמיד גדול, תלמיד גדול של השפה הזאת.

שמעון פרס: ואדם שלא הלך שבי אחרי רוחות חולפות, אחרי משובות לב, ושתמיד קיווה, שהפופולריות תבוא אחריו ולא הוא יבוא לפניה.

שמעון פרס: בהרבה מאוד מקרים הוא גם השיג את זה.

שמעון פרס: המציאות הצדיקה חלק גדול מהדברים שלו יותר מאשר סתרה אותם.

שמעון פרס: ומותר גם בפרלמנט כמו שלנו להתעלות מעל הדעות, מעל המסגרות, מעל המפלגות, מעל הנורמות, ולהיות בן-אדם ולהגיד לאדם מקצת משבחו בשעת שינוי ובשעת מעבר.

שמעון פרס: אני רוצה להגיד בעצמי לחברי הכנסת, שיוסי היה ויישאר לוחם גדול בשלושה תחומים, שהם המרכזיים בחיינו, אולי גם לקראת המאה הבאה.

שמעון פרס: שלושת הנושאים האלה הם: כבודו של האדם – כבודו הפיסי, כבודו הכלכלי – חירותו, שוויונו, מעמדו; הדבר השני הוא שלום בין העמים.

שמעון פרס: אני משוכנע שדבריו של יוסי ועמדותיו נובעים ממעמקים.

שמעון פרס: אין להם כהוא-זה עם אינטרסים חולפים או עם נוחות רגעית.

שמעון פרס: אני גם מאמין עמוק בלבי כמוהו, שאנחנו מתחילים בתהליך גדול של דה-מיליטריזציה ביחסים הבין-לאומיים; החרבות והטילים יהיו שייכים לעבר יותר מאשר לעתיד.

שמעון פרס: והנושא השלישי הגדול הוא – איכות הסביבה.

שמעון פרס: בעצם הקדוש-ברוך-הוא נתן לאדם את שני הדברים החשובים ביותר בחיים חינם אין כסף:

שמעון פרס: האחד – אוויר צח לנשום; והשני – חופש אישי להתקיים.

שמעון פרס: האדם הפר את שתי המתנות האלה בצורה גסה.

שמעון פרס: את האוויר הוא התחיל לסכן על-ידי מסחור, ואת החופש הוא דחה הצדה בגלל נוחות.

שמעון פרס: אנחנו רוצים לגאול את שתי התכונות האלה מהפינות שלתוכן הן נדחקו.

שמעון פרס: אני מאמין, לאחר שאורה נמיר התחילה בזה, בקרב על איכות הסביבה, שיוסי יתייצב בעניין הזה במלוא יכולתו, שהיא רבה, במלוא שכנועו, שהוא עמוק, ובמלוא כשרונו, כי הוא רב.

שמעון פרס: גם אני מרגיש כמו אהוד, שזו שעה לחרוג מהשגרה.

שמעון פרס: אני אסיר תודה ליושב-ראש, שנתן לי את ההזדמנות לעשות זאת, ולאחל ליוסי, שגם בשלב החדש יישאר נאמן לעצמו ועל כן יהיה גם טוב לכולנו.

עובדיה עלי: תודה רבה לשר החוץ שמעון פרס.

עובדיה עלי: חבר הכנסת יוסף בא-גד, בבקשה.

קריאה: מי אחריו?

עובדיה עלי: אחריו, לפנים משורת הדין, חבר הכנסת יוסף עזרן.

יוסף עזרן: מדוע לפנים משורת הדין?

עובדיה עלי: כך התבטאתי, מפני שאני מבקש להקפיד על הסדר ולהודיע בזמן, אני מדבר על סיעה, אינני מדבר אליך אישית.

יוסף בא-גד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, פרשת השבוע, פרשת "ויגש", "ויגש אליו יהודה ויאמר: בי אדוני, ידבר נא עבדך דבר באזני אדני ואל יחר אפך בעבדך".

יוסף בא-גד: כנסת נכבדה, חז"ל אומרים דברים קשים, ואני רוצה דווקא לפתוח בשבח אכסניה, בשבחו של ראש הממשלה מר יצחק רבין, שהחזיר את כבוד העם על-ידי גירוש ה"חמאס".

יוסף בא-גד: וההוכחה, שברוך השם מאז הגירוש – ונתפלל שגם להבא – גם בעזה ובכלל, לא נורו יריות, או כמעט שלא נורו יריות; בכל אופן, אין נפגעים ממעשי אלימות.

יוסף בא-גד: ואין לך הוכחה טובה מזו, שהיתה זו פעולה מבורכת.

יוסף בא-גד: ועל כך כל הכבוד לראש הממשלה, שהעם מרגיש שכבודו הנרמס הוחזר לו.

יוסף בא-גד: אין אני נכנס גם למינויים האישיים, ואדרבה אני אברך את הראויים לכך להצלחתם למען כל בית ישראל, אבל זאת רק לאחר שתאושר בחירתם.

יוסף בא-גד: היום בעיתון "הצפה" יש מאמר צדדי: אין לקנא ביצחק רבין.

יוסף בא-גד: ובאמת, אין לקנא בו, כי ראש הממשלה, ששיבחתי אותו קודם לכן, הולך ומסתבך ומתחפר בעצמו בהרכבת הממשלה.

יוסף בא-גד: והוא הופך יותר ויותר בן ערובה בידי חברי הכנסת הערבים, ובידי השמאל הקיצוני, שנקרא מרצ ב'.

יוסף בא-גד: בימים קשים אלו, במקום להרכיב ממשלה ציונית, שתכלול את כל הכוחות הבונים בישראל, ממשיך ראש הממשלה להסתבך ולסגור את כל האופציות לצירוף כל הכוחות.

יוסף בא-גד: אי לזאת, ובלי להכביר מלים, רבותי חברי הכנסת, אני מגיש בזאת ליושב-ראש הכנסת הצעת אי-אמון – נא להעביר את ההצעה ליושב-ראש – – –

יורם לס: מי זה "אני"?

יורם לס: בשם איזו סיעה?

יוסף בא-גד: אני אקרא את ההצעה.

יוסף בא-גד: צדקת.

יורם לס: מי זה "אני מגיש"?

עובדיה עלי: חבר הכנסת לס, אני מבקש להפסיק.

יוסף בא-גד: אני אפילו מודה לחבר הכנסת לס על התיקון.

יוסף בא-גד: "לכבוד יושב-ראש הכנסת.

יוסף בא-גד: הנדון: הצעת אי-אמון.

יוסף בא-גד: "

סאלח טריף: – – –

יוסף בא-גד: "בשם סיעת מולדת, אבקש להגיש הצעת אי-אמון על השינויים בהרכב הממשלה הנדונים היום במליאת הכנסת.

יוסף בא-גד: "

אלי גולדשמידט: אפשר להגיש אי-אמון בחבר כנסת?

אלי גולדשמידט: אפשר לתקן את התקנון?

יוסף בא-גד: "אין מדובר אישית על מינוי זה או אחר, אלא על מחאתנו נגד הממשלה, הממשיכה להסתרבל ולסגור את האופציות להכללת כל חלקי העם בממשלה וזאת בשעה קשה לעם ישראל.

יוסף בא-גד: "אי-לזאת, נא לקבל את הצעת האי-האמון, בשם סיעת מולדת.

יוסף בא-גד: " בבקשה, אדוני היושב-ראש.

יוסף בא-גד: אני רוצה לסיים את דברי.

יוסף בא-גד: אני חוזר ופונה לראש הממשלה – בשמונת הימים שנותרו, לפי התקנון, עד להצבעה, אני קורא לראש הממשלה לשקול מחדש הרחבת הממשלה, כך שתכלול את כל חלקי ארץ-ישראל הבונה והיפה למען מדינת ישראל השלמה והבטוחה.

יוסף בא-גד: תודה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת בא-גד, אני מבקש לומר לך, שאת הצעת האי-אמון שהגשת, שמעוגנת בתקנון, אני אעביר ליושב-ראש הכנסת והוא יחליט.

יוסף בא-גד: אני עשיתי זאת על-פי הנחיות מדויקות.

יוסף בא-גד: אני מקווה שאלה הן ההנחיות לפי התקנון.

סאלח טריף: איך אתה הסכמת – – –

עובדיה עלי: יש כאן כמה שאלות שצריך לברר אותן בעניין הזה.

יוסף בא-גד: אני חושב, שזכותי שההצבעה לא תתקיים בגלל הצעת האי-אמון.

עובדיה עלי: סליחה, אני אעביר את הפנייה שלך ליושב-ראש הכנסת.

עובדיה עלי: אני רק מציע לך בעניין זה, אני לא יודע אם אתה יכול לדבר בתור יושב-ראש הסיעה ובשם הסיעה.

עובדיה עלי: בעניין זה יש תקנון.

יוסף בא-גד: אני דובר בשם הסיעה.

יוסף בא-גד: כך זה נמסר היום מטעם הסיעה.

עובדיה עלי: אני לא פוסק, אני רק אומר לך שאני אעביר זאת ליושב-ראש הכנסת.

יורם לס: איפה יושב-ראש הסיעה?

יוסף בא-גד: ראש הסיעה נמצא בתל-השומר בטיפול רפואי.

יורם לס: – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת לס, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

עובדיה עלי: היות שהנושא הזה הוא נושא רציני, אני לא רוצה להותירו ללא תגובה.

עובדיה עלי: ברגע שמסרת לי, ואני לא אגיב, יכול להיות שמישהו יכול להבין שאני קיבלתי את הפנייה שלך.

עובדיה עלי: אני מראש רוצה להודיע לך, כדי שלא תהיינה אי-הבנות, שאני אעביר את פנייתך ליושב-ראש הכנסת.

עובדיה עלי: אני לא מביע כעת את עמדתי בעניין זה.

עובדיה עלי: יש שאלה לא פשוטה – מי מוסמך להגיש הצעת אי-אמון.

עובדיה עלי: לפי עניות דעתי, זה צריך להיות יושב-ראש הסיעה.

יוסף בא-גד: ואם הוא בבית-חולים?

עובדיה עלי: תברר.

עובדיה עלי: בכל אופן – שתדע, שהדברים האלה יהיו ברורים.

אורה נמיר: – – –

יוסף בא-גד: ואם זה רוב סיעה?

אורה נמיר: אין דבר כזה.

עובדיה עלי: הפניתי את תשומת לבך לסוגיה הזאת.

עובדיה עלי: כדאי שתדע.

עובדיה עלי: תודה רבה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת יוסף עזרן, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת לס, אני מבקש ממך לא להתפרץ לדברי היושב-ראש כשהוא רוצה להעביר נושא.

עובדיה עלי: שמת לב שבעניין הזה ההתפרצות שלך לא היתה במקומה, ואתה מפריע כל הזמן בניהול הישיבה.

עובדיה עלי: זו היתה דוגמה בולטת לכך.

עובדיה עלי: בבקשה, חבר הכנסת עזרן.

יוסף עזרן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כיהודי מאמין שאין אדם שעולה לגדולה אלא אם כן קובעים זאת בשמים, כפי שכתוב בתלמוד ב"ברכות": "אפילו ריש גרגותא משמיא מוקני ליה".

יוסף עזרן: זאת אומרת, גם יושב-ראש האיגוד של שואבי המים, מן השמים קובעים את עלייתו לגדולה.

יוסף עזרן: אני גם רוצה לקוות, שמה שאמרו רבותינו: שמי שעלה לגדולה מוחלין לו כל עוונותיו; לשם מה?

יוסף עזרן: מפני שאדם, כשעומד על פרשת דרכים חדשה בחייו, בעלת אחריות ומשמעות כבדה מאוד, לא עבורו אישית – מכיוון שאני סבור כי לא שררה אני נותן עליכם אלא עבדות, כלשון התלמוד – מכיוון שיש כאן נושא של עבדות לציבור ואחריות כבדה מאוד, זקוקים לסייעתא דשמיא.

יוסף עזרן: לכן מוחלין הרבה הרבה מאוד מהחובות הקודמים.

יוסף עזרן: אני אברך את גברתי השרה אורה נמיר, שניסיוני בעבודתי אתה, בהיותי סגן שר האוצר – היתה פורייה מאוד, והיתה לה הערכה מצדי, מכיוון שראיתי חריצות, עקביות; היא לוחמת על דעותיה גם כאשר הן אינן פופולריות.

יוסף עזרן: אני מקווה מאוד שדווקא בתקופה קשה מאוד העוברת עלינו, של אבטלה גואה, היא תשכיל לחדור ללב הבעיה, והיא – קודם כול לראות את העובד כאדם ולא כמספר סטטיסטי-כלכלי.

יוסף עזרן: אני משוכנע ומאמין, שיש לה הרגישות לכך וגם הנחישות להביא לביצוע בתנאים הטובים ביותר לזכותו של העובד; לפעמים גם על חשבון נושאים כלכליים פרופר.

יוסף עזרן: זה לא נורא, אנחנו בכל זאת עם יהודי, שתמיד דרכו להתחשב באדם כאדם ולא לראות אותו רק מבעד למספרים ולחור שבגרוש.

יוסף עזרן: גברתי השרה, ברצוני לפנות ולבקש מכל הלב, ואני אומר זאת כרב בישראל, מאחר שהרבה אנשים פונים אלי, ומספרם גדול הרבה יותר ממה שאת חושבת: העובד הדתי, שרוצה לשמור על זכויותיו, בגלל עבודת השבת ויום טוב הוא נדחה מהרבה מקומות עבודה בצורה מאוד אלגנטית.

יוסף עזרן: אני מבקש את תשומת לבך ורגישותך לנושא זה, משום שאין לי ספק שלא תסכימי ולא תיתני יד בשום פנים לשרירות הלב של מנהלי מפעלים מסוימים, אשר דוחים עובד דתי כיוון שהוא לא יכול לבצע עבודה בשבת וביום טוב.

יוסף עזרן: בהתייחסי למועמד לשר לאיכות הסביבה, חבר הכנסת יוסי שריד, ברצוני להביע בפניך את ההתייחסות של המקורות שלנו לנושא האקולוגי.

יוסף עזרן: יסוד המהות הקיומית והחיים הוא, כידוע, המים.

יוסף עזרן: בלי מים לא ייתכנו חיים, אי-אפשר לפתח לא מדבר ולא שממה, לא להפריח וגם לא לקיים יישוב ומושבה אנושית, גם לא לבעלי חיים וגם לא לצומח.

יוסף עזרן: המים הם הסמל והבסיס לחיים וליקום, ולכן לעולם אין הם מזדהמים סופית, למרות העקשנות הפושעת של האנושות היום, שרואה ביסוד החיים הקיומי הזה מכשיר כלכלי.

יוסף עזרן: אנחנו פשוט חורגים מהמסגרת של הטבע והורסים אותו במו ידינו.

יוסף עזרן: הרי אנחנו יודעים שהמים, שהם ביהדות סמל הטהרה, הזוך, ההתקדשות, ההיזדככות – כל זה מסמלים המים, חוץ מהניקיון כפשוטו וכמשמעו.

יוסף עזרן: למים יש משמעות של זיכוך נפלא מאוד, ולכן ניתן תמיד למחזר אותם.

יוסף עזרן: אלא מה, ברוב טיפשותם ואיוולתם, האנשים מרבים לזהם בצורה קשה מאוד את מקור החיים הזה.

יוסף עזרן: כמה שהזיהום – – –

אברהם בורג: כבר נאמר: ושם הנהר האחד פישון.

יוסף עזרן: נכון.

יוסף עזרן: אבל אדוני ידע, כמה שמזהמים ומטנפים את מקור החיים הזה, ניתן בכל זאת למחזרו, לזככו, לטהרו, רק שזה עולה הרבה יותר כסף, מאמצים ותנאים קשים.

יוסף עזרן: אני משוכנע שאתה תעשה כמיטב יכולתך כדי שיסוד ומקור החיים הזה, שהוא כל כך חשוב למדינת ישראל, הרבה יותר מנפט והרבה יותר מדברים אחרים – תעשה את כל המאמצים ולא תרשה שימשיכו לזהם את האוויר שלנו ואת המים שלנו.

יוסף עזרן: האמת היא, שהדברים הנחוצים מאוד לקיום האנושי, וגם לקיום של מערכת החיים, נמצאים בטבע בשפע רב יותר וחינם.

יוסף עזרן: האדם יכול להתקיים כמה ימים בלי לחם, אומנם הלחם הוא מזון בסיסי, אבל כיוון שניתן להתקיים בלעדיו ימים מספר, הוא המוצר התזונתי הכמעט זול ביותר, אבל הוא עולה משהו.

יוסף עזרן: המים – לא ניתן להחזיק מעמד בלי מים, ולכן הם נמצאים בטבע בכמות הרבה יותר גדולה מהחיטה ומהמזון, הם גם פחות יקרים.

יוסף עזרן: האוויר – שאי-אפשר להחזיק מעמד ולו דקה דקותיים בלעדיו, נמצא בכמות ובשפע הגדולים ביותר בטבע, והוא אמור להיות בחינם.

יוסף עזרן: למה אני אומר שהוא אמור להיות בחינם, כי, לצערי הרב, היום משלמים הרבה ל"תדיראן" ול"אלקטרא" כדי לנשום אוויר שהשם יתברך נתן אותו בכמות, בשפע ובחינם.

יוסף עזרן: אני מבקש להביא גם לידיעתך יסוד חשוב מאוד, והוא שהתורה אומרת על היסוד האקולוגי של הצומח, שעץ שנתן פירות אסור לקצץ אותו, רק אם הוא מפריע לציבור או לדרך הרבים.

יוסף עזרן: אבל, עץ שנתן פירות חייבים לטפח; לא תניף עליו גרזן.

יוסף עזרן: אני אומר זאת בהקשר של היהדות והמסורת ושל כל הדברים היפים, שהם בבחינת:

יוסף עזרן: כי האדם עץ השדה, שיש לו שורשים, יש לו גזע ויש לו ענפים.

יוסף עזרן: השורשים הם העבר שלנו.

יוסף עזרן: הגזע הוא התמסורת לענפים, שמסמלים את העתיד.

יוסף עזרן: נכון שאת השורשים לא רואים, אבל אם יבוא מישהו שלא מבין בכלל באגרונומיה ויאמר לנו שהעץ הזה, הגבוה לתפארת, שצמרתו ועלוותו הירוקה והיפה והמלהיבה אינה יונקת מהשורשים הסמויים – הלוא נלעג לו ונבוז לו.

יוסף עזרן: העם היהודי, שעלוותו מיתמרת והיא ירוקת עד, בגלל זאת שהוא שואף חיים ושלום, יונק דרך הגזע, שזה ההווה, מהעבר שלו, שזה השורשים הסמויים, שאף שאינם גלויים ואינם נראים, אבל היניקה משם והחיות משם תבוא.

יוסף עזרן: אסור לנו להתעלם מן העבר, כי ביסוד הפילוסופי התיאולוגי של היהדות, כמעט שההווה אינו קיים.

יוסף עזרן: ההווה הוא אך ורק מקף המקשר בין העבר לעתיד.

יוסף עזרן: מכיוון שכל רגע בחיים שלנו הרי הוא בבחינת עבר, והרגע שעוד לא הגיע הוא בבחינת עתיד, תפקידנו לקשר בין העבר שלנו, השורשים הסמויים, שאינם גלויים, להביא את היניקה דרך הגזע לענפים, שיישאו וייתנו פרי.

יוסף עזרן: הכרתי אותך גם בזמנים היפים וברגעים של אנושיות ושל טוב-לב.

יוסף עזרן: אף שאני חולק, לצערי, על הרבה רעיונות ועל הגישה המדינית, הפוליטית והדתית שלך, אבל ביסוד ובמהות אני רוצה לומר, בלי להחמיא לך, שאני רואה אותך כמו המים, חס וחלילה לא אמרתי מזוהמים, אבל שהם יכולים תמיד להזדכך, להיטהר, להביא חיים ואיכות לעם ישראל ולכל הסביבה.

יוסף עזרן: תודה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת עזרן.

עובדיה עלי: רבותי חברי הכנסת, כדי לא להישאר במתח מההצעה של חבר הכנסת בא-גד – ואני לא רואה אותו כאן באולם – – –

גדליה גל: נמסור לו את הדברים.

עובדיה עלי: בהמשך להערה שלי לחבר הכנסת בא-גד, שביקש להפוך את ההצעה לסדר להצעת אי-אמון, הערתי לו שהצעת אי-אמון מגיש יושב-ראש הסיעה, כך מקובל בכנסת, שיושב-ראש הסיעה מגיש הצעת אי-אמון ולא כל חבר כנסת יכול לעשות שבת לעצמו ולהגיש הצעות אי-אמון, אפילו לא בשם סיעתו.

עובדיה עלי: הפניתי את בקשתו ליושב-ראש הכנסת.

עובדיה עלי: הפניתי את תשומת לבו של יושב-ראש הכנסת לכך שההצעה צריכה להיות על דעת יושב-ראש הסיעה.

עובדיה עלי: יושב-ראש הכנסת שוחח בטלפון עם חבר הכנסת רחבעם זאבי, שהוא, כידוע, יושב-ראש סיעת מולדת, והואיל וחבר הכנסת זאבי לא אישר את הצעת האי-אמון, אני מבקש לומר, שכל עוד חבר הכנסת זאבי לא אישר את ההצעה כהצעת אי-אמון, הנושא לא מתקבל ותהיה הצבעה היום בתום הדיון.

רענן כהן: הוא יקבל אי-אמון בתוך סיעתו.

עובדיה עלי: אנחנו כאן לא מתערבים במה שקורה בתוך הסיעות.

עובדיה עלי: פשוט רציתי להבהיר את העניין הזה, שחברי הכנסת ידעו את הפסיקה של יושב-ראש הכנסת בנושא הזה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בתחילת דברי אני רוצה לברך את השר שמעון שטרית על המינוי הנוסף כשר המדע והטכנולוגיה.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שהוא יוכל לתרום מיכולתו ובעבודתו הנאמנה והמסורה לקידום נושאי הטכנולוגיה והמדע במדינה, נוסף על הנושאים הכלכליים שהוא פועל לקידומם.

עבד-אלוהב דראושה: הרשו לי לומר, שהשר שמעון שטרית מהווה דוגמה לאיש פעלתן, בן למשפחה עולה, אשר הגיעה מחוסרת כול, ובשקידה ובעמל הרב שהשקיע, תוך מתן דוגמה אישית, הוא הצליח להגיע למעמד הרם שאליו הגיע.

עבד-אלוהב דראושה: על כן נתונה ברכתי החמה לידידי השר שמעון שטרית.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה לברך בהזדמנות זו את השרה אורה נמיר.

עבד-אלוהב דראושה: הכרתי אותה שנים רבות לפני שנבחרתי לכנסת, עוד בהיותי מנהל בית-ספר באכסאל, כאשר היא, כיושבת-ראש ועדת החינוך והתרבות של הכנסת, השתתפה באירועים חינוכיים וקהילתיים רבים וניסתה לתרום לקידום החינוך, לקידום החברה ולקידום ההבנה בין שני העמים.

עבד-אלוהב דראושה: גם אחרי שנבחרתי לכנסת, בהיותו חבר בוועדת החינוך והתרבות ובוועדת העבודה והרווחה, תמיד ראיתי באורה נמיר אשה פעילה, שמאמינה במה שהיא עושה, שיש לה רגישות רבה לבעיות חברה, לבעיות חינוך, לבעיות של דו-קיום בשלום.

עבד-אלוהב דראושה: על כן, השרה אורה נמיר, אני מברך אותך ומאחל לך הצלחה מלאה בתפקיד החדש.

עבד-אלוהב דראושה: היום איננו יום רגיל, כאשר אנחנו דנים בנושא של הרחבת הממשלה, ואני ניגש לנושא של מינוי השר החדש, השר יוסי שריד, ידיד שהכרתי לפני שנים רבות, והיינו גם באותה מפלגה.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שהיום לא רק יוסי שריד עולה כיתה, אלא הממשלה כולה עולה כיתה, הכנסת עולה כיתה.

משה נסים: אה, כך אתה מזלזל בו?

משה נסים: אתה מזלזל בו.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב, שכאשר חבר הכנסת יוסי שריד יוצא מתוך הבית הזה ונבחר להיות שר, עם הדעות שלו ועם האמונה שלו, הוא מעלה את הכנסת כיתה במובן החיובי.

עבד-אלוהב דראושה: אני אומר את הדברים מתוך היכרות קרובה עם האיש ועם דעותיו.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שיוסי שריד, כפרלמנטר מצוין וכאיש עקרונות, יוכל לתרום הרבה מאוד בתוך הממשלה לקידום הנושא שהוא נאבק עליו וממשיך להיאבק עליו, נושא השלום.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שהנושא הזה חשוב לכולנו, יהודים וערבים, במדינה ובאזור.

עבד-אלוהב דראושה: אומנם לעתים רחוקות היו גם חילוקי דעות.

עבד-אלוהב דראושה: בנושא משבר המפרץ, בנושא הגירוש, חלקתי על דעותיו של יוסי שריד, כפי שגם הוא לא הסכים אתי וחלק על דעותי.

עבד-אלוהב דראושה: והיו התבטאויות שלי ושלו שלא הסכמנו בהן; ואולי יהיו גם בעתיד.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אני מאמין שיוסי שריד הוא איש שנלחם על עקרונותיו ומאמין בהם, והוא אחד מחברי הכנסת האמיצים בבית הזה, שמוכן לומר את הדברים גם כשאינו רואה מסביבו קונסנסוס לדברים שהוא אומר.

עבד-אלוהב דראושה: לדעתי, זאת גדולתו של איש, לומר דברים לא רק כשהוא בטוח שיש רוב גדול בעם, בכנסת, או בתוך המפלגה שלו, שיאהבו את הדברים ויסכימו אתם.

עבד-אלוהב דראושה: גדולתו של איש היא גם לומר את הדברים ולהיות בודד בדעותיו, גם כשרבים מתנגדים להן.

עבד-אלוהב דראושה: מכאן ברכתי החמה אליך, ידידי יוסי שריד.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאחל לך הצלחה בתפקיד, ואני מאמין שתוכל להשפיע בתוך הממשלה.

עבד-אלוהב דראושה: הממשלה הזאת זקוקה למישהו, נוסף על הכוחות היוניים שבתוכה, למישהו שיטלטל אותה וידרבן אותה בכיוון של קידום תהליך השלום.

עבד-אלוהב דראושה: ואני רוצה לומר בכנות: כפי שאני מכיר אותך, תמיד קראת למשא-ומתן עם אש"ף כנציג של העם הפלשתיני, מתוך אמונה – – –

זאב בנימין בגין: לא תמיד.

חנן פורת: עד מלחמת-המפרץ.

חנן פורת: אז היה שלב שבו – – –

משה נסים: שלב שבו הוא ביקש שיחפשו אותו.

עבד-אלוהב דראושה: – – – מתוך אמונה שזה הצעד שיכול לקדם את תהליך השלום; משא-ומתן בין הנציגים של שתי התנועות הלאומיות, התנועה הלאומית הציונית והתנועה הלאומית הפלשתינית, משא-ומתן בין ממשלת ישראל ובין אש"ף כנציג העם הפלשתיני.

עבד-אלוהב דראושה: ואני זוכר שהתבטאת, גם לפני שהייתי חבר הכנסת, ואמרת שאתה בעד פתרון של הקמת מדינה פלשתינית עצמאית בגדה המערבית וברצועת-עזה לצד מדינת ישראל, שתחיה בהבנה ובדו-קיום עם מדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שלא נטשת את העקרונות הללו, גם כשהתמנית לשר בממשלה, שראשה, מר יצחק רבין, איננו מקבל את העמדות הללו.

זאב בנימין בגין: עדיין.

עבד-אלוהב דראושה: עדיין.

עבד-אלוהב דראושה: אני מקווה שהוא יקבל אותן.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אני מאמין שאנשים כמוך יוכלו להשפיע בתוך הממשלה, כדי שהממשלה הזאת תבצע את הצעד הדרוש לכולנו, והוא משא-ומתן עם אש"ף כנציג של הפלשתינים, כדי להגיע להסדר של שלום אמת, שיבטיח קץ לשפיכות הדמים, קץ לטרור, קץ למלחמות, ושגשוג ושלום לכל עמי האזור.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שצירופו של יוסי שריד לממשלה יחזק את הקו המתון בממשלה.

עבד-אלוהב דראושה: גם בחירתה של השרה אורה נמיר היום תוכל לתרום לקידום הנושא החברתי ונושא התעסוקה במדינה.

עבד-אלוהב דראושה: והתרומה של היום, כאשר הממשלה מתרחבת עם צירופו אליה של השר יוסי שריד, ומשנה גם את התפקוד של שריה – התרומה של היום תוכל לקדם את העניינים החברתיים במדינה ולסייע בקידום תהליך השלום.

עבד-אלוהב דראושה: לא אומר שאנחנו תומכים בכל מה שהממשלה הזאת עושה.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו נתנו את התמיכה שלנו מתוך תקווה שהממשלה הזאת תקדם את תהליך השלום, תפעל לגישור על פערים ולהבטחת שוויון לכל אזרחי המדינה, ובמיוחד למניעת המשך האפליה הקיימת כלפי האוכלוסייה הערבית במדינת ישראל.

עבד-אלוהב דראושה: אומנם חלה התקדמות מסוימת בסעיפים קטנים ומצומצמים.

עבד-אלוהב דראושה: אבל זה לא מספיק.

עבד-אלוהב דראושה: התקציב החדש יצעד בכיוון הנכון, אבל זה לא מספיק.

עבד-אלוהב דראושה: הפערים הם כל-כך רחבים וגדולים שהם מחייבים שינוי משמעותי, דרסטי בגישה של הממשלה לאוכלוסייה הערבית.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו זקוקים לשינוי במדיניות הממשלה בנושא המדיני.

עבד-אלוהב דראושה: צו הגירוש האחרון פער פער אמיתי וגרם נתק אמיתי במערכת היחסים בין העם הפלשתיני ובין העם הישראלי.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושש שכתוצאה מהצו המוטעה הזה, מהמדיניות הזאת שלא הוכיחה את עצמה בעבר, יעבור זמן רב עד שנצליח לאחות את הקרע הזה ועד שהפלשתינים והישראלים יוכלו להתיישר ולשבת לשולחן המשא-ומתן כדי להגיע לפשרה ולסיים את הסכסוך ביניהם.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאמין שאנחנו זקוקים היום לצעד משמעותי של הממשלה לשינוי צו הגירוש.

עבד-אלוהב דראושה: אני קורא לממשלה בראשותו של יצחק רבין, לכל חברי הממשלה, לקואליציה כולה, לחזור מהצעד הדרסטי הבלתי הגיוני של גירוש 415 פלשתינים מתוך מולדתם, ממשפחותיהם ומבתיהם, להחזיר אותם כדי להחזיר את הגלגל המדיני, להחזיר את התהליך המדיני ולאפשר התקדמות בתהליך המשא-ומתן.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו תומכים בצעד הזה, כיוון שאנחנו מקווים שהוא אכן יסייע לפתרון הבעיות החברתיות במדינה ויקדם את תהליך השלום באזור.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת דראושה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת זאב בנימין בגין.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום הולכת ומושלמת לה מלאכת המרכבה של ממשלת ישראל.

עמיר פרץ: השיטה הקואליציונית במדינת ישראל ממשיכה להכתיב את אורחות המשא-ומתן ותהליכיו, ממשיכה להכתיב את יחסי הגומלין בין המפלגות.

עמיר פרץ: צריך לבחון תמיד מה עושה צירוף שר, מה עושה שינוי בתוך הממשלה.

עמיר פרץ: כי לממשלה, מעבר לסידור עבודה ושקט תעשייתי, יש תפקידים ומשימות.

עמיר פרץ: הממשלה הזו קיבלה על עצמה לשאת את בית-ישראל על כתפיה, היא קיבלה לידיה בית עמוס, בית מלא, כמעט עולה על גדותיו.

עמיר פרץ: כן, רבותי חברי הכנסת, הממשלה קיבלה לידיה את בית-ישראל עם חברה כמעט מתמוטטת, עם מערכת יחסים בין-לאומית קשה, עם תהליך שלום תקוע.

עמיר פרץ: כדי לשאת את כל אלה צריך לחזק את היסודות, צריך גם לשפר עמדות.

עמיר פרץ: לפני שאגש לעניין מינוי השרים, אומר רק משפט אחד של תקווה לגבי מינוי סגן שר במשרד הדתות.

עמיר פרץ: אינני שלם עם הפקדת משרד זה בידי ש"ס.

עמיר פרץ: מוטב היה לדת בישראל, לדתיים בישראל ולצורכי הדת בישראל, שהיה מתמנה להם שר חילוני.

עמיר פרץ: אך אם נכפה הדבר בשל צרכים קואליציוניים, אני רק מקווה שסגן השר פנחסי, שהפתיע את כולם כשר התקשורת, יפתיע גם במשרד הדתות ויצליח לשרת את כל הדתות, את כל הדתיים מכל המפלגות ומכל העדות.

עמיר פרץ: השר שמעון שטרית ידידי, שר והכלכלה והתכנון, מקבל היום על עצמו אחריות לתיק המדע והטכנולוגיה.

עמיר פרץ: יש המנסים להפחית בחשיבות העניין.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך, הרי עליך אמרו, שאתה המצליחן שהוא החלום של כל אמא פולנייה.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לכל המתריסים, דווקא העובדה שלמשרדים האלה תקציב קטן מוכיחה את היכולת האישית שלך לעשות יש מאין.

עמיר פרץ: אני בטוח כי גם לתיק החדש, תיק המדע, תדע לצקת תוכן שידגיש את אישיותך ואת סדרי העדיפויות שלך.

עמיר פרץ: אני בטוח כי מהר מאוד ניפגש עם תנועות נוער למדע וטכנולוגיה בשכונות ובערי הפיתוח.

עמיר פרץ: אני בטוח כי תצליח להעביר לשכבות החלשות, כי מבחן שנות ה-2000 תלוי במדע ואסור להן לפחד מפני המדע, כי שנות ה-2000 שייכות גם להן.

עמיר פרץ: אני מאחל לך הצלחה.

עמיר פרץ: השרה אורה נמיר, את מקבלת על עצמך היום את תפקיד שרת העבודה והרווחה.

עמיר פרץ: במשך הרבה מאוד שנים גם את, גם אנחנו ייחלנו שתינתן לך ההזדמנות להתמודד עם שאלות מרכזיות, המסכנות את קיומה של החברה הישראלית: המשבר בתעסוקה, הטיפול בשכבות החלשות, מתן הזדמנות למוכי גורל לחיות כבני-אדם.

עמיר פרץ: מישהו מחברי האופוזיציה, בנאום אופוזיציוני ניסה להדביק לך ביטוי אומלל, שקשה לי לחזור עליו.

עמיר פרץ: אני מתבייש באמירה הזאת.

עמיר פרץ: אני בטוח שכל אותן שכבות רחבות בציבור, שבמשך שנים רבות לא היו להן לא אבא ולא אמא קבועים, הן היו יתומות ומסופחות בכל פעם לאבא מאמץ אחר, אני בטוח שהיום פורצת שמחה בלבן, נדלק ניצוץ התקווה.

עמיר פרץ: אותו ציבור יודע כי הוא מקבל סניגור לוחם ואוהב, מקבל אדם מאמין עם לב רחב, שיש בו די מקום לכולם.

עמיר פרץ: אני יודע עד כמה המשימה קשה, ואני מאחל לך שיהיו לך כל הכוחות הדרושים לעמוד במשימה קשה זו.

עמיר פרץ: כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה, ועדה שאותה הנהגת במשך שמונה שנים וחותמך נשאר טבוע בה, אני מבטיחך כי נפעל תוך שיתוף פעולה לטובת הציבור.

עמיר פרץ: אני מאחל לך מכל לב הצלחה מלאה.

עמיר פרץ: רבותי חברי הכנסת, היום מצטרף לממשלה שר חדש, חבר הכנסת יוסי שריד.

עמיר פרץ: אין אדם בבית הזה שמטיל ספק בכישוריו של חבר הכנסת יוסי שריד.

עמיר פרץ: אין איש בציבור שיכול לעמוד בשוויון נפש מול אמירותיו.

עמיר פרץ: לשונו חדה כתער, דבריו עוררו תמיד הדים ורעמים.

עמיר פרץ: יש מי שמסכים לדבריו, יש מי שחולק עליהם, אבל דבר אחד בטוח: כולם ידעו תמיד למה הוא התכוון ולמי הוא התכוון.

עמיר פרץ: מי שטיפח בציבור מושגים כמו חסינות בפני ביקורת, טעה.

עמיר פרץ: אין איש ציבור חסין.

עמיר פרץ: מי שניסה להדביק לחבר הכנסת שריד מושגים של אדם המזלזל ביריביו ומבטל את דעותיהם, טועה.

עמיר פרץ: חבר הכנסת פורת, אני פונה אליך מפני שאתה ממשיך באותה דרך.

עמיר פרץ: אני רוצה לחשוב על השעות הקשות של הטלפונים המאיימים, על הקללות הנשמעות כשילדך מרים טלפון.

עמיר פרץ: אני יודע עד כמה קשה לעמוד אל מול ילד ולהסביר לו שגם הוא חלק מהמאבק על העמדות של אביו.

עמיר פרץ: במשך 20 שנה היה מחנה שלם שניסה להוציא את חבר הכנסת יוסי שריד אל מחוץ לגדר.

עמיר פרץ: במשך 20 שנה מחנה שלם ניסה להוציא את יוסי שריד אל מחוץ למחנה ואולי אל מחוץ לעם.

עמיר פרץ: וכל זה מדוע?

עמיר פרץ: כל זה בגלל היכולת המיוחדת שלו, בגלל הכשרון העילאי שלו לקחת את העתיד הרחוק, את הזיית החלומות ולהניח אותה על השולחן, לצבוע אותה בכל הצבעים הדרושים, להעמיד את האזהרה בפנינו כבני-אדם, כי רק בנו תלוי הדבר, כי רק במעשינו נקבע אם העתיד ייצור בעבורנו סיכוי גדול או שמא הוא טומן בחובו סכנה גדולה, אם החלום יהפוך לחלום ורוד או שמא יהפוך לחלום בלהות; לא ניתן לאיש להתחמק מהאחריות למעשיו.

עמיר פרץ: יוסי שריד סוגר מעגל.

עמיר פרץ: עבורי הצטרפותו של יוסי שריד לממשלה היא תקווה גדולה, כי אילו רצה, כבר מזמן יכול היה להיות חלק מהמערכת השלטונית, אך כנראה הוא ידע שלא היה זמן מתאים להגשמת תקוותיו.

עמיר פרץ: חבר הכנסת שריד מצטרף היום לממשלה.

עמיר פרץ: הוא יודע עם מי הוא הולך לעבוד, הוא יודע על מה הוא יצטרך להתפשר, אבל הוא גם חש כנראה את שעת הרצון הגדולה, את הרוח החדשה, עם כל הקשיים, הרוח המנשבת במזרח התיכון ונותנת סיכוי גדול להפוך את השלום המיוחל לחלק מחיינו.

עמיר פרץ: הוא יודע, שאם הממשלה הזאת, בהרכבה, לא תצליח, חלילה, לממש את התהליך, יכול להשתנות הכיוון להסלמה מחודשת, איומה מתמיד, שממנה לא נוכל לחזור.

עמיר פרץ: לכן כל כוחות השלום במדינת ישראל קיבלו הזדמנות בלתי חוזרת מהציבור הישראלי, הזדמנות לנסות ולממש את דרכנו.

עמיר פרץ: אפילו אם נחרוק שיניים, חברי יוסי שריד, אפילו אם כל אחד מאתנו יצטרך לוותר פה ולוותר שם, אפילו אם כל אלה יתרחשו, נמשיך עד שנגשים את דרכנו.

עמיר פרץ: משפט אחרון – רוצה אני לומר על חבר הכנסת שריד: לא רק בנושא המדיני עסק, גם בזכויות האדם.

עמיר פרץ: וכשעמד בראש המשלחת שיצאה לבוסניה, שאלו אותו: מה המומחיות שלך?

עמיר פרץ: והוא אמר כך: המומחיות שלי היא ברגישות לסבל האנושי, למצוקותיהם של בני-אדם.

עמיר פרץ: אני רוצה לאחל לך ולומר לך, כי עבורי איכות הסביבה היא החרדה ליכולת שלנו לשמר עולם נקי לימי שלום.

עמיר פרץ: אני מאחל לך הצלחה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת עמיר פרץ.

עובדיה עלי: חבר הכנסת זאב בנימין בגין, בבקשה; ואחריו, אחרון – חבר הכנסת אלי דיין.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בימים אחרים, בימים כתיקונם, יכולתי להתנגד להצעה למנות את חבר הכנסת יוסי שריד כשר בממשלה על יסוד עבודתנו המשותפת בוועדת המשנה לתפיסת הביטחון ולבניין צה"ל מטעם ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

זאב בנימין בגין: בוועדה זו, בארבע השנים האחרונות, למדתי לראות בו חבר, לא רק ותיק אלא גם בקיא, חרוץ, מתמיד, יעיל, סקרן, חקרן, בקרן.

זאב בנימין בגין: אם תאשר הכנסת את מינויו של חבר הכנסת שריד כשר בממשלה, הוא יחסר לוועדת המשנה החשובה הזאת.

זאב בנימין בגין: אבל, בין חברי, חבר הכנסת שריד, לביני, בימים אלה שאינם כתקנם ובשנים אלה שאינן כתיקונן, מחלוקת קשה כטרשי השומרון.

זאב בנימין בגין: אתמול הודיע השר צבן בריאיון עיתונאי, כי מבין חברי הממשלה דהיום, לפחות 10 תומכים במשא-ומתן ישיר, גלוי, פומבי, עם ארגון הטרור של אש"ף.

זאב בנימין בגין: אם תאשר הכנסת היום את מינויו של חבר הכנסת שריד כשר, יוכל השר צבן לומר מחרתיים, שלפחות 11 מחברי הממשלה מצדדים במשא-ומתן עם אש"ף, וחבר הכנסת שריד מהווה תגבורת רצינית, לכן חמורה, לקבוצה זאת של לפחות 11 מחברי הממשלה – הוא מן הקיצונים, הוותיקים, החרוצים, התקיפים, החריפים, המחייבים משא-ומתן עם מאפיית הטרור הזאת.

זאב בנימין בגין: לפני שנתיים, מעל הדוכן הזה, היה בינינו ויכוח מר.

זאב בנימין בגין: זה היה שלושה שבועות אחרי ניסיון הפיגוע ההמוני בחוף ניצנים על-ידי נציגו של ערפאת, חביבו אבו-אלעבאס.

זאב בנימין בגין: הצעתי שארצות-הברית תנתק את יחסיה עם אש"ף, תפסיק את המשא-ומתן המביש עמו.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת שריד, עדיין באותו יום, אמר כדברים הבאים: "אנחנו קוראים לממשל בארצות-הברית שלא לנתק את הקשרים עם אש"ף ולא להשעות את הדיאלוג אתו, כי זה החוט האחרון, רופף ככל שיהיה, להידברות עם הפלשתינים".

זאב בנימין בגין: ארצות-הברית לא שעתה, כידוע, לבקשה זו.

זאב בנימין בגין: כעבור חודשיים בלבד – הבלחה של אור גדול, ולאחר פלישת העירקים לכוויית כתב חבר הכנסת שריד במאמרו – אולי כבר אפשר לקרוא לו "הקלאסי", בוודאי "מפורסם" – תחת הכותרת "שיחפשו אותי", כדברים הבאים: "צריך להצטייד במסכת גז כדי לנסות ולהתגבר על הריח הרעיל והדוחה של העמדה האש"פית כלפי סדאם חוסיין.

זאב בנימין בגין: הגיפופים בין יאסר לסדאם מעוררים גועל, אך גם אימה".

זאב בנימין בגין: ובנוסח דומה, כעבור חודשים אחדים, במאמר שכותרתו הפעם חריפה יותר, "שלא יחפשו אותי", כלפי אותם אנשים, התלונן חבר הכנסת שריד, שכאשר הוא חבוש במסכה "קשה לי לדבר ודיבורי מתנשם ועמום".

זאב בנימין בגין: הסתיימה המלחמה, עברו חודשים אחדים, הוא יצא מן החדר האטום, הוא הסיר את המסכה, דיבורו רהוט וצלול – בעד משא-ומתן עם אש"ף.

זאב בנימין בגין: הוא הצליח, יחד עם חבריו, להתגבר הן על הגועל והן על תחושת האימה, והוא היום, יחד עם אותם חברים, כ-30 חברים במפלגת העבודה – כמעט הכפלה של כוח-17 מן הכנסת השתים-עשרה – שותף להבחנה חסרת השחר בין ארגון הטרור של ה"חמאס", קיצוני, נורא ואיום, לבין ארגון הטרור של אש"ף, שעמו צריך ואפשר, לדעתם, להיכנס למשא-ומתן.

זאב בנימין בגין: ואני מבקש לציין כאן את ההידרדרות החמורה בהיגיון הפנימי, בטיעונים של אותם חברים.

זאב בנימין בגין: עד לפני שנים לא מעטות אמור אמרתם לעצמכם ולציבור: ניכנס למשא-ומתן עם אש"ף אם יחדל מן הטרור.

זאב בנימין בגין: אחר כך ידעתם שהוא לא יוותר על הטרור ועברתם לשלב חדש בטיעון הלא-הגיוני: צריך לדבר עם אש"ף אף שהוא ארגון טרור.

זאב בנימין בגין: ואם תבחנו את עצמכם היטב, אתם אומרים היום: צריך לדבר עם אש"ף לא אף שהוא ארגון טרור, אלא כיוון שהוא ארגון טרור, מכיוון שכארגון טרור יש לו, להערכתכם, יכולת של הטלת וטו טרוריסטי על התהליך, כפי שמומחש לעינינו ולעיני הערבים כאשר הם, במשך השנים האחרונות, הרגו, רצחו, ביתרו למעלה מ-700 מאחיהם.

זאב בנימין בגין: מהו ההבדל אפוא מבחינת

זאב בנימין בגין: כם בין אש"ף לבין ה"חמאס"?

זאב בנימין בגין: שניהם ארגוני טרור, כידוע לכם; שניהם בעלי אותה מטרה סופית, כידוע לכם.

זאב בנימין בגין: מן ה"חמאס" אינכם מסוגלים לקבל אותה תעודה, אותה תעודת פטור, אותה תעודת הזדכות על השומרון, על יהודה וחבל-עזה, הדרושה לכם כדי לנפנף בה בעיני הציבור ולהצדיק את נסיגת

זאב בנימין בגין: כם או את כוונתכם לסגת לגבולות 1967.

זאב בנימין בגין: לכן הדרישה, ההצעה, לבוא בדברים עם אש"ף איננה איזה עניין טכני, דיפלומטי, היא נוגעת למהות.

זאב בנימין בגין: חברי הכנסת ואחרים הממליצים על כך בימים אלה, ביודעם את אופיו של אש"ף ואת מטרותיו האמיתיות, למעשה אומרים: אנחנו מקיימים משא-ומתן עם אש"ף מפני שאנחנו מחייבים נסיגת ישראל לגבולות 1967 והקמת מדינה ערבית עצמאית בראשות אש"ף, 20 קילומטרים מתל-אביב, 5 קילומטרים מן הבית הזה.

זאב בנימין בגין: צריך לקבוע בצער, שלגבי המטרה המתמצית בשלב הראשון של מטרות אש"ף, קיימת זהות מדינית בין קבוצת היונים השמאלנית המצדדת במשא-ומתן עם אש"ף לבין ארגון הטרור הזה.

זאב בנימין בגין: מזהות המטרות נובעת זהות אינטרסים, ולכן ניתן לומר, שכאשר יבוא יום, וייתכן שהוא לא רחוק, שבו גם ממשלה בראשותו של מר רבין, שבה, חברי השר יאיר צבן, למעלה מ-11 איש המצדדים במשא-ומתן עם אש"ף, כאשר קבוצתכם תממש את הרוב שלה בממשלה, לא יהיה ביניכם לבין אש"ף משא-ומתן.

זאב בנימין בגין: יהיה תהליך של מתן ומתן.

זאב בנימין בגין: הם רוצים לקחת – אתם מבקשים למסור.

זאב בנימין בגין: אני מבקש להציג שתי שאלות, לשיטתכם, לא לשיטתנו.

זאב בנימין בגין: הנה אתם אומרים לנו בשנים האחרונות: דעו לכם, בשנות ה-90, בסוף המאה ה-20, בסוף האלף השני, אי-אפשר לחסום שאיפות לאומיות של עם.

זאב בנימין בגין: ואני אומר לשיטתכם: נאמר שאי-אפשר, ונאמר לרגע לצורך הוויכוח, שמכיוון שאי-אפשר לחסום שאיפות לאומיות של קבוצה הטוענת שהיא עם, תוקם מדינה ערבית עצמאית בין פיתולי הירדן לבין פיתולי "הקו הירוק".

זאב בנימין בגין: אחריות

זאב בנימין בגין: כם להסביר לנו, איך בסוף שנות ה-90, או לקראת האלף השלישי, תוכלו אתם לחסום שאיפות לאומיות של העם הערבי הפלשתיני בדיוק על הפיתולים של "הקו הירוק".

זאב בנימין בגין: איך יתמששו השאיפות הלאומיות של התושבים הערבים בג'נין שבשומרון, ואתם תחסמו אותן בדרך לסכנין שבגליל?

זאב בנימין בגין: אמרתי את הדברים האלה בעבר, ואני חושב שהם נכונים ביתר שאת על רקע הדברים החמורים, המצערים, המסוכנים לרקמת היחסים בין יהודים לערבים במדינת ישראל, כפי שנשמעו בבית הזה ומחוצה לו בימים האחרונים.

זאב בנימין בגין: אבל, אני מבקש להציג שאלה נוספת, שוב לשיטתכם, לגבי ההבדלה שאתם מבדילים בין "חמאס" לבין אש"ף, ואתם מברכים על כך שאנחנו מכים ב"חמאס" כדי להציל את אש"ף.

זאב בנימין בגין: אני שואל אתכם, אם חלילה תתבצע מדיניות

זאב בנימין בגין: כם וניטוש את השומרון ונעזוב את יהודה ולא נהיה בחבל-עזה, מי יגן על אש"ף מידי ה"חמאס"?

זאב בנימין בגין: מי יהיה שם כדי לשלוף את הטרוריסטים של ה"חמאס", כדי להרחיק אותם?

יאיר צבן: תהיה ברית הגנה.

זאב בנימין בגין: תהיה ברית הגנה.

זאב בנימין בגין: הרי אתם יודעים את המצב.

זאב בנימין בגין: תסתכלו בעיני רוחכם במפה של המזרח התיכון.

משה נסים: השר צבן, זאת אומרת שצה"ל יהיה ביהודה ובשומרון?

יהושע מצא: הוא התכוון לברית הגנה בין אש"ף ל"חמאס".

יהושע מצא: זאת היתה כוונתו.

דוד צוקר: תהיה מדינה ריבונית, שתיאבק בטרוריסטים האלה.

עובדיה עלי: אני מבקש מחבר הכנסת צוקר להפסיק עם קריאות הביניים.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת צוקר, תהיה מדינה ריבונית שתילחם בקנאים האלה, כפי שלבנון מדינה ריבונית נלחמת בהם, וכפי שאלג'יריה נלחמת בהם.

זאב בנימין בגין: תתבונן במפה.

רן כהן: חבר הכנסת בגין, מי נלחם היום ב"חיזב-אללה"?

רן כהן: מי נלחם, צה"ל או צבא לבנון?

זאב בנימין בגין: וזה מוצלח, נכון?

זאב בנימין בגין: זו מלחמה מוצלחת?

זאב בנימין בגין: ואין איום על ישראל כתוצאה מהמלחמה הזאת?

זאב בנימין בגין: ואתה סגן שר בממשלה הזאת, טול קורה מבין עיניך.

רן כהן: חבר הכנסת בגין, בתור מי שהיה שם אני מודיע לך, שהיום הצבא הלבנוני נלחם ב"חיזב-אללה" הרבה יותר טוב מכפי שאנחנו עשינו זאת – – –

רון נחמן: כי אין לו שם "שלום עכשיו".

זאב בנימין בגין: אני מציע לכם להתבונן בהתפתחות ההיסטורית של השנים האחרונות.

זאב בנימין בגין: הקנאות האסלאמית בוקעת מאירן, מכום; היא דילגה על סוריה והגיעה ללבנון, היא דילגה על עירק והגיעה לירדן, היא מדלגת מעל ערב הסעודית ומשתלטת על סודן, היא דילגה מעל מצרים ומשתלטת על אלג'יריה.

זאב בנימין בגין: אז בדיוק אתם תגיעו לכך, שאש"ף יוכל לעמוד ביהודה, בשומרון ובעזה כנגד ניסיון ההשתלטות של ה"חמאס"?

זאב בנימין בגין: זו ההפקרות שבה אתם מציעים לנו לנהוג?

זאב בנימין בגין: אין שום סיבה להניח, שהקנאות האסלאמית הזאת תפסח בדיוק על חבל-עזה, בדיוק על יהודה, בדיוק על שומרון.

זאב בנימין בגין: אתם יודעים שביום שבו ניטוש את עזה, ה"חמאס" ישתלט עליה.

זאב בנימין בגין: אני אומר זאת לשיטתכם.

אפרים סנה: בניגוד למצב היום.

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת סנה, בניגוד למצב היום, מפני שהיום אתם משתבחים בכך שצה"ל מגן על אש"ף מפני ה"חמאס".

זאב בנימין בגין: הרי זה לשיטתכם.

אפרים סנה: צה"ל לא מגן על אש"ף.

זאב בנימין בגין: כך אמרתם, כך נאמר, כך אמרו חברי מרצ, כדי להצדיק את הפעולה הזאת.

אפרים סנה: איפה זה נאמר?

אלי דיין: איפה זה נאמר?

עובדיה עלי: חבר הכנסת סנה, חבר הכנסת אלי דיין, אני מבקש להפסיק.

זאב בנימין בגין: זה נאמר כל כך הרבה, עד שהציעו לכם לא לומר את זאת, כדי לא להביך את אנשי אש"ף.

זאב בנימין בגין: ומכיוון שכאשר אנחנו שואלים אתכם את שתי השאלות האלה לשיטתכם, אין לכם תשובה רצינית, יש לכם תשובה שאיננה רצינית.

זאב בנימין בגין: אתם אומרים: ננסה, ותמיד אפשר יהיה לחזור למצב הנוכחי.

זאב בנימין בגין: אני את התשובה הזאת אינני ממציא.

זאב בנימין בגין: התשובה הזאת נעוצה בדברים חשובים אשר המועמד לתפקיד שר לענייני איכות הסביבה, חבר הכנסת שריד, כתב לפני כשנה וחצי בעיתון "ידיעות אחרונות", וכך כתב: "המדינה הפלשתינית שתעז לתקוף את ישראל או לסכן אותה, לא תשוב להיות מדינה.

זאב בנימין בגין: היא תיכבש בתוך 24 שעות, והיא תהיה יהודה, ושומרון לצמיתות.

זאב בנימין בגין: לא יימצא ישראלי אחד שיסכים לסגת משם ושום כוח שבעולם לא יכפה עלינו נסיגה".

זאב בנימין בגין: זהו הניסוי המוצע.

זאב בנימין בגין: ואנחנו, חברי ואני, לא נסכים לראות בשומרון, ביהודה ובחבל-עזה שדה ניסויים.

זאב בנימין בגין: לא נסכים לראות במדינת ישראל שפן ניסיונות.

חגי מירום: מה זה "לא נסכים"?

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת מירום, לא נסכים, זאת אומרת שנעשה כמיטב יכולתנו במדינת ישראל, בפרלמנט הישראלי, כדי לשכנע את הציבור שאתם נוהגים מדיניות מופקרת, של הפקרת ביטחון ישראל.

אברהם יחזקאל: עלית על שדה מוקשים – – –

אלי דיין: דברי הבל.

זאב בנימין בגין: זה לא יהיה פיקניק לחזור לשם.

זאב בנימין בגין: צעד של חזרה לכיבוש של אותה מדינה פלשתינית עתידית על-פי חזונכם – –

אפרים סנה: שחרור.

זאב בנימין בגין: – – שמן ההכרח יהיה לחזור אליה עם טנקים ועם מטוסים – פיקניק זה לא יהיה, ומי יודע אם לא יגרור הדבר גם מלחמה כוללת.

זאב בנימין בגין: זוהי המדיניות שאתם למעשה מציעים, כי אתם יודעים שהטרור יימשך גם כאשר תקבלו תעודת פטור משומרון, מיהודה ומחבל-עזה.

זאב בנימין בגין: הרכסים האלה שמדרום ומצפון לירושלים הם בשבילנו כבר עכשיו "יהודה ושומרון לצמיתות".

זאב בנימין בגין: לכן, חברי ואני נצביע היום כמובן נגד ההצעה לצרף את חבר הכנסת יוסי שריד כשר נוסף לממשלה, כמי שמצדד במדיניות הזאת, כשר נוסף לממשלה השלומיאלית, הזדונית והמסוכנת המכהנת היום.

זאב בנימין בגין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אלי דיין: זדונית?

אלי דיין: בושה וחרפה.

יאיר צבן: – – –

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת בגין.

עובדיה עלי: אני מזמין את חבר הכנסת אברהם שפירא, בבקשה, במסגרת של שלוש דקות.

שלמה בוחבוט: חבר הכנסת בגין, איך אתה מדבר בצורה כזאת?

שלמה בוחבוט: בושה וחרפה.

שלמה בוחבוט: תחזור בך מהמלה "זדונית".

שלמה בוחבוט: חבר הכנסת בגין, בושה וחרפה מה שאמרת – – –

אברהם יחזקאל: – – –

חגי מירום: – – –

זאב בנימין בגין: מה הבעיה שלך?

שלמה בוחבוט: בושה וחרפה.

עוזי לנדאו: הוא ייסר אתכם בשוטים, בשעה שצריך היה לייסר אתכם בעקרבים.

אברהם בורג: – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת בורג, אני מבקש להפסיק.

עובדיה עלי: ביקשתי להפסיק, חבר הכנסת פורז, נא לשבת.

זאב בנימין בגין: – – –

יאיר צבן: הממשלה הזאת איננה זדונית – – –

שלמה בוחבוט: – – – יישובים וערי פיתוח.

חגי מירום: חבר הכנסת בגין, לא מתאים לך להגיד דבר כזה.

עוזי לנדאו: זוהי ממשלה זדונית, ממשלה של טרנספר של יהודים.

אברהם בורג: – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת בורג, אני מבקש להפסיק.

עובדיה עלי: חבר הכנסת חגי מירום, ביקשתי להפסיק, אל תאלצו אותי לקרוא אתכם לסדר.

עובדיה עלי: ביקשתי להפסיק.

עובדיה עלי: נא להירגע.

עובדיה עלי: חבר הכנסת טמקין, אני מבקש להפסיק.

בנימין טמקין: לא דיברתי.

עובדיה עלי: לא דיברת?

אברהם בורג: זה משבוע שעבר.

עובדיה עלי: זה משבוע שעבר.

אברהם שפירא: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אף שאני צרוד – –

עובדיה עלי: אני מבקש מסיעת הליכוד להפסיק.

אברהם שפירא: – – אני מבקש לתת ברכת הדרך לאנשים שמצטרפים לממשלה.

אברהם שפירא: אני רוצה לומר ליוסי שריד: על-פי הכישורים שלך, היית צריך לקבל תפקיד הרבה יותר נכבד משר לאיכות הסביבה.

רוני מילוא: למה?

רוני מילוא: זה תפקיד חשוב מאוד, אדוני.

זאב בנימין בגין: אולי שר המשטרה.

אברהם שפירא: אבל אני חושב, יוסי, שקיבלת את התפקיד הכי חשוב בממשלה.

עובדיה עלי: חברי הכנסת איתן, פורז ואולמרט, אני מבקש לשבת במקומות.

אברהם שפירא: כי צריך להבין – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת איתן, אמרתי לך.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אולמרט, אתה לא רוצה שאקרא אותך לסדר.

עובדיה עלי: אל תאלץ אותי.

אברהם שפירא: צריך להבין מה זו איכות הסביבה.

אברהם שפירא: אם איכות הסביבה פירושה לדאוג שלא יהיה זבל מחוץ לבית, לא היית צריך לקבל את התפקיד הזה, אבל איכות הסביבה פירושה לעשות ניקיון בתוך הבית, ואין איכות גדולה יותר מאשר לכבד את יהדות התורה, ולא ללגלג ולא לדבר נגד השם.

אברהם שפירא: תעזור לממשלה הזו שהשכינה תצטרף אליה, כי היא הסתלקה.

יאיר צבן: מה התנאים להצטרפות השכינה?

אברהם שפירא: אתה בכשרונותיך, תדאג לאיכות הסביבה; ליצור איכות להרבה חברים בממשלה שמדברים נגד השם.

אברהם שפירא: אני רוצה שתדע: התקציב הוא 101 מיליארד שקל.

קריאה: 102.

אברהם שפירא: אם אני אצביע, חלילה, בעד התקציב, כולם יגידו שקיבלתי משהו.

אברהם שפירא: אני חייב להימנע.

אברהם שפירא: אז יאמינו שלא קיבלתי כלום.

עוזי לנדאו: אם תצביע נגד, יחשבו שלא קיבלת.

עוזי לנדאו: אם אתה נמנע, לא תוכל למנוע לזות שפתיים.

אברהם שפירא: נגד – אני לא אצביע, כי שומרים על הקיים, אבל להוסיף – שומו שמים.

אברהם שפירא: כי מציון תצא תורה, לא ספורט, לא תיאטרונים ולא קולנועים ולא כל השטויות, ואתה, יוסי שריד, בכשרון שלך, יכול לעשות ולהוכיח.

אברהם שפירא: עלית לגדולה, אתה יכול לשנות.

עובדיה עלי: תודה.

אברהם שפירא: רגע, מלה לגברת אורה נמיר.

אברהם שפירא: גברת אורה נמיר חרוצה, אני מאמין שאת הולכת לעשות הרבה בנושא התעסוקה.

אברהם שפירא: בקשתי אלייך, תעשי הכול לתעסוקה בימות החול ולאבטלה בשבת.

אברהם שפירא: העניין ברור: לדאוג לא לתת היתרי עבודה בשבת, אבל לתת הרבה תעסוקה בימות החול.

קריאה: מה עם סגן שר הדתות?

אברהם שפירא: עוד מלה לשטרית: שטרית היה חתן פרס התנ"ך.

עובדיה עלי: חתן התנ"ך.

אברהם שפירא: חתן התנ"ך.

אברהם שפירא: אני בטוח שהוא יצליח.

אברהם שפירא: הוא לא צריך לדאוג, יהיו לו תפקידים שיהיה מבסוט מהם.

אברהם שפירא: ולסגן שר החינוך, סגן שר הדתות, אני מקווה, אם ירצה השם, שהוא ידע כשר הדתות לדאוג להוציא, ויוסי כשר לאיכות הסביבה יעזור לו להוציא מה שמגיע לעולם התורה.

אברהם שפירא: תודה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אלי דיין – האחרון.

עובדיה עלי: אני מבקש לצלצל, משום שנצביע בתום דבריו.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש.

עובדיה עלי: אני מבקש לשבת במקומות.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני חושב שהמינויים שהממשלה מביאה היום לאישור הכנסת הם מינויים טובים, מינויים של אנשים בעלי כישורים, אנשים מתאימים.

עובדיה עלי: סליחה, רבותי, אני לא מוכן להמשיך כך את הישיבה.

עובדיה עלי: אבקש מכולם לשבת במקומות.

אלי דיין: לשר המיועד יוסי שריד, לאחר 18 שנות פעילות פרלמנטרית, יאה לו ללבוש היום בגדי שרד ולהרים את תרומתו.

אלי דיין: צירופו לממשלה הוא בוודאי תוספת איכות.

אלי דיין: אין לי צל-צלו של ספק שמדינת ישראל תזכה לאחד השרים בעלי הכישורים, שיתרום רבות לאיכות הסביבה וגם בענייני הממשלה האחרים.

אלי דיין: מעתה על כולנו להתרגל לצירוף – השר שריד.

אלי דיין: כולנו מברכים אותך ומאחלים לך הצלחה.

אלי דיין: לחברתנו אורה נמיר, שהתאהבה במשרד לאיכות הסביבה, אין לי צל-צלו של ספק, שתהיה אחת משרי העבודה והרווחה הטובים ביותר שהיו למדינת ישראל, והיא תביא הרבה אורה והרבה רווחה להרבה שכבות בעם ישראל.

עובדיה עלי: חבר הכנסת מיכאל איתן, מדברים אליך.

עובדיה עלי: גם כאשר מישהו מחברי הכנסת של הליכוד מבקש לדבר, אני משתדל שיהיה שקט.

עובדיה עלי: זה מפריע.

אלי דיין: רגישותה החברתית תהיה נר לרגלי הממשלה כולה, מדיניותה, וכולנו נתברך בהישגים חשובים מאוד, בביעור נגע האבטלה ובהגנה על כל השכבות החלשות.

אלי דיין: עלי והצליחי.

אלי דיין: מינוי טוב נוסף הוא השר שמעון שטרית, שר המדע והטכנולוגיה שיישאר גם שר הכלכלה והתכנון.

אלי דיין: הוא יפיח רוח חיים במשרד זה, ואין לי ספק שגם כאן, נחוש ברגישותו החברתית, הוא יפעל למתן עדיפות מיוחדת למכללות, לאוניברסיטת בן-גוריון, לקליטת מדענים עולים בערי הפיתוח ולקידום שכבות חלשות, כדי שיצאו מהן מדענים בישראל.

אלי דיין: אני מברך גם את סגן השר פנחסי.

אלי דיין: אבל חסר לי שר אחד, חסר לי היום השר עוזי ברעם כשר לענייני דתות.

עוזי לנדאו: למי אתה אומר את זה?

אלי דיין: אני אומר את זה לראש הממשלה.

אלי דיין: עוזי ברעם הוא השר ששינה את פניו של המשרד הזה בתוך תקופה קצרה.

משה קצב: אני מבין מהדברים שלך, שאינך תומך בשר הדתות הנוכחי.

אברהם הירשזון: גם לביטחון אין לו זמן.

אלי דיין: אני אומר שלשר הדתות הנוכחי לא יהיה פנאי לטפל בענייני המשרד.

אלי דיין: סגן השר יטפל בהם, ואולי לא מאוחר לתקן את המצב הזה.

אברהם הירשזון: אולי הוא יעזוב את תיק הביטחון.

שבח וייס: לא לענות, אל תענה בבקשה.

אלי דיין: הרי הממשלה משפרת, יש עוד מקום לשיפורים, זה לא מאוחר.

אלי דיין: ועתה לדברי ההבל של חבר הכנסת בני בגין.

אלי דיין: אני חושב שזה היה חוסר אחריות מצדך.

אלי דיין: איפה ההדר שעליו חונכת?

אלי דיין: לומר על ממשלת ישראל שהיא ממשלה שמגינה על אש"ף – – –

שבח וייס: חבר הכנסת דיין, חבר הכנסת אלי דיין, תקשיב לי.

אלי דיין: – – – צה"ל מגן על אש"ף?

אלי דיין: להגיד על הממשלה שהיא ממשלה זדונית?

עוזי לנדאו: כן.

עוזי לנדאו: ממשלה זדונית.

אלי דיין: אלה דברי הבל – –

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין.

אלי דיין: – – דברים חסרי יסוד.

אלי דיין: הפריימריס שיבשו את דעתך?

אלי דיין: מה קרה לך?

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין, רגע.

קריאות: – – –

שבח וייס: אל תענה להם.

שבח וייס: לא לענות עכשיו.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין, אני מבקש ממך.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש מכם לשבת.

שבח וייס: חבר הכנסת רפאל איתן, הקרוי רפול, שב בבקשה, כי אנחנו עוברים להצבעה.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, באמת.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, אתה רוצה להקשיב לי?

שבח וייס: אנחנו בדיון מעניין וחשוב.

שבח וייס: אתה חושב שיש סיבה לגרום בדקה האחרונה לפיצוץ?

שבח וייס: תחשוב רגע.

שבח וייס: אתה מורה.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין, יש לי בקשה אליך.

שבח וייס: אתה לא חייב לשמוע לעצתי, אבל אנחנו רוצים לסיים באווירה שהתחלנו בה.

שבח וייס: תבין את זה כפי שאתה מבין.

אלי דיין: חבר הכנסת בני בגין מהלך עלינו אימים.

אלי דיין: מה אתה מציע לנו, דריכה במקום?

אלי דיין: אנחנו מבהירים עם הצירופים של היום שקווי היסוד של הממשלה הם ברורים, יש להם רוב בעם, יש להם רוב בבית הזה: מאבק בלתי מתפשר בטרור וקידום תהליך השלום – –

זאב בנימין בגין: אין לכם רוב בממשלה.

אלי דיין: – – ושינוי סדרי עדיפויות.

אלי דיין: אני רוצה להזכיר לחברים בממשלה, שמה שמחייב הם קווי היסוד שאושרו על-ידי הכנסת.

זאב בנימין בגין: לניהול משא-ומתן עם אש"ף.

אלי דיין: אין שינוי בעמדת הממשלה.

אלי דיין: הממשלה לא הודיעה על שינוי בעמדתה.

אלי דיין: הממשלה מנהלת משא-ומתן על-פי קווי היסוד, ומה שאתה מציע לנו זה קיפאון, זו דריכה במקום, ואתה מהלך עלינו אימים עד כדי הטחת אשמה שזו ממשלה זדונית.

אלי דיין: צה"ל מגן על אש"ף?

אלי דיין: צה"ל מגן על העם, על המדינה.

אלי דיין: אני רוצה להבהיר, שעם השינויים של היום יריחו אינה סוגרת ומסוגרת; אינה סוגרת ומסוגרת.

אלי דיין: עדיין יש אפשרות גם להרחיב את בסיס הממשלה הזאת על סמך קווי היסוד שלה.

קריאה: מאיפה לקחת את זה?

אלי דיין: זו היא הודעתו של ראש הממשלה, ואני אומר זאת לחברים, כדי שידעו זאת.

שבח וייס: זמנך עבר.

שבח וייס: משפט אחד, חבר הכנסת דיין.

אלי דיין: כל מי שרוצה לשאת באחריות ורוצה לתמוך בממשלה הזאת ובקווי היסוד שלה, יבוא ויתכבד ויישא באחריות.

אלי דיין: לפיכך, חברי הכנסת, המינויים של היום הם מינויים טובים, מינויים שמחזקים את הממשלה, מחזקים את הקואליציה, ואני תומך בהם, ויש לאשרם.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה.

שבח וייס: נא לשבת.

שבח וייס: מה המהומה הזאת?

שבח וייס: חברי הכנסת מהקואליציה, סגן יושב-ראש הכנסת סאלח טריף, אני מבקש מכם לשבת.

שבח וייס: האם אי-אפשר לקיים הצבעה באווירה יותר שקטה?

שבח וייס: חברי הכנסת, לפני ההצבעה תשובה קצרה בשם הממשלה.

שבח וייס: מי השר המשיב?

שבח וייס: השר המקשר.

שבח וייס: בבקשה, השר רמון.

יעקב שמאי: איפה ראש הממשלה?

שבח וייס: אני מניח שזה יהיה חלק מתשובתו.

יהושע מצא: האם ראש הממשלה יהיה בהצבעה?

יעקב שמאי: קשה לו להיות במעמד הזה.

שבח וייס: אני מניח שהשר רמון יתייחס לזה.

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי, אני מקווה שאתה לא צודק.

שבח וייס: בבקשה, אדוני השר, נא לעשות זאת באופן תמציתי.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה, ראשית, להצטרף לאלה מהאופוזיציה וגם מהקואליציה, שבירכו על הצטרפותו של חבר הכנסת שריד.

עבד-אלוהב דראושה: וגם מהקואופוזיציה.

חיים רמון: אין כאלה.

חיים רמון: טוב, גם מהקואופוזיציה, שיהיה איך שאתה רוצה.

חיים רמון: אני רוצה להצטרף אל המברכים מכל חלקי הבית, שבירכו את חבר הכנסת יוסי שריד, שמצטרף היום – – – אדוני היושב-ראש, אני יכול לבקש שקט באולם?

שבח וייס: כן.

שבח וייס: אני מצטרף לבקשה שלך.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש מכם.

שבח וייס: חבר הכנסת רפאל איתן, חבר הכנסת אבי יחזקאל, חבר הכנסת דדי צוקר וחבר הכנסת סילבן שלום, תואילו לשבת.

שבח וייס: בלא קשר לחילוקי הדעות, ראוי ששעות כאלה בחיי הכנסת תתנהלנה באווירה שקטה.

שבח וייס: למה אתם מסתובבים כל כך הרבה?

שבח וייס: מילא, יש שרים שחייבים לעשות את זה.

שבח וייס: אבל לא כל אחד חייב לטייל באולם.

שבח וייס: נא לסגור את הדלתות.

שבח וייס: אני מבקש מהסדרנים שלנו, שעבדו כל כך קשה השבוע, שיסגרו את הדלתות.

שבח וייס: השרים יכולים לשבת אם אין להם תפקיד של מצליף, וגם סגני השרים, ואני מתכוון הפעם למערכת החינוך.

חיים רמון: שוב אני רוצה לברך את חבר הכנסת שריד על כך שבעוד דקות ספורות, אני מקווה, יצטרף לממשלה.

חיים רמון: אני בהחלט מצטרף לאלה שחושבים שהכנסת מאבדת היום את אחד הפרלמנטרים היותר בולטים, היותר חשובים שמכהנים בה עד לרגע זה.

חיים רמון: הייתי אומר, שגדולתו של חבר הכנסת שריד היתה בכך שהוא הצליח לקבוע סדר-יום לכנסת, גם אם סדר-היום הזה לא היה מקובל על הרוב.

חיים רמון: וגם אם הרוב לא קיבל את עמדותיו, הוא היה צריך להתייחס לסדר-היום כפי שנקבע על-ידי חבר הכנסת שריד.

חיים רמון: אני חושב שבכך הוא שירת נאמנה לא רק את השקפותיו, אלא גם את הבעיות האמיתיות, החשובות והחיוניות של מדינת ישראל.

חיים רמון: אני רוצה להעיר שתי הערות קצרות.

חיים רמון: שמעתי חלק מהנאומים, נאומים ביקורתיים על הממשלה.

חיים רמון: אני רוצה שוב לומר לחברים, שאנחנו מכהנים חצי שנה – – –

אברהם הירשזון: חצי שנה יותר מדי.

חיים רמון: כשאני משווה כל קטע אל עיי החורבות אשר אתם הותרתם אחריכם – – –

עוזי לנדאו: הופה, מה זה?

חיים רמון: זה לא יעזור לכם.

חיים רמון: אתם לא אוהבים את זה, אבל אתם תשמעו.

חיים קופמן: השר רמון, יש לך רזרבות כאלה שאתה ממש משתולל אתן.

חיים רמון: יש לי זמן, חברים.

חיים קופמן: גם במשרד שלך הותירו עיי חורבות?

חיים רמון: כן, גם במשרד שלי.

חיים קופמן: קופת-חולים זה עיי חורבות?

חיים קופמן: "הסנה" זה לא עיי חורבות?

שבח וייס: השר רמון, יש לי בקשה אליך.

שבח וייס: הממשלה רשאית כמובן לענות.

שבח וייס: אנחנו היינו כבר בשלב של לקראת הצבעה.

שבח וייס: אני פונה אליך, אם אפשר, לסייע לי לערוך את ההצבעה ולא לפתוח פרק חדש של התגוששות; לשיקולך.

חיים רמון: חברי הכנסת מן הליכוד, אפילו לשמוע תשובות אתם לא מסוגלים.

חיים רמון: חצי שנה אתם יושבים, ובכל פעם הממשלה שומעת את הביקורת החריפה שלכם, שאין לה בסיס, שאין לה ידיים, שאין לה רגליים, שלפעמים יש בה יותר עזות מצח מאשר אמת.

חיים רמון: כשעולים להשיב – – –

חיים קופמן: סימן שמצבך גרוע.

שבח וייס: אדוני השר, תסתכל רגע אלי.

שבח וייס: אני שומע פה רמזים מצד הממשלה וחברים אחרים שאני אעבור מייד להצבעה.

שבח וייס: אין לי שום זכות להפסיק שר, גם לא להתערב בתוכן דבריו.

שבח וייס: אני יעצתי לו לסייע לי שלא לגרום להתלקחות מחודשת.

שבח וייס: זאת עצתי.

שבח וייס: נקודה.

חיים רמון: אני פשוט מציע לכם – – –

משה קצב: תכבד את הממשלה.

משה קצב: הממשלה מבקשת שתפסיק.

דן מרידור: תפסיק.

חיים רמון: אני מבקש מכם – – –

יהושע מצא: הממשלה מבקשת ממך לרדת.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, אי-אפשר כך.

יהושע מצא: לא אנחנו מבקשים, הממשלה מבקשת.

שבח וייס: חבר הכנסת מצא, למה פעמיים, למה שלוש פעמים?

חיים רמון: חבר הכנסת מצא, אם אתם חושבים שבאופן סדיר זה יקרה – יש לכם טעות.

חיים רמון: תודה.

שבח וייס: אדוני השר, תודה.

שבח וייס: חברי הכנסת, הודעות לסדר ההצבעה.

שבח וייס: עכשיו אין לכם סיבות לקריאות ביניים.

שבח וייס: א.

שבח וייס: חבר הכנסת בא-גד טען כאן בנאומו, שהוא מבקש לראות את ההצבעה הזאת כהצבעת אי-אמון.

שבח וייס: טוב עשה קודמי, סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת עובדיה עלי, שמניסיונו הפרלמנטרי העשיר הרגיש שהודעה כזאת צריכה לבוא מראש הסיעה.

שבח וייס: אני שמעתי את הבקשה של חבר הכנסת בא-גד ואת תגובת קודמי.

שבח וייס: צלצלתי לחבר הכנסת רחבעם זאבי והוא אמר לי את הדברים הבאים, אני מצטט כמעט מלה במלה: א.

שבח וייס: סיעת מולדת לא הגישה את הבקשה הזאת; ב.

שבח וייס: הוא יושב-ראש סיעה.

שבח וייס: בעיני, מבחינת סיעות הכנסת, לפי שעה "מולדת" יש רק אחת.

שבח וייס: לפיכך, הודעתי לחבר הכנסת בא-גד, שבהמשך להערת קודמי, שאני מאמץ אותה, אני קובע שאין הודעה של סיעת מולדת על בקשה למעבר לאי-אמון.

שבח וייס: על כן כתב לי חבר הכנסת בא-גד, ואני רואה שיש כאן גם פנייה של חבר הכנסת גוטמן, שהם מבקשים לפרק עכשיו את הסיעה מכיוון שהם רוב.

שבח וייס: אני מודיע להם בזאת, שגם תהליך כזה יש לו כללים.

שבח וייס: זה צריך להיות באמצעות החלטה בישיבה מלאה של הסיעה, בהשתתפות יושב-ראש הסיעה, באישור ועדת הכנסת.

שבח וייס: אני לא מקבל, אם כן, גם את הסיפור הזה בעת הזאת.

שבח וייס: הם הודיעו לי שהם שוקלים פנייה לבג"ץ.

שבח וייס: אני מודיע להם, הדרך לבג"ץ פנויה, ואם אתם תרצו פרטים איך פונים לבג"ץ – חבר הכנסת פורז ואני ניתן לכם עצות.

שבח וייס: בזה סיימנו פרשה אחת.

שבח וייס: ב.

שבח וייס: פרשה שנייה.

שבח וייס: חבר הכנסת חנן פורת הגיש לי בקשה להצבעה נפרדת.

שבח וייס: אני מודיע לחבר הכנסת חנן פורת, אשר ביקש הצבעה נפרדת ונימוקיו עמו – בדקתי באמצעות מזכיר הכנסת, ואין תקדים להצבעה נפרדת על הודעת הממשלה, ואני לא מתכוון ליצור תקדים כזה.

שבח וייס: תהיה הצבעה אחידה.

שבח וייס: לפיכך, אנחנו, חברי הכנסת, ניגשים להצבעה.

משה קצב: יש לי שאלה.

שבח וייס: בבקשה, אדוני.

שבח וייס: כיוון שחבר הכנסת קצב הוא יושב-ראש סיעה ומכיוון שיש לו אפשרות להציע כל מיני הצעות, אני רוצה לאפשר לו לשאול את השאלה.

שבח וייס: נגמר, חבר הכנסת חנן פורת, עניתי לך.

משה קצב: אני מבקש לדעת: על-פי התקנון, כאשר רוב חברי סיעה מבקשים להביע אי-אמון – האם אין לכך תוקף של הודעת סיעה?

שבח וייס: לא.

שבח וייס: בדקתי, אני מודיע בשמי, אחרי שהתייעצתי עם מזכיר הכנסת.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

שבח וייס: אני מביא להצבעה את הודעת הממשלה על צירוף שר לממשלה, על חלוקת תפקידים בין השרים ועל ביטול המשרד לענייני ירושלים, כפי שהוצגה בפנינו על-ידי ראש הממשלה ושר הביטחון היום.

שבח וייס: ההצבעה החלה.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: יש בקשה להצבעה אישית.

שבח וייס: עצרנו.

שבח וייס: אדוני המזכיר, בבקשה.

ש' יעקבסון: שמואל אביטל – בעד; רפאל אדרי – אינו נוכח; אהוד אולמרט – נגד; אורי אור – בעד; חיים אורון – בעד; דליה איציק – בעד; מיכאל איתן – נגד; רפאל איתן – נגד; רפאל אלול – בעד; שולמית אלוני – בעד; טלב אלסאנע – בעד; אסעד אסעד – אינו נוכח; יוסף בא-גד – נגד; זאב בנימין בגין – נגד; פנחס בדש – נגד; שלמה בוחבוט – בעד; אברהם בורג – בעד; יגאל ביבי – נגד; יוסף ביילין – בעד; נעמי בלומנטל – נגד; בנימין בן-אליעזר – בעד; אליהו בן-אלישר – נגד; אליהו בן-מנחם – מקוזז; שלמה בניזרי – אינו נוכח; עוזי ברעם – בעד; תמר גוז'נסקי – בעד; שאול גוטמן – אינו נוכח; מיכה גולדמן – בעד; אלכס גולדפרב – נגד; אלי גולדשמידט – בעד.

שבח וייס: חבר הכנסת פנחסי, מדוע אתה מדבר בזמן ההצבעה?

שבח וייס: באמת, במחילה מכבודך.

ש' יעקבסון: אפרים גור – אינו נוכח; מרדכי גור – אינו נוכח; גדליה גל – בעד; אריה גמליאל – אינו נוכח; אלי דיין – בעד; חיים דיין – נגד; יעל דיין – בעד; עבד-אלוהב דראושה – בעד; אריה דרעי – בעד; אברהם הירשזון – נגד; שמואל הלפרט – נמנע; זבולון המר – אינו נוכח; צחי הנגבי – אינו נוכח; שבח וייס – בעד; יוסף ונונו – בעד; רחבעם זאבי – אינו נוכח; נסים זוילי – אינו נוכח; תופיק זיאד – אינו נוכח; עמנואל זיסמן – בעד; אליעזר זנדברג – נגד; וליד חאג' יחיא – בעד; נעמי חזן – בעד; מיכאל חריש – אינו נוכח; בנימין טמקין – בעד; סאלח טריף – בעד; שאול יהלום – נגד; אברהם יחזקאל – בעד; רן כהן – בעד; רענן כהן – בעד; יוסי כץ – בעד; לימור לבנת – נגד; מאשה לובלסקי – בעד; דוד לוי – אינו נוכח; יצחק לוי – נגד; דוד ליבאי – אינו נוכח; עוזי לנדאו – נגד; יורם לס – בעד; ענת מאור – בעד; משה מאיה – בעד; דוד מגן – אינו נוכח; האשם מחאמיד – בעד; רוני מילוא – אינו נוכח; חגי מירום – בעד; דוד מנע – נגד; נואף מסאלחה – מקוזז; יהושע מצא – נגד; דן מרידור – נגד; רון נחמן – נגד; אורה נמיר – בעד; משה נסים – נגד; בנימין נתניהו – אינו נוכח; אסתר סלמוביץ – נגד; אפרים סנה – בעד; יוסף עזרן – בעד; עובדיה עלי – נגד; שאול עמור – אינו נוכח; אברהם פורז – בעד; חנן פורת – נגד; משה פלד – נגד; רפאל פנחסי – בעד; מנחם פרוש – אינו נוכח; שמעון פרס – בעד; עמיר פרץ – בעד; גדעון פת – אינו נוכח; יאיר צבן – בעד; דוד צוקר – בעד; אביגדור קהלני – בעד; חיים קופמן – נגד; ישראל קיסר – בעד; משה קצב – נגד; יצחק רבין – בעד; אברהם רביץ – נגד; אמנון רובינשטיין – בעד; חיים רמון – בעד; אבנר חי שאקי – נגד; גונן שגב – אינו נוכח;

ש' יעקבסון: גדעון שגיא – מקוזז.

שבח וייס: ראש הממשלה התקזז עם חבר הכנסת גדעון שגיא כדי להצביע בעד.

שבח וייס: נא להמשיך.

ש' יעקבסון: אברהם שוחט – בעד.

זאב בנימין בגין: עניין הקיזוזים בין הסיעות אינו מעניינה של הכנסת, ולכן גם לא עניינו של יושב-ראש הכנסת.

שבח וייס: אתה צודק.

שבח וייס: אבל בנסיבות המיוחדות האלה אני חושב שאתה יכול להבין מדוע אמרתי.

שבח וייס: מי שסבור שזה היה מיותר – – – לא, לא אגיב.

שבח וייס: צודק, אבל לא משנה.

קריאה: צודק וחכם.

קריאות: – – –

שבח וייס: בבקשה, אפשר להעביר לוועדת האתיקה.

ש' יעקבסון: משה שחל – מקוזז; מאיר שטרית – אינו נוכח; שמעון שטרית – בעד; דב שילנסקי – נגד; סילבן שלום – נגד; יעקב שמאי – נגד; יצחק שמיר – אינו נוכח; יעקב שפי – בעד; אברהם שפירא – נמנע; אריאל שרון – אינו נוכח; יוסי שריד – בעד.

שבח וייס: כאן חשבו שתהיה הפתעה, חבר הכנסת שריד.

ש' יעקבסון: דן תיכון – נגד.

שבח וייס: האם יש מישהו מחברי הכנסת והשרים שלא קראנו בשמו?

שבח וייס: אין.

שבח וייס: נא להעביר לי את התוצאות.

שבח וייס: חברי הכנסת, כדי לא לבזבז זמן, עד שתתקבלנה התוצאות אני מבקש להוסיף ברכה אישית חמה לשר שמעון שטרית על תוספת האחריות – – –

משה נסים: זה עוד לא אושר.

שבח וייס: רציתי לחסוך זמן, סליחה.

שבח וייס: איזה טעויות.

שבח וייס: יש למישהו הודעה חשובה בזמן הספירה?

שבח וייס: יש.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, בבקשה מהמקום, חצי דקה.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: אני יודע.

שבח וייס: על זה אני אדבר אחר כך.

שבח וייס: אני יודע את הבעיה.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: אני יודע את הבעיה.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, נתת לנו פתרון יוצא מן הכלל במשך חצי דקה בזמן ספירת הקולות.

שבח וייס: העלית בפני בעיה – אם לא יסתיים הדיון על התקציב עד מחר, אמרת לי בשם חברי הכנסת המוסלמים שלנו, ואחר כך שוחחתי מיוזמתי עם סגן השר מסאלחה, שתהיה לכם בעיה של חג.

שבח וייס: הודעתי לך בכתב וגם לחברים האחרים, שאם תיווצר בעיה כזאת, נטפל בה באהדה ובהבנה, גם אם יהיה צורך בסידור כלשהו של קיזוז.

שבח וייס: נכבד את חגכם.

שבח וייס: חבר הכנסת שילנסקי, יש לך רשות דיבור לרבע דקה.

דב שילנסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להביא לידיעת כולם, שבכנסת הקודמת היתה בעיה האם לקיים ישיבה ביום שישי.

דב שילנסקי: אני היססתי וחשבתי שלא לקיים אותה.

דב שילנסקי: אחר כך הגיעו אלי כל חברי הכנסת הערבים עם מכתב חתום – אולי אחד חסר, אינני זוכר – שבו היה כתוב שאני יכול לקיים את הישיבה.

דב שילנסקי: אינני פוסק ואינני אומר אם מותר או לא.

דב שילנסקי: אני מביא לידיעת הכנסת, שכל חברי הכנסת דאז – אולי אחד מהם חסר, כפי שאמרתי, אינני זוכר – נתנו לי הודעה בכתב, שזה לא נוגד את הדת המוסלמית ואפשר וצריך לקיים ישיבה ביום שישי.

דב שילנסקי: הבאתי זאת לידיעתכם.

שבח וייס: אני מודה לחבר הכנסת סגן יושב-ראש הכנסת דב שילנסקי.

שבח וייס: ההערה שלו תסייע לנו לפתור את הבעיה באופן יוצא מן הכלל.

שבח וייס: חברי הכנסת, והרי תוצאות ההצבעה על הודעת הממשלה: בעד – 56, נגד – 34, נמנעים – 2; לא נכחו – 28.

שבח וייס: אני מודיע בזאת, שהכנסת אישרה את הודעת הממשלה כפי שהביא אותה בפניה הבוקר ראש הממשלה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין את חבר הכנסת יוסי שריד לעלות לדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים כחבר הממשלה.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: מזכיר הכנסת יחתים אותו על הצהרה.

יוסי שריד: אני יוסי בן יעקב ודובה, זיכרונם לברכה, שריד, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יוסי שריד: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש לאחל הצלחה לשר שמעון שטרית בשני תפקידיו, ברכה וברכת הצלחה לשרה אורה נמיר – שבדרך קשה ומפרכת מגשימה חלום, שיגרום לכך שהיא תצטרך שוב לעבוד עבודה קשה ומפרכת.

שבח וייס: ואני רוצה לומר משהו אישי לחבר הכנסת יוסי שריד.

שבח וייס: חבר הכנסת שריד, השר שריד – נצטרך להסתגל לזה – אני רוצה לומר משהו קצר.

שבח וייס: לא אחת קשה מאוד אתו, אבל עוד יותר קשה בלעדיו.

שבח וייס: אני מצרף ברכה גם לסגן השר החדש שלנו.

שבח וייס: אני מבקש מחבר הכנסת עובדיה עלי להתכונן לקראת חילופין.

שבח וייס: חברי הכנסת, תודה לכם על הדרך שעשינו זאת ביחד.

שבח וייס: הפסקה טכנית של חצי דקה.

שבח וייס: אפשר להישאר לשבת.

שבח וייס: אחר כך נתחיל בדיון על התקציב.

שבח וייס: הצעת התקציב לשנת הכספים 1993

עובדיה עלי: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש מכולם לשבת במקומם.

עובדיה עלי: אנחנו מתחילים בדיון על הצעת חוק התקציב 1993, התשנ"ג–1992, ועל הצעת התקציב לשנת הכספים 1993, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

עובדיה עלי: את ההצעה יביא יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גדליה גל, בבקשה.

עובדיה עלי: מייד אחריו – חבר הכנסת חיים קופמן.

דן תיכון: נדמה לי שיושב-ראש הכנסת חייב תשובה לבית הזה.

עובדיה עלי: מה השאלה?

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, לאחר שאושרה הודעת הממשלה, בכל זאת נותר חוב אחד קטן וצנוע, אבל חשוב ביותר.

דן תיכון: אני הצעתי הצעה לסדר.

דן תיכון: נאמר לי שאקבל תשובה לפני פתיחת הדיון.

דן תיכון: אני מבקש לדעת מהי התשובה.

עובדיה עלי: היות שלא שמעתי את ההצעה, אבקש לשמוע מה הצעתך.

דן תיכון: האם יש להניח הסכמים בעל-פה על שולחן חברי הכנסת?

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת דן תיכון.

עובדיה עלי: אני אביא את בקשתך ליושב-ראש הכנסת, אבקש את תגובתו ואשמח לומר לך מה היתה עמדתו בסוגיה החשובה שהעלית כאן.

עובדיה עלי: תודה לך.

עובדיה עלי: חבר הכנסת גדליה גל, בבקשה.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את חוק התקציב ואת התקציב לשנת 1993.

גדליה גל: לפני חודשיים עמדתי כאן ובירכתי את שר האוצר על התקציב הראשון שהגיש.

גדליה גל: כבר אז הותקפה הצעת התקציב שלו מכל הכיוונים.

גדליה גל: אמרתי אז לשר האוצר, אין לך ברירה.

גדליה גל: אתה חייב להיצמד לתוואי שקבעת, כי כל סטייה מהתוואי תשדר אי-יציבות ואין צמיחה ללא יציבות של השלטון.

גדליה גל: מאוחר יותר התחילו לתקוף אותו גם מבית, גם שרים בממשלה וגם פקידים בממשלה, בהנחה שמה שהוא הגיש לא טוב, ולהם יש פתרונות יותר טובים.

גדליה גל: לשמחתי, נמצאו מספיק חברי כנסת בסיעת העבודה שהתייצבו לימינו של שר האוצר.

גדליה גל: החבורה הזאת הלכה וגדלה, ונדמה לי שהיום מתייצבת סיעת מפלגת העבודה כולה מאחורי שר האוצר בהבנתה שהעניין איננו עניין אישי.

גדליה גל: סיעת העבודה הבינה, שאם חפצת חיים היא ואם היא אכן מתכוונת שבשנה הקרובה ובשלוש השנים הקרובות תהיה צמיחה במשק ויהיו יותר מקומות עבודה, חייבים לחזק את שר האוצר, גם אם יש ויכוח אתו.

גדליה גל: אפשר להתווכח, אבל כאשר הוויכוח תם צריך להתייצב ולפעול ביחד, כי ללא יציבות לא תהיה צמיחה ולא יהיו מקומות עבודה.

גדליה גל: בדיבורי סרק אי-אפשר ליצור מקומות עבודה.

גדליה גל: מי שזוכר איך נראה מסדרון ועדת הכספים בשנים עברו, על כל היועצים, השתדלנים, המושכים בחוטים, שהסתובבו במסדרון, צריך להיות שמח, שהדיונים השנה התנהלו ללא כל תופעות הלוואי האלה.

גדליה גל: מה שאני רוצה להגיד לכם, ולהעביר גם לציבור בצורה ברורה הוא, שהצעת התקציב המובאת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, אינה שונה כמעט מהצעת התקציב שעברה בקריאה הראשונה, כיוון שהתקציב הוא המסגרת הבסיסית הקבועה, המבטאת את התחייבויות הממשלה על-פי חוקים, החזר החובות והרשאה להתחייב משנים קודמות.

גדליה גל: נוסף על כך פועלת הממשלה בדרך של תוכניות כלכליות גמישות, הנחוצות להקטנת האבטלה, לקליטת העלייה ולעידוד הצמיחה הכלכלית.

גדליה גל: אנחנו נבקר את הממשלה, נפקח עליה, אבל בעיקר נעזור לה לעזור לעצמה כדי שנשיג יחד את המטרות שכולנו הצבנו בפנינו.

גדליה גל: כפי שאתם יודעים, התקציב נקבע במונחים נומינליים, וכלכלני אגף התקציבים בונים אותו על סמך מקדמי-מעבר משנה לשנה.

גדליה גל: בהצעת התקציב לשנת 1993, שנבנתה כבר לפני כמה חודשים, הניחו כי שער החליפין הממוצע בשנת 1993 יהיה 2.62 שקל.

גדליה גל: בגלל התפתחויות בין-לאומיות, שלא בשליטתנו, עלה שער החליפין של הדולר בקצב מהיר יותר, והיה הכרח לעדכן מבחינה טכנית כמה סעיפים עיקריים בתקציב, המהווים הוצאה והכנסה בדולרים.

גדליה גל: סך כל השינוי הוא כמיליארד שקל.

גדליה גל: לפיכך, סך כל התקציב בדפים המתוקנים, המונחים לפניכם, הוא 102 מיליארד שקל במקום 101 מיליארד שקל.

גדליה גל: השינויים הם בתקציב משרד הביטחון, משרד החוץ, תשלום ריבית, תשלום עמלות והחזר חובות.

גדליה גל: הכנסות המדינה גדלות בהתאם בסעיפים של מענקי סיוע ומלוות.

גדליה גל: ההרשאה להתחייב המופיעה בטור השני של הצעת התקציב איננה כוללת את ההרשאה להתחייב בתקציב משרד הביטחון.

גדליה גל: אך בתקציב השנה הבאה, במסגרת שיפור הדרך שבה מוצג התקציב, תיכלל גם ההרשאה להתחייב בתקציב הביטחון.

גדליה גל: בהצעת התקציב שהונחה פה לקראת הקריאה הראשונה הונח שיהיו 780 מיליון שקל לצורך הפחתת מסים.

גדליה גל: בתחילת נובמבר הוחלט על שורה של הפחתות במסים, שמאז גם קיבלו גושפנקה חוקית: מס ערך מוסף יופחת מ-18% ל-17% ב-1 בינואר 1993, קרי – מחר; מס חברות יופחת מ-48% ל-36%, בתהליך מדורג בארבע שנים.

גדליה גל: הפחת המואץ יהיה בשנתיים הקרובות 50% ויתרום גם הוא להשקעות נוספות במשק.

גדליה גל: עלות שלושת צעדים אלה נאמדת במיליארד שקל לשנה, והיא גבוהה מהסכום שהיה מיועד לכך בתקציב, אך כלכלני האוצר צופים, שצעדים אלה יגדילו את התמ"ג, את התוצר המקומי הגולמי, וביחד עם גידול הכנסות באמצעות העמקת הגבייה, יהיה כיסוי לכך.

גדליה גל: בהחלטת הממשלה מ-20 בדצמבר 1992, הוסמך שר האוצר להעביר עודפים בסך 600 מיליון שקל מתקציבי המשרדים לשנת 1992 לשנת התקציב 1993.

גדליה גל: זהו הסכום שלא הוצא בפועל בשנת 1992.

גדליה גל: החלטה זו נועדה למימון חד-פעמי של צעדים לקידום התעסוקה.

גדליה גל: כמו כן, אי-ביצוע בסך של כמיליארד שקל בתשתית, ואולי קצת יותר, סכום שלא הוצא ב-1992, גם הוא יועבר לתקציבי המשרדים ל-1993, והמבחן של המשרדים יהיה במידה שבה הם יצליחו לבצע את המוקצב להם, הן בתקציב 1993 והן בתוספת שתועבר להם מ-1992.

גדליה גל: הנושאים יהיו: תכנון תשתית, עידוד המגזר העסקי, חינוך והכשרה מקצועית.

גדליה גל: הרחבת מסגרת הערבויות, שאינן הוצאה תקציבית ישירה, בתחום של הרחבת מסגרת הערבויות לסחר עם מדינות מזרח-אירופה וחבר העמים, והרחבת מסגרת הערבות שכבר אושרה בוועדת הכספים לקרן עסקים קטנים, בסך 200 מיליון שקל – כל אלה יתרמו לתוספת מקומות עבודה, לתוספת תעסוקה.

גדליה גל: השנה החליטה ועדת הכספים על תוספת משמעותית לחוק יסודות התקציב, והיא – דיווח שוטף לוועדה כל רבעון על ביצוע התקציב השוטף, במונחי קופה.

גדליה גל: נוסף על כך הבטיחו לי אנשי האוצר – ואני חוזר על הבטחה זו, בצורה שתחייב אותם ואותי – כי בכל דיווח רבעוני מעין זה, ידווחו לוועדה גם על השינויים שחלו באינדיקטורים הכלכליים, שעליהם בנוי התקציב, ועל תת-ביצוע, או ביצוע-יתר צפוי בסעיפים משמעותיים בתקציב.

עובדיה עלי: זה חלק מחוק הסדרים במשק המדינה.

גדליה גל: כן, חלק מופיע בחוק, והם הבטיחו להוסיף עליו, בהנחה שהם יבצעו, ובשנה הבאה נוכל להוסיף גם את זה לחוק התקציב, וועדת הכספים תהיה עם היד על הדופק לגבי ביצוע התקציב ונדע בעוד מועד על תת-ביצוע בתקציב, או על שינויים משמעותייים אחרים, וניתן יהיה לכוון את הגה התקציב, בלי לגרום לזעזועים גדולים.

גדליה גל: השינויים שהכניסה ועדת הכספים היו שינויים משמעותיים במסגרת חוק התקציב.

גדליה גל: ועדת הכספים לא הכניסה כמעט שינויים בהצעת התקציב המונחת לפניכם, לעומת הצעת התקציב שהובאה לקריאה ראשונה.

גדליה גל: בתקציב משרד החקלאות, בסעיף "חטיבה להתיישבות" החליטה הוועדה לחלק את הסכום הכולל, 99 מיליון שקל, לאזורים השונים בהתאם לפרופורציות החלוקה בשנים קודמות.

גדליה גל: זה ימנע את הצורך לבוא לוועדה מדי פעם עם בקשות לחלוקת הסכום, ואין כאן כל תוספת בתקציב.

גדליה גל: כמו-כן נציע במשך הלילה לכנסת להעביר 15 מיליון שקל בתקציב שיקום השכונות – משיקום פיסי לשיקום חברתי.

גדליה גל: כידוע לכם, יש תוספת גדולה מאוד השנה, דומני כמעט פי שלושה, בתקציב שיקום השכונות, בתקציב השיקום הפיסי, ואנחנו בדיוני הוועדה הגענו למסקנה, שראוי להוריד חלק ולהעביר לשיקום החברתי.

גדליה גל: יש עוד כמה שינויים צפויים.

גדליה גל: ואני רוצה את אוזנך, אדוני שר האוצר: לתשומת לבך, בדיוני ועדת הכספים באו לידי ביטוי מצוקות קשות בחברה, ודומני שמרבית חברי הוועדה חשו בצורך עמוק לתגבר חלק מתקציבי הסעיפים הנוגעים לנושאים החברתיים, כדי שהפתרון אומנם לא יהיה מלא, אבל הוא יהיה משופר.

גדליה גל: ועל כן אני אבקש בעתיד הקרוב להוסיף 36 מיליון שקל מהרזרבה הכללית לנושאים שאני אפרט אותם.

גדליה גל: 8 מיליוני שקל לרשות למלחמה בסמים – גם זה מעט, זה לא מספיק, הייתי רוצה הרבה יותר, אבל זה הכרחי, משום שזהו נגע שאנחנו לא מתייחסים אליו עדיין ברצינות הראויה.

גדליה גל: במדינות רבות בעולם מערכת המסים מתערבת, וייתכן מאוד שנמצא דרך שנוכל להוציא מהם חלק מהכספים הדרושים להילחם בהם.

גדליה גל: אינני מדבר על תוספת תקציבית.

גדליה גל: אנחנו נבדוק, ואם יהיו לנו רעיונות נבוא אליך, אדוני שר האוצר.

חיים קופמן: אבל מערכת המסים – זה הכנסות של האוצר.

גדליה גל: אני אבקש להוסיף 20 מיליון שקלים למשרד העבודה והרווחה, לתגבר את הסעיפים הקשורים בנכים, בעיוורים, בנשים מוכות, ודברים נוספים שאינני מונה אותם עכשיו, ועוד 8 מיליוני שקלים לחינוך מיוחד.

גדליה גל: התוספת דרושה ליישום התיקון לחוק המרחיב את ההסדר לגילאים הנמוכים יותר.

גדליה גל: 8 מיליוני שקלים, שהם 12 מיליון במונחים שנתיים, כי שנת הלימודים היא רק תשעה חודשים.

רון נחמן: לפי זה, בכמה זה מסתכם בסך הכול?

גדליה גל: אמרתי שהסכומים האלה שמניתי מסתכמים ב-36 מיליון, הם תוספת לתקציב, ועוד 15 מיליון העברה בתוך תקציב משרד השיכון, מהשיקום הפיסי לחברתי.

גדליה גל: בסך הכול מדובר על תוספת של 51 מיליון שקלים.

גדליה גל: ואני בטוח שחברי ועדת הכספים יתלכדו לעניין הזה, גם האופוזיציה וגם הקואליציה.

גדליה גל: אני מתאר לי שתסכימו לכך, אדוני היושב-ראש.

גדליה גל: אני בטוח שתסכימו, גם אנשי האופוזיציה בוועדת הכספים, לתוספות האלו למגזר החברתי.

עובדיה עלי: אני אישית מברך על כך.

עובדיה עלי: אבל אם אתה רוצה לשאול מה עמדתה של האופוזיציה, יושב כאן חבר הכנסת חיים קופמן.

עובדיה עלי: כידוע, הוא מרכז האופוזיציה בוועדת הכספים; הוא ידבר אחריך, ואז יוכל להביע את עמדותיו.

חיים קופמן: התוספת הזאת היא פחות מפרומיל מהגירעון הצפוי.

גדליה גל: חבר הכנסת קופמן, לצורך העניין הזה – זה יהיה בלי הגירעון.

חיים קופמן: אני עושה את החשבון.

רון נחמן: בכל התוספות הללו, האם החלוקה המתבקשת לצרכים החברתיים תיעשה לפי האיש הזקוק, הנצרך, האיש שצריך את השירות הזה, או לפי תחומים גיאוגרפיים?

גדליה גל: אנחנו נעשה את זה לפי הצרכים ולא נבדיל בין אזורים, לא נבדיל בין יהודים לבין ערבים, נוצרים ודרוזים.

גדליה גל: נעשה את זה על-פי המצוקות ועל-פי הצרכים.

גדליה גל: ואני בטוח שזה ייעשה בצורה הטובה ביותר, כפי שמתבקש במקרים כאלה.

גדליה גל: כאן אין מקום להתחכמויות.

גדליה גל: לגבי תקציב הכנסת – תקציב הכנסת הוגש בידי הוועדה המשותפת לתקציב הכנסת, של ועדת הכנסת וועדת הכספים, בראשותו של חבר הכנסת חגי מירום.

גדליה גל: אני רוצה להגיד כמה מלים על תוכנית העבודה של ועדת הכספים בשנה הקרובה.

גדליה גל: הוועדה כולה, כך אני מקווה, רואה את עיקר תפקידה במעקב אחר החלטות, ובעיקר אחר הביצוע שלהן.

גדליה גל: כבר עמדתי על צעד חשוב שנעשה, והוא הדיווח הרבעוני.

גדליה גל: אינני רוצה לחזור על כך, אבל אני רואה בזה חלק חשוב שיאפשר לנו לבצע את הפיקוח.

עובדיה עלי: חברי הכנסת, שר האוצר ביקש להעיר הערות אחדות אחרי דבריו של יושב-ראש ועדת הכספים.

עובדיה עלי: אנחנו נאפשר לו זאת.

עובדיה עלי: לאחר מכן ידבר חבר הכנסת חיים קופמן.

גדליה גל: לקראת התקציב של 1994 נעשה כמה שינויים.

גדליה גל: כרגע אני יכול לומר רק את הכיוון הכללי.

גדליה גל: בכוונתי לקיים דיון בוועדה על מסגרת התקציב והחלוקה העיקרית עוד לפני שהממשלה תקבל את החלטתה, כדי שכאשר הממשלה תקבל את ההחלטות שלה היא תדע כבר מה חושבים חברי ועדת הכספים.

גדליה גל: זה בוודאי ישפיע גם על ההחלטה שלה וייצור מערכת יותר אינטגרטיבית כאשר עוסקים במסגרת של התקציב ובחלוקה בסעיפים העיקריים שלו.

גדליה גל: אינני מדבר על החלוקה בתוך המשרדים.

גדליה גל: אנחנו נעשה כל שביכולתנו כדי לזרז את ההפרטה של החברות הממשלתיות ומכירת הבנקים.

גדליה גל: אבל בנושא של מכירת הבנקים אני רוצה לומר, שבטרם נוכל לאשר בקשה כלשהי הקשורה בהנפקה, או לציבור או לגרעין שליטה, אנחנו נעמוד על כך שעסקים קטנים ומשקי-הבית שאינם מסוגלים היום לעבור בקלות הנדרשת מבנק לבנק, יימצא להם הפתרון.

גדליה גל: משום שהמפתח לתחרות בין הבנקים איננו מספר הבנקים בישראל, אלא היכולת של לקוחות לעבור בתוך יום-יומיים מבנק לבנק, בלי שיישחקו בדרך, בלי שייפגעו.

גדליה גל: דבר זה איננו קיים היום.

גדליה גל: ומי שיבדוק ויראה מי משלם את הריבית הגבוהה ומי משלם את הריבית הנמוכה יותר ימצא, שאותם משקי-בית ואותם עסקים קטנים משלמים את הריבית הגבוהה יותר, משום שהם נמצאים בידי הבנקים, ויכולת התזוזה שלהם שואפת לאפס.

גדליה גל: אני רואה בזה עניין חשוב ממדרגה ראשונה, ולא אוכל לאפשר פעילות כלשהי לפני שהדבר הזה ימצא את פתרונו.

גדליה גל: אני בטוח ויודע שגם בבנק ישראל וגם בבנקים עצמם כבר נותנים היום את הדעת בכיוון הזה.

גדליה גל: בקלות רבה אנחנו מדברים בראיונות שונים על הוצאה של מיליארדים, כדי להוסיף 20,000, 30,000 ו-40,000 מקומות עבודה.

גדליה גל: אני משוכנע, שאם המערכת של העסקים הקטנים והבינוניים תהיה משוחררת מהריבית הגבוהה המוטלת עליהם, הצמיחה אצלם תהיה הרבה יותר גבוהה מזו שאנחנו רגילים לה עד עכשיו.

גדליה גל: ואם אנחנו רוצים תוספת של אלפי ועשרות אלפי מקומות עבודה ריאליים, אמיתיים, הם מצויים במגזר הזה; רק צריך לאפשר לו לנוע.

גדליה גל: לא נהיה פטורים בזמן הקרוב מלטפל בנושא של קרנות הפנסיה וחברות הביטוח, על רקע הדברים שכולנו מכירים ויודעים, ואי-אפשר לברוח עוד ממתן פתרון, כפי שברחו בשנים האחרונות.

גדליה גל: כי יום יגיע ואנחנו נעמוד בפני שוקת שבורה.

גדליה גל: ואם נדרשים לטפל בעניין הזה, מוטב לעשות את זה עכשיו.

גדליה גל: נושא נוסף הוא החשיפה של המשק הישראלי ומה ניתן לעשות כדי לסייע ליצרנים נפגעים לעבור את תקופת המעבר עד שיעשו הסבה לנושא אחר.

גדליה גל: החוק לעידוד השקעות הון שתוקפו פג ב-31 בדצמבר 1992 הוארך בשנה נוספת.

גדליה גל: במהלך השנה הזאת אנחנו חייבים לגשת להכנת חוק חדש שיתקן את הליקויים בחוק הקיים, והם לא מעטים.

גדליה גל: הוועדה תעקוב אחר הדרך לניצול הערבויות שקיבלה ממשלת ישראל מממשלת ארצות-הברית, ובזמן הקרוב נקיים דיון בנושא הזה.

גדליה גל: מייד לאחר התקציב אנחנו ניגש לבחינה של מפת היישובים הנהנים מהנחות ממס הכנסה.

גדליה גל: דומני שהכרחי שהדבר ייעשה עד מחצית חודש ינואר, שאם לא כן אנחנו נעמוד במצב שאולי נהיה נאלצים להאריך את מה שהיה עד עכשיו.

גדליה גל: ואני נמנה עם אלה שתהיה להם התלבטות קשה מאוד אם להאריך מפה שהיא מעוותת, כאשר זה שנתיים אנחנו מבטיחים ליישובים רבים שנתקן את העוול שנעשה להם.

גדליה גל: כי לא יעלה על הדעת שנאריך לתקופה נוספת מפה שלפיה יישוב במרחק של 3 ק"מ מירושלים נמצא בפנים, ואילו עין-תמר בכיכר-סדום ויישובים דומים נמצאים בחוץ, ובכל פעם אומרים להם: בעוד חצי שנה, בעוד שנה, נתקן את המעוות.

גדליה גל: ייתכן שנצטרך פעם אחת ליצור איזה משבר כדי שהדבר הזה יבוא על פתרונו.

רון נחמן: אני מבין שדיר-חנא נכנס לתוך זה.

יעקב שמאי: את אכסאל ואת דגניה הכנסתם, והוצאתם את מגדל-העמק וקריית-גת.

גדליה גל: כבר הצעתי לכם בעבר, חבר הכנסת שמאי, ואני מציע לכם פעם נוספת: אין צורך, בכל פעם שמגיע איזה נושא, לנגח את ערביי מדינת ישראל.

יעקב שמאי: סליחה, דגניה זה ערבים?

יעקב שמאי: לא השתמשתי בזה ולא התכוונתי.

יעקב שמאי: נתתי דוגמה של דגניה ואכסאל מול קריית-גת.

יעקב שמאי: אל תעשה שימוש בדבר שלא נאמר.

יעקב שמאי: אם דגניה זה ערבים, אז בבקשה.

גדליה גל: אני מציע לך, אילו אמרת כמה שמות – – –

רון נחמן: אני מציע שתדבר גם על היהודים וגם על הערבים.

גדליה גל: חבר הכנסת שמאי, אתה לא תתקן את זה בזה שהוספת דגניה.

גדליה גל: ואני חוזר ומציע לכם – – –

יעקב שמאי: דגניה זה ערבים?

גדליה גל: אתם חוזרים על זה בלי סוף.

גדליה גל: אני מציע לכם להפסיק.

יעקב שמאי: אני מציע לך שלא להציע מה שלא צריך להציע.

רון נחמן: על היישובים הערביים ועל הקיבוצים נמשיך לדבר באופן קבוע, כדי שעם ישראל ידע את הדברים בדיוק.

גדליה גל: אם הקריטריון ליישוב-ספר יהיה מרחק מהגבול של מדינת אויב, מדינה שאין לנו שלום אתה, ואם דגניה נמצאת במרחק של 5 קילומטרים מהגבול, חבר הכנסת רון נחמן, איש שם לא צריך להתנצל בפניך אם יהיה על המפה, ואני אעמוד על כך שיהיה על המפה.

רון נחמן: בחוק ערי פיתוח יש פרמטר של מצב ביטחוני.

רון נחמן: תעמוד בו.

חיים קופמן: ראש הממשלה הודיע אתמול על נסיגה מהגולן.

דב שילנסקי: רבותי, היו קריאות ביניים, היו שאלות.

דב שילנסקי: עכשיו נאפשר ליושב-ראש ועדת הכספים להמשיך.

גדליה גל: יש לנו נושא, שמשום-מה אנחנו מדברים בו הרבה ועושים מעט – נושא תאונות הדרכים.

גדליה גל: אנחנו משלמים מחיר דמים איום ונורא, גבוה הרבה יותר ממחיר הדמים שאנחנו משלמים במלחמות ישראל, ואנחנו עושים מעט ממה שצריך, ומה שאנחנו עושים – עושים לא טוב.

גדליה גל: אין במדינה הזו מוקד אחד שבו משקיעים מחשבה מה צריכים לעשות בסכום הנתון, במה להשקיע, אם להשקיע ברכבת, אם להשקיע בכביש, או להשקיע בחינוך למניעת תאונות.

גדליה גל: דומני, שהחלוקה הקיימת היום, שלפיה חלק מהתקציבים נמצא במשרד השיכון, חלק במשרד החינוך וחלק במשרד התחבורה, מחייבת מחשבה כיצד לרכז במוקד אחד את כל המאמץ ולהוריד את מחיר הדמים שאנחנו משלמים.

גדליה גל: הדבר הזה חייב להיעשות מעבר לחישובי היוקרה באיזה משרד יהיה תקציב זה או אחר.

גדליה גל: אני רוצה לקוות שנצליח לסיים את הדיון על התקציב לפני כניסת השבת.

גדליה גל: לשם כך דרוש שיתוף פעולה של כולנו.

גדליה גל: אני בטוח ששיתוף הפעולה הזה יינתן.

גדליה גל: אני מבקש מהכנסת לאשר את חוק התקציב ואת התקציב לשנת 1993.

גדליה גל: תודה רבה.

דב שילנסקי: תודה רבה.

דב שילנסקי: אני מזמין את כבוד שר האוצר.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני לא עליתי לכאן על מנת להגן על התקציב.

אברהם-בייגה שוחט: עשיתי זאת כאשר הונח התקציב לפני הבית לקריאה ראשונה, ואעשה זאת במהלך הדיון היום.

אברהם-בייגה שוחט: אבל חשבתי, שמן הראוי שאני אביע הוקרה לכל חברי ועדת הכספים, מהקואליציה ומהאופוזיציה כאחת, אשר עסקו חודשיים באינטנסיביות רבה, חמש פעמים בשבוע, בישיבות ארוכות בדיון על התקציב ועל חוק הסדרים במשק המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: כל מי שמכיר את פעילותה של ועדת הכספים יודע שבשנה זאת, לשמחתי הרבה, התקציב עבר בצורה חלקה מאוד, יחסית, וכך גם חוק ההסדרים.

אברהם-בייגה שוחט: בשנים הקודמות, מסיבות שונות שלא אעמוד עליהן עתה, חוק ההסדרים היה למעשה מתרסק וכמעט שלא יצא מתוך ועדת הכספים.

אברהם-בייגה שוחט: השנה חוק ההסדרים אומנם לא עבר במאה אחוז, אבל אושרו מרכיבים חשובים ומשמעותיים מאוד למשק הישראלי – – –

יעקב שמאי: הפעם התרסקו חברים שלכם שהתנגדו לסעיפים בחוק ההסדרים, לכן החוק לא התרסק.

אברהם-בייגה שוחט: אילולא הערת את ההערה הזאת, לא הייתי נכנס לעניין.

אברהם-בייגה שוחט: לאחר שהערת, אענה לך.

אברהם-בייגה שוחט: חוק ההסדרים לא עבר בשנתיים האחרונות, כי שר האוצר שלכם לא היה מקובל על חלקים אחרים בממשלה, לא על שר התעשייה והמסחר, לא על ראש הממשלה, וחברים שלכם ריסקו את החוק.

אברהם-בייגה שוחט: תשאל את חבר הכנסת קופמן – שהיה חבר ועדת הכספים וישב הרבה בישיבות – מה קרה.

אברהם-בייגה שוחט: כל מה שהובא על-ידי שר האוצר לשעבר מודעי התרסק בידי חברים שלכם בוועדה, בעזרתנו.

אברהם-בייגה שוחט: לכן לא הייתי צריך לרסק את החברים, חלק מהדברים נפלו, חלק מהדברים אושרו.

אברהם-בייגה שוחט: דברים חשובים מאוד אושרו.

חיים קופמן: – – –

יעקב שמאי: נפלת קורבן – – –

אברהם-בייגה שוחט: למה לך שאזכיר איך נראיתם לפני שנתיים בוועדת הכספים?

אברהם-בייגה שוחט: עליתי להגיד תודה לחברים, ואתה התחלת בעניין.

אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר: במשך השנתיים האחרונות התקציב יצא לא כפי שהוא נכנס, אלא בפגיעות גדולות מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: חוקי ההסדרים לא היו קיימים.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שחלק מהפעילות הכלכלית של הממשלה לא התקדם בגלל האי-יכולת שלכם להעביר את הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להודות גם לחברי האופוזיציה וגם לחברי הקואליציה בוועדת הכספים.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להביע את מלוא הערכתי למרכז הקואליציה בוועדה, חבר הכנסת חיים אורון.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להודות לחבר הכנסת גדליה גל ידידי, יושב-ראש ועדת הכספים.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שהכנסת התברכה ביושב-ראש ועדת כספים מצוין, ישר דרך, אדם שניהל את הוועדה, גם לפני הדיון בתקציב, בצורה יוצאת מן הכלל טובה.

אברהם-בייגה שוחט: אני בטוח ומקווה שבכל קומבינציה קואליציונית אפשרית בעתיד ימשיך חבר הכנסת גדליה גל להיות יושב-ראש ועדת הכספים.

אברהם-בייגה שוחט: מכל מקום, אני אעשה כמיטב יכולתי שכך יהיה.

פיני בדש: לא תעמוד בלחץ.

אברהם-בייגה שוחט: אמרתי מה אני אעשה.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר את זה בפומבי, אני אומר את זה מעל דוכן הכנסת, ואני אגיד את זה בכל מקום שאצטרך להגיד, אם בכלל אצטרך להגיד.

אברהם-בייגה שוחט: יכול להיות שהבעיה איננה קיימת.

דב שילנסקי: אם תרשה לי, אני חושב ששכחת משהו.

דב שילנסקי: תרשה לי להעיר לך באופן ידידותי.

דב שילנסקי: הרי אתה אדם מנומס ונעים הליכות.

דב שילנסקי: למען הסדר הטוב והממלכתיות, אני מבקש להעיר לך.

דב שילנסקי: הודית ליושב-ראש הקואליציה, שכחת – – –

אברהם-בייגה שוחט: בסדר.

דב שילנסקי: הנה, אתה כבר יודע למה אני מתכוון.

אברהם-בייגה שוחט: אומנם אמרתי שאני מודה לחברי האופוזיציה, אבל אני בהחלט מוכן לצרף תודות וברכות גם ליושב-ראש האופוזיציה בוועדת הכספים, לחבר הכנסת חיים קופמן, שלמדתי להכיר ולהוקיר אותו בשנים שבהן פעלנו יחד בוועדת הכספים, בקדנציה הקודמת של הכנסת.

יעקב שמאי: אם כבר אמרת מלה טובה לחבר הכנסת חיים קופמן, אולי מלה טובה גם לעובדים המסורים, שעשו לילות כימים בוועדה.

דב שילנסקי: את זה השאיר השר לסוף, על מנת לתת לזה תוקף רב יותר.

דב שילנסקי: אני מכיר את בייגה שוחט טוב מאוד, הוא לא ישכח את העובדים.

אלי גולדשמידט: מלה טובה גם לחבר הכנסת שמאי.

יעקב שמאי: לא.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד דבר נוסף.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת גדליה גל, יושב-ראש ועדת הכספים, הביא כמה מספרים, בעיקר בתחומים החברתיים.

אברהם-בייגה שוחט: בדרך כלל אני מסכים עם חבר הכנסת גל, כמעט בכל דבר, ובמקרה הזה אני מסכים אתו רק באופן חלקי, ב-80%–90%.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא רוצה להיכנס כרגע לעניין המספרים, אבל הנכון הוא, ואמרתי את זה גם בשבוע שעבר, שיש בחברה הישראלית כמה תחומים שיש בהם רגישות גדולה מאוד, ואני הסכמתי שבתחילת ינואר או במהלך חודש ינואר יגיש האוצר בקשה להעביר מהרזרבה סכום של כמה עשרות מיליונים שיהיה מיועד באופן ספציפי לתחומים הרגישים ביותר שמעיקים עלינו, כמו סמים, חינוך מיוחד ותחומים מסוימים בבריאות.

אברהם-בייגה שוחט: ועדת הכספים כולה, ביחד עם נציגי האוצר, תשב ותגדיר אותם נושאים שלהם יועד הכסף.

אברהם-בייגה שוחט: קיבלתי את הדבר הזה בהבנה.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו יודעים שאי-אפשר לעשות הכול, אבל בכל אופן תהיה תרומה מסוימת נוספת לחיזוק נקודות רגישות בחברה הישראלית.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שבמהלך 1993 נוכל לחיות במסגרת התקציב הזאת ונוכל להגיע לכך שהתקציב יהיה באמת מסגרת לפעולת הממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני מאמין, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שיש לנו תקציב טוב, יש תקציב שסימן שינויים לעומת תקציב 1992 בתחומי חינוך, בתחומי תשתית, בתחומי רווחה, ואני מקווה שהממשלה, יחד עם הכנסת, בפעילות השוטפת יוכלו לקיים את התקציב, והתקציב ייתן את פירותיו.

אברהם-בייגה שוחט: כדי לסיים ולאפשר את הדיון, אני רוצה לחזור ולסכם את דברי התודה; הזכיר היושב-ראש, ואני רואה שחלק נמצאים כאן.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להודות באמת לעובדי ועדת הכספים, לצוות המסור שיש שם: היועץ המשפטי, מזכיר הוועדה, היועצת הכלכלית והעובדים הטכניים, שבאמת עובדים כל השנה עבודה קשה ובוודאי עושים את זה בחודשיים של התקציב ולקראת הבאתו לכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ומודה לחבר הכנסת קופמן, לחבר הכנסת אורון, ליושב-ראש הוועדה חבר הכנסת גדליה גל ולשאר חברי הוועדה, ומקווה ששיתוף הפעולה והרצון של האוצר לעבוד במשותף עם ועדת הכספים ימשיכו ויהיו.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

דב שילנסקי: תודה רבה.

דב שילנסקי: חברי הכנסת, יש לי שתי הודעות חשובות.

דב שילנסקי: הודעה אחת: חבר הכנסת דן תיכון הפנה פה שאלה, בהעדר יושב-ראש הכנסת, ביחס להנחה של ההסכמים הקואליציוניים על השולחן.

דב שילנסקי: השאלה הזו הועברה ליושב-ראש הכנסת, והוא ביקש להודיע שני דברים.

דב שילנסקי: קודם כול, אומר יושב-ראש הכנסת, את תשובתי כבר נתתי.

דב שילנסקי: מאחר שאני מבין שהיא לא הובנה נכון, אני אופיע פה ואחזור בקצרה על התשובה שכבר נתתי.

דב שילנסקי: כלומר, בהמשך הדיון הוא יבוא, ישתלב וייתן את התשובה.

דב שילנסקי: הודעה שנייה, חשובה עוד יותר: יש לי פה שני דפים מלאים ויש לי פה הסתייגויות.

דב שילנסקי: אם מישהו רוצה לדעת את עובי החבילה, זוהי החבילה.

דב שילנסקי: לפי זה לא נגמור ביום שישי, אם לא נקפיד על הזמנים, ונצטרך להיכנס לתחום השבת, כשכולם יודעים שעל יהודים אסור לעבוד בשבת.

דב שילנסקי: אנשים עוד צריכים לחזור הביתה.

דב שילנסקי: יש אנשים שגרים רחוק, יש אנשים שגרים בצפון ובדרום ועלולים להיכנס למצב של חילול שבת, חס וחלילה, כך שצריך לגמור מהר.

דב שילנסקי: אני מודיע שאני אהיה גזלן, אבל לא גזלן "יהודים, רחמנות", אלא גזלן ממש.

דב שילנסקי: אני שומר על הזמנים, ואף שלחיים קופמן כיושב-ראש האופוזיציה מגיעה רחמנות, להוסיף לו דקה או שתיים, אני מודיע שהוא הראשון שאהיה גזלן כלפיו.

דב שילנסקי: אני מזמין את חבר הכנסת חיים קופמן, שיש לו 10 דקות תמימות.

רן כהן: אתה לא תהיה גזלן, אדוני היושב-ראש, כי תגזול מזמנו.

רן כהן: אתה תהיה קפדן.

דב שילנסקי: לשם המליצה הודעתי "גזלן", כי אני באמת מתכוון להקפיד על הזמנים כדי שנוכל לגמור.

דב שילנסקי: חבר הכנסת רפאל איתן בוודאי מסכים אתי שצריך לגמור מהר.

דב שילנסקי: הוא צריך להגיע עד תל-עדשים.

רפאל איתן: שלוש דקות עברו סתם.

דב שילנסקי: שלוש הדקות של ההסבר היו על מנת לחסוך שלוש שעות.

דב שילנסקי: בבקשה.

חיים קופמן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מונחים לפנינו חוק התקציב ונספחיו ומאות הסתייגויות, לרבות 55 ההסתייגויות שלי, בהן, כרגיל, חשובות מאוד וחשובות פחות.

חיים קופמן: לחלקן התייחסתי בעקיפין השבוע במסגרת ההסתייגויות שלי לחוק ההסדרים במשק השלוב וקשור בתקציב.

חיים קופמן: אולם לאור העובדה שהזמן העומד לרשותי במסגרת התקציב הוא מצומצם ביותר, אתייחס לנושאים שעל-פיהם נגזר, שהממשלה תגיש לנו תקציב נוסף.

חיים קופמן: אבל בראש ובראשונה ברצוני להצהיר, שאין התקציב הזה מה שאנחנו קוראים תקציב של בשורה.

חיים קופמן: זהו תקציב המשך, ולמעט הקפאת הבנייה ביהודה ובשומרון התקציב לא מצביע על צמיחה כלכלית ועל צמצום האבטלה, אלא להיפך – מזמין תקציב נוסף בגלל עובדות מספר.

חיים קופמן: א.

חיים קופמן: בבסיס התקציב מונח היה שער אמצע של 2.62 שקל לדולר, זה מה שהוגש לנו לפני כשבוע ימים, ועל-פי השגות ודרישה שלי תוקן שער האמצע ל-2.82 שקל לדולר – שער אמצע של 1993 – ובסעיפי התקציב זה קיבל ביטוי באופן חלקי על-ידי תוספת של כמיליארד שקל, שהסכים האוצר להוסיף על התקציב הזה כדי שהתמונה תהיה ריאלית יותר.

אברהם-בייגה שוחט: משני הצדדים.

חיים קופמן: משני הצדדים.

חיים קופמן: היום, שבוע לאחר התיקון, שער הדולר הוא כבר 2.75 שקל לדולר – לפחות של אתמול, עוד לא עדכנתי את עצמי להיום – זאת אומרת, אנחנו במרחק, בסך הכול, של 7 אגורות מ-2.82, שזה שער האמצע של 1993.

חיים קופמן: ב"מעריב" של היום מציין הכתב הכלכלי יוסי גרינשטיין, שמומחים בירושלים מעריכים – הוא זהיר מאוד – ששער הדולר יגיע ל-3 שקלים לדולר בתוך שלושה חודשים.

חיים קופמן: היות שאני מעריך מי הם חבריו ומהו מקור האינפורמציה של כתב "מעריב", הרי אלה בבחינת מקורות ממשלתיים, ואולי בנק ישראל, לפיכך ברור שיצטרכו לבצע תיקון משמעותי בתקציב.

חיים קופמן: אינני מקבל את ההנחה, שההכנסות במטבע-חוץ ייתנו שיפוי להוצאות במטבע-חוץ.

חיים קופמן: יש בתקציב הרבה מאוד מרכיבים שקליים המושפעים במישרין או בעקיפין משער מטבע חוץ.

חיים קופמן: בהערכה זהירה, מדובר לפחות בתוספת של מיליארד שקל ללא שיפוי מקביל מהכנסות מטבע חוץ.

חיים קופמן: ב.

חיים קופמן: טענתי בדיונים על התקציב ובחוק ההסדרים, שהתקציב אינו כולל את הסכומים שהממשלה עומדת להזרים לקופת-חולים – הדרישה של הקופה היא כ-900 מיליון שקל; וכן סיוע לתעשיות הביטחון, שמסתכם בערך במיליארד שקל; הסדר הקיבוצים והמושבים – אני לא מתאר לעצמי שיעברו על זה לסדר-היום בלי איזו תוספת משמעותית; המפולת של "הסנה", שכבר רואים שזה ידרוש כסף בסופו של דבר.

חיים קופמן: במישרין או בעקיפין, באיזה מקום מישהו ישלם.

חיים קופמן: אני קורא מה שקורה עם "קרנית" וכל מה שקשור בזה, כ-200 מיליון שקל רק בחברת הביטוח הממשלתית; סיוע חלקי לקרנות הפנסיה, לאותן קרנות שלא יוכלו להיצמד לקרנות אחרות, וכולם במצב לא טוב, ועוד.

חיים קופמן: כך שלדעתי צפוי גירעון של לפחות 3 מיליארדי שקל בסיוע לגופים הנ"ל, וכן תוספת של מיליארד שקל כתוצאה מהפיחות המואץ.

חיים קופמן: לפיכך מצטבר סכום גירעוני עצום, בסדר גודל של 4 מיליארדי שקל, שיגרום להגשת תקציב נוסף.

חיים קופמן: עם זאת אני מסכים, שחלק יקוזז מהרזרבה שכבר קיימת בתוך התקציב.

חיים קופמן: לזאת אין לנו תוספות של מה שנקרא מטבע חוץ שאנחנו מקבלים כמענקים בחוץ-לארץ, את זה כבר הבאתי בחשבון, את הקיזוז, וגם אתה, כבוד שר האוצר, הבאת את זה בחשבון בקיזוזים הקודמים.

חיים קופמן: ברבעון האחרון של השנה מסתמנת במשק האטה, שהחלה כתוצאה מהתמתנות הפעילות הכלכלית במשק.

חיים קופמן: על-פי נתונים שנמסרו אתמול ממחלקת המחקר של בנק ישראל, בחודשים יולי–נובמבר הואט קצב ההתרחבות של הפעילות הכלכלית, ונרשמה הרעה נוספת נרשמה בסוף התקופה של אוקטובר–נובמבר.

חיים קופמן: הסיבות הן ההאטה בפעילות הבנייה למגורים וההאטה המצערת מאוד בקצב התרחבות היצוא התעשייתי.

חיים קופמן: אולי זו גם הסיבה להאצת הפיחות.

חיים קופמן: נצמדים לכל מיני נוסחאות, אבל יכול להיות שכרגע בנק ישראל מנסה לפצות את היצואנים בפיחות מואץ על רקע מה שקורה היום בשער הדולר בעולם.

חיים קופמן: לפיכך אני חושש שהכנסות המדינה תפחתנה באופן ריאלי.

חיים קופמן: בהסתייגויות שלי לחוק ההסדרים במשק ולתקציב העליתי את הנושא החמור של חוסר מעקב עדכני של האוצר אחר ביצוע בפועל של תקציב המשרדים הממשלתיים.

חיים קופמן: לאחר בירור מתברר, שיש לאוצר רק מעקב אחרי הכנסות והוצאות במזומנים, זאת אומרת ביצוע קופתי בלבד.

חיים קופמן: בהסתייגות שלי לסעיף 05 – הסעיף של משרד האוצר, עמוד 7 בדפים הצהובים, למי שרוצה לעיין – הצעתי להוסיף, רחמנא ליצלן, 3 מיליוני שקל לתקציב האוצר, וזאת לצורך יצירת תוכנת מחשב שתעזור לאוצר לעדכן את ההוצאות וההכנסות בתקציבי משרדי הממשלה בזמן אמת.

חיים קופמן: לא ייתכן שהיום, 31 בדצמבר 1992, אנו מקבלים דיווח על ההוצאה בפועל של 1991.

חיים קופמן: זה היה נהוג גם בעבר, אבל זה מתחיל להיות חריף יותר ורציני יותר.

חיים קופמן: כאשר כל עסק קמעוני קטן מעדכן את עצמו אחת לשבוע, לפעמים אחת ליום, האוצר מתעדכן באיחור של שנה ויותר.

חיים קופמן: אמרו לנו ראשי רשויות, ממועצות קטנות מאוד, חברי כנסת, שהם מתפלאים, כי להם יש התעדכנות תקציבית כמעט מיידית.

חיים קופמן: אני מציע לשר האוצר, וזו לא השקעה כל כך גדולה, לבצע זאת.

חיים קופמן: דיברתי עם אנשי אגף התקציבים.

חיים קופמן: העניין לא פועל כסדרו, ולא פלא שמשרד מסוים הוציא כספים, או יותר נכון התחייבויות, לא CASH MONEY, ואולי מסבך את האוצר בלי שהאוצר יכול לפקח.

חיים קופמן: או להיפך, אתה הוכחת שאתה רוצה לבצע הרבה יותר מהר ממה שהמשרדים הזוחלים מבצעים בתחומים מסוימים.

חיים קופמן: כך לפחות גם הצהרת חזור והצהר.

חיים קופמן: איך אתה יודע מה קורה שם, אם אין לך הנתונים האלה?

חיים קופמן: בהנחה שבאוצר יש מנגנון שמקבל פרטים עדכניים במהירות גדולה מזו שציינתי, אחת לשנה, או אחרי שנה או שנה וחצי, עדיין זה גורם לי הרגשה של אכזבה, כי הנתונים לא מגיעים לוועדת הכספים אלא באיחור של למעלה משנה.

חיים קופמן: האם באמת ועדת הכספים, המשקיעה עבודה רבה והיא הוועדה הפעילה ביותר בכנסת, כפי שציינת זאת לפני כן, האם היא ממלאת את תפקיד "כלב השמירה על קופת המדינה"?

חיים קופמן: האם היא מייצגת את הכנסת נאמנה בפיקוח על האוצר ומשרדי הממשלה?

חיים קופמן: אני מסופק.

חיים קופמן: אני מסופק מאוד.

חיים קופמן: ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת גדליה גל, אני רוצה לומר, כי לדעתי אין לוועדה ולחבריה מידע מספיק ובזמן אמת על מה שקורה בפועל בתקציב המדינה.

חיים קופמן: יותר מזאת, יש גם נטייה בכנסת לזלזל בדיון על התקציב.

חיים קופמן: בספרו על הכנסת מציין ד"ר בדר, שבכנסת הראשונה נקבעו 30 שעות לדיון על התקציב, כדי שאפשר יהיה לערוך דיון מקיף על בעיות הכלכלה.

חיים קופמן: זאת היתה ההגדרה.

חיים קופמן: עתה מקציבים לכך חמש או שש שעות.

חיים קופמן: ולמי שמתנחם בכך שיש גם דיון נפרד על המשרדים, מציין ד"ר בדר שלדיונים האלה על סעיפי התקציב ולסקירות השרים אין אלא קשר קלוש ביותר למשק הכספי של המדינה ולתקציב המשרד עצמו.

חיים קופמן: כדאי לעבור על "דברי הכנסת" ולראות במה דנים כאשר מדברים על מדיניות המשרדים, בשעת הדיון על התקציב.

חיים קופמן: בדרך כלל כאשר דנים בתקציב, אולם המליאה ריק ואפשר לומר שגם התקשורת איננה מתעניינת בדיונים על התקציב.

חיים קופמן: אולי פה ושם היא סוקרת את דיוני ועדת הכספים.

חיים קופמן: אני לא בטוח אפילו שידידנו חיים פלטנר יקבל היום שתי דקות ב"מבט" על כל האירוע הזה.

חיים קופמן: על הנושא של מינוי יוסי שריד לשר בוודאי ידברו הרבה יותר, וזה יהיה האירוע המרכזי של "מבט" הלילה.

חיים קופמן: הנושא התקציבי לא חשוב.

חיים קופמן: הוא קשור בכסף, בכלכלה, באבטלה, בתעסוקה, בהשקעות, בצמיחה – כל אלה דברים "משניים".

חיים קופמן: ועדת הכספים זקוקה גם לסיוע נוסף בענייני כלכלה וחברה ובבעיות שוק ההון, מיסוי, קרנות, פנסיה, ביטוח וכו'.

חיים קופמן: העול המוטל על היועצת הכלכלית, גברת סמדר אלחנני, על מזכיר הוועדה מר קירשנר, על היועץ המשפטי לוועדה מר דמביץ, הוא עול עצום.

חיים קופמן: אין אפשרות להתמודד עם כל כך הרבה בעיות.

חיים קופמן: לדוגמה, הנושא של הביטוח הפנסיוני וביטוח בכלל.

חיים קופמן: צריך מפעם לפעם להביא יועץ אקטוארי שיתמודד עם הנושא הזה.

חיים קופמן: אני זוכר שלאוצר, במשך שנים, לא היה אקטואר אמיתי, אלא היה מי שטען שהוא אקטואר.

חיים קופמן: אין לנו אפשרות, אין לנו כלל כלים לפקח פיקוח רציני.

חיים קופמן: מי שרוצה פיקוח פרלמנטרי בנושא הזה, בנושא המסים, בנושא שוק ההון, בבעיות המשק, פיקוח על החברות הממשלתיות ורשויות השלטון – מדובר כאן על הרבה מעל 100 מיליארד שקל.

חיים קופמן: גם אם מישהו יעיר לי שבתוך 100 המיליארדים יש החזר חובות, גם על כך צריך לפקח.

חיים קופמן: יש רשויות מקומיות, יש סכומים עצומים בכל מיני תחומים.

חיים קופמן: אין לנו מכשירים וכלים לפקח על כך.

חיים קופמן: חשוב שנשיאות הכנסת, הכנסת וכל מי שרוצה לשמור על מעמדה של הכנסת יאפשר לוועדת הכספים למלא את תפקידה כראוי.

חיים קופמן: הייתי רוצה להביא גם משהו אקטואלי.

דב שילנסקי: שמת לב שאותתי על כך שיש לך עוד שתי דקות?

חיים קופמן: בסדר.

חיים קופמן: איך אומרים?

חיים קופמן: דקות ורגעים אצל יהודים – זה דבר בלתי מוגבל.

חיים קופמן: נכון?

חיים קופמן: אלוף אורי אור יאשר לך זאת.

חיים אורון: חבר הכנסת חיים קופמן, לא היום.

חיים קופמן: בהזדמנות זו אני רוצה לצטט ממסמך שהכינה הגברת אלחנני בקשר לנקודות הזיכוי שהכנסת אישרה אתמול, על מה שמגביר את הסיבוכים במערכת המס.

חיים קופמן: יש בעיה, ואני קורא לשר האוצר לגשת לפישוט מערכת המס.

חיים קופמן: היה משהו אחרי ועדת-בן-שחר וכל מה שהיה קשור לזה, אבל מתקדמים בכך לאט לאט, טלאי על גבי טלאי, ולא יוצאים מזה.

חיים קופמן: אני אקצר ואדבר במהירות על חלק מהדברים החשובים של הסיבוכים במערכת מס הכנסה.

חיים קופמן: זו מערכת מס שהתחילה כמערכת מס יפה, בפשטותה ההגיונית והפרוגרסיבית – חמש מדרגות מס לנקודת זיכוי בהתאם למצב המשפחתי.

חיים קופמן: ההצעה המקורית היתה לכלול את כל קצבאות הילדים במערכת נקודות הזיכוי ולהנהיג מס הכנסה שלילי למי שהזיכויים יהיו גדולים ממס ההכנסה שהוא חייב בו.

חיים קופמן: בשנים האחרונות הסתבכה מערכת המס בגלל הזיכוי הנוסף, הזיכויים החלופיים וההיטל לקליטת העלייה.

חיים קופמן: נוצרה מערכת של טלאי על גבי טלאי, המסבכת את חישוב המס.

חיים קופמן: התיקון לפקודת מס ההכנסה (הוראת שעה), שמטרתו לממן חלק מהקצבאות לילדים, ממשיך בשיטה הזאת של סיבוך החוק והחטאת המטרה של פישוט חוקי המס.

חיים קופמן: אני קורא לשר האוצר להתייחס גם לתחום הזה, כי קשה מאוד, בעיקר לעצמאים הקטנים, שאנחנו כל כך מעודדים אותם, להתמודד עם מערכת כל כך סבוכה.

חיים קופמן: אני לא חושב שאגף מס ההכנסה הוא האחראי לכך.

חיים קופמן: אני יודע שראשי האוצר, לפעמים שר האוצר, דורשים ממנו: בוא תממן לי את א' על-ידי ב'.

אברהם-בייגה שוחט: אני יכול להגיד לך שהבוקר, בהתאם להחלטת הממשלה, התכנסה ועדה ציבורית ממשלתית עם בכירי האוצר והיא תבדוק את כל נושא המיסוי.

חיים קופמן: אני רוצה להודות לכולם, גם לשר האוצר, על שיתוף הפעולה שלו עם הוועדה, גם אם אנחנו חלוקים בדעותינו.

דב שילנסקי: כבר אין לך זמן, אפילו לתודות.

דב שילנסקי: אני מצטער.

חיים קופמן: לזה עוד יש לי זמן.

חיים קופמן: אני מקווה שהקלקולים שהיו בעבר בין שר האוצר – – –

דב שילנסקי: אתה חבר שלי, חבר הכנסת קופמן, לכן אני לוקח אותך לדוגמה בחומרה לגבי אחרים.

חיים קופמן: רק משפט סיום.

דב שילנסקי: אתה לא מקבל אפילו משפט אחד.

דב שילנסקי: לגבי אחרים אולי יגידו שזו פוליטיקה או משוא פנים, אבל אתה חבר שלי, כידוע, ואני מחמיר אתך ולא נותן לך דקה.

דב שילנסקי: אני מבקש ממך שתוותר על הדקה, על מנת שאני אוכל להמשיך ולנהל את הישיבה בצורה מסודרת.

חיים קופמן: אני חושב שזה לא נכון, אני חושב שכיושב-ראש האופוזיציה בתחום הזה, היה מגיע לי יותר.

דב שילנסקי: הודעתי על כך, והחמרתי אתך יותר מאשר עם כולם, כדי שזה יהיה למשל ולדוגמה.

חיים קופמן: הודעת אבל – – – אני כועס מאוד על הסיכום.

דב שילנסקי: רשום בסיכום שחבר הכנסת חיים קופמן כועס מאוד, אבל אנחנו נסתדר בינינו.

דב שילנסקי: חבר הכנסת חיים אורון, לך הוקצבו רק שבע דקות.

דב שילנסקי: אבל לפני זה, אני רוצה לגזול דקה אחת, על מנת לחסוך לפחות שעה.

דב שילנסקי: אני מודיע עכשיו, שכל חבר כנסת שיקראו בשמו והוא לא יהיה נוכח, יפסיד את רשות הדיבור.

דב שילנסקי: אני מודיע זאת כיושב-ראש הישיבה גם לגבי המשך הישיבה.

דב שילנסקי: אם כתוב שם של סיעה, למשל מד"ע, אם לא יימסר שם הנואם עד לקריאת השם, לא תינתן רשות הדיבור.

דב שילנסקי: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני מבין שאתה רוצה להעיר, בבקשה.

דב שילנסקי: אתה חולק על ההקפדה שלי?

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: אני מבקש מכבודו לשקול פעם נוספת, ואני אבהיר את דברי.

מיכאל איתן: ראשית, הדיון הוא דיון סיעתי, וייתכנו מקרים שמטעמים כאלה או אחרים יכול חבר להחליף חבר או לסמוך על כך שדברים ישתנו.

מיכאל איתן: שנית, אנחנו עתה בשבוע שבו הכנסת עובדת כמעט 24 שעות ביממה בימים האחרונים.

מיכאל איתן: יכולות להיות תקלות מסוימות עם חברי הכנסת.

מיכאל איתן: אולי חבר כנסת מסוים שישהה כאן כל הלילה יצא למנוחה ויחזור לאחר קריאת שמו.

מיכאל איתן: אני מבקש להתחשב בנסיבות מקילות.

מיכאל איתן: והדבר האחרון והחשוב, ואני פונה גם אל מרכז סיעת המערך ויושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גדליה גל: אנחנו ממילא צפויים לעבור לילה ארוך של הצבעות.

מיכאל איתן: קצב ההצבעות יכול להיות מהיר יותר ויכול להיות אטי יותר.

מיכאל איתן: אני מעדיף שאפשר יהיה לקיים דיון ולהתמקד בקיצור תהליך ההצבעה, מאשר לחתוך את הדיון החשוב הזה ולהתמקד אחר-כך בתהליך הצבעה יותר ממושך.

מיכאל איתן: הייתי שמח לו חבר הכנסת גדליה גל היה יכול להתייחס להצעתי זו.

מיכאל איתן: תודה רבה.

דב שילנסקי: אני אתן לך תשובה, ואולי זה יספק גם את חבר הכנסת גדליה גל.

דב שילנסקי: ובכן, אני מודיע את הדברים הבאים: לדוגמה, אם אני קורא בשמו של חבר הכנסת מיכאל איתן, המופיע ברשימה שלפני, והוא איננו באולם, כי אז הזמן העומד לרשותו הולך לאיבוד.

דב שילנסקי: אבל, אם לפני קריאת שמו של חבר הכנסת מיכאל איתן ניגש אלי מישהו מסיעתו ואומר לי, שבמקום חבר הכנסת מיכאל איתן ידבר חבר כנסת אחר מסיעתו, הרי זה בסדר.

דב שילנסקי: אבל סיכמנו – אם לא היתה מטעם סיעתו הודעה כזאת לפני שאני קורא בשמו, הזמן שעומד לרשותו הולך לאיבוד.

דב שילנסקי: הודעה שנייה.

דב שילנסקי: מתוך הבנה שיש חברי כנסת עייפים שיצאו לנוח, אני אודיע מראש את שמות חמשת חברי הכנסת הבאים בתור ברשימת הנואמים.

דב שילנסקי: ובכן, אני מודיע: אחרי חבר הכנסת חיים אורון יבוא חבר הכנסת רפאל איתן.

דב שילנסקי: אחריו – חבר הכנסת סילבן שלום.

דב שילנסקי: אחריו – חבר הכנסת שמואל אביטל.

דב שילנסקי: אחריו – חבר הכנסת אבנר חי שאקי, ואחריו – חבר הכנסת רפאל אדרי.

דב שילנסקי: אם יש פה חברים של חברי הכנסת שבשמותיהם קראתי, יואילו להודיע להם על כך.

דב שילנסקי: סליחה, אני רואה שמשום-מה לא הזכרתי את שמו של חבר הכנסת אלי דיין, שמופיע כאן ברשימה מייד אחרי חבר הכנסת חיים אורון.

דב שילנסקי: אני קורא אפוא שוב את רשימת חברי הכנסת: חיים אורון, אחריו – אלי דיין, אחריו – רפאל איתן, אחריו – סילבן שלום, אחריו – שמואל אביטל, אחריו – אבנר חי שאקי, ואחריו – רפאל אדרי.

דב שילנסקי: רשות הדיבור ליושב-ראש ועדת הכספים.

דב שילנסקי: במקרה כזה נותנים לו יחס מיוחד וכבוד מיוחד.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, אני מקבל את דבריו של חבר הכנסת מיכאל איתן כרוחם – – –

דב שילנסקי: קואליציה ואופוזיציה עושים פוטש נגדי, נכון?

גדליה גל: אני מבין מדבריו של חבר הכנסת איתן, שיש כוונה ורצון לקיים דיון רציני, ולגמור את הישיבה בזמן סביר.

גדליה גל: מה הוא זמן סביר, נוכל לקבוע בהמשך ביחד.

גדליה גל: על כן אין לי התנגדות, אלא להיפך, בהנחה שנמצא את הדרך לתחום את הדברים, ביודענו שאפשר באמת להאריך ולקצר בהצבעות.

גדליה גל: אני בהחלט מבקש שתהיה נדיב במתן רשות הדיבור, כדי שנוכל לשמוע את מירב החברים.

דב שילנסקי: אני מודה לכולם.

דב שילנסקי: אני שמח שיש הבנה והסכמה בין קואליציה לאופוזיציה.

דב שילנסקי: עם זאת, אני מודיע שכל זמן שאני יושב ליד שולחן זה אני ממלא את מקומו של יושב-ראש הכנסת, וכשם שיושב-ראש הכנסת, ידידי שבח וייס, צריך לדאוג לסדרים הטובים של הכנסת, כך גם אני אעשה אותו דבר כאשר אני ממלא את מקומו, כאילו היה הוא יושב פה.

דב שילנסקי: וההודעה שהודעתי קודם לכן שרירה וקיימת.

דב שילנסקי: חבר הכנסת אורון, סיעתך לא היתה מספיק נדיבה כלפיך והקצתה לך רק שבע דקות.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, לא סיעתי.

חיים אורון: אני במקרה קצבתי את הזמנים וחילקתי אותם באורח מאוד שוויוני בין חברי הסיעה שידברו כאן.

חיים אורון: בראשית דברי אני רוצה לומר, שהיו לי לבטים קשים כאשר הוגש התקציב בקריאה ראשונה, וביקורת לא מעטה הושמעה על התקציב על-ידי סיעתנו וגם על-ידי אישית.

חיים אורון: אני מוכרח לומר, שעכשיו אני מצביע בעד התקציב בקריאה שנייה ובקריאה שלישית, ואני עושה זאת במידה רבה יותר של הסכמה ושביעות רצון, אבל מובן שלא צריך להגזים.

חיים אורון: אילו ניתן היה לבצע בו עוד כמה שינויים ושיפורים, שאותם אמנה בהמשך דברי, נדמה לי שהמוצר שהיינו מביאים לכנסת היה טוב יותר ועונה נכון יותר על צורכי המדינה בעת הזאת.

חיים אורון: אבל אין ספק שמה שאנחנו מאשרים היום יש בו שורה של שינויים חשובים, בהשוואה לתקציב המקורי.

חיים אורון: ועל כך אני רוצה להודות לשר האוצר ולאנשי משרדו שעבדו עם ועדת הכספים, אתה ולא נגדה.

חיים אורון: זה התקציב החמישי שאני מלווה מאז חברותי בכנסת.

חיים אורון: בכל השנים שעברו, גם כאשר הייתי באופוזיציה, הייתי עד לתופעה הקשה מבחינה שלטונית, שהאוצר עבד נגד ועדת הכספים.

חיים אורון: אחד השיקולים המרכזיים של שר האוצר ואנשיו היה איך לתמרן את ועדת הכספים כך שהתקציב שיצא ממנה יהיה פחות פגוע לטעמם.

חיים אורון: הפעם, אני חושב שבזכותם של חברי הוועדה ובזכותו של שר האוצר ובזכותו של יושב-ראש הוועדה, היתה העבודה קואופרטיבית, ונדמה לי שזה תרם גם לטיב המוצר.

חיים אורון: בשלושה תחומים עיקריים אני רואה שינוי לטובה בתקציב.

חיים אורון: התחום המרכזי: בתקציב הנוכחי יש מקורות – וחבל שחבר הכנסת קופמן כבר איננו כאן – של למעלה מ-2 מיליארדי שקל להשקעות בתשתית פיסית, בתשתית אנושית, שלא היו בתקציב הקודם.

חיים אורון: 2 מיליארדי שקלים, ביחד עם תקציב של השנה שעברה, מעלים את התוספת בסעיפים הרלבנטיים בנושאים מסוימים ביותר מ-50%, ויש תחומים שבהם זה מתבטא ביותר מ-60% ואף ב-70%.

חיים אורון: ואני לא מדבר על תקציב קטן שהיו בו 4 מיליוני שקל ועכשיו יש בו 8 מיליוני שקל.

חיים אורון: אני מדבר על כבישים, על ביוב ועל תשתיות, ומה שחשוב בעיני עוד יותר – על התוספת המשמעותית, אף שאיננה מספיקה, בתקציב החינוך.

חיים אורון: למעלה מ-600 מיליון שקלים תוספת לתקציב החינוך.

חיים אורון: זה לא מספיק, ואני מקווה שלקראת ספטמבר הקרוב אנחנו נתחיל בהגשמת יום לימודים ארוך; לא כתרגיל לילי של מחטף אופוזיציוני, אלא כתוכנית מסודרת ומתוקצבת שתגשים את הדבר, שעל חשיבותו אין מחלוקת בין קואליציה לבין אופוזיציה.

חיים אורון: התחום הנוסף, העובדה שהבוקר צעדנו את הצעד הראשון לחיסול הפגע הרע של אי-הקצבת קצבאות ילד ראשון ושני לכל הציבור.

חיים אורון: אני מאמין שבשבועות הקרובים, לא בחודשים הקרובים, המכשלה הזאת שבגינה שילמו אבות, אמהות וילדים בשבע השנים האחרונות למעלה מ-4 מיליארדי שקלים, המכשלה הזאת הוסרה.

חיים אורון: אני גם שמח ששר האוצר והממשלה קיבלו על עצמם את ביצוע ביטול קי"ץ והשוואה בין ילדים לא על-פי לאומיותם ולא על-פי מפתחות אחרים, ומי שמשרת בצה"ל יתוגמל בדרך שונה.

חיים אורון: אין ויכוח על כך שצריך לתגמל את מי שמשרת בצה"ל.

חיים אורון: יש ויכוח על אפליה שאיננה קשורה בשירות בצה"ל.

מיכאל איתן: איפה שר האוצר?

חיים אורון: אני חושב שהישג נוסף בתקציב הנוכחי הוא אותה תוכנית שאושרה בשבוע שעבר, והיא תוכנית ראשונה.

חיים אורון: לטעמי, היא היתה צריכה להיות גדולה יותר ולבוא מוקדם יותר, אבל זו תוכנית להוספת 30,000 מקומות עבודה על אותם 65,000 מקומות עבודה שהופיעו בתקציב בקריאה הראשונה, כך שהתקציב הזה מעמיד בפני הממשלה אתגר של הוספת 100,000 מקומות עבודה.

חיים אורון: משמעות הדבר: הקטנת שיעור האבטלה מ-11%, 11%.2, לסביבות 9% עד 9%.5.

חיים אורון: איני יכול שלא לציין את העובדה, שבתקציב הזה יש היענות חלקית, קטנה לטעמי, לשירותים החברתיים.

חיים אורון: לא אחת שוחחתי עם שר האוצר ואמרתי לו, שמן הראוי היה שבתקציב הראשון שהממשלה הזאת מגישה היא תקציב סכום גדול פי שלושה ופי ארבעה לשירותים החברתיים, לשכבות ולמגזרים שנמצאים במצוקה הגדולה ביותר.

חיים אורון: אני מתכוון למפגרים, אני מתכוון למקומות במוסדות גריאטריים, אני מתכוון למלחמה בסמים, אני מתכוון למעונות לנשים מוכות, למעונות לילדים מוכים.

חיים אורון: אני מתכוון לכל אותו תחום מוזנח ומופקר שהוא אות קין על מצחה של החברה הישראלית, התחום שהוזנח באופן מחפיר במהלך השנים האחרונות.

חיים אורון: נכון שיש פה שינוי, אבל לא מספיק, לטעמי.

חיים אורון: אני מקווה שאותם 36 מיליון שקלים שיושב-ראש הוועדה הזכיר, שוועדת הכספים תקצה אותם למטרות הללו, יהיו בכמה תחומים תשובה משמעותית ובכמה תחומים סימון דרך.

חיים אורון: בנושא שעסקנו בו רבות, קבוצת חברי כנסת, בשנים האחרונות, וזכה אתמול בדיון הלילי לקטע רציני בדיון – אני שמח לציין וגם לבשר שבנושא של חוק חינוך מיוחד אנחנו עולים מדרגה.

חיים אורון: לא הושלם, לא בוצע עדיין החוק.

חיים אורון: אנחנו עולים מדרגה, חבר הכנסת יהלום, ואני בטוח שיתוקצבו, לא 12 מיליון שקל כפי שמופיע עכשיו אלא 24 מיליון שקל.

חיים אורון: אם בבסיס התקציב בשנים הקרובות יהיו 50 ו-60 מיליון שקלים, ולא כפי שהיה בשנים האחרונות – מעבר מ-6 מיליונים ל-7 מיליונים וכו', אנחנו נמצאים במקום אחר.

דב שילנסקי: חבר הכנסת אורון, אל תביא אותי למצב שלגבי חבר הכנסת חיים קופמן לא נתתי לומר את המשפט האחרון ואילו לך כן.

חיים אורון: אני כבר מסיים.

חיים אורון: מה שמניתי כאן עכשיו הוא שורה של תביעות בנושאים שמרצ הציגה בפני הממשלה במהלך שלושת החודשים האחרונים.

חיים אורון: לא כולם, אבל אני שמח שברובם הגדול הם נענו.

חיים אורון: זה מאפשר לנו היום להצביע בצורה שלמה יותר על התקציב הזה ולקוות שהתקציב הבא יהיה אף טוב מזה.

דב שילנסקי: תודה רבה לך.

דב שילנסקי: חבר הכנסת אלי דיין, למדנו במשפטים שאין עונשין אלא אם מזהירין.

דב שילנסקי: אז אני הזהרתי ושלחתי להודיע לך.

דב שילנסקי: כי אם לא היית פה, הייתי קורא את שמך והיית יוצא מהרשימה.

אלי דיין: אני מודה ליושב-ראש.

דב שילנסקי: בבקשה.

דב שילנסקי: אבל אני רוצה להפנות את תשומת לבך לכך שיש לך שמונה דקות ולהודיע לך שלגבי קודמיך החמרתי "על הדקה"; גם לגביך אחמיר.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, בראש ובראשונה ברצוני לברך את שר האוצר, את יושב-ראש ועדת הכספים ואת חברי ועדת הכספים שהביאו לכנסת לקראת קריאה שנייה ושלישית תקציב שאפשר להתגאות בו, תקציב שאפשר לומר עליו שהוא מבטא את מדיניות הממשלה בעניין שינוי סדר העדיפויות הלאומי.

אלי דיין: אני רוצה להדגיש כמה דברים שהשתנו מהקריאה הראשונה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

שאול עמור: חבר הכנסת דיין, אתה מאמין במה שאתה אומר?

אלי דיין: אדוני חבר הכנסת שאול עמור, אני אציין עכשיו כמה עובדות.

אלי דיין: אתה יודע שג'נטלמנים לא מתווכחים על עובדות.

אלי גולדשמידט: הוא מבסוט מהתקציב.

שאול עמור: הוא ישמע עובדות אחרות.

אלי דיין: בראש ובראשונה בתקציב הזה, רבותי חברי הכנסת, כשמשווים אותו לתקציב 1992, יש תוספת ריאלית של 944 מיליון שקל ועוד כ-40 מיליון שקל, דהיינו כמיליארד שקל תוספת לתקציבים החברתיים בנושא חינוך, בנושא משרד העבודה והרווחה ובנושא משרד הבריאות; מיליארד שקל.

אלי דיין: דבר שני, כל ילדי ישראל יקבלו קצבת ילד ראשון ושני.

אלי דיין: לשמחתנו, הממשלה מצאה רק בשבוע הזה פתרון לאותן משפחות שהיו עלולות להיפגע אפילו ב-5 שקלים, ב-10 שקלים, ב-15 שקלים, וזה יתוקן.

אלי דיין: רבותי, אני חושב שיש קונסנסוס בבית הזה, בקרב כל חברי המפלגות, שזה היה דבר שצריך היה לעשותו.

אלי דיין: 350,000 משפחות יקבלו קצבת ילד ראשון ושני.

אלי דיין: זה תיקון עוול, זו החזרת גזלה מילדי ישראל שנעשתה במשך שנים מספר, בשנים האחרונות.

אלי דיין: דבר שלישי, אני חייב להודות פה במיוחד לחברי, יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גדליה גל, שאמר לשר האוצר: אנא, קח לך זמן והבא גם תוכנית ליצירת מקומות תעסוקה.

אלי דיין: שר האוצר היה ער לתביעה והביא תוספת של 760 מיליון שקל ליצירת מקומות תעסוקה.

אלי דיין: נוסף על מיליארד שקל שמוקצבים לתשתיות, להוסיף עוד 760 מיליון שקל לתשתיות, לנושא חינוך, להעסקת למעלה מ-10,000 מורים ועוד כמה פרויקטים שכולם יחד יצרו עוד תוספת של 30,000 מקומות תעסוקה.

שאול יהלום: ממש גן עדן.

אלי דיין: אולי לא מספיק, אולי לא גן עדן.

אלי דיין: אני מודה, עדיין יש אבטלה חמורה.

אלי דיין: אני אומר לשר האוצר, שזה לא מספיק.

אלי דיין: דווקא השנה יש לנו אינפלציה נמוכה.

אלי דיין: לצערנו, הקליטה מעטה, כי יש פחות עולים עקב המצב הכלכלי-החברתי במדינה.

אלי דיין: האבטלה גדולה.

אלי דיין: אם אנחנו רוצים לחדש את העלייה, מן הראוי שכבר בימים הקרובים, בחודשים הקרובים, כאשר נגייס את כספי הערבויות, 2 מיליארדי שקל יינתנו ליצירת מקומות תעסוקה.

אלי דיין: לא צריך לפחד מהגירעון.

אלי דיין: רבותי חברי הכנסת, נכון ששר האוצר אמר שהגירעון יהיה 3%.2.

אלי דיין: אני אומר שהוא לא יעמוד בזה.

עובדיה עלי: זה לא שר האוצר.

עובדיה עלי: יש חוק להקטנת הגירעון עד שיתאפס בעוד שנתיים.

אלי דיין: אני אומר במלוא האחריות, ואני אומר את זה כאן במליאת הכנסת: כנראה צריך לשנות את החוק הזה, הוא לא מתאים לתקופתנו.

אלי דיין: אי-אפשר לרדת מ-6%.2 ל-3%.2.

אלי דיין: דווקא כל הכלכלנים, בוודאי אנשי מדעי החברה, אומרים, שמן הראוי להיכנס לגירעון גדול יותר, אבל לא לבזבז את הכסף – להשקיע בתשתיות נוספות, פרויקטים לאומיים, תוכנית הרכבות, כל מיני פרויקטים לאומיים.

שאול יהלום: שרים וסגני שרים.

אלי דיין: חינוך – זו ההשקעה הטובה ביותר.

אלי דיין: ללכת ליום לימודים ארוך, להעסיק את האקדמאים, את המורים העולים – –

שאול יהלום: ואת השרים, שלא יהיו מובטלים.

אלי דיין: – – את המורים המוסמכים וליצור לפחות 10,000 מקומות תעסוקה נוספים במערכת החינוך.

אלי דיין: לכן אני קורא לשר האוצר, שלא לוותר על יום לימודים ארוך.

אלי דיין: יש להפעיל אותו לכל המאוחר בשנה הזו, ב-1 בספטמבר 1993.

אלי דיין: יש להתחיל במפעל הזנה.

שאול יהלום: מה אתה אומר על שישה ימי לימודים בשבוע?

אלי דיין: אני בעד.

אלי דיין: אני מתנגד לחמישה ימי לימודים.

שאול יהלום: אז תגיד את זה.

אלי דיין: אני אומר את זה, ואנחנו נתאגד פה יחד, מכל הסיעות, כדי לגרום לכך שיהיה יום לימודים ארוך, אבל לא לפגוע באלפי ילדים.

אלי דיין: מדובר במאות אלפי ילדים שיסתובבו באפס מעשה ביום שישי.

אלי דיין: לא זה הפתרון, לקחת שעות של יום שישי ולחלק אותן לימי אמצע השבוע.

אלי דיין: זה לא יום לימודים ארוך.

אלי דיין: יום לימודים ארוך הוא כפי שמקובל, שיהיה יום לימודים ארוך ויהיו לימודים גם ביום שישי.

אלי דיין: אנחנו מדינה שעדיין לא בנויה לכך.

אלי דיין: עדיין הרבה אמהות עובדות.

אלי דיין: אני מקווה שהכנסת תתאחד בעניין הזה.

אלי דיין: יש חברים מכל הסיעות שדוגלים בעניין הזה.

אלי דיין: אני מקווה שכך זה יהיה.

מיכאל איתן: אני מבקש לשאול אותך.

אלי דיין: כן, חבר הכנסת איתן.

דב שילנסקי: רגע, רגע, על חשבונך.

אלי דיין: על חשבוני.

אלי דיין: הוא אומנם דיבר 12 שעות, אני נותן לו עוד 30 שניות.

מיכאל איתן: אני רוצה לשאול אותך: דיברת על הגדלת הגירעון.

מיכאל איתן: הגירעון המופיע כרגע בתקציב הוא 8.1 מיליארדים.

מיכאל איתן: חוץ מזה ידוע לכולנו, שהגירעון יגדל לאחר שיוזרמו כספים למפעלים במשבר, לקיבוצים, לתעשיות הביטחוניות.

מיכאל איתן: זה עוד כמה מיליארדים.

מיכאל איתן: אתה אומר, נגדיל עוד בכמה מיליארדים.

מיכאל איתן: מאיפה תביא את הכסף לכסות את הגירעונות הגדולים האלה?

אלי דיין: אז לא הבנת את הדרשה שלי.

עובדיה עלי: חבר הכנסת דיין, ודאי שאני תומך ביום חינוך ארוך.

עובדיה עלי: יתירה מזאת, לפי קווי היסוד של הממשלה, סעיף 9 כמדומני, הממשלה מבטיחה שיהיה יום חינוך ארוך לכלל מערכת החינוך, והיא גם מבטיחה לעשות מאמץ, שכבר בשנת הלימודים הקרובה, התשנ"ג, יהיה יום חינוך ארוך לערי הפיתוח ולשכונות המצוקה.

עובדיה עלי: מדוע לא מגשימים זאת?

עובדיה עלי: מדוע אתם לא מוציאים את ההחלטה הזאת אל הפועל?

אלי דיין: חבר הכנסת עלי, אני רוצה להתחיל בתשובה לך.

אלי דיין: הרי אתה אדם אחראי ורציני, היית ראש עיר מצוין, וניהלת תמיד תקציב מאוזן ודאגת שלא להגיע למשרד האוצר ולמשרד הפנים.

אלי דיין: כראשי ערים אחראיים תמיד אמרנו, שאנחנו חייבים לבצע את הדברים באחריות, תוך בדיקה, לא לעשות הכול בתוך שלושה חודשים או בתוך שישה חודשים.

אלי דיין: המדיניות היא מדיניות.

אלי דיין: תסכים אתי, שאם נתחיל ביום לימודים ארוך אחרי קצבאות הילדים, אחרי התוספות האלה ואחרי השקעות בתשתיות, נתחיל ב-1 בספטמבר ביום לימודים ארוך ובהזנה בערי פיתוח ובשכונות מצוקה – זה יהיה הישג חברתי, שהבית הזה כולו יברך עליו.

אלי דיין: שר האוצר היום השתנה.

מיכאל איתן: לטובה או לרעה?

אלי דיין: בהתחלה הוא היה בהלם מסוים, נחתו עליו "הפוגלים" בכל מיני תוכניות.

אלי דיין: היום הוא השתנה, הקשיב, שמע לעצות של יושב-ראש ועדת הכספים, של חברים אחראיים ושל אנשי הלובי החברתי, שצריך ליצור מקומות תעסוקה.

אלי דיין: היום הוא מחליט, הוא גמר להאזין, והוא הביא תוכנית מצוינת ליצירת מקומות תעסוקה.

אלי דיין: אני אומר לחבר הכנסת איתן שלא יהיה גירעון, כי זה יהיה כסף של הערבויות שיינתן לעסקים, והוא יוחזר ולא יוצא.

דב שילנסקי: תודה רבה.

דב שילנסקי: רשות הדיבור לחבר הכנסת רפאל איתן.

דב שילנסקי: בהתאם להסדר שנעשה אחרי בקשתו של חבר הכנסת מיכאל איתן, אני קורא סדרה של שמות.

דב שילנסקי: אחרי חבר הכנסת רפאל איתן – חברי הכנסת סילבן שלום, שמואל אביטל, אבנר חי שאקי, רפאל אדרי, רון נחמן, מאיר שטרית.

דב שילנסקי: אדוני, חבר הכנסת רפאל איתן, אני רואה שהקצבת לעצמך כיושב-ראש הסיעה רק שש דקות.

דב שילנסקי: הענשת את עצמך ותצטרך לשאת בעונש.

רפאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני בכנסת עוד מעט תשע שנים, והעירו לי פעם אחת על עניין הזמן.

דב שילנסקי: לא, אני מודיע מראש.

רפאל איתן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההסתייגות שלי מתקציב משרד ראש הממשלה אינה קנטרנית ולא נועדה למשוך זמן.

רפאל איתן: אני לא אדבר שש שעות אלא ארבע דקות.

רפאל איתן: מדינת ישראל בבעיה, שהופכת מגפה – סמים בחברה הישראלית.

רפאל איתן: היקף הסחר למינהו, 3 מיליארדי דולר בשנה; רק הסחר, הקנייה, המכירה, ההעברה והשימוש.

גדליה גל: 3 מיליארדי שקלים.

אורי אור: לא 3 מיליארדי דולר, אלא שקלים חדשים.

רפאל איתן: 3 מיליארדי דולר, תקשיבו למה שאני אומר לכם.

רפאל איתן: זה בדוק.

רפאל איתן: חסר לנו במערכת מרכז מידע שייתן נתונים מדויקים.

רפאל איתן: אנחנו ניזונים מנתונים שהם לא תמיד מדויקים.

רפאל איתן: זאת הערכה.

רפאל איתן: נזקים ישירים ועקיפים – 2 מיליארדי דולר בשנה.

רפאל איתן: 85% מעבירות הרכוש הן כתוצאה מנגע הסמים.

רפאל איתן: אלה נתונים מהמשטרה.

רפאל איתן: המצב הולך ומחמיר, כי המיקום הגיאוגרפי שלנו מעודד ומאפשר מעבר סמים, סחר ושימוש בהם.

רפאל איתן: אנחנו חייבים להיערך מהר לקראת התגברות הנגע והשפעותיו ההרסניות על החברה, ובעיקר על שכבת הגיל של בני נוער ועד גילאי 30 פלוס, שאלה גילים קריטיים לפעילות בכל התחומים.

רפאל איתן: אני פונה לחברי הכנסת ולשר האוצר.

רפאל איתן: התוספת המבוקשת היא מזערית.

רפאל איתן: היא פלוס-מינוס 10 מיליון שקל.

רפאל איתן: לעומת הצרכים הדחופים ביותר, אף שבהסתייגות רשומה תוספת של 7.6 מיליוני שקל – זאת לא טעות, זה רצון לומר פחות כדי שייתנו את הסכום הזה, אבל מה שדרוש עכשיו זה 10 מיליון שקל כדי לקיים את הפעילות, שהיא ברמה נמוכה מאוד ולא עונה על הצרכים.

רפאל איתן: נכון שלכל נושא צריך תוספת, אבל מדובר פה בנושא חדש בהיקפו ונורא בתוצאותיו.

רפאל איתן: ועדת הכנסת למאבק בנגע הסמים, שאני עומד בראשה, מכינה תוכנית חמש-שנתית בתחום המניעה, הגמילה, החקיקה והארגון, כדי שהנושא יזכה בתשומת הלב הנכונה וההכרחית, ועם זה – בתקצוב הנדרש, והדבר יהווה צעד ראשון בבלימת הנגע הנורא הזה, שההשפעות שלו חמורות הרבה יותר מכפי שאני יכול לתאר כאן.

רפאל איתן: התוספת המבוקשת תאפשר לשמור על היקף הפעילות הנוכחית במניעה ובגמילה.

רפאל איתן: "שני תלמידים בממוצע בכל כיתה בבתי-הספר בארץ משתמשים בסמים", זה ציטוט מעיתון.

רפאל איתן: סחר הסמים בבתי-הכלא הוא לא פחות מבמקומות הפתוחים – "11 סוהרים בכלא-איילון נתבקשו להתפטר בחשד שהבריחו סמים לאסירים".

רפאל איתן: ואני יכול להביא לכם עוד ציטוטים ונתונים.

רפאל איתן: חבר הכנסת דיין, שיצא מכאן, אמר כמה מלים על החינוך, ואמר כמה זה חשוב וכמה חסר, וצומת היא המפלגה היחידה שבסדר העדיפויות שלה החינוך הוא במקום ראשון.

רפאל איתן: היכן הדיבורים הרמים של הממשלה הנוכחית על שינוי סדרי העדיפויות וכן הלאה?

רפאל איתן: זו רק תזכורת.

רפאל איתן: אני מבקש מחברי הכנסת ומשר האוצר לטפל בנושא הסמים, כי אם לא נטפל בעניין היום, הבעיה הזאת תטפל בנו מחר.

רפאל איתן: תודה.

דב שילנסקי: תודה רבה לחבר הכנסת רפאל איתן.

דב שילנסקי: רשות הדיבור לחבר הכנסת סילבן שלום, ואחריו – לחבר הכנסת שמואל אביטל.

סילבן שלום: תודה.

סילבן שלום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מצטער, קודם כול, על כך ששר האוצר לא נמצא כאן.

סילבן שלום: הוא חזר כל כך מהר לנוהג של שנים קודמות, לא להאזין לדברי חברי הכנסת.

סילבן שלום: בקריאה הראשונה הוא ישב כאן במשך שעות ארוכות, ושיבחתי אותו על שהוא מנהיג נורמה חדשה, שבה הוא יושב ומאזין לדברי חברי הכנסת.

סילבן שלום: אבל חצי שנה לאחר שנבחר לתפקיד הוא סיגל לעצמו את המנהגים של קודמיו, שלצערי אינם במקומם ואינם ראויים לכנסת.

סילבן שלום: אבל אני אתייחס לנושא התקציב גם כששר האוצר לא נמצא כאן.

סילבן שלום: אילו הוא היה כאן, אני חושב שהוא היה שמח לשמוע מה שיש לי לומר.

סילבן שלום: בדרך כלל כולם אומרים שהתקציב הוא לא טוב, כולם אומרים שאולי צריך להוסיף תקציב פה ושם, תמיד יש מחשבות שלזה זה לא מספיק ולאחר צריך לתת.

סילבן שלום: יש הרגשה מסוימת שהתקציב לא עונה על הצרכים.

סילבן שלום: כל הזמן יש חוסר.

סילבן שלום: אבל, אני חושב, שאם מסגרת התקציב שהוגשה לנו תישמר, זה יהיה תקציב סביר.

סילבן שלום: זה יהיה תקציב סביר שישמור על יציבות המשק, והדבר החשוב ביותר הוא לשמור על יציבות המשק.

סילבן שלום: אני אומר את זה כאן כאיש אופוזיציה.

סילבן שלום: הכי קל זה לבוא ולבקר ולומר שצריך לתת לדבר זה או אחר.

סילבן שלום: התקציב סביר אם תישמר מסגרת התקציב.

סילבן שלום: אבל, אם האוצר יתפתה להעברות כספים לסקטורים ולגופים אינטרסנטיים, הדבר הזה יביא לכך שאותה מסגרת של תקציב תיפרץ ויביא לכך שבסופו של דבר היציבות במשק תיפגע.

סילבן שלום: כולנו זוכרים מה היה לפני חמש-שש שנים, כאשר האינפלציה הכתה בכל ענפי המשק, בכל מרכיביו, וגרמה לכך שבסופו של דבר כמעט הגענו לשואה כלכלית.

סילבן שלום: אותה אינפלציה, שהייתי יכול אפילו לקרוא לה – ארורה, כמעט פגעה בחוסנה של מדינת ישראל, לא חוסנה הכלכלי אלא חוסנה המדיני.

קריאה: מה זה "כמעט"?

סילבן שלום: כמעט פגעה בחוסנה המדיני של ישראל, כך שהיינו אולי נאלצים להיכנע לתנאים או לסחיטות בין-לאומיות כאלה או אחרות.

סילבן שלום: אבל נעשה מה שנעשה, במהלך משותף של ממשלת האחדות הלאומית בראשות שמעון פרס דאז ושר האוצר מודעי, והגענו לכך שלאחר סיבוב שני האינפלציה היתה כמעט חד-ספרתית, וחשוב מאוד שהדבר הזה יישמר.

סילבן שלום: אבל אנחנו כבר עדים לכך ש-340 מיליון שקל מועברים לקופת-חולים ללא תוכנית הבראה, כספים הולכים לתעשיות הביטחונית ללא תוכנית הבראה.

סילבן שלום: אני בעד סיוע לתעשיות הביטחוניות, אבל בלי תוכנית הבראה הן רק תבואנה ותבקשנה פעם נוספת, כאשר זה יהפוך לריטואל חוזר ונשנה, בלי שאותן תעשיות תגענה לידי הבראה.

סילבן שלום: יש גופים נוספים שקיבלו כספים, וצריך להיות מצב שבו הכול שווים.

סילבן שלום: לא יכולה להיות העברת כספים ללא תוכנית הבראה.

סילבן שלום: תוכנית הבראה איננה מלת קסם.

סילבן שלום: זו תוכנית שנועדה למנוע דבר אחד – לחזור ולבקש מקופת המדינה.

סילבן שלום: המדינה צריכה לסייע לגופים בזמן נתון, כשהם נקלעים לקשיים.

סילבן שלום: אבל אם רוצים שזה יהיה מענק חד-פעמי, הזרמת דם לאותו גוף חולה, צריך שזה ייעשה תוך כדי תוכנית הבראה, ולפעמים תוכנית הבראה מכאיבה.

סילבן שלום: אם אנחנו רוצים להגיע לפתרון הבעיה האמיתית, שהיא בעיית האבטלה, ההזרמה איננה הפתרון.

סילבן שלום: כדי להגיע לפתרון בעיית האבטלה, שמכה בנו בצורה הכי קשה היום, יש צורך לעודד השקעות.

סילבן שלום: יש צורך להגיע לכך שהתל"ג יגדל על-ידי השקעות, על-ידי יצירת תנאים לגידול השקעות.

סילבן שלום: גידול בתל"ג של 1% מביא ליצירת 15,000 מקומות עבודה חדשים; 1% בלבד – 15,000 מקומות עבודה.

סילבן שלום: כדי שהתל"ג יגדל באחוזים רבים, יש צורך בהשקעות, הן השקעות ציבוריות והן השקעות פרטיות.

סילבן שלום: אבל כדי לעשות זאת יש ליצור את התנאים, את האווירה המתאימה.

סילבן שלום: לא מספיק שמדינת ישראל נותנת למשקיעים תנאים שכמעט אינם קיימים בעולם.

סילבן שלום: עובדה שאף לא אחד מאותם משקיעים עומד בפתח, למרות אותם תנאים מפליגים.

סילבן שלום: יש מצב של ביורוקרטיה נוראה.

סילבן שלום: משקיע שרוצה להשקיע צריך לעבור 26 תחנות, 26 רשויות שונות, עד שהוא מגיע למימוש מענק ההשקעה שלו.

סילבן שלום: זה דבר בלתי אפשרי.

סילבן שלום: חטאו בזה כל הממשלות בעבר.

סילבן שלום: אמרתי גם לשר התעשייה, שהוא אחראי באופן ישיר, וגם לשר האוצר – שהדבר הזה חייב להיעשות; אם רוצים לבנות פארק תעשייתי באשקלון, שאותו משקיע לא יברח לפורטוגל, כפי שקרה.

סילבן שלום: השקעות לא מותנות רק בחיסול ביורוקרטיה.

סילבן שלום: יצירת תנאים להשקעות קשורה גם בשוק ההון.

סילבן שלום: צריך להגיע למצב שבו שוק ההון יהיה המנוף הגדול ביותר להשקעות במשק.

סילבן שלום: היום יש פרוספריטי חסר תקדים.

סילבן שלום: כל שני וחמישי יש הנפקות, הנפקות של חברות מסוג כזה ומסוג אחר.

סילבן שלום: אני שמח שהייתי בין אלה שעצרו אותן הנפקות של חברות-בועה, על-ידי כך שהבורסה חזרה מאותן הנפקות של חברות ללא היסטוריה של עסקים, ללא רווחיות, ואני חושב שהן היו פוגעות אולי במשקיע הקטן.

סילבן שלום: צריך לאפשר השקעות, צריך לאפשר לחברות מכל סוג שיבואו כדי להנפיק, אבל שאותו גיוס כספים יחזור להשקעות במשק.

סילבן שלום: מה קורה כרגע בבורסה הישראלית?

סילבן שלום: מגייסים כספים, אבל הכסף הזה חוזר להשקעות בניירות ערך אחרים.

סילבן שלום: חברה מנפיקה, מגייסת מיליוני שקלים, היא לא משתמשת בהם לשלב ב' להרחבת המפעל, היא לא מייצרת מקומות עבודה חדשים, היא משקיעה חזרה בשוק ניירות הערך, היא משקיעה חזרה בבורסה.

סילבן שלום: הדבר גורם לעלייה מלאכותית של השערים, ואולי, חלילה וחס, למצב קשה בעתיד, שאני מקווה מאוד שלא יקרה.

סילבן שלום: עכשיו מדברים אתנו על בורסה שנייה; כבר יש בורסה שנייה.

סילבן שלום: מדינת ישראל הגדולה, הענקית הזאת, כבר צריכה בורסה שנייה.

סילבן שלום: היא צריכה בורסה בירושלים, לא מספיקה הבורסה בתל-אביב.

גדליה גל: בבאר-שבע.

סילבן שלום: אתה יודע שאני קרוב לבאר-שבע.

סילבן שלום: השאלה היא, האם יש בזה נחיצות.

סילבן שלום: אני לא נוקט כרגע עמדה חד-משמעית, האם יש צורך או לא.

סילבן שלום: זו מדינה לא גדולה.

סילבן שלום: אם מדברים על חברות הי-טק שרוצות לבוא ולהשקיע, שרוצות לבוא ולהנפיק, שיעשו את זה בבורסה הקיימת.

סילבן שלום: דבר שני, מנין הן תגייסנה את הכספים?

סילבן שלום: הרי אלה לא כספים יש-מאין.

סילבן שלום: יש סך כל מאגר הכספים של הציבור, ואותם כספים יימשכו מהבורסה בתל-אביב ויעברו לבורסה בירושלים.

סילבן שלום: אם כך, מה הועילו חכמים בתקנתם?

סילבן שלום: לפגוע בבורסה הקיימת כדי להקים בורסה חדשה?

סילבן שלום: שלא לדבר על מי שיזכה בהפעלת הבורסה הזאת, וגם זה פתח לכל מיני לחשושים כאלה ואחרים.

סילבן שלום: אני רוצה לשמוע משר האוצר מה הנחיצות, מה החשיבות.

סילבן שלום: אולי הוא ישכנע אותי.

סילבן שלום: בנושא זה כינסתי את ועדת שוק ההון שבראשותי.

סילבן שלום: אני רוצה להתייחס על קצה המזלג לנושאים נוספים.

סילבן שלום: דבר ראשון, נושא שמדברים עליו בכל פעם, הוא כתוב בכל תקציב, אבל לא עושים בו דבר, וזה נושא ההפרטה.

סילבן שלום: אין תקציב מדינה שהוגש בעשור האחרון שבו לא נכתב שיש לעשות הפרטה ולמכור חברות ממשלתיות.

סילבן שלום: אין תקציב שבו לא נכתב שמימון הגירעון בתקציב המדינה יהיה ממכירת חברות ממשלתיות.

סילבן שלום: גם השנה אותו דבר: מימון 2.5 מיליארדי שקל בגירעון המדינה יהיה על-ידי הפרטה ועל-ידי מכירת חברות ממשלתיות.

סילבן שלום: הבה נראה מה קרה.

סילבן שלום: הנפקת כי"ל – "כימיקלים לישראל" – בלשון המעטה, לא הצליחה.

סילבן שלום: אבל, רבותי, בחמשת החודשים האחרונים, לא רק שלא מכרו חברות ממשלתיות, אלא הקימו שתיים חדשות.

סילבן שלום: בכל העולם יוצאות הממשלות מהתחום העסקי, ואילו במדינת ישראל, בארבעה-חמישה חודשים של הממשלה החדשה הקימו שתי חברות חדשות.

סילבן שלום: אם אורך חיי הממשלה הוא 48 חודשים, אם מקימים חברה אחת בכל חודשיים, הרי במשך ארבע שנים צריך להקים 24 חברות.

סילבן שלום: אם כך, נשאר לכם להקים עוד 22 חברות.

סילבן שלום: אבל למי זה נחוץ?

סילבן שלום: במקום לצאת מהעניין מקימים עוד שתי חברות חדשות.

סילבן שלום: טוענים אולי שהנושא החקלאי הוא לא עסקי.

סילבן שלום: פה היה צריך להקים מינהלת.

סילבן שלום: כביש חוצה-ישראל צריך חברה?

סילבן שלום: צריך כביש, אבל הוא צריך חברה?

סילבן שלום: כל זה מחייב אותנו לדעת שדיבורים לחוד ומעשים לחוד.

סילבן שלום: מדברים גבוהה גבוהה על הפרטה ועל יציאה של הממשלה מהתחום העסקי, ובו זמנית מקימים שתי חברות ממשלתיות חדשות.

סילבן שלום: דבר והיפוכו.

סילבן שלום: אני רוצה לסכם את הדברים שלי ולומר, שאני חושב שטוב תעשה הממשלה הזאת אם תתגייס לעניין הכלכלי באותה נחישות ובאותה נחרצות כמו שהוכיחה עכשיו בעניין המגורשים.

סילבן שלום: היתה לכם נחישות גדולה מאוד בנושא הגירוש.

סילבן שלום: אני אומר לכם שזה הציל אתכם.

סילבן שלום: עד לפני חודש היתה דעת קהל שלילית מאוד על תפקוד הממשלה, ופתאום, בסך הכול חזרתם לתפקוד סמי-נורמלי, כשהנושא הכלכלי פתאום כבר לא כל כך בוער.

סילבן שלום: אבל אני אומר לכם שאותו להט, אותה תמיכה של הציבור בעניין של המגורשים תפוג, ואז ייווצר מצב שבו הנושא הכלכלי יחזור למוקד העניין.

סילבן שלום: אם לא תטפלו בו בנחישות, אם לא תטפלו בנחרצות, לדעתי תחטיאו את המטרה.

סילבן שלום: כי הנושא הכלכלי אינו פחות חשוב, אולי הוא הכי חשוב, יותר מכל נושא אחר.

דב שילנסקי: תודה רבה.

דב שילנסקי: חבר הכנסת שמואל אביטל, אותך כיבדו בשמונה דקות תמימות.

שמואל אביטל: אני אנצל שלוש.

דב שילנסקי: הו, הו, אתה הולך בעקבות רפול, בעקבות חבר הכנסת רפאל איתן, כדי שאני אהיה חייב גם לך.

דב שילנסקי: לרפאל איתן אני חייב שתי דקות וחצי.

שמואל אביטל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כשהונח פה התקציב אני תקפתי את הממשלה בעיקר בגלל מה שהגדרתי "אין מדיניות חקלאית".

שמואל אביטל: אני חייב לומר, שבעקבות סדרה של דיונים וכל מה שמאפשר הפרלמנט קל היום יותר לבוא ולתמוך במוצר הסופי, שהוא מאוד מאוד אינו מספק, אבל יש להודות ששר החקלאות עם שר האוצר, אבל בעיקר שר האוצר נענה לחלק מהצרכים שהתקציב כפי שהונח לא נתן עליהם תשובה.

שמואל אביטל: כיושב-ראש הלובי החקלאי בכנסת וכחבר בוועדות אלה ואחרות בכנסת ובהיותי חבר ועדת הכספים ביטאתי את ההתנגדות שלי ושל חברים מההתיישבות העובדת לסעיפים מספר בחוק ההסדרים, שנתקלתי בהם עם ידידי וחברי חבר הכנסת גדליה גל, יושב-ראש ועדת הכספים.

שמואל אביטל: אני חושב, שבסופו של דבר נעשו תיקונים מספר, שבהחלט מאפשרים לחלק מהחברים לבוא היום בלב פחות כבד מזה שהיה לנו כשהדברים הוצגו לפני חודשיים.

שמואל אביטל: ועל כך הייתי רוצה לברך גם את שר האוצר וגם את חברי גדליה גל, שעל אף היותו מושבניק לא יכול היה לעשות בדיוק מה שעשה בעבר, מאחר שהמטלות המוטלות עליו היום הן שונות.

שמואל אביטל: בכל אופן, כפי שאמרתי, הגענו להישגים מספר שבהחלט נותנים תחושה של הקלה.

שמואל אביטל: הרב עזרן בדבריו ב"תפר", במעבר בין הדיון על חוק ההסדרים לבין הדיון על חוק התקציב, בברכתו ליוסי שריד דיבר על המים, שהם יסוד חשוב במסורת ישראל.

שמואל אביטל: אני די מתלבט אם לא לקחת את כוס המים הזאת, לא של היושב-ראש אלא זו שלידי, לברך את הברכה שאנחנו מברכים על המים, אבל אין לי כיפה בכיס ולכן לא אעשה את זה.

פיני בדש: אני יכול לתת לך.

שמואל אביטל: אני מאוד מאוד מקווה ומתפלל, שבעזרת השם, אחרי מה שקרה לא נצטרך לברך על מים יקרים כמו שיש היום.

שמואל אביטל: אני מאוד חושש ממה שקרה.

שמואל אביטל: אנחנו, כנציגי חקלאים, החלטנו שאנחנו לא מתקוטטים על הכותרת ועל מה שנקרא ועדת המים.

שמואל אביטל: כיושב-ראש הלובי החקלאי ראיתי, כאחד הנושאים, שאנחנו כחקלאים ונציגי חקלאים צריכים לשנות כיוון.

שמואל אביטל: זה מה שבא בזמנו לביטוי בוועדת המים.

שמואל אביטל: חלק מהציבור טען כנגדנו, שאנחנו יושבים על הקופה הציבורית, שאנחנו סחטנים, שאנחנו, שאנחנו שאנחנו.

שמואל אביטל: אני חושב שצריך להנהיג את הלובי הזה כלובי לאינטרסים לאומיים.

שמואל אביטל: החקלאות וההתיישבות העובדת, לא זו שמעבר ל"קו הירוק", משתלבת באמת באינטרסים הלאומיים.

שמואל אביטל: לכן לא לחמנו את המלחמה על מה שהיה כל כך נגד עיניהם של חברים לא מעטים בכנסת כביטוי לסגנון שחקלאים בכנסת הקודמת או בכנסות הקודמות ביטאו פה.

שמואל אביטל: עם זאת, בתקציב הזה אין ביטוי למדיניות חקלאית כוללת.

שמואל אביטל: יש פה מקבץ של דברים שחלקם תוקן וחלקם לא תוקן.

שמואל אביטל: אני מאמין ששר החקלאות הזה ושר האוצר הזה יהיו שפויים דיים על מנת להתבונן נכון על הבעיות של ההתיישבות העובדת ולתת עליהן תשובה, עד שבעזרת השם, לקראת התקציב הבא, בהתערבותו של ראש הממשלה, שעד הרגע הזה עדיין לא עשה דבר בנושא, הממשלה תדון בנושאים האלה ותגדיר מה הם היעדים בתחום החקלאות ובתחום ההתיישבות העובדת, ואיך היא, הממשלה הזאת, שאמורה להיות אוהדת, איך הממשלה הזאת רואה את הדברים.

שמואל אביטל: הדבר המרכזי שצריך להיעשות בחודשים הקרובים ועד להכנת תקציב שייתן תשובה כוללת, שנובעת גם מניתוח נכון של המציאות והמשברים, הוא ייצוב של החקלאות.

שמואל אביטל: מדברים על תעסוקה.

שמואל אביטל: אין לי צל של ספק, שאם החקלאות והחקלאים יתייצבו זה יוסיף מקומות עבודה יצרניים, ולא כל מיני הצעות על עבודות יזומות, שאני לא יודע כמה זמן הם "יחזיקו מים", תרתי משמע.

שמואל אביטל: החקלאות עדיין מסוגלת לתת, כמו היום, לעשרות אלפי משפחות להתקיים בכבוד.

שמואל אביטל: אם הממשלה הזאת לא תראה בחקלאות יעד שצריך לייצב אותו, זה גם ישפיע בקטע הזה.

שמואל אביטל: גמרנו את חוק ההסדרים, ועכשיו אנחנו עוסקים בחוק התקציב.

שמואל אביטל: ראש הממשלה הביא את נושא הרחבת הממשלה.

שמואל אביטל: צר לי ששוב ראש הממשלה לא מתייחס למושבים.

שמואל אביטל: צר לי ששוב המושבים לא באים לידי ביטוי בזרוע המבצעת.

שמואל אביטל: מעניין עד מתי יתעלם ראש הממשלה מהנקודה הזאת.

שמואל אביטל: לסיכום, הקרב האמיתי שלנו הוא, האם יש מקום במדינת ישראל לכפר עברי שיש בו מיעוט של חקלאים ומתיישבים שאינם חקלאים.

שמואל אביטל: אני לא מאמין שמה שיש בתקציב הזה נותן תשובה מספקת.

שמואל אביטל: אם הממשלה הזאת לא תחליט לתת תשובה בין-משרדית, בעיקר בנושא המשק המשפחתי – נדמה לי שבימים האלה ניסו כמה חקלאים לעשות שוב מעשים שבעבר הסתיימו בהתאבדויות, ולאור כמה מגמות מסוכנות שמתרחשות בעיקר בחודשיים האחרונים, שבהם כמה גורמים מנסים להשתלט על אמצעי ייצור של המשק הקטן, אני אומר לכם, חברים, תהיה התפוצצות.

שמואל אביטל: היא קרובה.

שמואל אביטל: אני לא בטוח שבימים הקרובים לא נראה ביטוי מעשי – לפחות לפי מה שאני מקבל ביומיים-שלושה האחרונים.

שמואל אביטל: חקלאים לא מתכוונים לוותר על מה שקורה בחודש-חודשיים האחרונים.

שמואל אביטל: אני מקווה, שבזכות התערבות של הממשלה ייעצרו התהליכים האלה, שמגמתם חיסול של קטעים בתוך המשק המשפחתי.

שמואל אביטל: אני קורא שוב לראש הממשלה לקיים דיון אמיתי וממצה על בעיות המושב ועל בעיות ההתיישבות העובדת.

שמואל אביטל: תודה.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חבר הכנסת אבנר חי שאקי, אחריו – חבר הכנסת רפאל אדרי, ואחריו – חבר הכנסת רון נחמן.

אבנר-חי שאקי: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, כשקמה הממשלה הזאת, ציפינו ממנה כולנו לבשורה בתחום התקציב, וזאת משום שראש הממשלה וחברי הממשלה הודיעו, שיהיה שינוי בסדרי העדיפויות, וזה דבר שכשלעצמו הביא לתקוות.

אבנר-חי שאקי: כאשר הונח התקציב הזה לקריאה הראשונה, היתה ביקורת קשה על שלא מצאנו תשובות על השאלות המרכזיות של המשק.

אבנר-חי שאקי: לא היתה תשובה חד-משמעית על בעיית האבטלה הגדולה, על הצורך ביצירת מקומות תעסוקה חדשים, על הצורך בחיזוק התשתיות במדינה בתחומים שונים, ובתוכם ובראשם אולי, תשתיות תחבורה.

אבנר-חי שאקי: לא מצאנו תשובה על השאלות הגדולות בתחום החינוך, שהעמדנו אז.

אבנר-חי שאקי: והנה, לשמחת לכולנו, בין היום שבו הונח התקציב לראשונה לבין היום הזה חלו כמה שינויים, שיפורים, שמצדיקים אמירת "יישר כוח" לשר האוצר על היענותו למשאלות שהועלו בוועדת הכספים ובמליאה כאן.

אבנר-חי שאקי: בראש ובראשונה, התוספת הריאלית, המתקרבת למיליארד שקל, לצורכי חינוך, רווחה ובריאות.

אבנר-חי שאקי: אין ספק בכך, שזה לא יענה על הצרכים האובייקטיביים של האבטלה בשיעור של 11%.2, אבל ודאי וודאי, שבין הדברים שייכללו בחינוך יהיו תשתיות, שבוודאי יקלו במקצת אותה אבטלה.

אבנר-חי שאקי: בשורה טובה היתה גם ההחלטה שנתקבלה ממש לאחרונה, בימים האחרונים, להחזיר קצבאות הילד הראשון והילד השני עד אפריל הקרוב.

אבנר-חי שאקי: דבר זה ייתן תשובה לכ-350,000 משפחות שלא קיבלו את הקצבה הזאת, וזאת תהיה הקלה.

אבנר-חי שאקי: כמו כן, אותו סכום ששר האוצר הודיע עליו, בסך 760 מיליון שקל, שיושקע כולו ביצירת מקומות תעסוקה ויאפשר תוספת 30,000 מקומות עבודה.

אבנר-חי שאקי: אולם עדיין נשארו כמה עניינים, שלא זכו משום-מה לתשובה, ואני אביא אותם בקצרה עקב קוצר הזמן.

אבנר-חי שאקי: בתחום החינוך, לא שמענו ולא ראינו בתקציב דברים חד-משמעיים הן בסוגיית יום הלימודים הארוך, או יום החינוך הארוך, והן בסוגיה של שישה ימי לימודים בשבוע.

אבנר-חי שאקי: נראה לי שזה יהיה אחד המבחנים של התקציב הזה, אם נצליח בכל זאת להתמודד עם שתי השאלות הללו, שבראש ובראשונה מקשות על ציבור שזקוק לעזרה הזו, הן בעיירות הפיתוח, הן בשכונות מצוקה, הן ביישובי ספר ובכלל בציבור הגדול, שלא ידע מה לעשות ביום השישי; אם אומנם נמשיך בכך ונראה את יום השישי כיום שבו אין מחנכים ואין מלמדים בישראל.

אבנר-חי שאקי: אני מקווה שתהיה הבנה לעניין הזה למרות הכול.

אבנר-חי שאקי: הדגשתי, גם כאשר שרת החינוך הציגה לפנינו את התקציב, לפני זמן קצר, שהחינוך ליהדות, ללימודי היהדות, אין לו תקציב ראוי.

אבנר-חי שאקי: להיפך, היו בו קיצוצים, לצערי הרב, ואני שב וקורא לשרת החינוך והתרבות לעשות כמיטב יכולתה כדי להגדיל משמעותית את ההקצבה בנושא זה, כי המשמעות היא חיזוק הזהות היהודית של ילדי ישראל, של תלמידי ישראל, וזהות יהודית-ציונית היא חלק אינטגרלי של מאמצינו כדי למנוע ירידה, כדי לחזק את התחושה הטובה של אזרחי ישראל, על כל המשתמע מכך.

אבנר-חי שאקי: בקיצור נמרץ: במשרד הדתות, צר היה לי לראות, שבתי-העלמין, נושא אובייקטיבי לחלוטין, לא זכה לטיפול הראוי וההמלצות שהובאו לא זכו למענה.

אבנר-חי שאקי: ואני שב ומציע, שבנושא זה יתוקן העוול ויועמדו התקציבים הראויים, והבאנו הסתייגויות, חברי ואני, בנושאים הקשורים לכך.

אבנר-חי שאקי: כמו-כן, חיזוקן של המועצות הדתיות בישראל, שבין תפקידיהן קירוב דתיים וחילונים, דבר שכל המדינה צריכה לשמוח בו.

אבנר-חי שאקי: אני רוצה לציין, שיש מקום לחזק את רמת הבנייה ברמת-הגולן וביש"ע.

אבנר-חי שאקי: על אף הוויכוח האידיאולוגי הפוליטי הגדול הניצב בפנינו, ועל אף שיחות השלום המתקיימות בוושינגטון, נאמר לנו מפי ראש הממשלה בפתח דבריו בהצגת ממשלתו, שהוא לא מתכוון לפגוע ביישובים הקיימים, שכולם הוקמו על-פי החלטות ממשלות ישראל.

אבנר-חי שאקי: ולכן הצרכים האובייקטיביים הדוחקים הם סלילת כבישים והמשכת בנייה, גם ביש"ע, גם ברמת-הגולן, ולגבי רמת-הגולן קיים קונסנסוס לאומי רחב ביותר.

אבנר-חי שאקי: לסיום, משרד המשפטים.

אבנר-חי שאקי: מצאתי שם, שתקציב האגף למשפט עברי נמוך ביותר, ולמי שמתמצא בדבר, זהו אחד ההישגים של המדינה, שהצעות החוק השונות מקבלות ליווי של המשפט העברי על-ידי האגף החשוב הזה במשרד המשפטים.

אבנר-חי שאקי: ואני שב וקורא, שבתקציב של משרד המשפטים יוגדל משמעותית, עד יוכפל לפחות, תקציבו הנמוך מאוד של האגף הזה.

אבנר-חי שאקי: ואחרון – הרווחה.

אבנר-חי שאקי: כולנו קיבלנו מכתב מאת מנכ"ל המועצה הלאומית לשלום הילד, הקורא לעזור ל-206 ילדים הנמצאים במצבי סיכון וסכנה גבוהים ביותר, שלא נמצא פתרון לבעייתם.

אבנר-חי שאקי: והאמת היא, שזה מזעזע וזה אמור לזעזע, ואני מקווה שלא רק המכתב מזעזע, אלא העניין עצמו – כפי שאומר הכותב – צריך להדיר שינה מעיני כולנו, ובוודאי, בראש ובראשונה, מעיני שר האוצר ושרת העבודה והרווחה, שזה עתה נתמנתה וכולנו מברכים אותה, כדי למצוא פתרון למספר קטן מאוד יחסית, אבל לבעיות קשות ביותר הראויות לעזרתו של תקציב המדינה.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חבר הכנסת רפאל אדרי – אינו נוכח.

ענת מאור: חבר הכנסת רון נחמן, אחריו – חבר הכנסת מאיר שטרית, ואחריו – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

רון נחמן: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, קודם כול ברצוני לברך את חבר הכנסת גדליה גל, יושב-ראש ועדת הכספים, שיש לי הכבוד להימנות עם חבריה, על דרך ניהול הישיבות, על התבונה, על הסבלנות והסובלנות.

רון נחמן: אלה דברים שקשה למצוא אותם בבניין הכנסת – והייתי אומר אפילו, חבר הכנסת גדליה גל, קצת פרגון.

רון נחמן: ואני, כחבר האופוזיציה, והייתי אומר האופוזיציה של האופוזיציה, כמי שגר בחוץ-לארץ, מחוץ לגבולות מדינת ישראל, אני מוכרח לשבח אותך על עזרתך לי, ובאמצעות המסרים שאני מעביר אליך, לתושבים הישראלים שחיים ביהודה ובשומרון.

רון נחמן: ואני מקווה שגם בהמשך דרכך תשמור כך על ההגינות, על הסיוע, על העזרה וההבנה, כי בסופו של דבר אנחנו מדברים על אנשים חיים.

אבנר-חי שאקי: תרשה לי, חבר הכנסת רון נחמן, להצטרף לכל מלה שאמרת לחבר הכנסת גדליה גל.

רון נחמן: אני לא מונופוליסט.

רון נחמן: אבל בין התשבחות על דרך ניהול הוועדה והדיונים בוועדה ובין התקציב יש הבדל קטן, והייתי רוצה לגעת בכמה דברים שנכנסים למדיניות התקציבית.

רון נחמן: הדבר הראשון – הפלייתו של המגזר החקלאי לטובה, וכאשר אני מתייחס למגזר החקלאי, אני מתייחס למגזר הקיבוצי.

רון נחמן: לפני כמה דקות שמענו את חבר הכנסת שמואל אביטל מדבר על קיפוח המושבים ועל בעיותיהם של המושבים.

רון נחמן: אני חי את הדברים האלה, מודע להם, ורוצה לומר, שציפיתי מהממשלה הזאת ומהתקציב שיגיע, לאור הקפאת הבנייה ושחרור רזרבות כספיות גדולות – לפי הערכה שלי, 2.5 מיליארדי שקל מוחבאים בסעיפי התקציב, בגלוי כמיליארד וחצי שקל, והשאר, עוד כמיליארד לפחות, מוחבאים בסעיפים השונים – ציפיתי שאותם חברי מושבים יתחילו לראות את האור בקצה המנהרה.

רון נחמן: לצערי הרב, הדבר איננו כך.

רון נחמן: ושמענו בנאומו של חבר הכנסת שמואל אביטל דברים ברורים, מאוד חדים, אבל את הנעשה כנראה אין להשיב, והדבר אולי יתוקן בתקציב 1994.

רון נחמן: לפי התקציב שהוגש היום, אינני רואה, עם כל הצער, שתבוא איזו רפואה למושבניקים ולמושבים.

רון נחמן: מצד שני אנחנו רואים עוד אפליה, שמול הקיבוצים מפלים את התושבים הישראלים ביהודה ובשומרון, וקוראים לכך סדר עדיפויות לאומי חדש.

רון נחמן: מה זה סדר עדיפויות לאומי חדש?

רון נחמן: אני מבין, סדר עדיפויות לאומי חדש זה לקחת כסף שנחסך במקום מסוים ולהעביר אותו למקום אחר.

רון נחמן: לאן עובר הכסף שנחסך?

רון נחמן: בוועדת הכספים סיפרו לנו, שהפיצויים לקבלנים יסתכמו ב-250 מיליון שקלים.

רון נחמן: אם נגמור את הפיצויים במיליארד שקלים, זה יהיה טוב.

רון נחמן: אמרו לנו: קופת-חולים במשבר קשה, צריך לעזור לה.

רון נחמן: רק 40 מיליון, 60 מיליון, 70 מיליון.

רון נחמן: הגענו ל-340 מיליון שקלים ב-1992, והדירקטוריון החדש שמונה לקופת-חולים העז, בעזות מצח, לבקש שבשנת 1993 יקבלו 840 מיליון שקלים.

רון נחמן: והם יקבלו.

רון נחמן: הם יקבלו משום שיש בתקציב רזרבות של 2.5 מיליארדים, גלויות וסמויות.

רון נחמן: והם יקבלו את הכספים האלה.

רון נחמן: כאשר דיברו בכנסת על המפלגות הדתיות, אמרו שבעזרת השם הן יקבלו כל דבר.

רון נחמן: אתם תראו, גם כאן, בעזרת השם – ויימצאו די שמות – ייתנו את הכספים האלה לקיבוצים ולקופת-חולים.

רון נחמן: אני מקווה שלא לקרנות הפנסיה, מפני ששם החבית גדולה מדי, וכל מה שיזרימו לא יספיק למלא אותה.

רון נחמן: אני רוצה לשאול את ראש הממשלה.

רון נחמן: היום הצבענו כאן על צירוף שר נוסף לממשלה, השר לאיכות הסביבה יוסי שריד, ועל שינויי תפקידים בממשלה.

רון נחמן: לפני הבחירות תקפתם את ש"ס, תקפתם את החרדים, תקפתם את המפלגות הדתיות, אמרתם שהם סוחטים את המדינה.

רון נחמן: מה אנחנו מקבלים היום?

רון נחמן: אנחנו מקבלים שותפות אמיצה בין אלה שתקפו לבין אלה שהותקפו.

רון נחמן: אמרתם שאתם לא תיגררו אחרי מרצ.

רון נחמן: היום אולי משמח אותי שדווקא יוסי שריד, שהוא סמל בפני עצמו לכיוון השמאלני, הייתי אומר לכיוון הנגטיבי של המחנה הציוני הממוצע, דווקא הוא הצטרף היום לממשלה.

רון נחמן: ובמקום להגיד: יומרץ רבין, כפי שנאמר לפני הבחירות, אפשר היום לומר: יישרד רבין.

רון נחמן: כי יוסי שריד נכנס.

רון נחמן: אבל אולי זה טוב שהוא נכנס לממשלה.

רון נחמן: היתה לי הרגשה, שאולי אני צריך להצביע בעדו.

רון נחמן: כי אמרתי: מה שנאמר לפני הבחירות מתממש היום.

רון נחמן: ויוסי שריד יהיה הסמן השמאלי של הממשלה, עם כל היונים של מפלגת העבודה.

רון נחמן: הדבר מתקשר לחוק התקציב.

רון נחמן: הממשלה הזאת הולכת, תחת המסווה של השם "סדר עדיפויות לאומי", להפלות תושבים במדינת ישראל.

רענן כהן: מה הקשר בין יוסי שריד לבין התקציב?

רון נחמן: אני אסביר לך מייד; כי זה התקציב של מרצ.

רון נחמן: לפגוע ביהודים, זה סדר עדיפויות לאומי.

רענן כהן: המדיניות של מרצ, אני יכול אולי להבין.

רענן כהן: אבל התקציב של מרצ, מה הקשר?

רון נחמן: שמעת את חבר הכנסת חיים אורון, שדיבר לפני, איך הוא מתגאה בתוספות שקיבל, 33 מיליון שקלים על 102 מיליארד.

רון נחמן: אלה התוספות של הלובי החברתי.

רון נחמן: אתמול ישבנו על חוק ההסדרים, דיברתי על הבעיות של הרשויות המקומיות.

רון נחמן: ואני אומר לך, ידידי חבר הכנסת רענן כהן, הבעיה היא שיש פער בין הדיבורים לבין המעשים.

רון נחמן: ואתה יודע זאת.

רון נחמן: אתה יזמת את חוק החיילים המשוחררים, ובתמיכתנו – בניגוד לעמדתם של אלה מהשמאל – הדבר הזה אושר.

רון נחמן: כמה כסף תוקצב לזה, חבר הכנסת רענן כהן?

רון נחמן: ובכן, הקשר הוא כזה.

רון נחמן: חבר הכנסת רענן כהן, חברי מרצ רואים את הכול בתפיסה הפוליטית, אשר קובעת שיהודה ושומרון לא יהיו מאוכלסים ביהודים, על-ידי כך יבוא שלום ישר מגן עדן, ואז הערבים ממש באים לקראתנו ואומרים: בואו ונעשה אתכם שלום.

רון נחמן: זו התפיסה של מרצ.

רון נחמן: בשביל זה יקפיאו את היישובים, מפני שהם מכשול לשלום; יפסיקו את הפיתוח של היישובים, מפני שהם מכשול לשלום; יוותרו על שטחים, כי הם מכשול לשלום.

עובדיה עלי: אולי תאמר גם מלה על הנושא של הסיווג מחדש של ערי הפיתוח?

רון נחמן: אני אומר.

רון נחמן: ובכן, זו הכוונה של מרצ .

רון נחמן: ובאה ממשלתו של רבין, שמגדיר את עצמו נץ, אבל אני אומר לכם שהוא יונה, וקובעת סדר עדיפויות חדש.

רון נחמן: מה הקשר בין כביש לסדר עדיפויות חדש?

רון נחמן: אני שואל, חבר הכנסת דראושה, האם חייו של ערבי שנוסע באזור אכסאל שונים מחייו של ערבי או של חייל יהודי שנוסע על ציר חוצה-שומרון?

רון נחמן: נכון שלא?

עבד-אלוהב דראושה: חיי אדם יקרים, ולא משנה איפה ולא משנה מי הוא.

רון נחמן: יפה.

רון נחמן: אז אולי יסביר לי שר האוצר מדוע בכל ספר התקציב, כשמדברים על מע"צ, אין אגורה אחת למע"צ ביהודה ובשומרון?

רון נחמן: אינני יודע איפה שר האוצר, אבל הוא בוודאי מאזין לי.

רון נחמן: האם לדם שם יש צבע אחר?

רון נחמן: ומה יקרה אם שר יבוא לבקר שם ותהיה תאונת דרכים על הכביש וירצו להציל אותו?

רון נחמן: מה יקרה אז?

רון נחמן: נגיד שהכביש היה צר?

רן כהן: הלוואי שלכל הכבישים בארץ, לכל כבישי הדמים בישראל, היו תקציבים כמו לכבישים ביהודה ובשומרון.

רון נחמן: חבר הכנסת רענן כהן, שאלת אותי לגבי מרצ.

רון נחמן: סגן השר רן כהן עדיין חושב שהוא נמצא באופוזיציה.

רון נחמן: הוא לפחות ביקר באזור ויודע על מה הוא מדבר.

רון נחמן: הוא יודע שאין אוטוסטרדות ואין כבישים ואין שום דבר.

רון נחמן: אלא מה?

רון נחמן: האפליה שניסו לעשות, שניסו לעמת את היישובים ביהודה ובשומרון מול ערי הפיתוח כדי להפיק רווחים פוליטיים, זה היה טוב עד לבחירות.

רון נחמן: היום אתם השלטון, אתם ממשלה.

רון נחמן: אתה, כסגן שר השיכון, צריך לדאוג לי ולילדים ולהסעות ולתחבורה, אם תרצה ואם לא תרצה.

רון נחמן: היום אתה סגן שר.

רן כהן: אני דואג לכל עם ישראל.

רון נחמן: אני רוצה לקבוע כאן, שהסיווג מחדש של ערי הפיתוח, על-פי המרצת מרצ, נותן עידוד דווקא לאזורים מאוד מאוד חשובים, למשל בגליל – דיר-חנא, אכסאל, דגניה א', דגניה ב', אפיקים.

רון נחמן: אלה מקומות שקלטו עלייה והם באמת צריכים עידוד.

רון נחמן: אלה מקומות שיש להם בעיות סוציו-אקונומיות קשות מאוד.

רון נחמן: הם צריכים עידוד.

רון נחמן: הם צריכים לקבל תקציבים חברתיים גדולים מאוד, בעיקר אפיקים ודגניה.

רון נחמן: אני אומר לכם, זה דבר יוצא מן הכלל.

רון נחמן: הם חייבים, על בסיס הפרמטרים של קליטת עלייה ומצב סוציו-אקונומי, לקבל הרבה כסף.

רון נחמן: אין לי בעיה עם זה.

רון נחמן: אבל אני רק מבקש אמות מידה שוות.

רענן כהן: אני מבקש להעיר הערה.

רענן כהן: נאמרים כאן דברים חשובים מאוד, שקשורים למערכת התקציבית של מדינת ישראל.

רענן כהן: ואני חושב שלחברי הכנסת יש אחריות מסוימת.

רענן כהן: לכן אני חושב ששר האוצר, עם כל הכבוד, חייב להיות כאן ולשמוע אותם.

רענן כהן: כל אחד אומר את הדברים מזווית מסוימת, ולדברים האלה יש משמעות.

ענת מאור: תודה על ההערה.

ענת מאור: אני מבקשת ממזכירות הכנסת להעביר את הדברים לידיעת שר האוצר, ואנחנו מזמינים אותו להיות נוכח כאן.

ענת מאור: יושב-ראש ועדת הכספים, תעזור לנו בכך.

רון נחמן: אני מודה לחבר הכנסת רענן כהן על ההערה.

רון נחמן: אבל כיוון שהדברים כבר ברורים מאליהם, כנראה, כי גמרו את כל העסקאות, כפי שנאמר בתחילת הדיון – כנראה אני אדבר לפרוטוקול.

רון נחמן: זה חבל.

רון נחמן: אני מקווה שאולי במהלך השנה, מהרזרבה של 2.5 מיליארדי שקלים, ייפול משהו בדרך, ונקבל.

רון נחמן: בשעה שהממשלה הזאת קובעת סדרי עדיפויות חדשים, היא הורידה בסעיף כבישים, היא הורידה בסעיף תעשייה.

רון נחמן: תסתכלו בבקשה בפרק העוסק במשרד התעשייה והמסחר – 117 מיליון שקלים בשנת 1992.

רון נחמן: והנה סדר העדיפויות החדש – לא 100, לא 50, לא 20, לא 5, אפס אגורות.

רון נחמן: שר האוצר, ועדת הכספים, "הפוגלים", כולם קבעו: ליהודה ולשומרון אפס אגורות.

רון נחמן: זה סדר עדיפויות לאומי, אדוני ראש הממשלה?

רון נחמן: זו פגיעה בבני-אדם.

רון נחמן: אתה מדבר על אבטלה, ואתה תיצור אבטלה.

רון נחמן: אתה מדבר על מכירת דירות, 5,000 דירות עומדות למכירה, ואתה לא נותן מענקים כדי שאפשר יהיה לקנות אותן.

רון נחמן: זה נקרא תקציב מאוזן?

רון נחמן: זאת נקראת חשיבה כלכלית, או שזו חשיבה פוליטית?

יוסף ונונו: יש 13,000 דירות בבנייה ביהודה ובשומרון.

יעקב שמאי: חבר הכנסת רון נחמן, אני מבין שביהודה ובשומרון היו תנאים מיוחדים בהלוואות משכנתא, ועכשיו ביטלו את כל התנאים הנוחים, ולעומת זאת החליטה הממשלה הנוכחית למכור דירות לקבלנים במענק ובסובסידיה מלאה מתקציב המדינה.

יעקב שמאי: זה נכון?

רון נחמן: זה נכון.

ענת מאור: חבר הכנסת נחמן, יש לך עוד דקה וחצי.

ענת מאור: לשיקולך, אם אתה רוצה להשיב או לסיים את דבריך.

רון נחמן: עברו 15 דקות?

רון נחמן: על הדוכן הזמן עובר מהר מאוד.

רון נחמן: ידידי חבר הכנסת דראושה, בשעה שמצמצמים עד אפס זכויותיהם של יהודים במדינת ישראל, אנחנו רואים שהמינהל האזרחי ביהודה ובשומרון מעודד, לפי חוק עידוד השקעות, השקעות הון של ערבים באזורי האוטונומיה, ביהודה ובשומרון, ומעודד יזמים מחוץ-לארץ להשקיע באותם אזורים, ואילו הממשלה הזאת – כשהיא מתייחסת ליהודים היא באה וחותכת.

רון נחמן: לכן, אני שואל את שר האוצר ואת ראש הממשלה – – –

עבד-אלוהב דראושה: – – – נס-ציונה.

רון נחמן: נס-ציונה היא ואדי-חנין.

רון נחמן: אמרתי לך, אנא פלשתיני.

רון נחמן: אדוני ראש הממשלה, מה ההיגיון, בזמן שהולכים לשיחות אוטונומיה ואומרים שחייבים לשפר את מצב הערבים תושבי יש"ע, כדי שלא יהיה לחץ ולא תהיה אינתיפאדה, כי לחץ כלכלי גורם לחץ אחר, אולי תסביר לי מה ההיגיון בכך שאותו דבר לא חל על היהודים?

רון נחמן: למה אתה חושב שאם אתה חונק אותם, מייבש אותם, סוגר להם את הפרנסה, פוגע בחינוך של הילדים – לא יהיה לחץ?

רון נחמן: האם אתה חושב שכאן תוכל לשמור על הלחץ כפי שהוא?

רון נחמן: יש לי חדשות, יש סיר לחץ ביהודה ובשומרון, וכדאי להביא בחשבון את הדבר הזה.

ענת מאור: חבר הכנסת רון נחמן, עוד משפט אחד.

עבד-אלוהב דראושה: במשך שנים קיבלתם כספים על חשבון העניים, על חשבון הערבים.

רון נחמן: אני רוצה לקבוע, שעם הדברים הטובים שנכללו בתקציב, ועליהם אני מברך, אי-אפשר לפסול את התקציב כולו כמקשה אחת – אני מבקש, שברזרבות של התקציב תהיה התחשבות במה שדיברנו ולא תהיה פגיעה בתושבים ישראלים במהלך שנת 1993.

ענת מאור: תודה לחבר הכנסת נחמן.

ענת מאור: אני מזמינה את יושב-ראש הכנסת למסור הודעה.

ענת מאור: אחרי כן – רשות הדיבור לחבר הכנסת שאול עמור, ואחריו – לחבר הכנסת שמואל הלפרט.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מתנצל על כך שמדי פעם אנחנו מתחלפים על כיסא היושב-ראש, אבל יש כמה פניות ליושב-ראש הכנסת, שאני חייב לטפל בהן.

שבח וייס: זה יהיה קצר מאוד.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון העלה סוגיה עקרונית מאוד.

שבח וייס: אף שעסקנו בה גם אתמול – והבוקר אמרתי שעסקנו בה גם אתמול – היא עדיין עומדת בתוקפה, ואני צריך לקבל החלטה.

שבח וייס: למען הסדר הטוב, חבר הכנסת דן תיכון, אם אתה מוכן לחזור באופן תמציתי על הטיעון שלך, בבקשה.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, בדוח מס' 42 של מבקר המדינה, שהוא הדוח האחרון, עוסקת מבקרת המדינה במה שנקרא: חובת הגילוי הנאות שחלה על הממשלה לקראת דיוני התקציב.

דן תיכון: המבקרת מסתמכת על חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, היא מצטטת את חוות דעתו של היועץ המשפטי לממשלה, שהרי חבר הכנסת דדי צוקר פנה, היום לפני שנה בדיוק, אל היועץ המשפטי לממשלה ושאל אותו מה דינם של הסכמים שנחתמים בלחץ לקראת דיוני התקציב.

דן תיכון: היועץ המשפטי לממשלה בחוות דעתו קבע נחרצות, שהסכמים מן הסוג הזה, אם הם נעשים בכתב יש להציגם, וגם אם נעשו בעל-פה, או תוך כדי שיחה, או תוך כדי פגישה, אם נעשו בלחיצת יד או אפילו תוך כדי השקת כוסית, אזי רואים בהם כאילו נחתמו הסכמים, ויש לדווח על כך 24 שעות לפני שמציגים את חוק התקציב.

דן תיכון: מבקרת המדינה סברה כמו היועץ המשפטי לממשלה, היא פירשה את חוות דעתו והחמירה, היא אמרה שצריך להציג את ההסכמים וצריך גם לנקוב באומדן העלויות שנובעות מן ההסכמים שנעשו בכתב או בעל-פה.

דן תיכון: ציינתי שחוות הדעת דנה גם בהסכמים בעל-פה.

דן תיכון: אני הצגתי שאלה נוספת בפני היועץ המשפטי לממשלה – אם מדובר בסיעה או בהסכמים שעושה חבר כנסת יחיד.

דן תיכון: היועץ המשפטי לממשלה נזקק לשאלה הזאת, הוא ניתח פסק-דין של השופט ברק שניתן, נדמה לי, בבג"ץ של יוסי ז'רז'בסקי, שם מדובר על כך שצריך להציג הסכמים בעל-פה.

דן תיכון: גם אם חבר כנסת יחיד ישב עם שר האוצר וקיבל ממנו הבטחה כלשהי, צריך להציג את ההסכמים הללו בכנסת.

דן תיכון: במלים אחרות, אומר היועץ המשפטי לממשלה, ודבריו מאושרים על-ידי מבקרת המדינה, שכל השינויים שנערכים בתקציב המדינה בין הקריאה הראשונה ובין הקריאה השנייה והקריאה השלישית, ואפילו לא באו לכלל ביטוי בתקציב אלא הוסכם עליהם, והכספים עדיין נמצאים בתקציב הרזרבה, מן הדין שהממשלה תדווח עליהם.

דן תיכון: נכון שחוות הדעת הזאת היא קשה ביותר.

דן תיכון: בעצם היא שוללת משר האוצר את החופש לשנות דבר שמישהו הפנה את תשומת לבו אליו.

דן תיכון: שום שר אוצר לא יאהב את חוות הדעת הזאת.

דן תיכון: חבר הכנסת אורון קרא את חוות הדעת הזאת, גם הוא השתומם כמותי, והגענו למסקנה שחוות הדעת היא מחמירה ביותר, קשה ומרחיקה לכת.

דן תיכון: כאמור, ידעתי ששר האוצר לא יאהב אותה, ולכן הוא עלה היום ואמר: לא יעלה על הדעת שיחייבו אותי להגיש את ההסכמים הללו, אפילו כשאני משנה בשקל.

דן תיכון: הוא קרא כמה הסתייגויות של חבר הכנסת דן תיכון, ובהיותו חבר כנסת לא כל כך ותיק הוא לא מבין את המשמעות של הפחתת שקל או הוספת שקל, והוא גיחך וביטל את חוות הדעת הללו.

דן תיכון: ואני הייתי סבור שחייבים למלא אחר הדברים הללו, שכן זו חוות הדעת, וגם אני לא אוהב את חוות הדעת הללו, אבל הן קיימות וצריך להתייחס אליהן.

דן תיכון: עד כאן.

דן תיכון: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו מטפלים בעניין הזה בגלגול שלישי במשך השבוע הזה, ובכל פעם בקטע הרלבנטי.

שבח וייס: קודמי בניהול הישיבה, סגן יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת עובדיה עלי, נתבקש בראשית הדיון לקראת קריאה שנייה וקריאה שלישית של התקציב להתייחס לסוגיה, ואני שמעתי ברמקול שהוא ביקש שאני אתייחס אליה, כי התחלתי לטפל בה, ומצאנו זמן.

שבח וייס: בינתיים התחלנו בדיון.

שבח וייס: בשלב ראשון ההסתמכות היתה על סעיף 13 לחוק-יסוד: הממשלה, אותו סעיף שאנחנו הוספנו אחרי הימים הסוערים של ראשית אביב 1990, או סוף חורף 1990, והדברים ידועים; וסעיף 13 נחשב סעיף חוקתי חשוב מאוד.

שבח וייס: אחר-כך בא גיבוי נוסף במסמך שהוא מסמך של מבקר המדינה, שמרחיב את התחולה, לא רק על הבעת אי-אמון בממשלה, או נושא שבעקבות בקשת סיעת אופוזיציה הופך הצבעת אי-אמון, אלא גם על כל חוק חשוב רגיל אחר שיש לו קשר כזה או אחר לפעולת הממשלה.

שבח וייס: ואני הודעתי אז לחברי, חבר הכנסת דן תיכון, שאני מקבל גם את ההרחבה שמופיעה במכתבו של היועץ המשפטי אל חבר הכנסת דדי צוקר.

שבח וייס: נכון עד כאן.

שבח וייס: אמרתי, שאם כי באופן עקרוני אני מקבל את ההרחבה, וזה אולי סוג של תקדים – – –

דן תיכון: הסתמכת על הסכמים – – –

שבח וייס: מייד, במקרה אני אפילו זוכר מה שקרה.

שבח וייס: אבל בשובי אל הסעיף המקורי, סעיף 13 לחוק-יסוד: הממשלה, אמרתי ששם כתוב באופן דווקני, שצריך להיות הסכם בכתב בין סיעות שנוגעות לבניין הקואליציה, ונתתי פרשנות, ראשית, דווקנית משום שהניסוח הוא דווקני: "בכתב", ושנית, הענקתי עליונות מסוימת לחוק-יסוד על-פי תקדימים משפטיים שלנו בארץ שבמקרים כאלה יש לחוק-יסוד עדיפות על פני כל הוראה אחרת.

שבח וייס: בינתיים בא אלינו חבר הכנסת דן תיכון, שהוא גם יושב-ראש הוועדה שלנו לביקורת המדינה, ומוסיף שכבה, והיא הקביעה של מבקרת המדינה, ואני ראיתי קודם גם את ההעתק.

שבח וייס: גם אתמול הייתי מודע לכך שהבקשות שלכם רציניות, ולכן ביקשתי מהממשלה להודיע לנו, האם יש הסכם או אין הסכם, ואז התקבל אותו מכתב אתמול, בשעה 17:17, וכאן העיתוי חשוב, ובו היא קובעת שאין.

שבח וייס: כלומר, היא מודיעה שהדבר היחיד שקיים בהקשר של הרחבת הממשלה היום הוא הדבר הכתוב, שהוא ההודעה.

שבח וייס: הודעה איננה הסכם, אלא היא ביטוי וסרטוט של תהליך חוקתי שעומד להתרחש כאן.

דן תיכון: – – –

שבח וייס: רק רגע.

שבח וייס: מה שאני מחשיב מאוד זו השורה הבאה: "לתשומת לבך" – כותבים את זה אלי אחרי שאני פניתי אל הממשלה בעקבות פנייתך אלי – "השינויים הנ"ל בהרכב הממשלה ובחלוקת התפקידים אינם נובעים מהסכם קואליציוני חדש כלשהו, אלא פועל יוצא של החלטות הממשלה בישיבות הממשלה ואינם קשורים לכינונה של הממשלה – – – להבעת אי-אמון בה".

שבח וייס: ואנחנו גם הנחנו מטעמי נימוס את המכתב על שולחן הכנסת.

שבח וייס: אתה טענת שעצם ההנחה כאילו מסגירה, כי יש יותר מדי עשן, וכנראה, יש גם אש.

שבח וייס: אלה שאלות של התייחסות כזאת או אחרת, אינטלקטואלית או רגשית, אל ההודעה.

שבח וייס: אני אומר כיושב-ראש הכנסת – ולדעתי, כל יושב-ראש כנסת אחר היה נוהג כך – אין לי אלא להאמין בתום הלב של הממשלה.

שבח וייס: אם היא תיתפס, חלילה, בכך שהטעתה את הכנסת בצורה מוחשית, אני חושב שזה נושא שראוי אפילו להבעת אי-אמון בממשלה.

שבח וייס: על כן החלטתי שאני מתייחס באמון להודעת הממשלה, ועל כן אין הסכמים על כל סוגי הפרשנות, ולכן אני מבקש – – –

דן תיכון: – – –

שבח וייס: אתן לך לומר עוד משפט אחד או שניים ונמשיך בדיון.

חיים אורון: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת אורון, זו זכותו למצות את העניין.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, כשפתחתי והצגתי לראשונה את העניין, טענת, בצדק, בחוות הדעת שלך, שמדובר בהסכמים בכתב.

דן תיכון: לאחר מכן הבאתי אסמכתות שמדובר גם בהסכמים בעל-פה.

דן תיכון: כשאמרת שמדובר בהסכמים בכתב, עלה לכאן שר האוצר, ואני מציע לך לשים לב לדברים שהוא אמר מעל הדוכן בתשובה על הערתי הראשונה שלשום, משנפתח הדיון בחוק ההסדרים.

דן תיכון: כל מלה שמופיעה בפרוטוקול מאשרת את דברי באשר להסכמים בעל-פה.

דן תיכון: אני חוזר ואומר: שר האוצר מאשר מעל הדוכן שהיו שיחות עם חברי כנסת שנסתיימו בהסכמה להקצות משאבים בעקבות אותן שיחות.

דן תיכון: הוא תמה ואמר: מי יכול לאסור עלי?

דן תיכון: מסתבר שקיימת חוות דעת שאומרת שאיש לא אוסר עליך, אבל את כל ההסכמים הללו אתה צריך להציג בדיוק בפני הכנסת.

דן תיכון: עד כה הוא לא עשה זאת, ואני מסב לכך את תשומת לבך.

דן תיכון: אני לא מחפש הרשעה, אבל בעצם הוא הרשיע את עצמו במו-פיו.

שבח וייס: הבנתי.

שבח וייס: אני הייתי מודע לזה כך גם אתמול.

רענן כהן: אני חושב שסיימנו.

שבח וייס: חבר הכנסת רענן כהן, יש לך נוהג להעיר בכל פעם לתהליך הדיון.

שבח וייס: הבוקר אני מצטער שלא שמעתי את הערתך, אבל אין זה אומר שאני אקבל את זה כל פעם.

רענן כהן: – – –

שבח וייס: איך אני יכול שלא לענות לו?

רענן כהן: – – –

שבח וייס: כן, כנראה, אבל מכיוון שפה עשוי להיות בג"ץ והפרוטוקול של הדיון הזה יהיה מסמך, תאמין לי שאני יודע שאני אצטרך להגיב.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, אתה חושב שאני לא צריך להגיב בקשר להערה של חבר הכנסת רענן כהן?

שבח וייס: מה דעתך?

דן תיכון: לא, לגבי חבר הכנסת רענן כהן – – –

רענן כהן: – – –

שבח וייס: אם כן, בקיצור, הייתי מודע לכך, כי כבר אתמול העלית עוד שכבה, ולכן אני הפניתי את המכתב לממשלה, ואחרי הפנייה שלך קיבלתי את התשובה הזאת.

שבח וייס: הייתי אומר שההכרעה שלי על-פי המכתב הזה היא, שהממשלה לפחות סבורה שגם מה שאתה הערת איננו הסכם מסוג ההסכמים שצריך להניח כאן.

שבח וייס: אני רואה שחבר הכנסת איתן מצביע.

שבח וייס: נפתח שוב בדיון פרוצדורלי?

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, אני באמת מבקש לדבר בקיצור, כי אני רוצה להחזיר גם את היושבת-ראש וגם את הדיון.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני סבור שגם הדיון הצדדי הזה, ייתכן מאוד שהוא תחליף לאיזה קטע של הרמה אוטומטית או הורדה אוטומטית של ידיים או לחצנים.

שבח וייס: לא, אני מקווה שאנחנו לא עושים את זה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אנחנו נפצה את תהליך ההצבעה בזמן הגזול עכשיו.

שבח וייס: נהדר.

שבח וייס: אז נוכל לעשות זאת בהנפת יד.

מיכאל איתן: זה דבר ראשון, כדי שלא יהיה מתח כאילו אנחנו מושכים משהו.

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: עכשיו, נקודה שנייה שרציתי להעיר אותה באווירה הזאת.

מיכאל איתן: דומני שיש לנו בעיה קשה מאוד, שאין לנו יועץ משפטי של הכנסת.

מיכאל איתן: הרבה פעמים, ובמיוחד בימים האחרונים, כשאני רואה שמעלים נושאים משפטיים, אני יודע שליושב-ראש יש השכלה משפטית, אבל אם יש מעמד של יועץ משפטי של הכנסת, בלתי תלוי, הוא יכול לתת חוות דעת ראשונית, שאינה מחייבת, אבל היא יכולה בהחלט להשפיע גם על דרגת הוויכוח, גם על האמצעים שרוצים להשיג בוויכוח.

מיכאל איתן: אולי היא לא תשפיע, וכל אחד יצביע כפי שהוא רוצה, אבל לדעתי היא בהחלט יכולה להיות גורם ממתן, כי כל פעם אנחנו אומרים שהצד המשפטי הוא כזה והצד המשפטי הוא אחר וטוענים וכו', והכול נשאר בחלל האוויר.

מיכאל איתן: לו היה בצד יועץ משפטי, שאולי לא היה תלוי במערכת, והיה אומר:

מיכאל איתן: הייעוץ המשפטי שלי אומר שעל-פי החוק ועל-פי התקנון ההחלטה צריכה להיות כזאת או אחרת, וזו חוות דעתי המשפטית, וחוות דעת זו היתה מושמעת בפני כולם – אחר-כך כל אחד יוכל להחליט לעשות מה שהוא רוצה, אבל חוות דעת כזאת חשובה מאוד.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת אורון, האחרון, אנא בקיצור, אם כי קיבלנו עכשיו הבטחה נהדרת שנצביע בהנפת יד.

חיים אורון: בהלכה ובידיעה שכל ההסכמים שהיו, שמיקי הזכיר אותם, מתקיימים, אנחנו לא גוזלים את זמנה של הכנסת במובן שעליו דובר קודם, ואני אומר את מה שאני אומר עכשיו גם כחבר הוועדה לענייני ביקורת המדינה וגם כחבר ועדת הכספים.

חיים אורון: כאשר הונח הדף המסוים הזה, אם אני לא טועה עמוד מס' 11 בדוח מבקרת המדינה בנושא הזה, כל מי שהיה בחדר – ולזכותו של יושב-ראש הוועדה שהוא הניח את זה – הרים גבה.

חיים אורון: אני מוכן לומר את זה כאן, שהמסמך שהופיע שם והציטוט מדבריו של היועץ המשפטי – וזה הדבר המינימלי שאני יכול להגיד – מרוחקים מהמציאות שקיימת בכנסת.

חיים אורון: אני חושב, שהעובדה שחוות הדעת הזאת קיימת ולא התקיים אחריה דיון מסודר באחת מוועדות הכנסת, שצריכות להבהיר את המצב, יוצרת פתח סביר לטענה החוזרת ונשנית של חבר הכנסת תיכון; ואני אינני מקבל אותה לגופה, ולמיטב ידיעתי גם הוא לא מקבל אותה לגופה.

חיים אורון: אבל יש מצב, כרגע פורמלי, שבמסגרת דוח המבקרת יש פסקה מתוך חוות דעת של היועץ המשפטי לחבר הכנסת דדי צוקר מלפני שנה ומשהו – –

דן תיכון: שנה בדיוק.

שבח וייס: גם שנה זה זמן.

חיים אורון: – – והיא מונחת ולכאורה יוצרת מצב בעייתי.

חיים אורון: לכן אני מציע שבמסגרת המתאימה, אם בוועדה לענייני ביקורת המדינה, יתקיים על כך דיון השבוע – בהרכב חלקי ובתוך השבוע הזה.

חיים אורון: לפי דעתי, צריך לסיים את הדיון הזה, לסכם אותו ולמצוא את המוסכמה התקנונית או האחרת בכנסת, ולא, אי-אפשר לפעול בשום דבר.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אני מוכרח לגמור עם העניין.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אולי לא הובנתי.

מיכאל איתן: אמרתי שאותו פסק זמן ש"גזלנו" עכשיו, נחזיר.

שבח וייס: הבנתי.

שבח וייס: אני מבין שזה לא גורף.

שבח וייס: חברי הכנסת, בקשר להערה של חבר הכנסת מיכאל איתן על היועצים המשפטיים.

שבח וייס: יש לנו לשכה משפטית בכנסת, ובה פועלים ארבעה משפטנים בכירים ביותר.

שבח וייס: עם בחירתי לתפקיד אני אפילו חיזקתי אותם, נתתי להם גיבוי והודעתי להם: 1.

שבח וייס: שהם חבר היועצים המשפטיים של הכנסת; 2.

שבח וייס: זה לא אומר שאנחנו לא נזקקים ליועץ המשפטי של הממשלה, שבעיני הוא היועץ המשפטי של המדינה, רק השם נגרר מתקופת המנדט.

שבח וייס: על כן, לא היה מקרה אחד שהיה בעייתי בעיני – אולי בגלל השכלתי המשפטית, אולי אני לפחות יודע לשאול את השאלות – שלא נזקק לסיוע שלהם, לרבות הנושא הזה, ואפילו הראיתי לחבר הכנסת דן תיכון את ההתייעצות שלי בקטע הראשון עם היועצים המשפטיים.

שבח וייס: יש עניינים שבהם אנחנו פונים ביוזמתנו גם ליועץ המשפטי לממשלה.

שבח וייס: אבל את הרעיון הזה בצורה יותר נמרצת אתה יכול לגלגל בוועדת הכנסת, הוא מעניין כשלעצמו, וכבר נדון פעם.

שבח וייס: פה היה ליווי משפטי, לא לגבי עצם ההכרעה, לגבי דרך ההכרעה.

שבח וייס: הרעיון של חבר הכנסת חיים אורון נראה לי מאוד סביר.

שבח וייס: תגלגלו אותו בפורום של הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

שבח וייס: אחרי שכבר שמעתי את דן תיכון בעיבוי השלישי של ההנמקות שלו, אני עדיין מודיע, שבהסתמכי על הפסקה, שגם היא מודעת לכל המסמכים, אין דבר כזה.

שבח וייס: יכול להיות שהנושא הזה יתגלגל שוב בצורה אחרת.

שבח וייס: זוהי הפסיקה שלי לפי שעה.

שבח וייס: נמשיך בדיון, ואני מודה לכם על ההקשבה.

יוסף בא-גד: סליחה, אדוני היושב-ראש, ביקשתי הצעה לסדר.

שבח וייס: חבר הכנסת בא-גד, היתה בעיה אתך.

שבח וייס: תיגש למיקרופון.

יוסף בא-גד: הודעת תיקון.

יוסף בא-גד: כבוד היושב-ראש הודיע, שמולדת התפלגה.

יוסף בא-גד: אני הבהרתי: מולדת ממשיכה להיות אחת, רק היושב-ראש הוחלף.

יוסף בא-גד: תודה.

יוסף בא-גד: למען הפרוטוקול אני מבקש לתקן.

שבח וייס: קודם כול, לא הודעתי שהיא התפרקה.

שבח וייס: שנית, כל מה שיוכרע יוכרע בסיעת

שבח וייס: כם על-פי הפרוצדורות המקובלות.

שבח וייס: תודה לך.

עובדיה עלי: בא-גד יושב-ראש הסיעה, לא יושב-ראש התנועה.

שבח וייס: בדיוק.

יוסף בא-גד: יושב-ראש הסיעה.

שבח וייס: חברתי ענת מאור, קחי את השלטון.

ענת מאור: חבר הכנסת שאול עמור, אחריו – חבר הכנסת שמואל הלפרט.

רענן כהן: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש, אם אפשר, למחוק את ההסתייגויות שלי.

שאול עמור: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני רק רוצה להעיר קודם כול, שחבל מאוד שידידי שר האוצר, בדיון כה חשוב, חד-שנתי, לא נמצא אתנו כאן.

רענן כהן: אני ביקשתי את זה גם קודם לכן.

ענת מאור: אנחנו ביקשנו והלכו לנסות.

ענת מאור: יש תשובה לגבי יכולת הגעתו?

שאול עמור: אני רוצה להעיר הערה נוספת לחברי הטוב ושכני חבר הכנסת גולדשמידט, בקשר לתקציב ה"ורוד" הזה.

שאול עמור: חברי הכנסת הוותיקים יותר יודעים, שגם בדיונים על תקציב המדינה, כשממשלת הליכוד היתה בשלטון, תקפתי את התקציבים אז והצבעתי נגד התקציב, מפני שגם אז סברתי – –

אורי אור: והפעם תצביע בעד.

יוסף ונונו: אז זה היה מוצדק.

שאול עמור: – – וגם עכשיו, שהתקציב – אני מדבר לגופו של עניין, אתה יודע – אינו עונה על היעדים החברתיים והחינוכיים.

שאול עמור: ובכן, באמת בשורה גדולה באה עלינו בתקציב 1993.

שאול עמור: הממשלה הנוכחית נאה דורשת ונאה מקיימת את סדרי העדיפויות הלאומיים בדיוק בכיוון ההפוך: הממשלה הבטיחה לנו עוד השנה יום חינוך ארוך בערי הפיתוח, ואכן ילדינו נאלצים לנטוש – עם כל תוספת השעה שמדברים עליה כל כך הרבה – את ספסל הלימודים בשעות הצהריים המוקדמות.

שאול עמור: בשעה שהוריהם שוהים בעבודה נמצא חלק לא מבוטל של ילדינו משוטטים בחוצות וחשופים לסכנת הרחוב.

שאול עמור: לא די בכך, והנה יש כוונה להנחית מהלומה נוספת על ילדי ישראל עם הכוונה להנהיג חמישה ימי לימודים בשבוע.

שאול עמור: הלזה תקראו שינוי סדרי עדיפויות לאומיים?

שאול עמור: קראו לילד בשמו ותאמרו שאתם מתכוונים להעמיק את הפערים החברתיים והחינוכיים, כי בעוד הילד מצפון תל-אביב, באמצעות החינוך האפור, יזכה לשעות לימוד רבות, הילד משכונות העוני בדרום "יזכה" לבילוי מפוקפק ברחובות השכונה.

שאול עמור: אגב, חבל, אני הייתי מציע לידידי רפאל איתן, שיחזיר אותו אישור תקציב של 8 מיליוני שקל עלובים, הייתי אומר: מעות של פורים.

שאול עמור: יחזיר את זה לאוצר ויסרב לקבל אותם.

שאול עמור: זה עלבון.

שאול עמור: זו מחלה איומה, המחלה הקשה ביותר היום בחברה הישראלית – מכת הסמים.

שאול עמור: הייתי מציע שכל הבית הזה יתלכד ולא יוותר וייאבק בנושא הזה.

שאול עמור: חברי הכנסת, הביטו וראו את הציניות שבהכרזות הדמגוגיות של הממשלה, שהבטיחה לנו כי תעדיף את ערי הפיתוח, והנה ועדת המנכ"לים בראשות שבס הנחיתה מכה נוספת על היישובים המרוחקים, שסובלים מאבטלה גבוהה, ממצוקות כלכליות וביטחוניות חריפות.

שאול עמור: ערי הפיתוח מגשימות את כל יעדי הציונות, קולטות עלייה, נאבקות ביצירת האינטגרציה.

שאול עמור: והנה, במקום לאזור עוז ולהתמודד על-ידי חשיבה בלתי שגרתית, בצעדים אמיצים, עם בעיית האבטלה המחריפה, אתם מקימים השכם והערב ועדות סרק, שמסתפקות בהגשת ניירות המוכנסים למגירות.

שאול עמור: אכן, הכול דיבורים.

שאול עמור: במקום להשקיע את הכספים בחידוש הצמיחה ובמלחמה באבטלה, הנה מדי שבוע מדפיסה המכונה ומעבירה מאות מיליוני שקלים למוסדות ההסתדרות הכושלים ולקופת-חולים הגוססת.

שאול עמור: 50 מיליון שקל, אילו העברתם מתוך הכספים שהעברתם לקופת-חולים, למען המלחמה בסמים, הייתי יכול לומר שעשיתם משהו בנדון.

שאול עמור: לאחרונה עקבנו אחרי פסטיבל תקשורתי המבשר את החזרת קצבאות הילד הראשון והשני.

שאול עמור: והנה, להפתעתנו, אנחנו מגלים כי היה מעשה הטעיה.

שאול עמור: יד אחת נותנת ויד שנייה חומסת, בכך שהוחלט על פגיעה דרך מס הכנסה, שתגרום לשחיקה בנקודות הזיכוי.

אלי גולדשמידט: רק של השכבות המבוססות.

שאול עמור: גם של השכבות החלשות.

אלי גולדשמידט: זה לא נכון.

שאול עמור: גם על הכנסה של 3,000 שקל ומטה.

אלי גולדשמידט: האוצר משלם בשביל זה 200 מיליון שקלים.

אלי גולדשמידט: זה לא מכוסה על-ידי נקודות הזיכוי.

שאול עמור: תקרא את גדעון עשת הבוקר, הוא לא מהמפלגה שלי.

שאול עמור: ומעל לכול, אני לא מאמין למראה עיני בראותי את הבושה, כאשר חברי הלובי החברתי של מפלגת העבודה מקפלים את הדגל החברתי ורומסים באצבעותיהם את הצדק החברתי שהבטיחו להגשימו.

שאול עמור: הנה היינו עדים להצבעות על ההסתייגויות כמו בבית-דין שדה, כי חייבו את אנשי הלובי החברתי להצביע נגד אמונתם.

שאול עמור: אני יכול להעיד שלא פעם אחת, כפי שאמרתי, הצבעתי נגד ממשלתי בנדון.

יוסף ונונו: כל מה שביקשנו בוצע.

שאול עמור: אמרתי לך, זה מעות של פורים.

רפאל אלול: קיבלנו, נכון שלא מספיק.

רפאל אלול: אבל איפה הייתם אתם כאשר הייתם בממשלה?

רפאל אלול: מה נתן לנו הליכוד?

שאול עמור: איך נפלו גיבורים.

שאול עמור: ממי יש לכם לפחד?

מאיר שטרית: מה חשוב עכשיו מה הליכוד עשה או לא עשה.

מאיר שטרית: מה אתם עושים?

מאיר שטרית: אתם עכשיו בשלטון.

מאיר שטרית: עזוב את הליכוד, אתם עכשיו בשלטון – – –

יוסף ונונו: מה שדרשנו קיבלנו.

שאול עמור: אמרתי לכם, אתם מכריזים על סדרי עדיפויות חדשים.

שאול עמור: אני אמרתי בתחילת דברי, שביקרתי בעבר את הליכוד, אבל אתם מכריזים עכשיו על סדרי עדיפויות חדשים.

שאול עמור: איפה הם?

יוסף ונונו: חזרתי ואמרתי: מה שדרשנו קיבלנו.

מאיר שטרית: אני מציע לך להפסיק.

מאיר שטרית: אתה יודע שאתם לא רציניים בעניין הזה – – –

שאול עמור: גברתי היושבת-ראש, תגני עלי.

ענת מאור: אני מבקשת להפסיק עם קריאות הביניים על חשבון זמנו של הדובר.

ענת מאור: בבקשה.

מאיר שטרית: אם הם לא יתקפו את הדובר וייתנו לו לדבר, אני לא אפריע להם.

שאול עמור: ממי יש לכם לפחד?

שאול עמור: מה תאמרו לתושבים שלכם בערב שבת, כאשר סתמתם את הגולל על תקוותיהם?

שאול עמור: יושבים כאן עמיתי, ראשי ערי הפיתוח, שהבטיחו לתושביהם מעט קורת רוח, אבל אתם אפילו לא לחמתם ולא אפשרתם תקציב זעום להנהגת השידורים של ערוץ-2 ביישובים המרוחקים.

מאיר שטרית: מחקו את קריית-מלאכי מרשימת ערי הפיתוח.

יוסף ונונו: אני אומר לך, שכל ערי הפיתוח לא יינזקו.

ענת מאור: בבקשה, חבר הכנסת ונונו, זה זמנו של הנואם.

שאול עמור: אני בדרך כלל לא מפריע לאיש.

שאול עמור: אני מבקש.

אורי אור: זה מפני שאוהבים אותך, שאול.

שאול עמור: לאחרונה נסגרו תחנות מגן-דוד-אדום בערי הפיתוח ואלפי תושבים עלולים לקפח את חייהם בהעדר תגובה מהירה.

שאול עמור: גם בזה נכשלתם.

שאול עמור: מה תגידו במעלות, ומה תאמרו בחוצות אשקלון?

שאול עמור: הוא אשר אמרנו: ממשלה עם סדרי עדיפויות מעוותים, שמגמתם העמקת הפערים והעדפת סקטורים מפלגתיים על פני יעדים לאומיים.

שאול עמור: תודה רבה.

ענת מאור: תודה רבה.

ענת מאור: חבר הכנסת שמואל הלפרט, בבקשה, אחריו – חבר הכנסת מאיר שטרית, ואחריו – חבר הכנסת אפרים גור.

שמואל הלפרט: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה להתייחס להסתייגותי בתקציב משרד הדתות, סעיף הישיבות, שאינו כולל את הגידול הטבעי.

שמואל הלפרט: לא ייתכן שבכל תחום ונושא מובן מאליו שיש לעדכן תקציבים בהתאם לגידול הטבעי, ואילו בתקציב הישיבות ומוסדות התורה חייבים לנהל מדי שנה מאבק מחדש.

מאיר שטרית: אתה תצביע בעד ההסתייגות שלך?

שמואל הלפרט: בוודאי.

מאיר שטרית: נראה מחר או הלילה.

שמואל הלפרט: אינני יכול להבין מה הפחד הגדול של "פן ירבה" לגבי עולם הישיבות, שבהן תלוי קיומו של כל עם ישראל.

שמואל הלפרט: מוסדות התורה שרויים ממילא במצוקה כלכלית חמורה.

שמואל הלפרט: בתחום המבנים בתקציב השוטף, הפער בין המצב במוסדות התורה לבין המצב במוסדות ההשכלה הגבוהה במדינה הוא עצום.

שמואל הלפרט: את הריבוי הטבעי היו צריכים לעדכן אוטומטית, ומאחר שהדבר לא נעשה, אני מקווה שזה יתוקן לפחות עכשיו, ברגע האחרון.

שמואל הלפרט: יש לתקן את הקיפוח הקיים שנים רבות כלפי הת"תים.

שמואל הלפרט: בתלמודי התורה לומדים 20,000 תלמידים, כן ירבו, אבל הם מתוקצבים רק ב-60%.

שמואל הלפרט: זאת שעה שבכל מגזר אחר, לרבות המגזר הערבי, התקצוב הוא מלא, בשיעור של 100%.

שמואל הלפרט: מן הראוי להוסיף בינתיים לפחות 15% לתקצוב תלמודי התורה.

שמואל הלפרט: הסתייגותי שעניינה תוספת 50 מיליון שקלים לתקציב משרד הדתות עבור בינוי למוסדות תורה באה לענות על המצב החמור השורר בתחום זה.

שמואל הלפרט: הצפיפות בישיבות גדולה מאוד, אבל בתקציב לא מופיעה אפילו אגורה אחת לבינוי ולשיפוצים.

שמואל הלפרט: מצב כמעט דומה קיים גם לגבי בתי-כנסת ומקוואות, במיוחד בשכונות החדשות.

שמואל הלפרט: אומנם יש תקציב של 10 מיליון שקלים, אולם הוא לא עומד בשום פרופורציה לצרכים הדחופים, ולכן יש להכפיל את התקציב בתחום זה.

שמואל הלפרט: בסעיף פעולות מינהל הסטודנטים ותלמידי הישיבות ביקשתי להסתייג, מכיוון שהוצא ממנו כל התקציב שהיה מיועד לתלמידי ישיבות, והוא הוצא בצורה שרירותית.

שמואל הלפרט: בתקציב משרד הקליטה יש להגדיל בצורה משמעותית את התקציב ללימודי יהדות ומורשת יהודית בקרב העולים החדשים, שאין להם מושג על העם היהודי ועל מסורת עמנו, כדי להחדיר בקרבם את הערכים ואת יסודות היהדות.

שמואל הלפרט: ושוב בתקציב משרד הקליטה, נמחק הסעיף של סיוע ראשוני לעולים שמגיעים לארץ בשבתות ובחגים ואינם מסכימים לחלל את השבת.

שמואל הלפרט: יש צורך לתת להם סידור ראשוני בשדה התעופה.

שמואל הלפרט: כמו-כן חייבים להחזיר את התקציב למפעלי מת"ן – מפעל תורני לנוער, המממן אלפי תלמידים משכבות המצוקה ועולים חדשים במסגרת פנימייתית.

שמואל הלפרט: לא היתה שום הצדקה למחוק את הסעיף הזה מתקציב משרד הקליטה, ויש להחזיר את כל הסכומים כפי שהיה אשתקד.

שמואל הלפרט: הסתייגתי גם משני סעיפים בתקציב משרד העבודה והרווחה: א.

שמואל הלפרט: יש להגדיל בצורה משמעותית את התקציב לשיקום חברתי, המיועד לשיקום משפחות נחשלות וצרכני סמים, לצורך העלאת רמת הלימודים והרמה החברתית.

שמואל הלפרט: ב.

שמואל הלפרט: הסתייגות לגבי קצבאות הילדים.

שמואל הלפרט: בימים האחרונים אישרה הכנסת, בעקבות החלטת הממשלה, החזרת קצבאות ילד ראשון ושני.

שמואל הלפרט: עם כל החשיבות שאני מייחס לעניין, הרי מדובר רק בחלק אחד של הבעיה, שבא לפתור בעיות של משפחות שבהן עד שלושה ילדים, וזאת למשפחות שהכנסתן היא מעל ל-95% מהשכר הממוצע במשק.

שמואל הלפרט: אבל הבעיה האמיתית היא ערך הקצבאות, שנשחק בשנים האחרונות ב-50% ריאלית.

שמואל הלפרט: הדבר פוגע במשפחות ברוכות ילדים, והוא גרם לכך שרבבות משפחות ירדו אל מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: בעניין זה לא מציע האוצר שום פתרון.

שמואל הלפרט: להיפך, את המימון לקצבאות ילד ראשון ושני רוצים ליטול על-ידי שחיקה נוספת בקצבאות הילדים ושינויים בזיכוי מס הכנסה.

שמואל הלפרט: אם זו הכוונה, הרי טוב שלא נברא משנברא.

שמואל הלפרט: כי מה יקרה עכשיו?

שמואל הלפרט: משפחה שלה ילד או שני ילדים והכנסתה מעל 95% מהמשכורת הממוצעת במשק, כלומר מעל 2,700 שקל בחודש, תקבל קצבת ילד ראשון ושני, על חשבון מי?

שמואל הלפרט: על חשבון משפחה ברוכת ילדים, על חשבון שחיקה נוספת בקצבאות של משפחות ברוכות ילדים שלהן שבעה, שמונה או עשרה ילדים החיים מתחת לקו העוני.

שמואל הלפרט: איזה מין אבסורד זה?

שמואל הלפרט: לכן אני פונה לשר האוצר, לא לפגוע בשום פנים ואופן בערך הקצבאות של משפחות ברוכות ילדים, אלא להיפך, להתחיל להחזיר, לפחות בצורה הדרגתית, את הערך הריאלי של קצבאות ילדים כפי שזה היה בשנות ה-80.

שמואל הלפרט: אני בטוח ששר האוצר רוצה לעזור למעוטי היכולת.

שמואל הלפרט: לכן אני פונה אליו להחזיר את הערך הריאלי של קצבאות הילדים, דבר שיפתור מצוקה אמיתית בקרב רבבות משפחות החיות מתחת לקו העוני, ויפה שעה אחת קודם.

שמואל הלפרט: תודה.

דן תיכון: אני לא מבין.

דן תיכון: אתה טוען שהיתה שחיקה של קצבאות הילדים?

שמואל הלפרט: כן.

שמואל הלפרט: 50% ממה שהיה בשנים 1980, 1982 ו-1983.

שמואל הלפרט: אני אומר זאת כמי שהיה סגן שר בביטוח לאומי.

שמואל הלפרט: אני אחראי לכל מה שאני אומר.

דן תיכון: שלשום הוצגו מספרים בוועדת הכספים, לקראת הקריאה השנייה והשלישית, ושם נאמר שלא היתה שחיקה.

שמואל הלפרט: אני אומר לך מתוך ידיעה ברורה, שבשנת 1980 ערך קצבת ילדים היה 5% מהשכר הממוצע במשק, וכעת הוא 2.5% בלבד.

שמואל הלפרט: אם אתה רוצה, אני יכול להוכיח את זה.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חבר הכנסת מאיר שטרית, אחריו – חבר הכנסת אפרים גור, ואחריו – חבר הכנסת יוסי ונונו.

ענת מאור: בבקשה.

מאיר שטרית: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, עתה, משאושר חוק ההסדרים במשק, לדאבוני הרב, כפי שאושר, ברוב קולות דורסני של הקואליציה, בלי להתחשב בהסתייגויות, שחלקן היו לגופו של עניין וחלקן היו הגיוניות מאוד, ובעצם ברוב דורסני ובהצבעה אוטומטית של כל חברי הקואליציה אושר החוק הזה, לא נותר אלא לנסות בכל זאת – אף שחוק ההסדרים רע, לדעתי, לאזרחי המדינה ולרשויות המקומיות – אולי בתוך אישור התקציב עצמו עדיין יש הזדמנות לחברי הקואליציה להתעשת ולחזור להיגיון הבריא שלהם ולא להצביע כאוטומטים של הממשלה.

מאיר שטרית: אם חברי הכנסת של הקואליציה חושבים שהכנסת נועדה להיות חותמת גומי של האוצר או של ראש הממשלה או של הממשלה, זו טעות מרה.

מאיר שטרית: אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת של הקואליציה, בעיקר ממפלגת העבודה, שאתם נבחרתם בבחירות בפריימריס, ואני מקווה שבקדנציה הזאת תקיימו את מה שהבטחתם לציבור לפני הבחירות, שבאמת שיטת הבחירות בכנסת תשתנה לבחירות אישיות אזוריות.

מאיר שטרית: פירושו של דבר, שבפעם הבאה גם פריימריס לא יעזרו, אתם תצטרכו להיבחר אישית אצל ציבור בוחרים מסוים, כל אחד באזור בחירה מסוים.

מאיר שטרית: אם זה יהיה המצב, וכך אני מקווה שיהיה, אם אתם מתכוונים לפחות בזה לעמוד, אתם תעמדו בפני ציבור בוחרים ככלי ריק אם תמשיכו להצביע כאוטומטים של הממשלה.

מאיר שטרית: יש לכם הזדמנות בתקציב עכשיו להוכיח שאינכם אוטומטים.

מאיר שטרית: בתקציב הזה, כפי שהוא מונח לפניכם, אני מוכרח לומר, שכשאני בודק מה הן כוונות הממשלה לעומת מעשיה, הפער הגדול בין כוונות הממשלה לבין מעשיה מעמיד בפנינו את השאלה, האם באמת יש בפנינו ראש ממשלה רציני, או – כפי שיוסי שריד הגדיר אותו בעיתון, כאשר הוא לא הסכים למנות אותו לשר – רכרוכי.

מאיר שטרית: האם יש ראש ממשלה שמתכוון למה שהוא אומר, או שהוא בעצם נגרר אחרי הרוח?

מאיר שטרית: יכולתי להביא בפניכם שורה שלמה של ציטטות מדברי ראש הממשלה בחודש יוני, חודש בחירתו, כשהוא אמר: תפקידו של ראש הממשלה לטפל באבטלה.

מאיר שטרית: עוד לא ראיתי את ראש הממשלה מטפל באבטלה.

מאיר שטרית: ובתקציב שמונח לפנינו אינני רואה שום בשורה לאבטלה.

מאיר שטרית: לא רק שאני לא רואה אותה, חברי מפלגת העבודה רואים בדיוק, עין בעין, את מה שאני אומר.

מאיר שטרית: כדי להוכיח זאת אקרא בפניכם סעיף אחד שהוא סיכום דיון בסיעת מפלגת העבודה עם שר האוצר.

מאיר שטרית: בסעיף 3 של הסיכום הזה כתוב: הממשלה תנקוט את כל האמצעים, הן במסגרת התקציב והן מחוצה לו, כדי לעודד, להפעיל ולבצע תוכניות ופרויקטים כלכליים באמצעות המגזר הפרטי, העסקי, הממשלתי והציבורי, כדי להאיץ, לזרז ולקדם יצירת מקומות תעסוקה נוספים ולהביא להורדת אחוזי האבטלה ככל האפשר, אף מעבר לשיעורים החזויים בהנחת התקציב.

מאיר שטרית: זו היתה כאילו הסכמה של חברי סיעת העבודה עם שר האוצר בישיבה אתו, שעל בסיסה אמרו חברי הסיעה: הסיעה מאשרת את התקציב במסגרת הנוכחית המוגשת לממשלה ותתמוך בתקציב בקריאה ראשונה ובמסגרת הכוללת של התקציב בקריאה השנייה והשלישית.

מאיר שטרית: ובאמצע כתוב: הממשלה והסיעה רואות כיעד מרכזי ביותר את המאבק באבטלה, צמיחת המשק ויצירת מקומות תעסוקה.

מאיר שטרית: בתקציב שמונח לפניכם היום להצבעה אין שום שינוי, ולו הקטן ביותר, בטיפול באבטלה, בהשוואה לתקציב שהממשלה אישרה אותו בישיבתה הראשונה.

יוסף ונונו: יש 850 מיליון מעודפי התקציב של השנה.

מאיר שטרית: בחייך, יוסי, אז מה?

מאיר שטרית: אני שואל אתכם: אם אתם רציניים בגישה שלכם – – –

יוסף ונונו: – – –

מאיר שטרית: מה פתאום?

מאיר שטרית: חבר הכנסת ונונו, בינתיים האבטלה רק עלתה.

מאיר שטרית: אם אתה מדבר על שנה זו, אחוזי האבטלה במשק עלו.

מאיר שטרית: זו עובדה.

מאיר שטרית: אם אתה מדבר על השנה הבאה, בתקציב הזה אין שום שינוי.

מאיר שטרית: אפילו את ההחלטות שלכם בסיעת העבודה אתם לא מקיימים.

מאיר שטרית: אתם לא משנים שום דבר בתקציב לגבי אבטלה.

יוסף ונונו: אבל תודה בכך, שלפני שבועיים החליטו על 450,000 – – –

מאיר שטרית: חבר הכנסת ונונו, כאשר הליכוד היה בשלטון אתם הייתם באופוזיציה ואמרתם: מה זאת אומרת, כל כך הרבה מובטלים.

מאיר שטרית: אפשר לפתור את בעיית האבטלה.

מאיר שטרית: הבטחתם לכל עולה חדש עבודה ודיור.

מאיר שטרית: באותן שנים הליכוד אמר בקול ענות חלושה ובהסברה לא טובה: בעצם מה אתם רוצים, כבר יצרנו במשק 150,000 מקומות עבודה חדשים בארבע שנים.

מאיר שטרית: הגיעו 400,000 עולים לארץ בשנתיים.

מאיר שטרית: אתם אמרתם: זה לא מספיק טוב.

מאיר שטרית: אתה מספר לי שאי-אפשר לפתור בשבועיים?

מאיר שטרית: ודאי שאי-אפשר לפתור בשבועיים.

מאיר שטרית: כל מה שקורה היום בתעסוקה, אם יקרה משהו, אלה עדיין פירות של פעולות שהליכוד עשה.

מאיר שטרית: המבחן האמיתי שלכם הוא, מה אתם עושים בתקציב השנה.

אלי גולדשמידט: זה מה שקורה.

אלי גולדשמידט: אחוז האבטלה עולה, אלה עדיין פירות של הממשלה הקודמת.

אלי גולדשמידט: הנה, אתה אמרת את זה עכשיו.

מאיר שטרית: יכול להיות.

מאיר שטרית: אבל אני אומר לך, שבתקציב הזה אין בשורה לאבטלה.

מאיר שטרית: זאת אומרת, שגם בעוד שנה לא תראה תוצאות של הקטנת האבטלה.

אלי גולדשמידט: אתה לא יכול להתעלם מהעובדה, שכמעט מיליארד שקל הוספו לתקציב מפני שלא ידעתם לנצל את התקציב.

מאיר שטרית: זה לא בגללכם.

מאיר שטרית: זה לא הוסף לתקציב.

מאיר שטרית: תסלח לי, אני מציע לא להאשים את מי שאיננו אשם.

מאיר שטרית: העודף בתקציב נוצר בגלל העובדה, שבמקום 250,000 עולים שהיו חזויים, הגיעו בערך 66,000 עולים.

מאיר שטרית: לכן נוצר עודף בתקציב, לא משום סיבה אחרת.

מאיר שטרית: זה איננו תירוץ למה שקורה.

מאיר שטרית: בתקציב הזה אין שום שינוי ביחס לתקציב שהממשלה אישרה.

מאיר שטרית: חברי סיעת מפלגת העבודה, בדיון עם שר האוצר, החליטו שאתם תעשו את כל הצעדים כדי לטפל באבטלה.

מאיר שטרית: אין שום שינוי בזה.

מאיר שטרית: זאת אומרת, באבטלה אתם לא רציניים.

מאיר שטרית: הממשלה הזאת לא רצינית.

מאיר שטרית: לא אתה אשם, חבר הכנסת ונונו, למה לך לקחת על עצמך את העניין?

יוסף ונונו: דרשנו יצירה של 100,000 מקומות עבודה.

מאיר שטרית: דרשתם.

מאיר שטרית: מה זה חשוב מה דרשתם?

מאיר שטרית: חשוב מה תעשה.

יוסף ונונו: – – –

מאיר שטרית: תאמין לי, אני הייתי חבר כנסת בשתי כנסות קודמות, והייתי חבר בקואליציה.

מאיר שטרית: אני מודיע לך, חבר הכנסת ונונו, שאם חברי כנסת של הקואליציה לא יהיו הגורמים שיאיצו בממשלה לעשות פעולות נכונות, הממשלה לא תאיץ בעצמה.

מאיר שטרית: הממשלה, ובעיקר ממשלה זו, מהר מאוד הופכת למין חונטה – חלילה, ובלי השוואה והקבלה לחונטות בעולם – שדואגת לקיומה; זה הכול, כל היתר לא מעניין.

מאיר שטרית: אבל אתם, אתה חבר הכנסת ונונו, אתה צריך מחר להיבחר אישית.

מאיר שטרית: את עיר הפיתוח קריית-מלאכי מחקו מאזורי הפיתוח לפי ועדת-שבס.

מאיר שטרית: אצלו עין-גב זה אזור פיתוח א', כי הוא גדל שם, וקריית-מלאכי לא.

מאיר שטרית: אתה מוצא שזה הגיוני?

מאיר שטרית: אני במקומך הייתי הופך עולמות בקואליציה, הייתי דורש את פיטוריו ממחר בבוקר.

מאיר שטרית: האם משום שהצלחתם לשנות קצת את קריית-מלאכי צריך להעניש אתכם ולהוריד אותה מהמפה?

מאיר שטרית: איזה מין טמטום לאומי הוא זה?

מאיר שטרית: האם הדבר היחיד שקובע את אזור הפיתוח הוא המרחק שלו מהגבול?

מאיר שטרית: ומה עם הנושאים החברתיים, ומה עם הבעיות החברתיות הקשות בקריית-מלאכי ובבית-דגן ובראש-העין?

מאיר שטרית: המקומות האלה אינם אזורי פיתוח, אבל בעין-גב מסכנים נורא, כפי שאתה יודע, כי הם יושבים על הכינרת, על הגבול ממש.

אלי גולדשמידט: שבס לא גדל בעין-גב, אתה טועה, הוא גדל בשכונת-בורוכוב שבגבעתיים.

אלי גולדשמידט: בצעירותו הוא הלך לקיבוץ, ואחר כך להתיישבות בגולן.

מאיר שטרית: יפה, אז אני מוחק את זה מהפרוטוקול.

מאיר שטרית: אם כך, הרי על אחת כמה וכמה זה לא הגיוני בעיני.

מאיר שטרית: אילו גדל בעין-גב, הייתי אולי מבין שהוא עושה להם פרוטקציה.

מאיר שטרית: אבל צפת היא לא אזור פיתוח, ומובלעת כרמיאל – כן אזור פיתוח.

מאיר שטרית: הרי זה מטומטם לגמרי.

מאיר שטרית: בחייך, איפה אתם חיים?

מאיר שטרית: האם מישהו יאמין באמת וברצינות למסר שלכם בדבר שינוי סדרי העדיפויות?

מאיר שטרית: לכן, בעניין של האבטלה – – –

יוסף ונונו: – – –

מאיר שטרית: מה זה עוזר?

מאיר שטרית: אתם חותמים כחותמת גומי.

מאיר שטרית: ראש הממשלה מביא לוועדה, ואתם אישרתם.

מאיר שטרית: בשנה הבאה כל ילדי קריית-מלאכי בגיל שלוש יצטרכו לשלם שכר לימוד.

מאיר שטרית: אני רק רוצה לראות אותך רץ לבחירות הבאות, יוסי.

מאיר שטרית: תאמין לי שמישהו שם יחתוך אותך לגזרים.

מאיר שטרית: איך אתה יכול בכלל להסכים לדבר כזה?

מאיר שטרית: הרי חצי מילדי הגנים אצלך הם ילדים ממשפחות קשות, והם לא יוכלו ללכת לגן.

מאיר שטרית: למה זה מגיע לקריית-מלאכי?

יוסף ונונו: – – –

אלי גולדשמידט: אני לא מקבל אוטומטית את ההמלצות האלה, ואני יכול להגיד לך, שהיה על זה בירור קשה בוועדת הכספים, וכנראה יהיה גם בממשלה.

מאיר שטרית: אתה תצביע בוועדת הכספים נגד זה?

מאיר שטרית: דייני.

מאיר שטרית: אתה, יוסי, אתה תצביע נגד זה בוועדת הכספים?

אלי גולדשמידט: בהמלצות של ועדת-שבס יש סעיף אחד שאומר – טיפול נקודתי של ועדת המנכ"לים בנקודות שיש בהן נושא של מצוקה חברתית.

אלי גולדשמידט: יש הערכה לא בלתי סבירה, שמי שייכנס למסגרת של טיפול נקודתי יקבל העדפות מעבר לאלה שמקבלים מי שנמצאים באזור פיתוח א'.

אלי גולדשמידט: לכן יכול להיות שקריית-מלאכי תקבל יותר מטבריה, שהיא אזור פיתוח א'.

מאיר שטרית: למה?

מאיר שטרית: משום שראש העיר הוא חבר במפלגה שלך?

מאיר שטרית: ומה קורה ביישוב אחר?

אלי גולדשמידט: אתה הבאת את הדוגמה של קריית-מלאכי.

אלי גולדשמידט: אפשר לקחת את קריית-גת, למשל.

מאיר שטרית: אני לא רוצה ששום עיר ושום תושב יהיו נתונים לרצונה הטוב של ועדת מנכ"לים כלשהי.

מאיר שטרית: צריך שיהיו קריטריונים ברורים, למי נותנים, למי לא נותנים.

מאיר שטרית: אם אין קריטריונים, הממשל מתחיל להיות מסואב, פשוט וחלק.

אלי גולדשמידט: לא נכון להגיד את הדברים האלה לגבי כל ערי הפיתוח – – –

מאיר שטרית: לגבי ערי הפיתוח שהצליחו, כמו מגדל-העמק, קריית-מלאכי, יבנה, קריית-גת.

מאיר שטרית: הרי זה מטורף לגמרי.

מאיר שטרית: על כן, רבותי, אם אני בוחן את הממשלה לפי מעשיה, ולא לפי כוונותיה, דומני שבאבטלה אין מצדה טיפול רציני.

מאיר שטרית: אני יכול להוסיף ולדבר על דבר שאינו נוגע לתקציב.

מאיר שטרית: ראש הממשלה התחייב, שבתוך תשעה חודשים הוא יכונן אוטונומיה.

מאיר שטרית: האם מישהו מכם רואה את האוטונומיה מתקיימת בעוד שלושה חודשים?

מאיר שטרית: והרי כבר עברו שישה חודשים.

מאיר שטרית: אני אפילו לא חולם על זה.

מאיר שטרית: ראש הממשלה אמר שהוא יחזיר את עזה צ'יק-צ'ק, בתוך כמה חודשים – – –

ענת מאור: לא ידעתי כי אתה תומך בזה.

מאיר שטרית: אני תומך ביצירת אוטונומיה, ודאי שאני תומך, ובכל לבי.

מאיר שטרית: הליכוד המציא את עניין האוטונומיה.

מאיר שטרית: רק נראה אותו מבצע את זה.

מאיר שטרית: הוא אמר שהוא יעשה זאת בתוך תשעה חודשים.

מאיר שטרית: הליכוד לא התחייב לתשעה חודשים.

מאיר שטרית: הוא גם אמר שהוא יחזיר את עזה אחת-ושתיים.

מאיר שטרית: אני מציע להחזיר את עזה, ואולי האשם מחאמיד יוכל ללכת לשם.

אלי גולדשמידט: אתה זוכר מה אמר בגין על סיני?

מאיר שטרית: אני זוכר.

מאיר שטרית: בגין לא פחד לקום ולומר: רבותי, אני מחליט לשנות ולהחזיר את כל סיני.

מאיר שטרית: הוא לא פחד לומר זאת.

מאיר שטרית: אדרבה, יעשה ראש הממשלה את מה שהוא הבטיח.

מאיר שטרית: לכן גם הטיפול שלכם בנושאים האלה איננו רציני.

מאיר שטרית: עכשיו נעבור לנושאים אחרים.

מאיר שטרית: יש לי ארבע הסתייגויות בתקציב הזה.

מאיר שטרית: אני מבקש לפרט בקצרה כל אחת מהן.

ענת מאור: נותרו לך שלוש דקות.

מאיר שטרית: אני מצטער, הם הפריעו לי חמש דקות לפחות.

ענת מאור: זו היתה שיחה שבבחירה.

מאיר שטרית: לא על חשבוני.

מאיר שטרית: אני לא הרשיתי להם.

ענת מאור: לא, לא, אני מצטערת.

מאיר שטרית: את לא הגנת עלי.

ענת מאור: היום אנחנו קפדנים במיוחד בכל הנוגע לזמן.

מאיר שטרית: הם הפריעו לי.

ענת מאור: לא, לא.

ענת מאור: אני מצטערת, זה היה ברשותך.

מאיר שטרית: אבל כך זה נהוג.

מאיר שטרית: אני לא הפרעתי.

מאיר שטרית: הם הפריעו לי חמש דקות.

מאיר שטרית: זה לא קונץ.

מאיר שטרית: מעכשיו לא אתן להם להפריע לי.

ענת מאור: בדיוק.

ענת מאור: תסיים בשלוש דקות.

מאיר שטרית: אני מוכרח לפרט את ההסתייגויות שלי.

מאיר שטרית: הם הפריעו לי.

ענת מאור: אבל בשלוש דקות.

ענת מאור: חבר הכנסת שטרית, היום אני מצווה להקפיד על הזמן.

מאיר שטרית: גולדשמידט, לא יעזור, אז בבקשה – – –

ענת מאור: אני מבקשת עכשיו בלי שום קריאת ביניים, אפשרו לו לסיים.

מאיר שטרית: תיקחו לי זמן – אז נצביע שמית, הצבעה-הצבעה.

מאיר שטרית: אתם רוצים ככה?

מאיר שטרית: בבקשה.

מאיר שטרית: אין בעיה.

מאיר שטרית: תאמין לי, אני אשב ואנהל פה את ההצבעה, ותהיה הצבעה-הצבעה, הצבעה שמית, ונגמור ביום שלישי הבא.

ענת מאור: חבר הכנסת שטרית, זה על חשבון זמנך.

ענת מאור: תתחיל בנימוקים.

מאיר שטרית: מפריעים לי, את רואה?

מאיר שטרית: אני מבקש הגנה.

ענת מאור: אני מבקשת להפסיק.

אלי גולדשמידט: – – –

מאיר שטרית: מאה אחוז, רק לא על חשבון הזמן שלי.

מאיר שטרית: אני מוכן להתווכח אתך אפילו שעה, אבל לא על חשבוני.

מאיר שטרית: אם אני לא יכול להביא כאן את ההסתייגויות שלי, מה הועילו חכמים בתקנתם?

מאיר שטרית: סעיף 0241, סגני שרים.

מאיר שטרית: אני מציע למחוק את התקציב המיועד ללשכת השר אלי בן-מנחם.

מאיר שטרית: אני רוצה להבהיר שזה לא אישית נגד אלי בן-מנחם.

מאיר שטרית: אבל ראש הממשלה הזה הבטיח לפני שהקים את הממשלה, שהוא יקים ממשלה קומפקטית, קטנה, לפי כישורים, עם מעט מאוד סגני שרים.

מאיר שטרית: וראו זה פלא, עוד מעט יהיו למעלה ממחצית חברי הקואליציה שרים או סגני שרים.

מאיר שטרית: אפשר למנות את כל חברי הקואליציה לשרים ולסגני שרים, ותמיד יהיה לממשלה הזאת רוב בכנסת.

מאיר שטרית: יהיו לה 61 חברים בכנסת, רוב אוטומטי לממשלה.

מאיר שטרית: הרי זה מטורף לגמרי.

מאיר שטרית: אתם יכולים להגן על דבר כזה?

מאיר שטרית: אני חושב שצריך למחוק את התקציב של לשכות רוב סגני השרים.

מאיר שטרית: תראו איזה משחק הולך כאן.

מאיר שטרית: זה רציני?

מאיר שטרית: במשרד החינוך, פתאום הרב מאיה לא טוב במשרד השיכון, והוא יעבור להיות סגן שר הדתות; כבר גמר את כל הבעיות של משרד השיכון, והוא יעבור למשרד הדתות.

מאיר שטרית: .. מעבירים סגני שרים משמאל לימין, כמו כדורי משחק.

מאיר שטרית: זה פשוט לא רציני.

מאיר שטרית: ההסתייגות הבאה שלי היא – סעיף 2622, משרד החינוך, הפעלת יום חינוך ארוך.

מאיר שטרית: אני רוצה לפנות אל חברי בסיעת מפלגת העבודה ולומר, שהנה הזדמנות נוספת, שתבוא להצבעה הלילה או מחר, לתקן את ההצבעה שלכם מאתמול ולהצביע בעד יום חינוך ארוך.

מאיר שטרית: אני קורא לכם את סעיף 7, שהוא הסעיף הרלבנטי: בהתאם למצע העבודה תבדוק הממשלה במגמה חיובית הארכתו בהדרגה של יום הלימודים, ובשלב הראשוני בעיירות הפיתוח ובשכונות.

מאיר שטרית: ההצעה שלי היא בעצם בדיוק אותו דבר: להפעיל בשנה הקרובה בערי הפיתוח יום לימודים ארוך, ובעוד שנתיים – בכל הארץ.

מאיר שטרית: אני מציע לכם באמת להתעשת ולרדת מהסיבה המטומטמת הזאת, שמשום שזו הצעה שלי אתם לא תתמכו בה, כי המערך לא יכול להסכים לכך שאני הבאתי את ההצעה.

מאיר שטרית: תתמכו ביום חינוך ארוך, כי אחרת יהיה מאוחר מדי.

מאיר שטרית: ההסתייגות השלישית שלי היא בסעיף 0814, תקציב שיקום שכונות.

מאיר שטרית: אני מציע להגדיל את הסעיף הזה, ואני חושב – – –

ענת מאור: אתה צריך לסיים.

מאיר שטרית: אני מבקש עוד שתי דקות.

מאיר שטרית: אני כבר מסיים, באמת בקצרה.

ענת מאור: קיבלת 15 דקות, חבר הכנסת שטרית.

ענת מאור: אני מבקשת ממך ממש לסיים, לומר משפט מסיים.

מאיר שטרית: אני מסיים.

מאיר שטרית: עוד דקה אחת.

מאיר שטרית: סעיף 0814, שיקום השכונות, נשחק לדאבוני הרב במשך השנים האחרונות, ואני מודה שגם הליכוד היה אחראי לשחיקה הזאת.

מאיר שטרית: אבל אפשר לתקן את זה, ופה אני באמת מציע לתקן את זה.

מאיר שטרית: בשכונות רבות מאוד נמחק היום כל מה שעשו, אין עוד כסף אפילו כדי להחזיק את השלט "שיקום השכונות".

מאיר שטרית: וחבל שהדבר הזה נהרס, ואני חושב שצריך לתקן אותו.

מאיר שטרית: ההסתייגות האחרונה שלי היא בסעיף 15, תקציב משרד הביטחון.

מאיר שטרית: אני הצעתי להפחית בסעיף זה 1,000 שקל.

מאיר שטרית: המטרה שלי בהסתייגות הזאת היא להבהיר, שאם הממשלה באמת רוצה לשנות את סדר העדיפויות הלאומי, כפי שראש הממשלה התחייב בפני הציבור בבחירות, היא צריכה ליזום הלכה למעשה הקטנה של תקציב הביטחון והגדלת התקציב לחינוך.

מאיר שטרית: כי גם ביטחון המדינה יהיה תלוי מחר בחינוך, לא בתקציב הביטחון.

מאיר שטרית: צר לי על כך שבעניין הזה אני לא רואה שום פעולה ממשלתית.

ענת מאור: תודה.

ענת מאור: חבר הכנסת אפרים גור; אחריו – חבר הכנסת יוסף ונונו, ואחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

אפרים גור: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה הזאת גרמה ומוסיפה לגרום לאכזבה כוללת ולניפוץ כל התקוות וכל החלומות שהיו לרבים מתומכיה.

אפרים גור: משאלי דעת הקהל שמתפרסמים לאחרונה מאששים את דבר קיומם של תסכול ומרירות בעם נוכח כישלונותיה ואוזלת-ידה של הממשלה בכל הקשור בטיפול בבעיות הביטחון, הכלכלה, החברה, וחוסר טיפול באבטלה ההולכת וגואה מדי חודש בחודשו בממדים חסרי תקדים.

אפרים גור: אומנם אין במחצית שנת כהונה של ממשלה כדי לחולל תמורות מהפכניות, אך יש וצריך להיות בה כדי ליצור מפנה, כדי לסמן מגמה וכדי להראות אור בקצה המנהרה.

אפרים גור: לא אכנס היום לניתוח כל מרכיבי התקציב והמדיניות הכלכלית.

אפרים גור: קודמי, ואלה שידברו אחרי, יבקרו ויתקפו את התקציב, כל אחד מנקודת ראותו ורגישויותיו.

אפרים גור: אגע היום בנקודות מספר הקשורות להתייחסותה של הממשלה לנושא העלייה והקליטה, כפי שהדבר בא לידי ביטוי בתקציב.

אפרים גור: גברתי היושבת-ראש, אין כל בשורה בתקציב זה לקליטת העלייה.

אפרים גור: תקציב זה מוכיח בעליל, כי הממשלה הזאת על המפלגות המרכיבות אותה ניצלה את תמימותם של העולים החדשים, קיבלה את קולותיהם בבחירות באורח מסיבי, ובמקום להיטיב עמם כפי שהבטיחה להם – – –

יוסף ונונו: זה תקציב לשנת 1993.

יוסף ונונו: איך אתה יכול להסיק מסקנות על הקליטה ועל העולים?

אפרים גור: מייד אביא נתונים שדווקא מתייחסים לתקציב 1993, ואני אוכיח שהממשלה הזאת, לצערי, לא התייחסה לבעיותיהם ולמצוקותיהם החמורות של העולים החדשים.

אפרים גור: אני קובע, גברתי היושבת-ראש, שלמעשה – ואני אשתמש בביטוי חמור: הממשלה הזאת על המפלגות המרכיבות אותה רימתה את העולים החדשים, ורימתה אותם "בגדול".

אפרים גור: עשרות אלפי עולים, ביניהם מדענים מן השורה הראשונה, רופאים, אמנים, מהנדסים, בעלי מקצועות חופשיים ואחרים מסתובבים מובטלים, מרי לב, מיואשים וחסרי תקווה.

אפרים גור: עשרות אלפי העולים משוועים לעבודה, לכל עבודה, לפרנסה בכבוד, וידם אינה משגת זאת.

אפרים גור: בנתונים המתפרסמים מדי חודש בחודשו על התרחבות ממדי האבטלה, רב מאוד מספרם של העולים החדשים המצטרפים למעגל מחוסרי העבודה לאחר שסיימו אולפנים לעברית, קורסים להכשרה מקצועית ועוד.

אפרים גור: משפחות אלה, גברתי היושבת-ראש, חיות בעוני מחפיר.

אפרים גור: כיצד הן יכולות לעמוד בתשלום שכר דירה בשוק הפרטי, כאשר גובה שכר הדירה הוא 500 דולר ו-600 דולר לחודש?

אפרים גור: האם חברי הכנסת כאן יודעים שדמי הקיום של משפחה בת שלוש נפשות הם כיום כ-850 ש"ח?

אפרים גור: מהיכן יממנו זאת?

אפרים גור: מהיכן יממנו את האוכל לילדים, את אביזרי הלימוד בבית-הספר?

אפרים גור: האם החברים כאן יודעים שלאלפי עולים אין כסף לרכוש תרופות שהם נזקקים להן?

אפרים גור: האם אנחנו יודעים שאין להם כסף להשתמש בתחבורה הציבורית, והם צריכים לכתת את רגליהם למרחקים על מנת לחפש עבודה, או על מנת להסדיר את ענייניהם במשרדי הממשלה השונים?

אפרים גור: גברתי היושבת-ראש, אין עוד אוכלוסייה במדינת ישראל שנפגעה ברמת הכנסתה וביכולת קיומה כמו אוכלוסיית העולים.

אפרים גור: בשנת 1989, כאשר הממשלה והסוכנות היהודית החליטו להנהיג מסלול קליטה ישירה, עלות סל הקליטה למשפחה בת שלוש נפשות, הכוללת ילד בגיל בית-ספר, היתה כ-21,000 ש"ח.

אפרים גור: חבר הכנסת ונונו, חשוב שתקשיב לזה ותיווכח שאני צודק.

אפרים גור: מאז ועד היום ספג סל הקליטה פגיעות עקביות ומתמשכות.

אפרים גור: ביולי 1990 ירד חלקה של הסוכנות היהודית בסל הקליטה מ-50% ל-25%.

אפרים גור: בספטמבר 1990 קוצץ הסכום ל-18,000 ש"ח.

אפרים גור: מאז היו שני קיצוצים נוספים.

אפרים גור: וכאילו כל זה לא היה מספיק, באה הסוכנות היהודית, בראשותו של שמחה דיניץ, איש מפלגת העבודה, ומתאריך 1 במאי 1991 קיצצה את סל הקליטה וביטלה את השתתפותה בשיעור של 25%; ולמי שרצה הציעה להמיר את חלקה במענק סל הקליטה בהלוואה מסחרית, בריבית דולרית גבוהה יותר מאשר בבנקים מסחריים.

אפרים גור: עם קיצוץ חלקה של הסוכנות היהודית, ששוויו כ-4,500 ש"ח, ירד הסכום של סל הקליטה ל-13,500 ש"ח.

אפרים גור: זה אומר, גברתי היושבת-ראש, שבמקום שסל הקליטה יהיה במונחים ריאליים כ-33,000 ש"ח – אילו הוסיפו את כל עליות המדד מ-1989 ועד עצם היום הזה ואת יוקר המחיה – היום הוא עומד על 13,500 ש"ח.

אפרים גור: ואני שואל, כיצד משפחות אלה יכולות להתקיים?

אפרים גור: האם בעוני ובמצוקה כאלה אנחנו רוצים שיצמחו ילדי העולים האלה?

אפרים גור: הממשלה הזאת הבטיחה להם לפני חודשים מספר לשנות את מצבם באורח דרסטי.

אפרים גור: היא הבטיחה שאם יבחרו בה יהיה סדר עדיפויות לאומי חדש.

אפרים גור: ואני שואל, האם זהו סדר עדיפויות לאומי חדש?

מאיר שטרית: כלאם פאד'י.

אפרים גור: לכן אני קובע, כי הממשלה הזאת רימתה את העולים, ניפצה את חלומותיהם ואת תקוותיהם, ולא רק של אלה הנמצאים כאן, אלא של מאות אלפים נוספים שבידיהם אשרות עלייה לישראל והם מתכננים את עלייתם.

אפרים גור: הממשלה הקודמת, חברי, חברי הכנסת, בנתה למעלה מ-100,000 יחידות דיור במדינת ישראל.

אפרים גור: יחידות דיור אלה היו מתוכננות להינתן בעיקר לאותם עולים חדשים שעלו לישראל.

אפרים גור: אני שואל, מדוע לא ניתן לאכלס את הדירות הללו בעולים?

אפרים גור: מדוע לא תרכוש הממשלה חלק גדול מן הדירות הללו ותיתן לעולים לגור בהן בשכר דיור סוציאלי, כפי שהיה קיים לפני עשרות שנים, לפני 20 שנה, לפני 10 שנים?

אפרים גור: מהיכן יכולים העולים החדשים לשלם 500 דולרים לחודש, כאשר דמי הקיום שלהם הם 1,200-1,000 שקלים?

אפרים גור: אנחנו מכירים עשרות עשרות אתרי הקרוונים – ולא חשוב כלל איזו ממשלה הקימה אותם, הרי אנחנו רוצים להיטיב כרגע, לשנות את המצב לטוב יותר – עשרות קרוונים שבהם מתגוררים בעיקר עולים מאתיופיה, בעיקר עולים ממדינות חבר העמים.

ענת מאור: עליך לסיים.

אפרים גור: עוד דקה ואני אסיים, גברתי היושבת-ראש.

ענת מאור: לא, לא.

ענת מאור: בבקשה משפט מסכם.

אפרים גור: משפט מסכם.

אפרים גור: מדוע, ריבון העולמים, לא להוציא אותם משם ולשכנם באותן עשרות אלפי דירות, שדווקא הממשלה הקודמת בנתה אותן, והממשלה הזאת החליטה להפסיק את הבנייה?

אפרים גור: משפט אחרון בנושא קליטת עולים מדענים.

מאיר שטרית: כמה מדענים נקלטו עד היום?

ענת מאור: משפט אחרון, לא נושא אחרון.

אפרים גור: משפט אחרון.

אפרים גור: אני רוצה שהבית הזה ידע, שמשרד המדע והטכנולוגיה של הממשלה הזאת ביקש תקציב של 40 מיליון ש"ח, במקום 180 מיליון ש"ח הנדרשים לקליטת מדענים, חבר הכנסת שטרית.

אפרים גור: משרד האוצר קיצץ את 40 מיליון הש"ח הנדרשים ל-20 מיליון ש"ח לשנה לקליטת מדענים, וזה פחות ממה שהיה בשנה שעברה.

אפרים גור: אף שלפי תחזיות של ועדה לאומית שהוקמה לצורך קליטת מדענים עד שנות ה-2000 יעלו כ-12,000 מדענים מן השורה הראשונה, בתקציב הזה לא רק שאין בשורה, אלא יש בשורה שהמדענים הללו לא ייקלטו במדינת ישראל.

אפרים גור: מפאת קוצר הזמן אני אסתפק, גברתי היושבת-ראש, בדברים שאמרתי.

אפרים גור: ברור שלא הקפתי את כל הנושא, ובוודאי לא את בעיותיהם של העולים החדשים.

אפרים גור: אעשה זאת בהזדמנויות הקרובות, אבל יש בשתי הנקודות המרכזיות שהעליתי כדי לאשש את ההאשמה שאמרתי, שהממשלה הזאת לא רק שלא היטיבה עם העולים אלא אפילו ניצלה את תמימותם ורימתה אותם.

אפרים גור: תודה.

ענת מאור: חבר הכנסת יוסי ונונו, בבקשה, אחריו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, ואחריה – חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

יוסף ונונו: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, תקציב המדינה לשנת 1993, אשר מונח היום לפנינו לקריאה שנייה ושלישית, אכן יהיה המבחן של הממשלה החדשה.

יוסף ונונו: והוא נועד לבטא את המהפך בסדר העדיפויות הלאומי ואת שינוי המדיניות הכלכלית.

יוסף ונונו: היה ויכוח חריף ונוקב על התקציב כפי שאושר בממשלה לפני חודשיים.

יוסף ונונו: היה ויכוח חריף על העוצמה של הצעדים הכלולים בתקציב, אשר באים להתמודד עם הנושאים המרכזיים במדינה.

יוסף ונונו: אכן, דרשנו שינויים בתקציב.

יוסף ונונו: דרשנו מאמץ נמרץ יותר במאבק בחרפת האבטלה, שהגיעה לממדי ענק של למעלה מ-200,000, למורסה חברתית.

יוסף ונונו: דרשנו להביא לשינויים מרחיקי לכת במערכות החינוך, החברה, הרווחה; להסיט את המשקל והמשאבים מעדיפויות קודמות של הממשלה הקודמת לאזורי הנגב – הדרום – והגליל, עם הפנים לחיילים המשוחררים, לזוגות הצעירים, לערי הפיתוח, לשכונות, לעולים החדשים.

יוסף ונונו: דרשנו כי התקציב ייתן תנופה לצמיחה של המשק, להבראתו ולפתיחתו וליצירת מקורות תעסוקה חדשים, אשר יקלטו חלק גדול מתוך 200,000 המובטלים היום, נוסף על אלה שייתוספו בריבוי הטבעי ובקליטה של העולים החדשים.

מאיר שטרית: זה סותר את מה שכתוב בתקציב.

יוסף ונונו: דרשנו ליצור בשנה הבאה לפחות 100,0000 מקומות עבודה, כדי להביא להפחתה משמעותית ברמת האבטלה ולפחות לרדת אל פחות מ-10% לעומת האבטלה של היום.

מאיר שטרית: צפצפו עליכם ועשו בתקציב מה שהם רוצים.

יוסף ונונו: דרשנו גם לעצור את ההתמוטטות והקריסה של מערכות חברתיות, את הנסיגה בחינוך, בהשכלה גבוהה, בבריאות, במערכות הטיפול בנזקקים, במשפחות החלשות, בגמלאים, בקשישים, בעוד תקציבי ענק זרמו קודם לכל מיני מטרות חסרות תכלית וחסרות כל היגיון לאומי.

יוסף ונונו: מערכות השלטון המקומי הלכו והסתבכו וגירעונן הלך ותפח ללא שליטה.

יוסף ונונו: אני רוצה לציין בהערכה את שר האוצר, את ועדת הכספים ואת העומד בראשה, חבר הכנסת גדליה גל, שבדיונים ובהידברות משותפים הגענו לתקציב שונה אשר מונח לפנינו היום.

יוסף ונונו: ואכן, התקציב שמונח היום לפנינו כולל הרבה שינויים חיוביים למשק ולחברה: הגדלת ההשקעות בתשתיות, בכבישים, במסילת ברזל, תקשורת, מים, ביוב ועוד, הגדלת תשתית בתיירות ובתעשייה, הפחתת מיסוי, הקטנת המעורבות של הממשלה, צעדים רציניים לעידוד הצמיחה במגזר העסקי, תוספת של 120,000 שעות לימוד במערכת החינוך, וזה איננו מספיק, הגדלת התקציב של שיקום השכונות הפיסי פי ארבעה, והגדלת התקציב למגזר הערבי והדרוזי.

יוסף ונונו: שר האוצר, הממשלה וראש הממשלה הכירו בצורך הדחוף במלחמה נחרצת בחרפת האבטלה, והקציבו הקצבה נוספת של 750 מיליון שקל לתוספת 30,000 מקומות עבודה, ובהם 7,000 מורים במערכת החינוך – וזה מעבר ל-70,000 מקומות העבודה שבתקציב.

יוסף ונונו: כך מגיעים ליצירת 100,000 מקומות עבודה.

יוסף ונונו: שר האוצר הכיר בצורך הדחוף להחזרת הגזלה של קצבאות הילדים לילד הראשון והשני, ורק היום אישרה הכנסת את החוק שנועד לכך.

יוסף ונונו: הכרנו בצורך להגדיל את התקציב לשיקום חברתי, ולשם כך היתוספו 15 מיליון שקל למטרה הזאת.

יוסף ונונו: הכרנו בצורך להוסיף תקציב לנזקקים, ועל כן היתוספו 20 מיליון שקל למשרד העבודה והרווחה למטרות אלו, וזה מעבר לתוספת של 70 מיליון שקל לרווחה.

יוסף ונונו: הכרנו בצורך להגדיל את המאבק והמלחמה בסמים.

יוסף ונונו: על כן התקציב בסעיף זה הוכפל והיתוספו 8 מיליוני שקל.

יוסף ונונו: הכרנו בצורך לטפל בחינוך המיוחד ובהפעלת חוק החינוך המיוחד, ועל כן היתוספו כ-8 מיליוני שקל.

יוסף ונונו: הכרנו בצורך להפעיל יום חינוך ארוך, ויש סיכום בדבר הקמת ועדה משותפת לוועדת הכספים והאוצר – –

מאיר שטרית: עובדים עליכם בעיניים.

יוסף ונונו: – – כדי להפעיל את יום החינוך.

יוסף ונונו: אני מקווה שביחד נוכל להפעיל את החוק בינואר-פברואר.

יוסף ונונו: הכרנו בצורך לטפל בנפגעי המשכנתאות, בבחינת הבעיה של ביטול הערבים ושל ההצמדה בכלל.

יוסף ונונו: על כך יש החלטה על הקמת צוות שיטפל בנושא.

יוסף ונונו: הכרנו בצורך לתת תנופה לדרום, לנגב ולגליל.

יוסף ונונו: לזה יש ביטוי בתקציב המונח לפנינו בכבישים, בתשתיות, בתעשייה, בתיירות, ברכבת, בתעופה, בשכונות, ביישובים ועוד.

יוסף ונונו: על כן אני רוצה לומר לחברי מהליכוד, חברי ראשי ערים, ראשי ערים לשעבר, נכון שעדיין לא הקפנו את כל הבעיות ואת כל הנושאים, אבל יש פה צעד קדימה.

יוסף ונונו: לכן אני מבקש מכם, שגם אתם תתמכו יחד אתנו בתקציב החדש, התקציב לשנת 1993.

ענת מאור: תודה רבה.

ענת מאור: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה; אחריה – חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

תמר גוז'נסקי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בין הקריאה הראשונה לבין הקריאה השנייה והשלישית טרחו חברי ועדת הכספים והכניסו שינויים שיצרו או נתנו תשובות חלקיות על כמה שאלות מעיקות.

תמר גוז'נסקי: על כך אני מברכת את כל העושים במלאכה.

תמר גוז'נסקי: מאחר שאישית איני שותפה בוועדת הכספים, איני יודעת בדיוק איך זה קרה, אבל אני מברכת על כך שנעשו מאמצים לשנות כמה דברים.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שיש מגמה כללית נכונה, עם כל הוויכוחים שיש לי בעניין צורת הביצוע – עניין החזרת הקצבאות ועניין השוואת הקצבאות לילדים ערבים וכמה תחומים נוספים.

תמר גוז'נסקי: אבל, עם כל ההערכה לדברים האלה שנעשו, השאלות הגדולות עדיין נותרו מחוץ למסגרת התקציב הזה.

תמר גוז'נסקי: בתקציב הזה אין תשובות על השאלות הגדולות.

תמר גוז'נסקי: היום שמעתי ברדיו, שהצריכה הממוצעת לנפש ב-1992 גדלה ב-4%.

תמר גוז'נסקי: הידיעה המרעננת הזאת נועדה לספר עד כמה המצב משתפר והולך בארץ.

תמר גוז'נסקי: הצריכה לנפש גדלה ב-4%.

תמר גוז'נסקי: על כך הוסיפו, שבכלל יש קצב צמיחה של 6% וכו'.

תמר גוז'נסקי: אבל, מאחר שבשלוש-ארבע השנים האחרונות יש שחיקה רצופה בשכר הריאלי, שניתן להעריך אותו בשחיקה מצטברת בשיעור של 10%–12%, נשאלת השאלה, איך מול שחיקת שכר ריאלית יש עלייה בצריכה לנפש.

תמר גוז'נסקי: אם האנשים משתכרים ריאלית פחות, כיצד הם יכולים לקנות יותר?

תמר גוז'נסקי: לחידה הזאת יש תשובה לא מסובכת.

תמר גוז'נסקי: התשובה הלא-מסובכת היא, שמול שחיקת השכר הריאלי של ציבור השכירים בארץ, באמצעות תשלום של מחצית תוספת היוקר, באמצעות הורדת השכר המינימלי המשולם בפועל וכו' – מול השחיקה הזו היתה עלייה גדולה מאוד בהכנסות של השכבות העשירות, ובעיקר של המעבידים, של יצואנים, של יבואנים, של ראשי הסקטור הפיננסי וכו'.

תמר גוז'נסקי: העלייה בהכנסות הריאליות של השכבות האלה גרמה לכך שרמת הצריכה שלהן כל כך גבוהה היום, והגידול כל כך גבוה, שהוא מפצה אפילו על השחיקה בשכר הריאלי ואפילו מוסיף 4% בצריכה לנפש.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, מה שקורה בשנה האחרונה, כמו גם בשנים קודמות, זה שהמדיניות שנמשכת, גם של הממשלה הזאת, היא מדיניות של קיטוב חברתי גובר.

תמר גוז'נסקי: לכן הוויכוח שמתנהל היום סביב התקציב, עם כל החשיבות, על סעיף א', ב' וג', תוספת פה ותוספת שם – אינני מזלזלת בשום בעיה שנפתרת או שניתן להקל אותה – איננו משנה.

תמר גוז'נסקי: הכיוון הכללי בתקציב שהונח לפנינו לאחר כל הדיונים שנערכו לא שונה.

תמר גוז'נסקי: אני מתכוונת להוצאות המרכזיות או למבנה הבסיסי של התקציב הזה.

תמר גוז'נסקי: קודם כול, לרמה הגבוהה, שעדיין נמשכת, של ההוצאות הצבאיות, לרבות ההוצאות הגבוהות, לצערי, שעדיין יש להתנחלויות.

תמר גוז'נסקי: יש הנתון הרשמי של 100 מיליון שקל, אבל יש גם הוצאות להתנחלויות בהרבה מאוד סעיפים אחרים.

תמר גוז'נסקי: אני מתכוונת לכך שהממשלה הנוכחית ממשיכה באותו מבנה תקציב, האומר שבמסגרת העידודים צריך לעודד את ההון, קודם כול, וכבר ציינתי את הצורות השונות שבהן הממשלה מעודדת את ההון.

תמר גוז'נסקי: הוויכוח שאיננו נגמר, למי מועילה הצורה הזאת של העידוד, הוויכוח הזה נפתר למעשה בנתונים שציינתי קודם על הצריכה לנפש, או בנתונים על העמקת הקיטוב בחלוקת ההכנסות, שפורסמו על-ידי מינהל הכנסות המדינה, ועל-ידי נתונים נוספים.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות, בתקציב שהונח לפנינו, ביסודו של דבר, חלק גדול מאוד שלו עדיין מוקצה להוצאות צבאיות, וחלק גדול מאוד – להעשרת בעלי האמצעים, המעבידים החברות וכו'.

תמר גוז'נסקי: כאשר מדובר על הקלות מס, באופן מעשי מדובר היום על הקלות מס לחברות, על הקלות מס לבעלי הון.

תמר גוז'נסקי: לעומת זה, כאשר מדובר באופן מעשי על החזרת קצבאות הילדים, מדובר בעצם על מיסוי נוסף שמוטל על ציבור מקבלי הקצבאות.

תמר גוז'נסקי: מכאן, שכאשר מדברים על ממשלה או כאשר דנים על מעשיה של ממשלה שהצהירה שהיא רוצה לשנות את סדרי העדיפויות, בעצם הנתונים המרכזיים בסדרי העדיפויות עדיין לא שונו.

תמר גוז'נסקי: לכן אנחנו עדיין נמצאים במצב שהממשלה הזאת איננה יוצרת פתרונות ממשיים.

תמר גוז'נסקי: תוכניות על הנייר – גם אני קראתי עליהן.

תמר גוז'נסקי: קשר של מובטלים לעבודה אינו פותר בעיות חברתיות מעיקות, לדוגמה: המצוקות הקיימות אצל מפגרים, במעונות-יום ובתחומים נוספים.

תמר גוז'נסקי: הממשלה הזאת איננה סוגרת את הפערים בתחום השוויון.

תמר גוז'נסקי: נכון שניתנו תוספות ראויות לציון בקשר לאוכלוסייה הערבית.

תמר גוז'נסקי: אבל אני רוצה להדגיש, שזה עדיין רחוק מאוד מהשוויון שעליו מדובר.

תמר גוז'נסקי: גם מי שחרד מאוד ושואף לשוויון הזה לא מתכוון שהוא יושג בתוך שנה אחת.

תמר גוז'נסקי: אבל ההחלטה שלא להתחיל בהשוואת הקצבאות לילדים הערבים כבר מחודש ינואר 1993 היא איזה סימן מדאיג לגבי כוונתה של הממשלה לממש את עניין השוויון בצורה המלאה.

תמר גוז'נסקי: אותו דבר גם לגבי פתרונות של מצוקות גדולות מאוד.

תמר גוז'נסקי: כל מערכת הרווחה בישראל נמצאת במשבר.

תמר גוז'נסקי: גם בעיר גדולה כמו תל-אביב-יפו, שבה סיירתי בלשכת הרווחה ביפו, ראיתי את המצב החמור מאוד מבחינת הפער בין הצרכים הדחופים של הציבור, שבו מטפלת הלשכה, לבין היכולת של הלשכה לפתור את הבעיות האלה.

תמר גוז'נסקי: ביסודם של דברים, אין להשוות כלל את רמת השירותים הניתנת לאוכלוסייה היהודית לרמת השירותים העלובה שניתנת לאוכלוסייה הערבית, וזה בכל התחומים.

תמר גוז'נסקי: וכאן אני רוצה לומר, שהממשלה איננה משנה דברים יסודיים בין היתר בכך שבעצם הפתרונות שניתנים בלשכות הרווחה אינם מעוגנים באיזה חוק או באיזה כללים המחייבים את הממשלה להקציב כספים למטרות האלה.

תמר גוז'נסקי: מבחינה זו לשכות הרווחה, אף שהן נקראות היום לשכות רווחה ולא לשכות סעד, ממשיכות להיות לשכות סעד.

תמר גוז'נסקי: כלומר, הן מקבלות איזה סכום – ובבקשה, תסתדרו עם הסכום הזה.

תמר גוז'נסקי: ואין חובה לספק לקשיש חימום; ואין חובה לספק לקשיש זוג משקפיים; ואין חובה לממן נסיעות למשפחות אסירים; ואין חובה לממן דברים דחופים ביותר, שבאופן רשמי רשומים בתקנות ומי שצריך אותם צריך לעזור לו לקבלם.

תמר גוז'נסקי: זאת אומרת, אם התקציב של לשכת הרווחה אינו מספיק, הזכות הזאת נשארת על הנייר והקשיש או המשפחה במצוקה, שמגיעה להם הזכות הזאת, גם לא יכולים לתבוע את זה, כי אין חוק, אין כלל, אין על הממשלה חובה לספק את הצורך הזה.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהממשלה עדיין ממשיכה להסתפק במתן מס שפתיים בעניין שוויון האשה.

תמר גוז'נסקי: היום פורסמו נתונים לגבי אפליית הנשים בתחום השכר.

תמר גוז'נסקי: האפליה הזאת הולכת ומעמיקה.

תמר גוז'נסקי: כתוצאה מכך שבשוק העבודה יש היום 250,000-200,000 מובטלים ויש לחץ להורדת שכר, וכתוצאה מכך שבקרב המובטלים שיעור המובטלות הוא גבוה מאוד – כ-60% מהמובטלים הם נשים – כתוצאה מהמצב הזה, המעבידים מנצלים את האבטלה כדי ללחוץ עוד יותר על הנשים ולשחוק את שכרן.

תמר גוז'נסקי: בסקטור הממשלתי, שבו השוויון אמור כאילו להיות מובנה בתוך מבנה השכר, שכר הנשים נמוך ב-33% משכרם של הגברים, וזה שיעור גבוה יותר בהשוואה לסקרים הקודמים.

תמר גוז'נסקי: הגברים שעובדים בסקטור הפיננסי מקבלים בממוצע 86% יותר מהנשים שעובדות באותו סקטור.

תמר גוז'נסקי: לכן, גם בנושא הזה של אפליית האשה בעבודה אין שום שינוי מהותי, שלא לדבר על אפליית האשה בתחומים אחרים.

תמר גוז'נסקי: כי ברגע שיש מצוקות חברתיות, ברגע שאין פתרונות, למשל בתחום מעונות ילדים; ברגע שאין פתרונות בתחומים חברתיים חיוניים ביותר – הנשים הן הראשונות שמשלמות את המחיר, אם באבטלה אם במצוקה וכו'.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לקשור את הדברים האלה ולומר, שתקציב הוא בעצם ביטוי למדיניות ממשלתית כוללת, ובהקשר זה הממשלה הזאת מוכיחה לאחרונה, שהיומרות והאמירות שלה, שהיא מתכוונת בתוך שישה–תשעה חודשים להשיג פתרונות ממשיים בתחום הסכסוך הישראלי-הערבי ולהגיע להישגים מוחשיים במשא-ומתן שמתקיים – עד כה שום דבר ממשי לא קרה בתחום הזה.

תמר גוז'נסקי: מאז ועידת-מדריד ועד היום לא הושגה בשום אחת מהוועדות ולו גם הסכמה על סדר-היום של אותה ועדה.

תמר גוז'נסקי: בעצם בכל הזמן הזה דנים ודנים ודנים ולא מגיעים לשום סיכום.

תמר גוז'נסקי: לא מגיעים לשום סיכום משום שהממשלה הזאת, לצערי הרב, לא רק לא מחליפה את אליקים רובינשטיין בתור יושב-ראש המשלחת, אלא גם באופן מהותי היא לא שינתה את המדיניות, לא שינתה את ההצעות.

תמר גוז'נסקי: וכפי שניתחו מומחים ומזרחנים את ההצעות אחת לאחת, ההצעות שמציעה הממשלה היום למשלחת הפלשתינית דומות כשתי טיפות מים להצעות שהוצאו בזמנן על-ידי ממשלת שמיר.

תמר גוז'נסקי: לכן אין זה פלא שאין שום התקדמות ממשית בנושא הזה.

תמר גוז'נסקי: כדי להוסיף על חומרת המצב הזה, באה החלטת הממשלה לגרש את 415 הפלשתינים.

תמר גוז'נסקי: זו נורה אדומה שמזהירה מפני הכיוון המסוכן מאוד לסיכויי ההסדר שהממשלה עלתה עליו.

תמר גוז'נסקי: הכיוון הזה אומר, שהממשלה איננה מוכנה להבין שאי-אפשר להגיע להסדר שלום בלי להתייחס לצד השני על בסיס של שוויון – על בסיס של שוויון מבחינת הזכויות הלאומיות, אבל גם על בסיס של שוויון מבחינת הגנה על זכויות האדם.

תמר גוז'נסקי: חברי הכנסת, אנחנו, הסיעה שלנו לא פעם אחת ולא פעמיים, פעמים רבות גינתה מעשי טרור.

תמר גוז'נסקי: אבל כאשר הממשלה, שאיננה ארגון טרור, ואיננה איזו קבוצה במחתרת, אלא היא ממשלה ששולטת בעזרת החוק, בעזרת המשפט, בעזרת הכוח שלה לנהל דברים כסדר, מבצעת את הגירוש האכזרי הזה, ובצורה האנטי-חוקית שהיא ביצעה אותו, על-ידי איזה צו שחובר ברגע האחרון, כדי לתת לגירוש הזה מראה כביכול חוקי, היא בעצם משדרת לעם הפלשתיני וגם לעם הישראלי, שבעצם הדברים לא רק שאינם משתנים, אלא בעצם יש לה כוונה להשתמש בצורה חמורה מאוד בכוח מול העם הפלשתיני, מול האינתיפאדה.

תמר גוז'נסקי: לכן, השאלה של שינוי המדיניות קשורה הדוקות עם התקציב הזה.

תמר גוז'נסקי: מי שחושב שאפשר במדינת ישראל לפתור באופן יסודי את בעיות האבטלה, את בעיות הצמיחה, את בעיות הקליטה, את בעיות הרווחה, בלי לעשות שלום, ושאפשר לעשות שלום בלי להחזיר שטחים ובלי לדבר עם אש"ף, מטעה את הציבור הישראלי ויוצר אשליות.

תמר גוז'נסקי: לכן, חברי הכנסת, הממשלה הזאת עדיין לא עשתה את השינוי שעליו היא דיברה ואת השינוי שהיא הבטיחה, לא בתחום המדיני ולא בתחום התקציבי.

תמר גוז'נסקי: תודה.

סאלח טריף: תודה רבה.

סאלח טריף: חברת הכנסת נעמי בלומנטל, בבקשה; אחריה – חבר הכנסת טלב אלסאנע.

נעמי בלומנטל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, רוב הדברים שהיו צריכים להיאמר על התקציב הזה, המוגש כאן לפנינו היום, אתמול, כבר נאמרו.

נעמי בלומנטל: סדרי העדיפויות החדשים של הממשלה באים לידי ביטוי ממש סעיף-סעיף.

נעמי בלומנטל: אין עדיפות אחת שקשורה לתחומים שאותם הבטיחה הממשלה הזאת לשפר, שאומנם נקראה לסדר.

נעמי בלומנטל: ההיפך הוא הנכון.

נעמי בלומנטל: בשורה חברתית אין בתקציב הזה.

נעמי בלומנטל: עמוד שדרה אידיאולוגי אין כאן, לא בתפיסה החברתית ולא בתפיסה הכלכלית.

נעמי בלומנטל: אין כאן ביטוי לערכים, לתפיסת עולם שונה.

נעמי בלומנטל: זהו תקציב ללא עמוד שדרה ערכי, כי מה נעשה?

נעמי בלומנטל: אי-אפשר ליצור יש מאין.

נעמי בלומנטל: אין ערכיות, אז מהיכן יצמח לו עמוד שדרה?

נעמי בלומנטל: המפלגה שנמצאת היום בשלטון היא מפלגה מחוסרת ערכים ואידיאולוגיה ברורה, ונוכח ההצבעה שחווינו כאן יחד אתמול על ההסתייגויות, ראינו שאין לשלטון הזה אידיאולוגיה כלל.

נעמי בלומנטל: הליכוד העלה הסתייגויות שהצביעו אחת לאחת על העיוותים שצריך היה לתקן בתקציב הזה.

נעמי בלומנטל: הליכוד העלה הסתייגויות ענייניות, שהביאו לידי ביטוי דאגה לחלשים, דאגה לחינוך בישראל, דאגה מעודף הריכוזיות והקרטליזם, ובעצם הליכוד דרש מכם למלא אחר ההבטחות שנתתם לעם הזה ערב בחירות 1992.

נעמי בלומנטל: הליכוד בעצם דרש את עלבונו של העם, שהתקציב מצביע על הזלזול שאתם חשים כלפיו.

נעמי בלומנטל: חלבתם את קולותיהם של הציבור הזה ערב הבחירות, ואת החלב הזה אתם שותים במצח נחושה; אתם שותים לגימה-לגימה, כאשר כל לגימה היא אך ורק לחיזוקם של אותם אנשים, של אותם ארגונים ואורגנים המזוהים עמכם, שאותם אתם רוצים לחזק: קופת-חולים של ההסתדרות, ההסתדרות פושטת הרגל, ערים במרכז הארץ שראשיהן הם אנשי המפלגה, אנשי שטח שעזרו לכם בחליבה, חובות הקיבוצים, חובות המושבים, ורק לאנשי שלומנו.

נעמי בלומנטל: השיטה הישנה פועלת.

נעמי בלומנטל: אתם שלטון חסר דמיון ויוזמות, שיש בו איזה עירוב משונה של דעות, אוסף בלתי ברור לחלוטין של תפיסות כלכליות וחברתיות, מקבץ של אי-אלו השקפות מדיניות, שאחת לא מתיישבת עם חברתה.

נעמי בלומנטל: יושבת לה הממשלה הזאת, שאין בה חדש ואין לה מעוף; זוהי ממשלה שהפסיקה כל פיתוח, כל חידוש, ובמקום להביא את הבשורה עם כל התקוות שהעם תלה בה, היא מביאה לנו שיממון, מצוקה, עוני, אבטלה – וכמובן, אנחנו מכירים את התוכניות – ומעל לכול אטימות; אטימות, שלצערנו מעליה מרחפת חרב הקיצוץ, ועל מי מונפת חרב הקיצוץ הזו?

נעמי בלומנטל: על החלש, על הנכה, על הנרקומן, על אשה מוכה, על ילד מפגר – – –

יעקב שפי: הילד המפגר נולד בזמן שלטון מפלגת העבודה?

נעמי בלומנטל: בחייך, מה זאת אומרת "נולד בזמן שלטון"?

נעמי בלומנטל: אתם צריכים לדאוג לילד המפגר של היום, לא של אתמול.

נעמי בלומנטל: והיו ילדים מפגרים גם קודם לכן, אבל דאגו להם.

נעמי בלומנטל: היום צריכים לדאוג לאלה שקיימים היום.

יעקב שפי: זה התחיל בחצי השנה האחרונה?

נעמי בלומנטל: לא התחיל.

נעמי בלומנטל: אבל אתם אמרתם שאתם תשנו את הכול, אמרתם שתשנו סדרי עדיפויות.

נעמי בלומנטל: אנחנו לא רואים שמץ מזה.

נעמי בלומנטל: ואני שואלת: למה יצא קצפכם דווקא על החלשים בינינו?

נעמי בלומנטל: איך תסבירו זאת לעם הזה?

נעמי בלומנטל: העם שאתם השליתם אותו, העם שהבטחתם לו תעסוקה, שהבטחתם לו ביטחון אישי, יום לימודים ארוך ומה לא, ומה אתם נותנים לו?

נעמי בלומנטל: תקציב משעמם.

נעמי בלומנטל: כל כולו זלזול, קיצוץ בתחום החברתי, בהקצבות לטיפול בילדים ובנכים ובתחום נוסף, אני לוקחת אותו בתור דוגמה, דוגמה אחת מני רבות, שמצביעה על סדרי העדיפויות של הממשלה הזאת – הקיצוץ בהקצבות למאבק בסמים.

נעמי בלומנטל: אני שמעתי קודם לכן, ולשמחתי הרבה החליטו להעלות מעט את ההקצבה הראשונית.

נעמי בלומנטל: אבל גם בכך עדיין לא די.

נעמי בלומנטל: אנחנו רחוקים מאוד.

נעמי בלומנטל: גם התוספת שיש עכשיו, אולי תביא למצב שמה שנעשה בעבר, נוכל איכשהו להמשיך אותו.

עבד-אלוהב דראושה: את צודקת מאה אחוז.

יעקב שפי: התוספת של 300% לא מספיקה.

נעמי בלומנטל: אבל הקיצוץ בתקציב המאבק בסמים מאפיין את התקציב כולו, את הגישה העומדת מאחוריו.

נעמי בלומנטל: סדר עדיפויות חדש הבטחתם.

נעמי בלומנטל: בבקשה, הנה הביצוע.

נעמי בלומנטל: תקציב היחידה לטיפול בנפגעי סמים במשרד העבודה והרווחה יעמוד ב-1993 על 3 מיליוני שקל, וזה לעומת 5.1 מיליוני שקל שנדרשים על מנת לבצע את הפעילות, רק את הפעילות ברמה שהיתה בשנת 1992.

נעמי בלומנטל: ואנחנו עוד לא מדברים על המצב מבחינת הנרקומנים והטיפול שהיינו צריכים לטפל בהסברה וכו', כאשר אין שום אפשרויות לקידום ולפיתוח בעניין הזה.

נעמי בלומנטל: התקציב שנקבע לאותה יחידה לטיפול בנפגעי הסמים, ל-1993, אם הוא לא יתוקן – ואני פונה שאומנם הוא יתוקן – אבל אם הוא לא יתוקן ברגע האחרון, יחייב הקטנת מצבת העובדים הסוציאליים ברשויות ב-60% והפסקת הטיפול ב-1,500 נפגעי סמים ומשפחותיהם.

נעמי בלומנטל: כך זה במשרד העבודה והרווחה.

נעמי בלומנטל: ואני לקחתי רק תת-סעיף באחד הסעיפים של משרד העבודה והרווחה.

נעמי בלומנטל: כך גם באשר לרשות למלחמה בסמים, זה הגוף המרכזי במלחמה בנגע הסמים.

נעמי בלומנטל: התקציב האפקטיבי של הרשות לשנת 1993 יוקטן בכ-25% וימנע את יכולת ההוצאה הלאומית לקיים אותם שירותים כבשנה שעברה.

נעמי בלומנטל: השירותים עצמם יצומצמו בקרוב לשליש, וזה במקום פיתוח תוכניות נוספות מול הצרכים ההולכים וגדלים.

נעמי בלומנטל: ואני שואלת: האם ראש הממשלה לא קורא עיתונים?

נעמי בלומנטל: האם חברי הקבינט שלו לא קולטים את חומרת הבעיה, את העובדה שבישראל שיעור המתמכרים היחסי גבוה לעומת השיעור במדינות אירופיות המוכרות כנגועות בסמים, כמו הולנד?

נעמי בלומנטל: בהולנד שיעור הנרקומנים הוא 0.6%, בבריטניה שיעור הנרקומנים 0.15%.

נעמי בלומנטל: בישראל שיעור הנרקומנים 0.6%, כמו בהולנד.

נעמי בלומנטל: האם לא שמים לב לכך שזה המצב כאן?

נעמי בלומנטל: ואני חוזרת: זאת היתה רק דוגמה לבעיה אחת, מקוצצת ובלתי פתורה.

נעמי בלומנטל: אם כן, או שהממשלה הזאת לא מודעת לנושא הזה של מכת הסמים, כשם שהיא אולי לא מודעת גם לבעיות אחרות, וזה חמור כשלעצמו, או שיש מודעות בממשלה הזאת, והיא פשוט מתעלמת מהבעיה ומתנהגת כאילו הבעיה אינה קיימת.

נעמי בלומנטל: ואולי זאת ממשלה – ואני אומרת זאת במלוא הרצינות, כי זה מה שאנו רואים עד עכשיו – שפשוט איננה מסוגלת.

נעמי בלומנטל: זאת, כנראה, המסקנה.

נעמי בלומנטל: ואני שואלת אתכם: מה אתם עשיתם במשך ששת החודשים האלה?

נעמי בלומנטל: מה עודדתם?

נעמי בלומנטל: מה הבאתם?

נעמי בלומנטל: מה הספקתם?

נעמי בלומנטל: מה בניתם?

נעמי בלומנטל: מה נטעתם?

נעמי בלומנטל: אתם הולכים רק לפיטורים.

נעמי בלומנטל: מה אתם שיפרתם?

נעמי בלומנטל: נטעתם איזה עץ, בניתם משהו, שיכנתם מישהו?

נעמי בלומנטל: העוני הולך וגובר.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לשאול אתכם: איפה אתם?

נעמי בלומנטל: תודה.

סאלח טריף: תודה רבה.

סאלח טריף: חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואחריו – חבר הכנסת שלמה בוחבוט.

קריאה: – – –

סאלח טריף: חבר הכנסת שפי יענה בבוא הזמן, בתורו.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התקציב הוא הראי הנכון של החברה הישראלית, של המדיניות הממשלתית, של סדר העדיפויות על-פי המדיניות הממשלתית, וכן של מוקדי הכוח הפוליטיים בתוכה.

טלב אלסאנע: הוא משקף את היותה של המדינה נתונה במצב מלחמה או שלום, האם פניה של הממשלה להמשך המצב או לשינויו, את יחסה של המדינה למיעוט הלאומי והאתני שבתוכה, וזה בעצם המבחן האמיתי לדמוקרטיה וליחסה השוויוני לאזרחיה, ללא הבדל דת, לאום וגזע.

טלב אלסאנע: על-פי הסקר שנערך לאחרונה על-ידי עמותת "סיכוי", 60% מהילדים הערבים חיים מתחת לקו העוני, לעומת 10% מהילדים היהודים.

טלב אלסאנע: בקרב כל 20 ילדים במדינת ישראל יש שבעה ילדים רעבים ללחם, ואלה – שישה ילדים ערבים וילד יהודי אחד.

טלב אלסאנע: יותר מ-35% מהילדים הערבים חיים בצפיפות של יותר משתי נפשות לחדר, לעומת 28% מהילדים היהודים.

טלב אלסאנע: רק 44.6% מבין התלמידים הערבים הניגשים לבחינות הבגרות זכאים לתעודת בגרות, לעומת 71.3% מהתלמידים היהודים.

שמואל אביטל: זכאים או עוברים בחינות בגרות?

טלב אלסאנע: זכאים לתעודת בגרות, מהניגשים.

גדעון שגיא: – – –

טלב אלסאנע: אין ספק כי הנתונים האלה אינם מקריים, והם תולדה של מדיניות המפלה בין אזרחי המדינה על רקע לאומי.

טלב אלסאנע: על-פי חוק התקציב הזה ממשיכה האפליה בין ילד לילד על רקע שייכותו הלאומית, מאחר שעל-פי חוק זה לא הוקצו המשאבים הדרושים להשוואת התקציבים וקצבאות הילדים לערבים וליהודים, אף שהאזרחים הערבים במדינה משלמים דמי ביטוח לאומי בהתאם להכנסתם ועל-פי אותו שיעור שנקבע בחוק, כנהוג לגבי המגזר היהודי.

טלב אלסאנע: חוק זה איננו נותן תשובה ליותר מ-40 יישובים ערביים שאינם מוכרים, בנגב, בגליל ובמשולש, שבהם התנאים ורמת החיים הם בגדר בושה למדינת ישראל, כשאנו רואים איך פועלת הממשלה בזריזות לגיוס הלוואות לקליטת העולים החדשים מכל מדינות העולם, ומצד אחר נוהגת במדיניות של הזנחה והפקרה מכוונת כלפי היישובים הלא-מוכרים, במיוחד היישובים הבדואיים בנגב, במשולש ובגליל.

טלב אלסאנע: מצב התכנון והפיתוח ברשויות הערביות, על-פי המדיניות שהיתה נהוגה במשך שנים, הוא מצב עגום, כשעד היום לא אושרו תוכניות מתאר ביישובים רבים, וביישובים רבים אין ועדות תכנון מקומיות, אף שמספר התושבים באותם יישובים עולה על 10,000 נפשות.

טלב אלסאנע: מערכת החינוך הערבית ניצבת בפני קריסה עקב המחסור הרב בכיתות לימוד, המגיע ל-1,200 כיתות, והמחסור הרב בתקנים, וכן עקב צפיפות רבה בכיתות.

טלב אלסאנע: אומנם הוספו 300 כיתות לימוד לשנה הנוכחית, אולם צריך להביא בחשבון, שכ-114 כיתות נועדו לגידול הטבעי.

טלב אלסאנע: הרשויות הערביות סובלות מהעדר מקורות תעסוקה, ומכאן שיעור האבטלה הגבוה ומספר המשפחות החיות מתחת לקו העוני.

טלב אלסאנע: לא שהעוני רודף את האוכלוסייה הערבית ולא שהאבטלה היא קללה שדבקה באוכלוסייה הערבית, אלא זו מדיניות ממשלתית שאינה נותנת פתרון לבעיות אלה.

טלב אלסאנע: הפתרון הוא בפיתוח אזורי תעשייה, בהקצאת משקים חקלאיים ובאישור הקמת יישובים חקלאיים במגזר הערבי, כמקובל במגזר היהודי – ולא לנהוג מנהג איפה ואיפה בין תושבי אותה מדינה.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, נוכח מצב התעסוקה הקשה, אני מציע להעביר את התקציבים המיועדים להתנחלויות למלחמה באבטלה, ליצירת מקורות תעסוקה ולשיפור רמת החיים בתוך המדינה.

טלב אלסאנע: הצעת התקציב הקיימת משקפת את המצב האבסורדי, שלפיו מוקצים תקציבים אדירים להנצחת כיבושו ודיכויו של עם אחר, וזאת במחיר של 650,000 נפשות החיות מתחת לקו העוני וכרבע מיליון מובטלים, וכרסום בערכי התרבות והמוסר במדינה, דבר שהוא מנת חלקו של כל עם הכובש עם אחר, המרשה לעצמו לשעבד ולדכא עם אחר.

טלב אלסאנע: הביטחון האמיתי של מדינת ישראל הוא השלום, ולא יותר נשק, לא יותר התנחלויות ולא המשך כיבושו של עם אחר.

טלב אלסאנע: ברית-המועצות התפוררה לא מפני שלא היו לה נשק או צבא, אלא אדרבה, מפני שהשקיעה במכונת המלחמה על חשבון רווחת הפרט ועל חשבון חירותו, כשהססמה המנחה אותה: המטרה מקדשת את האמצעים.

טלב אלסאנע: הביטחון האמיתי הוא על-ידי שלום צודק ובר-קיימא, תוך הכרה בזכותו של העם הפלשתיני להגדרה עצמית ומיצוי זכותו למדינה עצמאית משלו, לא פחות ולא יותר מזכותו של העם היהודי, ולא על-ידי עקירה של מאות פלשתינים והפקרתם בשטח הפקר בניגוד לחוק הבין-לאומי ובניגוד לצדק הטבעי ולצדק האנושי.

טלב אלסאנע: ממשלה המסוגלת לבצע צעד נפשע כזה, כגנב באישון ליל, לא רק שהיא סובלת מקהות חושים ומירידה ברמת המוסר – וזה ברור מעצם העובדה שהיא מקבלת מחמאות ממפלגות הימין הטרנספריסטיות – אלא גם רומסת את החוק הפנימי והבין-לאומי ועושה אותו פלסתר.

טלב אלסאנע: יש לפעול מייד להחזרת המגורשים, יש לפעול לכך שהתקציב ישקף מדיניות של שלום, מדיניות רווחה, מדיניות של שוויון, ויש לחתור בהתמדה ובצורה נחרצת ורצינית להשגת שלום על-ידי פנייה לנציגו הבלעדי של העם הפלשתיני, שהוא אש"ף.

טלב אלסאנע: אומנם בתקציב המונח לפנינו יש סממנים של גישה חיובית ומפנה חיובי, שיש לברך עליו, אולם הוא מהווה אור בקצה המנהרה.

טלב אלסאנע: אנחנו מקווים שהצעד הזה ימשוך אחריו צעדים חיוביים בשנים הבאות לסגירת הפערים ולהשגת השוויון המיוחל, ושהשוויון יתקיים הלכה למעשה ולא ימשיך להיות בגדר ססמה.

טלב אלסאנע: אי לכך, אנו מברכים על הגישה החיובית המתבטאת בהצעת התקציב המונחת לפנינו, ואנו מסתייגים מההקצאה התקציבית העצומה לביטחון, שמהווה המשך של מדיניות המלחמה, הכיבוש והדיכוי, וכן מתנגדים ומסתייגים מהקצאת תקציב להתנחלויות על חשבונו של העם הפלשתיני.

טלב אלסאנע: תודה רבה.

סאלח טריף: תודה רבה לחבר הכנסת אלסאנע.

סאלח טריף: אני מזמין את חבר הכנסת שלמה בוחבוט, ואחריו – את חבר הכנסת פנחס בדש.

אלי גולדשמידט: ומי אחריו?

סאלח טריף: אחריו – חבר הכנסת אלי גולדשמידט, ואחריו – חבר הכנסת עובדיה עלי.

עובדיה עלי: או, אני רואה שאני מתקרב.

סאלח טריף: אתה מתקרב.

סאלח טריף: תתכונן.

סאלח טריף: סבלנות, ואתם מגיעים.

סאלח טריף: בבקשה, חבר הכנסת בוחבוט.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תקציב הוא אבן יסוד של מדיניות.

שלמה בוחבוט: ואנחנו הולכים היום לקבל החלטות על משאבים, שבאמצעותם נצטרך לגרום להתפתחות של יישובים, לשפר מערכות, לשפר תשתיות.

שלמה בוחבוט: אני שמח לומר, שהתקציב המונח לפנינו היום איננו אותו תקציב שהצבענו עליו בקריאה ראשונה.

שלמה בוחבוט: ואני שמח ששר האוצר, יושב-ראש ועדת הכספים וחברי הכנסת ממפלגת העבודה עשו עבודה יפה, עבודה שנוכל בעזרתה לפחות להוכיח תחילתה של דרך.

שלמה בוחבוט: צריך לזכור שהיו שנים קשות מאוד, שהתקציב לא נתן ביטוי לערי הפיתוח בגליל ובנגב, לא נתן ביטוי לפיתוח תשתיות, וגם אם היה כסף – לא הוציאו אותו.

שלמה בוחבוט: החמור ביותר הוא, כשאנחנו קוראים היום, ושמענו זאת משר האוצר, שיש הרבה מאות מיליונים שלא הוצאו.

שלמה בוחבוט: היו חוסר תכנון ואי-תפקוד.

שלמה בוחבוט: אני אומר את הדברים האלה בהמשך לוויכוח על המינויים הפוליטיים.

שלמה בוחבוט: ומעל במה זו אני אומר כאיש ציבור אחראי, שחייבים למנות אנשים מוכשרים מהשטח.

שלמה בוחבוט: זו היתה גם הכוונה שלנו כשכת

שלמה בוחבוט: בנו אותו מכתב לראש הממשלה יצחק רבין וביקשנו ממנו לקחת אנשים מהגליל ומהנגב, אנשים מוכשרים, ולמנות אותם, כדי שהם ידעו לייצג אותנו נאמנה.

שלמה בוחבוט: כי, לצערי, לא תמיד אנשים שבאים מהאזור שבין חדרה לגדרה חושבים על הגליל.

שלמה בוחבוט: לגליל באים בעיקר לטייל, לראות, לנפוש.

שלמה בוחבוט: אבל את הבעיות האלה לא יודעים.

שלמה בוחבוט: אני יודע שאין די בכך.

שלמה בוחבוט: ב-1 בספטמבר 1993 אנחנו חייבים להתחיל ביום לימודים ארוך, גם בערי הפיתוח וגם בשכונות.

שלמה בוחבוט: אני מאמין ששר האוצר, ועדת הכספים ויושב-ראש ועדת הכספים, שלקחו על עצמם להקים ועדה שתבדוק את הנושא, אכן יעשו זאת בצורה חכמה מאוד, כדי שלא נפגע במערכת החינוך.

שלמה בוחבוט: כי צריך לזכור שמערכת החינוך נפגעה בעשור האחרון.

שלמה בוחבוט: ויש הידרדרות שאנחנו קוראים עליה מדי פעם בעיתונות ושומעים עליה בכלי התקשורת.

שלמה בוחבוט: ולצערי, הממשלה הקודמת לא הצליחה לגרום לגישור פערים.

שלמה בוחבוט: כשאני מדבר על גישור פערים, אני מתכוון לערי הפיתוח שהגיעו למצב של 40 ילדים בכיתה, ובמרכז הארץ התפתחה מערכת חינוך אפורה.

שלמה בוחבוט: את זה צריך להפסיק.

שלמה בוחבוט: כפי שאמרתי, התקציב הזה פותח דרך, פותח מעבר לתקציבים שילכו לגליל ולנגב.

שלמה בוחבוט: איך ייתכן דבר כזה, שמדינה מקימה ערוץ שני, ובמשך שנים אומרים שזה ניסיון?

שלמה בוחבוט: איפה חברי הכנסת של הליכוד מהגליל ומהנגב?

פיני בדש: אנחנו רואים ערוץ-2.

שלמה בוחבוט: אתם רואים.

שלמה בוחבוט: לך אולי יש אנטנה עצמית.

שלמה בוחבוט: איך יכול להיות דבר כזה, שמחצית ממדינת ישראל לא יכולה ליהנות מערוץ-2?

אלי גולדשמידט: ולא יכולים לראות אותנו.

שלמה בוחבוט: גם זה נכון.

שלמה בוחבוט: אני נואם היום, ואני רוצה שיראו אותי במעלות, שלא יחשבו שאני סתם נוסע לירושלים, לבלות.

פיני בדש: מה זה יעזור לך?

פיני בדש: עכשיו אין טלוויזיה.

שלמה בוחבוט: אדוני, אני שמח שעכשיו אין פה טלוויזיה ואנחנו יכולים לדבר בצורה מסודרת, לעניין, ולא לעשות כל מיני גימיקים.

שלמה בוחבוט: היתה כאן בימים האחרונים התבזות.

שלמה בוחבוט: עמד פה חבר כנסת מכובד מאוד ודיבר 11 שעות.

שלמה בוחבוט: על מה הוא דיבר?

שלמה בוחבוט: מה הוא יצר, ברברת?

פיני בדש: בכל הסתייגות הוא דיבר לעניין.

שלמה בוחבוט: איזה הסתייגויות?

שלמה בוחבוט: מה לעניין?

שלמה בוחבוט: האם הוא הציע איזה הצעות?

שלמה בוחבוט: על מה הוא דיבר?

שלמה בוחבוט: האם דיבר על ערי הפיתוח?

שלמה בוחבוט: על קו העוני?

שלמה בוחבוט: האם דיבר על מערכת החינוך הירודה?

שלמה בוחבוט: על מה הוא דיבר?

שלמה בוחבוט: איזה שטויות.

שלמה בוחבוט: צריך לשנות את הדברים האלה.

פיני בדש: לא הקשבת, איך אתה יודע על מה הוא דיבר?

שלמה בוחבוט: קראתי את הפרוטוקול.

שלמה בוחבוט: אני צריך חודש בשביל לקרוא אותו.

פיני בדש: קראת פרוטוקול של 10 שעות?

גדעון שגיא: לחבר הכנסת בוחבוט יש שמונה דקות.

גדעון שגיא: אל תפריעו לו.

שלמה בוחבוט: אני מבקש להחזיר לי את הזמן הזה של קריאות הביניים.

סאלח טריף: אל תדאג.

סאלח טריף: תמשיך.

סאלח טריף: תחכו בסבלנות שחבר הכנסת בוחבוט יגיד את כל דבריו.

אלי גולדשמידט: הוא מדבר לעניין.

סאלח טריף: הוא גם מדבר לטעמי.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדינת ישראל ועם ישראל זקוקים לתקציב שייתן ביטוי לשכבות החלשות.

שלמה בוחבוט: איך אנחנו יכולים לשבת בשקט ולישון בלילות כשיש 600,000 מתחת לקו העוני?

שלמה בוחבוט: איך אנחנו יכולים לישון בשקט כאשר יש 200,000 מובטלים?

שלמה בוחבוט: כאשר יש ילדים רעבים?

שלמה בוחבוט: ואת זה לא ממשלת העבודה גרמה, אלא אותה ממשלה שעברה מן העולם.

שלמה בוחבוט: ואני מבטיח שהם יישארו באופוזיציה במשך 15 שנים.

מיכאל איתן: איך אתה מציע לפתור את הבעיה?

שלמה בוחבוט: חבר הכנסת איתן, אני מציע לך לקרוא היטב את התקציב, ותראה שיש שינוי – – –

מיכאל איתן: באתי לשמוע ממך.

מיכאל איתן: אמרת שאני לא הצעתי הצעות.

מיכאל איתן: נניח.

מיכאל איתן: אני רוצה לשמוע ממך איך אתה מציע לפתור את הבעיה של 600,000 איש מתחת לקו העוני.

שלמה בוחבוט: אגיד לך איך אני מציע לעשות זאת.

שלמה בוחבוט: קודם כול, עצם העובדה שממשלת ישראל שילשה את תקציב התשתיות, כבישים.

שלמה בוחבוט: אם עד היום הזה יזם לא יכול היה להגיע לגליל, גם זו אחת הסיבות, התחבורה הקשה משם.

שלמה בוחבוט: לנסוע היום ממעלות לתל-אביב זה עניין של שלוש שעות וארבע שעות.

שלמה בוחבוט: איזה יזם מטורף יהיה מוכן להקים תעשייה בגליל?

שלמה בוחבוט: אבל ברגע שאתה מפתח תשתיות, אוטוסטרדות לגליל ולנגב, זו אחת התשובות שבאמצעותה נביא יזמים לאזורים אלה.

שלמה בוחבוט: שנית, יש לקחת את המפעלים הקיימים ולעבות אותם.

שלמה בוחבוט: יש מפעלים בערי הפיתוח שאפשר להגדיל אותם, והיום יש תקציב משמעותי במשרד התעשייה והמסחר, דבר שבעבר לא היה קיים.

שלמה בוחבוט: בתקופתו של שר התעשייה והמסחר משה נסים באנו אליו וזעקנו.

שלמה בוחבוט: הוא אמר לי: על מה אתה בוכה?

שלמה בוחבוט: הקצבנו למעלות מיליון שקלים לתשתיות.

שלמה בוחבוט: במיליון שקלים אפשר לסלול 100 מטר כביש.

מיכאל איתן: מה אתה מציע?

שלמה בוחבוט: אמרתי שיש היום שינויים בתקציב בנושא של תשתיות, בנושא של חינוך.

שלמה בוחבוט: אנחנו מקווים שהשנה הזאת – – –

מיכאל איתן: אבל מה אתה מציע?

שלמה בוחבוט: תקרא היטב את התקציב, ותראה בדיוק מה הצעתי.

שלמה בוחבוט: תקרא מה שהצעתי.

מיכאל איתן: אז בשביל מה אתה מדבר כל כך הרבה?

שלמה בוחבוט: תסלח לי, אני דיברתי רק שמונה דקות.

שלמה בוחבוט: אתה דיברת 11 שעות וברברת.

סאלח טריף: חבר הכנסת איתן, הוא לא הפריע לך במשך 10 שעות כמו שאתה הפרעת לו במשך שמונה דקות.

סאלח טריף: אנא ממך.

סאלח טריף: תיכף אני אגן עליך, אבל תן לו להמשיך.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מצפים – ואני בטוח שנעשה זאת – שאת התקציב הבא יכינו שרים של העבודה, ולא כפי שהכינו אותו הפקידים.

שלמה בוחבוט: ואנחנו נתחיל לא עם כסף, אלא קודם כול עם תוכניות שיגדירו למה אנחנו רוצים להגיע.

שלמה בוחבוט: נקבע לעצמנו דרך עבודה ויעדים ברורים שאליהם אנו רוצים להגיע.

שלמה בוחבוט: התקציב הזה, שלשמחתי אנחנו עיבינו אותו, זה תקציב שאתם הכנתם, לא אנחנו.

שלמה בוחבוט: בשנה הבאה, כשאנחנו נעמוד פה, אני בטוח ואני מבטיח שהמספרים, גם בנושא האבטלה וגם בנושא קו העוני, ירדו.

שלמה בוחבוט: תודה רבה.

סאלח טריף: תודה רבה לחבר הכנסת בוחבוט.

סאלח טריף: אני רוצה להגיד לך, שמגיעה מלה טובה לחבר הכנסת מיכאל איתן, שעמד על הדוכן הזה במשך שעות ואמר הרבה דברי טעם.

סאלח טריף: אני הייתי עד לכך, חבר הכנסת איתן, שנתת שיעור יפה בדמוקרטיה, על הרשות המחוקקת שהיא הכנסת ועל הרשות המבצעת.

סאלח טריף: שמעתי ממך מלים על התקציב, ובהחלט כל הכבוד.

גדעון שגיא: אני לא חושב שאתה זכאי לנקוט עמדה.

סאלח טריף: אני חושב שראוי לומר את הדברים האלה לחבר הכנסת איתן.

סאלח טריף: במה הבעתי עמדה?

סאלח טריף: הוא ראוי לכל הערכה.

שלמה בוחבוט: אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך כאל ראש עיר.

שלמה בוחבוט: האם בעירייה היית יושב ארבעה ימים ומברבר?

שלמה בוחבוט: אני לא מאמין.

שלמה בוחבוט: היו מחליטים לגמור בשעה 12:00.

סאלח טריף: חבר הכנסת בוחבוט, מועצה ועירייה הן לא פרלמנט.

סאלח טריף: אנחנו ממשיכים.

סאלח טריף: חבר הכנסת פנחס בדש, בבקשה.

סאלח טריף: הנה ראש עיר עולה לדוכן.

סאלח טריף: אחריו – חבר הכנסת אלי גולדשמידט.

פיני בדש: אם יהפכו אותי ראש עיר – יפטרו מייד.

פיני בדש: אנחנו לא רוצים להיות עיר.

פיני בדש: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לאחר שני ימים ושני לילות של התשה – – –

אלי גולדשמידט: ברשות היושב-ראש, אני מבקש – – –

סאלח טריף: בבקשה.

אלי גולדשמידט: אני החמצתי אתמול את הסיפור על הרב עם האיתורית.

אלי גולדשמידט: אולי אתה מוכן לחזור עליו, על חשבוני.

פיני בדש: כשקראתי את הפרוטוקול, זה לא נראה ולא נשמע כמו באולם.

פיני בדש: החמצת.

פיני בדש: היית צריך להיות כאן באותו יום.

פיני בדש: זו היתה חוויה בלתי רגילה.

פיני בדש: אתמול ב-23:00 היה נאום מעניין מאוד, חברי כנסת נרדמו, ואז סיפרתי על הרב שלנו וכולם התעוררו.

פיני בדש: גם אלה שהיו בחדרים התעוררו.

פיני בדש: מי שהחמיץ, החמיץ.

פיני בדש: לאחר שני ימים ושני לילות של התשה בהעברת חוק ההסדרים במשק, הגענו מותשים לדיון המיוחל על תקציב המדינה, על סך 102 מיליארד ש"ח.

פיני בדש: ראשית, אני רוצה לברך את יושב-ראש ועדת הכספים גדליה גל.

פיני בדש: כחבר ועדת הכספים שעבד אתו, אני רוצה להגיד שהוא התעלה כמעט מעל כל נושא פוליטי, ניהל את הישיבות בצורה הגונה, ישרה, ובאמת עשה עבודה נאמנה.

פיני בדש: אני חושב שהוא זכה להוקרה – שמעתי זאת גם מקודמי בדיון – של כל חברי ועדת הכספים.

פיני בדש: אני מקווה, כמו שאמר קודם שר האוצר, שאכן לא ייכנעו ללחצים בעתיד והוא יישאר יושב-ראש ועדת הכספים עד סוף הקדנציה.

פיני בדש: אני מברך גם את חברי הוועדה ועובדיה.

פיני בדש: התקיים מרתון של דיונים בתקציב במשך כחודש, חמש ישיבות בשבוע, זה לא קל, ובסופו של הדבר הגיעו למוצר המוגמר.

פיני בדש: מכל הנושאים הכלולים בתקציב הזה אני רוצה להתרכז בשני נושאים הקרובים ללבי, פיתוח הנגב ומצב הרשויות המקומיות.

פיני בדש: אשר לפיתוח הנגב, אני חייב להודות שאכן יש מגמה חיובית מאוד בתקציב 1993, הן בפיתוח תשתיות והן בהיערכות מהירה להקמת תשתית תעשייתית, זאת לעומת השנים הקודמות.

פיני בדש: ביום שני הייתי עם שר התעשייה והמסחר באוניברסיטת באר-שבע, בפגישה עם כל המנכ"לים של כל המפעלים בנגב, עם כל ראשי הרשויות ועם אנשי האקדמיה.

פיני בדש: הוצגה תוכנית לביצוע תשתיות ולהקמת מפעלים בנגב.

פיני בדש: המצב נראה די ורוד, ואני מקווה שלפחות 50% מהתוכנית המתוכננת ל-1993 אכן תתממש.

פיני בדש: אין לי ספק שיש לזקוף זאת גם לזכותו של שר האוצר בייגה שוחט, שהוא איש הנגב, ולכן נושא הנגב בא לביטוי בתקציב.

פיני בדש: אמרתי שיש מגמה חיובית, אבל היא לא מספיקה.

פיני בדש: צריך היה לתקצב מייד את סלילת הרכבת לאילת.

פיני בדש: אני חושב שהרכבת לאילת תביא להאצת פיתוח התיירות והתעשייה ולתוספת מאות מקומות עבודה בנגב, שכידוע הוא מוכה אבטלה, והיא תגביר לאין ערוך את הפעילות של נמל אילת ואת התעסוקה בנמל.

פיני בדש: הרכבת לאילת זה לא הפרויקט היחיד שצריך לזרז בנגב.

פיני בדש: צריך לפתח מייד גם את תשתיות הכבישים.

פיני בדש: אומנם יש גידול משמעותי בתקציב פיתוח התשתיות, אבל אין די בכך.

פיני בדש: צריך לחסל בדחיפות את הפיגור שנוצר בתחום זה ב-20 השנים האחרונות.

פיני בדש: צריך לקצר את התהליכים ולסלול עוד כמה כבישים בנגב, בייחוד כביש מצפה-רמון–אילת, שהיום כבר אינו מתאים כלל לנסיעה.

פיני בדש: אם יתחילו את סלילת הכביש הזה ב-1993, זה גם יקדם את התיירות בנגב, גם ירחיב את היישובים בסביבה וגם יקדם את התעשייה.

פיני בדש: כדי לקדם את הקמת המפעלים והתשתיות בארץ, הממשלה צריכה לתת דעתה לפישוט הביורוקרטיה.

פיני בדש: חבר הכנסת סילבן שלום דיבר על כך.

פיני בדש: היום הביורוקרטיה בהקמת מפעלים היא מסובכת מאוד, והיא מדכאה ומייאשת כל משקיע פוטנציאלי נורמלי, ורק מעטים מגיעים לסוף הדרך.

פיני בדש: יש למצוא דרך לפשט את זה מייד.

פיני בדש: הנושא השני שרציתי לדבר עליו הוא מצב הרשויות המקומיות העומדות בפני פשיטת רגל.

פיני בדש: חובן הכולל הוא כ-6 מיליארדי ש"ח.

פיני בדש: תשתיות הכבישים, תשתיות המים והביוב ברשויות המקומיות מיושנות ואינן עומדות בצורכי היום.

פיני בדש: אם מעיינים בתקציבי הפיתוח שבתקציב משרד הפנים רואים כי אין גידול נומינלי בתקציבי הפיתוח, ואם אין גידול נומינלי המשמעות היא שיש ירידה בתקציב הפיתוח ברשויות המקומיות.

פיני בדש: אני חושב שצריך לתקן זאת מייד ולמצוא לכך סעיף מתאים בתקציב.

פיני בדש: גם במענק האיזון שניתן לרשויות החלשות, שאליהן הצטרפו השנה רשויות רבות, לא רק שלא היה גידול אלא שהיתה הקטנה בתקציב, הקטנה נומינלית.

פיני בדש: מענק האיזון בקושי השאיר אוויר לנשימה לכמה רשויות שעדיין צפות על פני המים, וגם זה כנראה יילקח מהן.

פיני בדש: לסיום, אינני יודע עד כמה התייחסו בתקציב המדינה לחובות האדירים המרחפים מעל ומסכנים את העמידה במסגרת התקציב.

פיני בדש: אביא כמה דוגמאות: קופת-חולים – היקף חובות קופת-חולים הוא כמיליארד ש"ח; תע"ש – מיום ליום מגלים את גודל הגירעון, מתקרבים כבר ל-800-700 מיליון ש"ח, אני מניח שיגיעו בסוף למיליארד ש"ח; קרנות הפנסיה – החוב האקטוארי של קרנות הפנסיה הוא מעל 12 מיליארד ש"ח.

פיני בדש: אם אני מוסיף 6 מיליארדי ש"ח – גירעון הרשויות המקומיות, הרי מעט הדוגמאות שנתתי מסתכמות ב-20% מתקציב המדינה.

פיני בדש: אני רוצה לקוות שאכן התקציב המוגש יענה ולו במעט על בעיות האבטלה והתעסוקה ויביא לתחילת צמיחה תעשייתית וכלכלית.

פיני בדש: אני מקווה שהחובות שהזכרתי קודם לא יסכנו את התקציב.

פיני בדש: תודה רבה.

סאלח טריף: חבר הכנסת אלי גולדשמידט, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת עובדיה עלי, אחריו – חבר הכנסת פורז, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל איתן.

אלי גולדשמידט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני שמח על האווירה האינטימית שמשתררת באולם הדיונים זה שעות מספר ומאפשרת לקיים דיון ענייני ברמה גבוהה יחסית.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לפתוח את הדברים דווקא כחבר כנסת שזו לו הקדנציה הראשונה בכנסת.

אברהם יחזקאל: לא האחרונה.

אלי גולדשמידט: לא האחרונה – לא לי להגיד.

אלי גולדשמידט: אנחנו הכרנו את הכנסות הקודמות, אנחנו יודעים מה תדמיתה של הכנסת ואנחנו יודעים מה עברנו בשבועות האחרונים, עם כל הגימיקים ועם כל הפרשיות שהיו באולם המליאה.

אלי גולדשמידט: אבל, אחד הדברים שעשה את הרושם הגרוע ביותר בשנים האחרונות היה סיפור התקציב, ערב קבלת חוק התקציב, מה שקרה בוועדת הכספים, מה שקרה במסדרונות.

אלי גולדשמידט: היינו עדים מדי שנה בשנה למחזות מבישים, שהפכו את הפוליטיקה בכלל למקצוע מאוד לא מועדף בעיני רבים וטובים במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: והשנה, ואולי זה קצת נסתר מעיני הציבור, ואולי זה נסתר בגלל השקט, התנהל הדיון בתקציב בצורה מאוד מאוד מכובדת.

אלי גולדשמידט: אני מוכרח להגיד כאן שאני, בכל אופן, כחבר בוועדת הכספים, חושב שצריך לזקוף זאת בעיקר לזכות יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת גדליה גל, שבטוב טעם ובשכל ישר ניהל את הדיונים בצורה עניינית, ועם כל מה שהאופוזיציה בוודאי צריכה להגיד, בבחינת מצוות אנשים מלומדה, כשהיא באה לבקר את התקציב, אני בטוח שהם יודעים להעריך יפה מאוד את הדרך שבה הוא ניהל את הדיונים.

אלי גולדשמידט: שיתוף הפעולה עם משרד האוצר, ההקשבה של משרד האוצר לצרכים האמיתיים ולא לגופי לחץ או דברים מהסוג הזה תרמו לעניין, ובסופו של דבר אני חושב שנושא חוק התקציב וניהול הדיונים לגביו יכולים לשמש אות ומופת – איך כנסת צריכה להתנהל.

אלי גולדשמידט: אני רוצה להגיד כאן, שאני מצטער מאוד, וזו כנראה גזירת גורל, שהתקשורת, המדיה, בדרך כלל מציגה את הדברים הפחות סימפתיים שקורים במשכן הזה.

אלי גולדשמידט: וכאשר מתנהל נושא בצורה עניינית ומסודרת מאוד – – –

גדעון שגיא: היא מציגה דברים שהתרחשו כאן.

אלי גולדשמידט: נכון, היא מציגה דברים שמתרחשים כאן, אבל מתרחשים גם דברים אחרים.

אלי גולדשמידט: זה מה שרציתי להגיד, חבר הכנסת גדעון שגיא, וחבל שהציבור הרחב במדינת ישראל לא יודע שדברים אחרים מתרחשים וכיצד הם מתרחשים, כי חלק גדול, אולי החלק המרבי של עבודת הבית הזה, נעשה בצורה מכובדת מאוד מאוד גם מצד האופוזיציה וגם מצד הקואליציה, והדבר הזה לא בא לידי ביטוי.

אלי גולדשמידט: חבל שיש בתוכנו חברי כנסת שהפכו את כנסת ישראל לבמה שלעתים מזכירה תיאטרון, ולאו דווקא תיאטרון ברמה גבוהה.

אלי גולדשמידט: עד כאן דברי ההקדמה.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לומר לגבי התקציב: גם אני הייתי שותף לדעות של חברים רבים אחרים, ערב התקציב, שהתקציב אינו עונה על הצרכים ועל סדר העדיפויות שאנחנו הצגנו במערכת הבחירות ואנחנו מאמינים בו.

אלי גולדשמידט: אבל אין ספק, וחבל שהאופוזיציה לא טרחה לפחות להודות במקצת – היא לא צריכה לשבח את התקציב, אין זה תפקידה לקלס ולהלל את הממשלה, אבל חבל שהאופוזיציה לא טרחה לומר מלה טובה על השינויים רבי-ההיקף שחלו בתקציב המדינה מאז הקריאה הראשונה ועד הקריאה השנייה והשלישית.

אלי גולדשמידט: והאוצר – עדיין לא במידה מספקת, עדיין לא די – בהחלט הקשיב לרחשי לבו של הציבור.

אלי גולדשמידט: ההסתייגויות שלי עסקו למעשה בשני תחומים, ואני רוצה לומר משהו לגבי התחומים הללו.

אלי גולדשמידט: נושא אחד – רמת-הגולן.

אלי גולדשמידט: בנושא רמת-הגולן הצגתי הסתייגויות מספר שביקשו להגדיל את התקציב המיועד לרמת-הגולן.

אלי גולדשמידט: אני עומד להוריד את ההסתייגויות, משום שמשרד האוצר נענה במידה רבה לפניות המתיישבים של רמת-הגולן ולפניות חברי הכנסת.

אלי גולדשמידט: הייתי אומר, רוב מוחץ בבית הזה תמך בפניות אנשי הגולן, ומשרד האוצר נענה בצורה יפה ומכובדת לפניות שלהם.

אלי גולדשמידט: אבל, אני רוצה לנצל את הבמה ולהסביר מדוע אני חושב שצריך להוסיף תקציבים לרמת-הגולן.

אלי גולדשמידט: אני חושב שלעניין זה אין זה משנה כלל מהי השקפתו הפוליטית והמדינית של כל אדם או חבר כנסת.

אלי גולדשמידט: יכול מישהו לחשוב שאנחנו צריכים לוותר ויתורים מרחיקים לכת ברמת-הגולן, יכול מישהו לחשוב שאסור לוותר אף על שעל אחד מרמת-הגולן, יכול מישהו לחשוב שצריך לוותר מעט ברמת-הגולן.

אלי גולדשמידט: בכל דרך שהיא ובכל השקפת עולם יש עובדה אחת שהיא עובדה ניצחת:

אלי גולדשמידט: תושבי רמת-הגולן חיים היום במצב של אי-ודאות, במצב לא סימפתי, משום שעתידם – עתיד יישוביהם, עתידם הכלכלי, עתידם החברתי, עתידם ההתיישבותי – לוט בערפל מבחינתם.

אלי גולדשמידט: ובמצב כזה, כאשר מדובר במתיישבים שבאמת נשלחו על בסיס קונסנסוס לאומי רחב, כאשר מדובר במתיישבים אלה, גם לשיטתם של אלה שגורסים שצריך להגיע לוויתורים מרחיקים לכת ברמת-הגולן לצורך שלום עם סוריה, חייבת ממשלת ישראל לתת ביטוי, ואפילו ביטוי עודף, לאותם מתיישבים, על מנת שגם אם בסיכומו של דבר יהיה ויתור כזה או אחר, עד הרגע האחרון – ואני אומר, לשיטת אלה שחושבים שצריך ללכת לוויתורים מרחיקים לכת, ואני חושב אחרת – צריכים אותם מתיישבים לחוש, שכל הציבור במדינת ישראל עומד מאחוריהם ועומד לימינם במפעל שהוא מפעל ציוני ממדרגה ראשונה.

אלי גולדשמידט: ולכן, טוב עשתה ממשלת ישראל, טוב עשה שר האוצר שנענה במידה ראויה לציון לפניות המתיישבים.

אלי גולדשמידט: לצערנו, הממשלות הקודמות לא השקיעו, וזה אינו סוד, לא ברמת-הגולן ולא בבקעת-הירדן במידה שבה הן השקיעו ביהודה, בשומרון ובעזה.

אלי גולדשמידט: אין לי טענות, הטענות שלי הן פוליטיות, אבל אותה ממשלה נקטה לפי דרכה המדינית, שהיא האמינה בה.

אלי גולדשמידט: אין לי ספק שברגע שעלתה ממשלה זו לשלטון, לפחות את הקיפוח צריך היה להסיר.

אלי גולדשמידט: הקיפוח הזה הוסר, לדעתי, ואני חושב שצריך להוסיף מעבר לכך.

אלי גולדשמידט: והנושא האחרון שאני רוצה לומר בו מלה הוא נושא החקלאות.

אלי גולדשמידט: לא אכנס פה לנושא, בשביל זה צריך נאום, לא כמו זה של מיקי איתן, אבל צריך נאום די ארוך בשביל להסביר את נושא החקלאות.

אלי גולדשמידט: אני רוצה לומר: מליאת הכנסת, בדיון שהיה פה, קיבלה החלטה שאיחדה את כל סיעות הבית, שצריך לעשות רביזיה במדיניות החקלאית במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: הגיע הזמן שהלובי החקלאי יפסיק לפעול כפי שהוא פעל בעבר, והוא צריך לפעול על בסיס של קונסנסוס של כל הבית הזה, כי החקלאות לא שייכת לחקלאים והאדמות אינן שייכות לחקלאים.

אלי גולדשמידט: החקלאות והאדמות שייכות למדינת ישראל ולעם ישראל, לכל אחד מאתנו, ולא ייתכן מצב שכאשר בעולם המערבי, בפינלנד, יש 72% של תמיכות במחירי התפוקות בחקלאות, במדינת ישראל יהיו 14%.

אלי גולדשמידט: לא ייתכן כדבר הזה, כי החקלאות היא הענף היחיד בענפי המשק שלא יכול לפעול על בסיס של משק חופשי בלבד.

אלי גולדשמידט: ואני מצטער ששר האוצר לא קיבל את בקשתנו להוסיף במה שאנחנו פנינו בקשר אליו, למשל, בנושא הכותנה.

אלי גולדשמידט: הוא נענה לנו בתחומים אחרים.

אלי גולדשמידט: הוא נענה לנו בהבטחת מחירי הכותנה בשנה הבאה, אבל עדיין מדינת ישראל מבטיחה מחירי כותנה ב-75 סנט לליברה, ובארצות-הברית מבטיחים את זה ב-1.20 דולר לליברה.

אלי גולדשמידט: אני חושב שהחקלאות במדינת ישראל היא ערך, היא תפיסת עולם, היא מאבני היסוד של הציונות, והיא גם ספק המזון של האוכלוסייה במדינת ישראל, שהולכת וגדלה.

אלי גולדשמידט: במצב כזה ממשלה צריכה לקבל החלטה שבמדיניות ולא ברמה של לובי חקלאי המשיג הישג כזה או אחר.

אלי גולדשמידט: וכאשר הממשלה תחליט את ההחלטה הזאת, אפשר יהיה לקיים חקלאות בכבוד במדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: ואם היא לא תקבל את ההחלטות הנדרשות בתחום החקלאות, לא יקרה, מבחינת החקלאים, דבר, למעט מעברם לסקטורים אחרים, לתעשייה ולשירותים.

אלי גולדשמידט: מי שישלמו את המחיר הכבד בעניין הזה יהיו תושבי מדינת ישראל, כאשר כבר היום חלק מהאדמות ננטשות.

אלי גולדשמידט: חלק גדול, 20% מאדמות הלאום ננטשות.

אלי גולדשמידט: כבר היום יש סכנה שנושא החקלאות יגרום בסופו של דבר לפגיעה בביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

אלי גולדשמידט: כדי למנוע את הדבר הזה, אני שמח שמליאת הכנסת קיבלה החלטה, ואני מקווה שממשלת ישראל תקיים את ההחלטה, ואכן תערוך על כך דיון מעמיק.

אלי גולדשמידט: במשפט הסיום אני רוצה לומר "יישר כוח" לשר האוצר, אחרי שבירכתי את יושב-ראש ועדת הכספים.

אלי גולדשמידט: אני חושב שמגיע לשר האוצר גם מהצד הזה של הבית, מצד האופוזיציה, איזה קרדיט.

אלי גולדשמידט: שר האוצר צריך להיבחן לאורך זמן, ותקציב מדינה לא נבחן בתוצאות שלו בחודש או בחודשיים ואפילו לא בחצי שנה.

אלי גולדשמידט: מותר לעשות הכול בנאומים פוליטיים, מותר לנגח ממשלה, מותר לבקר ממשלה.

אלי גולדשמידט: אבל צריך לזכור שתוצאות של תקציב מדינה, נכון, מורגשות רק כעבור זמן, והצלחתו של שר האוצר היא הצלחתן של הממשלה ושל המדינה כולה.

אלי גולדשמידט: אני בטוח שבתקציב הבא, בשנה הבאה, תהיה לאופוזיציה מעט מאוד תחמושת, הרבה פחות מהתחמושת שהיא ירתה הפעם, ובדרך כלל זו היתה תחמושת סרק.

אלי גולדשמידט: תודה רבה.

סאלח טריף: תודה רבה.

סאלח טריף: חבר הכנסת עובדיה עלי, אחריו – חבר הכנסת מיכאל איתן, אחריו – חברת הכנסת דליה איציק.

דליה איציק: אני מוותרת.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית דבר אני מבקש לברך את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גדליה גל, על הניהול הטוב והיעיל של הוועדה.

עובדיה עלי: כמי שזו לו כבר הקדנציה השלישית בוועדה הזאת, וזו הפעם התשיעית בתוך התקופה הזאת שהוועדה מכינה תקציב למדינה, אני יודע להעריך את המאמצים שנעשו ואת הניהול והניווט ברוב חן ודעת וביעילות.

עובדיה עלי: רבותי חברי הכנסת, אני מבקש בפתח דברי להזהיר את עצמנו גם כן מפריצת מסגרת התקציב.

עובדיה עלי: ישבתי כאן באולם ושמעתי פעמים אין-ספור, במיוחד מפי יושב-ראש הקואליציה, ידידי הטוב חבר הכנסת אלי דיין, שאמר: מה יקרה אם יגדל הגירעון?

עובדיה עלי: מה יקרה אם תיפרץ מסגרת התקציב?

עובדיה עלי: אני אומר, שאסור בשום אופן להגדיל את הגירעון התקציבי.

עובדיה עלי: גם היום הוא כבר מגיע ל-8.1 מיליארדי שקלים, שהם 3.2% מהתקציב.

אורי אור: לא מהתקציב, מהתמ"ג.

עובדיה עלי: נכון, מהתמ"ג, תודה על התיקון.

עובדיה עלי: כפי שאנחנו יודעים, לא במקרה יהיה הגירעון השנה 3.2% מהתמ"ג, אלא כחלק מחוק שהונח ואושר במליאת הכנסת, ולפיו הגירעון התקציבי ילך ויקטן עד שבעוד שנתיים הוא יתאפס לגמרי.

עובדיה עלי: יש היגיון מאחורי הקביעה הזאת.

עובדיה עלי: זה חוק הגיוני, נכון ובמקומו.

עובדיה עלי: משום שאם נמשיך במצב של הגדלת הגירעונות הכספיים ופריצת המסגרת התקציבית, אנו עלולים לחזור שוב לימי אינפלציה שתלך ותגאה.

עובדיה עלי: לאחרונה, עם גל העלייה, יכולנו להרשות לעצמנו לגרום לגירעון תקציבי כלשהו.

עובדיה עלי: אבל ככל שנתקדם, אם הגירעון הזה אכן יגדל, תהיה לכך משמעות חמורה למשק.

עובדיה עלי: לכן אנו צריכים להיזהר ולשמור מכל משמר, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, שהמסגרת התקציבית לא תיפרץ.

עובדיה עלי: אני אומר את הדברים האלה, כי יכול להשתמע מהמשך הטיעונים שלי, שמא אני מבקש להגדיל את התקציב ללא ביקורת, ללא בקרה, בצורה חסרת אחריות, ולא זאת הכוונה.

עובדיה עלי: מדיניות ממשלה צריכה להתבטא בעדיפויות לאומיות ברורות.

עובדיה עלי: ממשלה צריכה לקבוע לעצמה מה הוא סדר הקדימות שלה.

עובדיה עלי: אין זו משימה קלה, זו משימה מאוד קשה.

עובדיה עלי: אם העוגה נשארת בגודל מסוים ואיננה גדלה, צריך לחלק אותה בצורה טובה יותר.

עובדיה עלי: אנחנו התבשרנו חזור והתבשר, גם במערכת הבחירות האחרונות וגם בקווי היסוד של הממשלה, שיש כוונה למדיניות חדשה, לסדרי עדיפויות לאומיים חדשים, לסדר קדימות חדש שידגיש את נושא החינוך.

עובדיה עלי: אני עמדתי כאן הבוקר וקראתי מקווי היסוד של הממשלה במיוחד את סעיף 9.

עובדיה עלי: סעיף זה מדבר על מתן קדימה ברורה לנושא החינוך והקצאת משאבים גדולים לנושא זה.

עובדיה עלי: בין היתר, הממשלה הזאת התחייבה להנהיג יום חינוך ארוך בכל מערכת החינוך.

שלמה בוחבוט: אתה חוזר על הנאום שלך מאתמול?

עובדיה עלי: אני מדגיש את הקטע הזה ומביא אותו כדוגמה, אבל יש עוד כמה דוגמאות, ואביא גם אותן אם הזמן יאפשר לי.

עובדיה עלי: זה נושא חשוב מאוד; בעיני נושא החינוך הוא נושא מרכזי ואני מדגיש אותו משום שאני מייחס לו חשיבות גדולה.

עובדיה עלי: אני חוזר ומדגיש אותו כמו קטו חזור והדגש, שוב ושוב.

אורי אור: האם אתה יודע כמה הוסיפה הממשלה הזאת לנושא החינוך לעומת מה שהקציבה לו הממשלה הקודמת?

עובדיה עלי: אני חושב – סכום של 481 מיליון שקלים לנושא החינוך.

עובדיה עלי: האם זה נכון, יושב-ראש ועדת הכספים?

גדליה גל: אני לא זוכר בעל-פה.

עובדיה עלי: אני חושב שזה הסכום.

עובדיה עלי: אני לא רוצה לחזור כעת על דברים שאמרתי בוויכוח קודם, ממה זה מורכב וכדומה.

עובדיה עלי: בואו ונשאיר את הנושא הזה לפעם אחרת.

עובדיה עלי: אני חושב שהוא חייב להיות בראש סדרי הקדימות.

עובדיה עלי: אני מעריך מאוד את מה שאמר כאן ידידי הטוב, חבר הכנסת אלי גולדשמידט.

עובדיה עלי: אני חושב שהוא מתגלה כפרלמנטר טוב, עם הרבה יושר אינטלקטואלי.

עובדיה עלי: הוא אמר – ואני מקווה שאני מבטא את רוח דבריו – במערכת הבחירות הבטחנו הבטחות ואנחנו רק צריכים לממש אותן.

עובדיה עלי: אחת ההבטחות המרכזיות שמפלגת העבודה הבטיחה היא בנושא השני שאני מבקש לעסוק בו, ועסקתי בו גם במרוצת שלושת הימים האחרונים; אני מבקש להדגיש אותו – נושא התעסוקה, נושא האבטלה במדינה.

עובדיה עלי: האבטלה במדינת ישראל היא גבוהה, היא גבוהה מכדי שהחברה הישראלית תוכל להתמודד אתה.

עובדיה עלי: גם כאן אני חוזר ואומר מה שכבר אמרתי כאן לא אחת, שכיום קיימת בעיית אבטלה בכל ארצות המערב.

עובדיה עלי: לא ננתח כאן את הסיבות לכך.

עובדיה עלי: אבל החברה הישראלית לא יכולה להרשות לעצמה אבטלה בסדרי גודל כאלה, של מאות אלפי מובטלים.

עובדיה עלי: מדינה קולטת עלייה, מדינה שחפצה שצעיריה יישארו ולא ירדו ממנה, חייבת להציע להם תעסוקה הולמת, תעסוקה נאותה, תעסוקה אמיתית.

עובדיה עלי: לצערי, לממשלה הזאת אין כל בשורה בתחום זה.

עובדיה עלי: אל נעשה שקר בנפשנו.

עובדיה עלי: כל ההצעות ששמענו לאחרונה, גם ההצהרות על כך שיקצו 760 מיליון שקלים לנושא התעסוקה, כשבאים ומנתחים איזה סוג תעסוקה הם רוצים להציע, ומה הם אותם 30,000 מקומות עבודה שייווצרו אולי בעקבות הקצאת המשאבים הזאת, אנו מגיעים למסקנה המתבקשת, שלא מדובר כאן בצמיחה כלכלית אמיתית, שלא מדובר כאן ביצירת מקומות עבודה הולמים לטווח ארוך.

עובדיה עלי: בעצם זו לא תעסוקה אמיתית לזמן ממושך.

עובדיה עלי: אלה אולי פתרונות זמניים, משהו כמו עבודות יזומות.

עובדיה עלי: אני חושב שבעצם העלאת רעיונות כאלה – זה אולי יוריד במשהו את הסטטיסטיקה בנושא התעסוקה, אבל זה אינו – – –

בנימין טמקין: אני יכול לשאול אותך שאלה?

עובדיה עלי: אני אסיים את הקטע הזה, ואם היושב-ראש ירשה, אשמח להשיב לך.

עובדיה עלי: זה לא פתרון אמיתי לעניין הזה, מה גם שמוקדי האבטלה מתרכזים בעיקר בערי הפיתוח, נדמה לי ששם השיעור הוא פי שלושה מהממוצע הארצי.

עובדיה עלי: לאחרונה יש החמרה בנושא התעסוקה, ואני מעריך שבשנים הקרובות היא תגדל.

עובדיה עלי: ולמה כל זה?

עובדיה עלי: משום שבשנים האחרונות היתה בנייה מסיבית רחבת היקף בערי הפיתוח, במיוחד בנגב ובגליל.

עובדיה עלי: בחלק מערי הפיתוח האלה נוספו אלפי יחידות דיור, ורק השנה ובשנים הקרובות הן תתאכלסנה.

עובדיה עלי: כשביקרתי לאחרונה במעלות, התרשמתי מאוד מתנופת הפיתוח שם ושמחתי לשמוע מפי אשת ראש המועצה, ידידי חבר הכנסת בוחבוט, שבתוך יום או יומיים נחטפו כל הדירות שם.

עובדיה עלי: במעלות, שנוספו לה אלפי יחידות דיור, ובערי פיתוח אחרות, אם לא נבטיח מקורות תעסוקה הולמים, רבותי חברי הכנסת, אנחנו נשב על חבית חומר נפץ.

עובדיה עלי: אני לא רואה כל פתרון בסוגיה הזאת.

עובדיה עלי: אם היושב-ראש ירשה, לא אתנגד להשיב לך, חבר הכנסת טמקין.

בנימין טמקין: חבר הכנסת עלי, הרי בתחילת הנאום שלך יצאת חוצץ נגד פריצת מסגרת התקציב.

עובדיה עלי: נכון.

בנימין טמקין: אחר-כך אמרת שמה שהוסיפו לחינוך זה לא מספיק, ואחר-כך אתה אומר שאין יצירת מקומות עבודה במידה מספקת.

בנימין טמקין: עם כל הכבוד, חוץ מהתביעה המשותפת, שיהיו עוד מקומות עבודה, בכל זאת צריך לומר מנין יילקחו המשאבים בשביל ליצור את כל מקומות העבודה האלה.

בנימין טמקין: אם הדבר היה כל כך חשוב, למה לא עשיתם את זה כשהייתם בשלטון?

עובדיה עלי: קודם כול, השאלה שלך היא שאלה טובה ובמקומה, ואני מודה לך עליה.

עובדיה עלי: מטבע הדברים, בגלל סד הזמן אני לא יכול לפרט את כל הנושאים.

עובדיה עלי: אני מוכן לנגוע בנקודות אחדות בסוגיה הזאת.

עובדיה עלי: אמרתי שחלוקת התקציב חייבת להשתנות, וסדרי העדיפויות צריכים להיות אחרים.

עובדיה עלי: אני גם יכול להצביע על תקציבים שלדעתי צריך לקצץ בהם, וכאן צריך לגלות אומץ לב ולקצץ בתקציבים מיותרים.

עובדיה עלי: אביא לך דוגמה אחת – ואני מקווה שחברי מההתיישבות העובדת, שאני מאוד מעריך אותה, אני מייחס לה חשיבות גדולה ואני רוחש לה כבוד רב, אבל זה לא העניין הפוליטי כאן.

עובדיה עלי: אני חושב, למשל, שהאגף לחינוך התיישבותי מיותר.

עובדיה עלי: אני לא רואה כל הצדקה לקיומו.

עובדיה עלי: אני לא חושב שיש הצדקה לכך גם מבחינת החברה הישראלית, האינטגרציה בחברה הישראלית.

עובדיה עלי: אני לא חושב שיש הצדקה לכך שילדי מרחביה ייסעו דרך עפולה.

עובדיה עלי: אם אתה מכיר את האזור שם, מרחביה היא שכונה שכמעט נושקת לעפולה.

עובדיה עלי: אין שום הצדקה שהם ייסעו לנהלל, ואין שום הצדקה שילדי קיבוץ מרחביה ילמדו במשמר-העמק, למרות ההסעות, הכיתות הקטנות ודברים אחרים.

עובדיה עלי: אני יכול לעמוד כאן ולמנות סעיפים נוספים רבים.

עובדיה עלי: יש במשק כפילויות רבות.

עובדיה עלי: יש בזבוז רב, יש ראוותנות בהרבה תחומים.

עובדיה עלי: אני מייצג, בין היתר, את השלטון המקומי, חבר הכנסת טמקין.

עובדיה עלי: רבותי חברי הכנסת, אני יכול להצביע על סעיפים רבים בתקציב.

עובדיה עלי: אני לא רוצה להיכנס לכל הסוגיות האלה, מפני שזה יעורר התרגשות באולם.

ענת מאור: – – –

סאלח טריף: תנו לו לסיים את דבריו בבקשה.

עובדיה עלי: תרשי לי, יש לי עוד שתי נקודות להצביע עליהן.

עובדיה עלי: אם היושב-ראש יאפשר לי אחר-כך להשיב, אשמח להשיב על כל שאלה שתידרש.

עובדיה עלי: זה תלוי ביושב-ראש, לא בי.

מיכאל איתן: אני מבקש להבהיר נקודה בניחותא.

סאלח טריף: לא, לא התכוונתי שאתה תנאם.

מיכאל איתן: אולי הם יסכימו לאפשר לחבר הכנסת עלי לדבר עוד שתיים-שלוש דקות.

סאלח טריף: אני מאפשר לו, ואני מבקש ממך: תן לי לנהל את הישיבה.

סאלח טריף: הוא בוודאי ייקח את זמנו.

עמנואל זיסמן: – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת זיסמן, קודם כול זה יהיה מכובד מאוד לעמוד על כל במה ירושלמית ולהתדיין ולהתווכח.

עובדיה עלי: אשמח מאוד להתדיין ולהתווכח על כל במה.

עובדיה עלי: זה מכובד מאוד, ועוד בירושלים.

עובדיה עלי: אתה יודע מה זה לעמוד על במה ולהתווכח?

עובדיה עלי: לגופו של עניין, למשל, יש העניין של התעשיות הצבאיות, התעשיות הביטחוניות.

עובדיה עלי: זו סוגיה בפני עצמה.

עובדיה עלי: צריך להבריא אותן.

עובדיה עלי: איך אפשר להבריא?

עובדיה עלי: באיזו דרך?

עובדיה עלי: זו סוגיה שאפשר לדבר עליה שבעה נקיים.

עובדיה עלי: זה לא המקום המתאים כרגע להתחיל לפרט, בגלל הזמן הקצר.

עובדיה עלי: יש נושאים רבים.

עובדיה עלי: מכל מקום, הממשלה צריכה לפעול בחוכמה ולגלות אומץ לב, לחלק נכון ולדרג את הקדימות ואת העדיפויות.

עובדיה עלי: אני מבקש לומר עוד משפטים אחדים בשתי סוגיות קטנות.

עובדיה עלי: קודם כול, פיתוח תשתיות בערי פיתוח, חבר הכנסת בוחבוט.

עובדיה עלי: לא יעלה על הדעת שעם הבנייה המסיבית בערי הפיתוח לא תתבצע בניית תשתיות מתאימות במקביל, תשתיות ציבוריות, מבני ציבור ותשתיות אחרות.

עובדיה עלי: היום אין לזה ביטוי מספיק בתקציב, ואני חושב שבעניין זה אנחנו חוטאים לאותן ערי הפיתוח.

עובדיה עלי: מלה אחרונה, ובכך אסיים את דברי.

שלמה בוחבוט: תקציבי הפיתוח הוגדלו בצורה מאוד משמעותית.

עובדיה עלי: הנושא האחרון שאני מבקש לדבר עליו הוא ניצול המשאב הלאומי שהגיע אלינו עם העלייה הברוכה מברית-המועצות לשעבר.

עובדיה עלי: אנחנו חייבים לתת את הדעת ולמצוא תשובות הולמות, למצוא פתרונות במיוחד למדענים שבהם.

עובדיה עלי: אני חושב שזה משאב אנושי אדיר, זה אחד המשאבים החשובים שהגיעו למדינת ישראל.

עובדיה עלי: אין לנו אוצרות טבע.

עובדיה עלי: מה יש לנו מלבד המשאב האנושי?

עובדיה עלי: המשאב הזה, להערכתי, מתבזבז לאחרונה, ואני לא מאשים את ממשלת ישראל בהנהגת מפלגת העבודה.

עובדיה עלי: הגיעו ארצה למעלה מ-400,000 עולים.

עובדיה עלי: זאת לא משימה קלה – לקלוט אותם ולתת להם תעסוקה.

עובדיה עלי: אבל אני מתרעם על דבר אחד.

עובדיה עלי: אני חושב שגם מנהיגי מפלגת העבודה ידעו שזאת לא משימה קלה.

עובדיה עלי: אין כאן פתרונות קלים.

עובדיה עלי: אני מתרעם על כך שנתנו לציבור לחיות באשליה שהדבר הזה קל, שיש לו פתרונות מהירים.

עובדיה עלי: היום נדמה לי, שכגודל הציפיות כך גודל האכזבה.

עובדיה עלי: הבשורות הגדולות, לא רואים להן כיסוי היום במדיניות, לא רואים להן כיסוי מספיק בתקציב המדינה, וחבל.

סאלח טריף: תודה רבה.

סאלח טריף: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

סאלח טריף: אחריו – חבר הכנסת יצחק לוי, אחריו – חבר הכנסת אברהם שפירא, ואחריו – חבר הכנסת יעקב שפי.

סאלח טריף: חבר הכנסת איתן, לרשותך שמונה דקות.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בפתח דברי אני רוצה להסב את תשומת לבכם.

מיכאל איתן: יש אפשרות לעשות פיליבסטר על-ידי התשה של הצבעות; להתחיל להגיד: תצביעו, לקרוא למזכיר הכנסת ולהגיד לו להתחיל לקרוא בשמות כל חברי הכנסת וכל אחד יגיד בעד או נגד, והעניין הזה יכול להימשך מספר שעות די ניכר.

מיכאל איתן: יש אפשרות לעשות זאת בצורה מאוד עניינית, על-ידי ליבון הבעיות.

מיכאל איתן: כל מה שרציתי לומר – – –

אלי גולדשמידט: למה לא עשיתם את זה אתמול?

מיכאל איתן: חבר הכנסת גולדשמידט, עם כל הכבוד לך, ניסיתי לומר ששתיים-שלוש דקות נוספות שחבר הכנסת עובדיה עלי היה מדבר כאן, או שחברת הכנסת דליה איציק היתה מדברת, או שחבר הכנסת בוחבוט היה מדבר כאן, לא זה הדבר שצריך להגביל.

מיכאל איתן: תראה מה קורה כאן.

מיכאל איתן: קורה כאן דבר אבסורדי: במקום לקיים דיון מעמיק, נוצר כאן מין מצב שכל מי שעולה לדבר, מייד מסתכלים על השעון לראות אם נספיק או לא נספיק ליעד זה או אחר.

מיכאל איתן: אבל אל היעד הזה אפשר להגיע, או לחרוג ממנו, לא בגלל עוד כמה משפטים שנאמרים על-ידי הנואם ונרשמים בפרוטוקול הכנסת, אלא גם על-ידי זה שמבחינה טכנית תהליך ההצבעה יתנהל עוד מספר כזה או אחר של שעות.

מיכאל איתן: אני מבטיחך נאמנה, שכמה דקות נוספות לחבר הכנסת עובדיה עלי – – –

עמנואל זיסמן: הרי אתה דיברת עשר שעות וחצי, ולעניין.

עמנואל זיסמן: אז למה לא נתת לו דקות מספר משלך – – –

מיכאל איתן: חבר הכנסת זיסמן, אני יכול להבטיח לך שאנחנו עושים את מה שאנחנו עושים מתוך אחריות.

מיכאל איתן: יש בינינו מאבק, יש ויכוח, אבל אנחנו משתדלים לעשות את הוויכוח במסגרת כללים, ועד לרגע זה העניין מתנהל – – –

אלי גולדשמידט: אני מוכרח לשאול שאלה אחת.

סאלח טריף: חבר הכנסת גולדשמידט, אני מבקש שלא להפריע עכשיו.

אלי גולדשמידט: רק שאלה אחת.

מיכאל איתן: בבקשה, אבל לא על חשבון זמני.

אלי גולדשמידט: אני שואל אותך עכשיו שאלה רצינית: היה לכם זמן אתמול, משעה 10:00 עד 18:00.

אלי גולדשמידט: את הפיליבסטר יכולתם לעשות מאוחר יותר.

אלי גולדשמידט: למה לא עמדתם פה וניצלתם את הזמן בשביל לתקוף אותנו, בשביל לשבח אותנו?

אלי גולדשמידט: למה הצגתם בפני עם ישראל את התמונה, שיושב כאן יהודי מבוגר, מזכיר הכנסת, והוא צריך להיות מטורטר כאן כמו בצבא ולקרוא שוב ושוב 120 שמות?

אלי גולדשמידט: אתה בא לחנך אותנו?

אלי גולדשמידט: אני שואל אותך שאלה רצינית: אני מכבד את העובדה שעמדת עשר שעות על הדוכן, אבל בשביל מה עשית לנו ולכל עם ישראל את הדבר הזה, כשכל הזמן ראו ושמעו: גוטמן – בעד, גולדשמידט – נגד, בוחבוט – בעד, גולדפרב – נגד; ושוב ושוב אותו דבר?

אלי גולדשמידט: בשביל מה זה היה?

סאלח טריף: חבר הכנסת גולדשמידט, הנקודה הובהרה.

מיכאל איתן: ראשית, אני רוצה להודות לך על שאתה עושה את האבחנה הראויה בין פיליבסטר שנעשה על-ידי דיבור לעניין לבין טרטור כזה, שלפחות מבחינת הצורה החיצונית הוא פחות ראוי.

מיכאל איתן: אני לא רוצה כרגע להסביר לך, אבל היתה החלטה שסיעת הליכוד קיבלה כתוצאה מהרצון שלה להגיע למסגרת מסוימת, לפי כללי משחק מוסכמים, שהיום בשעה 10:00 ייגמר חוק ההסדרים, לא לפני כן.

מיכאל איתן: וזה היה מוסכם גם עליכם.

מיכאל איתן: כל מה שקרה בהצבעה הזאת נבע מהעובדה שבאותו זמן התנהל איזה משא-ומתן, וחיפשנו דרך כדי שנוכל לקיים את הדיון עד אותה שעה.

מיכאל איתן: אני אתן לך הסבר על כך אחר כך.

מיכאל איתן: כרגע אני מבקש ממך שנעבור לנושא.

אלי גולדשמידט: התשובות שלך בדרך כלל משכנעות יותר משמשכנעת התשובה הזאת שלך.

סאלח טריף: חבר הכנסת גולדשמידט, אני מבקש שלא להפריע.

סאלח טריף: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני רוצה להסב את תשומת לבך לכך שאין לך עכשיו, לא עשר שעות ואפילו לא חצי שעה.

מיכאל איתן: שמונה דקות.

סאלח טריף: נותרו לך עוד שלוש דקות, ואני אוסיף לך דקה, לא יותר.

סאלח טריף: לכן תיגש, בבקשה, לעניין.

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: אני באמת מבקש ממך.

מיכאל איתן: נרשמו כאן רבים שלא רוצים כלל לדבר.

מיכאל איתן: סתם נרשמו, והלכו.

מיכאל איתן: לא רבים מתייחסים לזה ברצינות.

מיכאל איתן: יש לי לדבר שמונה דקות.

מיכאל איתן: תן לי לדבר.

סאלח טריף: אני מכבד את זה, אבל לא ייתכן שתיכנס לפולמוס עם חברים.

עובדיה עלי: – – –

מיכאל איתן: אני מבטיח לכם, שבאלמנט הזה אין עכשיו שום משיכה של זמן, ואם אני אחרוג, אני מבטיח לכם שתקבלו את הזמן הזה בחזרה על קיצור הליכי ההצבעה.

מיכאל איתן: עכשיו אני רוצה לדבר אל חבר הכנסת בוחבוט ברוח טובה וחברית.

מיכאל איתן: יצא לי כמה פעמים להתעמת אתו קצת, ואני מציע עכשיו שביתת נשק, נוריד את הטונים; ראשית כול מצדי, ואתה תעשה לפי מה שאתה מחליט.

מיכאל איתן: אני רוצה להתווכח אתך עניינית.

מיכאל איתן: אתה באת על רקע התקציב ואמרת: תשמעו, רבותי, יש צרכים רבים של המשק שהממשלה הנוכחית והממשלות הקודמות טרם פתרו מסיבות כאלה ואחרות.

מיכאל איתן: ואתה צודק במאה אחוז.

מיכאל איתן: נכון, יש הרבה מאוד צרכים.

מיכאל איתן: אני שאלתי אותך מה עושים, ואתה אמרת שאפשר להשקיע, שאפשר לגייס עוד כספים, אפשר לעשות כך ואחרת.

מיכאל איתן: בסדר.

מיכאל איתן: השאלה הבאה שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו היא: איך תממן הממשלה את כל הדברים הטובים האלה?

מיכאל איתן: מאיפה תיקח את הכסף?

מיכאל איתן: לכאורה אתה מדבר עכשיו כנציג האופוזיציה, כי אתה אמרת שהממשלה צריכה לעשות עוד הרבה דברים, ולא הצבעת על המקור הכספי.

מיכאל איתן: אני אענה לך אולי כנציג של הממשלה דווקא, כי אני רוצה לדון בתקציב הזה לא מההיבטים של מה שטוב לאוכלוסייה ומה חסר בתקציב על מנת להיטיב עם העם, אלא מההיבטים שלפיהם עודף הוצאות ממשלתיות, גם בלי הגדלת הגירעון, יכול להביא לפגיעה אנושה בכלכלה.

מיכאל איתן: זה יהיה טוב ונעים מאוד לחלק כמה דברים ועוד כמה שירותים חיוניים וחשובים, ואתה הצבעת על חלק מהם ואני מסכים אתך.

מיכאל איתן: יש הנושא של מפגרים, נושא החינוך, הנושא של אוכלוסיות חסרות דיור הולם, ועוד ועוד ועוד.

מיכאל איתן: השאלה היא, מאיפה לוקחים את הכסף כדי לענות על הצרכים האלה.

מיכאל איתן: עכשיו, בוא נראה מה קורה מבחינת מצב התקציב.

מיכאל איתן: התקציב הזה מצביע על 8.1 מיליארדי שקל גירעון.

מיכאל איתן: הגירעון הזה אמור להיות מכוסה, בין השאר, על-ידי גיוס 4.3 מיליארדי שקל מהציבור.

מיכאל איתן: זאת אומרת, שבמצב הנתון ממשלת ישראל צריכה ללכת לבורסה ולמכור שם איגרות חוב ממשלתיות כדי לממן שני דברים: דבר ראשון, לפדות מיליארדים רבים של איגרות חוב שהנפיקה בעבר, והיא צריכה היום לפרוע אותן.

מיכאל איתן: מעבר לכך היא צריכה עוד 4.3 מיליארדי שקל כדי לממן את הגירעון הקיים היום.

מיכאל איתן: אנחנו יודעים שעוד מעט יבוא לכאן הסדר קופת-חולים, ואתה תגיד שצריך לתת.

מיכאל איתן: גם אני אגיד.

מיכאל איתן: אני אגיד אולי שבתנאים אחרים צריך לתת, אבל אין ספק שנצטרך לעשות משהו, הממשלה תצטרך להביא כסף נוסף.

מיכאל איתן: אחר כך יבואו קרנות הפנסיה.

מיכאל איתן: אני לא יודע אם אתה תתמוך בבקשתי להעניש את כל מי שאחראים למצב שאליו הגיעו הקרנות, אבל שנינו נצטרך ללכת לממשלה ולהגיד שאי-אפשר לזרוק לרחוב את הפנסיונרים האלה שסבלו, ועם ישראל צריך יהיה כנראה להתגייס ולעזור להם.

מיכאל איתן: אחרי שנגמור עם קרנות הפנסיה, ידידך שיושב משמאלך, חבר הכנסת אלי גולדשמידט, יספר לך שגם התנועה הקיבוצית מחכה והיא לא תוכל לעמוד בתנאים הקיימים, שלפיהם מוזרמים 185 מיליון שקל מדי שנה במחירי בסיס של תוכנית הסדר הקיבוצים, והוא יגיד: תשמעו, זה לא הולך, אנחנו לא מצליחים להתגבר, צריך להגדיל את הסכום.

מיכאל איתן: אחר כך יבואו אנשי תע"ש, שאתה עמדת פה והגנת עליהם, ואמרת: אני לא מוכן שיפטרו עובדי תע"ש במעלות.

מיכאל איתן: אבל מה לעשות, חבר הכנסת בוחבוט, אם כדי שעובדי תע"ש במעלות יוכלו להמשיך ולקבל משכורת, מישהו צריך לסבסד את ההפרש בין הסחורה שהם מייצרים לבין עלות אחזקת המערכת של המפעל ומה שמעליו?

מיכאל איתן: בשביל כל הדברים החשובים האלה יהיה צורך עוד בכמה מיליארדי שקלים, בלי להוסיף לממשלה מטלות נוספות, כמו דברים רבים שבעבור חלק מהם – אני מודה – הצבעתי אני, שאני אופוזיציונר.

מיכאל איתן: אבל במחשבה רצינית יותר אני שואל את עצמי, מנין תיקח הממשלה את הכסף.

מיכאל איתן: המצב היום הוא, שהחוב הפנימי של הממשלה הוא 170 מיליארד שקל.

מיכאל איתן: החוב החיצוני שלה הוא כ-15 מיליארד דולר.

מיכאל איתן: תשלום החזר החוב מגיע לכדי 30% מהתקציב של היום.

מיכאל איתן: אז קל לומר: נגדיל את הפירעון, ניקח עוד הלוואות, ניקח את הערבויות של ארצות-הברית ונפתור את הבעיות של היום.

מיכאל איתן: השאלה היא, האם השימוש בכסף הזה יגרום לכך שבשנים הבאות יישאר החלק של החזר החובות 30%, יהיה יותר מ-30% מהתקציב או פחות מ-30% מהתקציב.

מיכאל איתן: במה זה תלוי?

מיכאל איתן: אם אנחנו לוקחים את הכספים האלה ומשתמשים בהם לפתרון בעיות כואבות שאי-אפשר לעבור עליהן לסדר-היום.

מיכאל איתן: אני אקח אותך אתי, או אתה תיקח אותי אתך, כל אחד מאתנו מכיר דברים שאנחנו מתביישים בהם, שקיימים במדינת ישראל, אם זה מעונות למפגרים, אם זה מקומות שמחזיקים שם קשישים; אני אומר מחזיקים, אבל אנחנו יודעים בדיוק איך זה נראה, אם זה מקומות שאין בהם מזון מספיק ובחלקם הם מצויים על הגבול.

מיכאל איתן: צריך לתת עוד סיוע להבטחת הכנסה למשפחות מסוימות, אם אלה משפחות שאין בהן טיפול מפני שאחד מבני המשפחה לא יכול לתפקד והממשלה לא יכולה לקחת על עצמה.

מיכאל איתן: זה קיים.

מיכאל איתן: אבל, אם נשים שם את הכסף ונגדיל את החוב, מה אנחנו עושים?

מיכאל איתן: אנחנו נכנסים למערבולת עוד יותר מסובכת, כי בשנים הבאות נצטרך להחזיר את החובות.

מיכאל איתן: אחוז החזר החובות יעלה והמשק לא יוכל לצאת לדרך המלך.

מיכאל איתן: לעומת זאת, אם נהדק את החגורה עוד קצת, ניקח גם את הערבויות האמריקניות, נשקיע באמצעים יצרניים, כאשר התל"ג יעלה באותו אחוז של הוצאות רווחה מכלל התל"ג, נוכל לפתור הרבה יותר בעיות.

מיכאל איתן: והחזר החובות גם הוא יוכל להתבצע בלי להעלות את האחוזים.

סאלח טריף: חבר הכנסת איתן, נתתי לך עוד חמש דקות והן הסתיימו.

סאלח טריף: תשאיר כוח לתקציב הבא.

מיכאל איתן: אני מסיים מייד.

מיכאל איתן: רציתי להוסיף עוד כמה דברים.

מיכאל איתן: אתה תבעת ממני ושאלת מה עושים.

מיכאל איתן: לוקחים את הכוונות הטובות ואפילו את המדיניות שכתובה בספר הזה שאתה עומד עכשיו להצביע עליו ומשתדלים לבצע.

מיכאל איתן: בדיוק כמו שאומר חבר הכנסת עובדיה עלי – לבצע מה שכתוב פה; וכמה שיותר באמצעות מכירת חברות ממשלתיות, שינוי מבנים במשק, עידוד המגזר היצרני.

מיכאל איתן: כמה שיותר – יותר בריא.

מיכאל איתן: ואני מקווה שאם יעשו את זה, אנחנו נוכל לגייס עוד משאבים על מנת שבהם אפשר יהיה באמת להביא רווחה רבה יותר לעם ישראל.

סאלח טריף: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת יצחק לוי – איננו.

סאלח טריף: חבר הכנסת אברהם שפירא – איננו.

סאלח טריף: חבר הכנסת רענן כהן, בבקשה.

סאלח טריף: חזרת איתן ורענן, אז בבקשה.

רענן כהן: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, דיברנו כולנו היום, אתמול ושלשום על התל"ג, על התשתית של המשק, על התקציב שמוגש היום, שאין בו בשורה לחברה הישראלית.

רענן כהן: הוא איננו שונה מן התקציב של השנה החולפת, לא שלנו, שהוגש אז.

רענן כהן: הוא תקציב שאיננו מבשר את היעדים הלאומיים שקבענו כמפלגת העבודה כשנכנסנו לשלטון.

רענן כהן: חבל שלא מוגש כאן תקציב שיכולתי לעמוד כאן ולומר לעם ישראל: זה תקציב בשורה, זה תקציב שמתמודד עם אחד הנושאים המרכזיים במאבק באבטלה.

רענן כהן: ואני לא רואה בשנים הקרובות, בשנה הזאת, שהתקציב הזה יש לו סיכוי להתמודד בנושא האבטלה.

רענן כהן: מאחר שאיני רוצה להיכנס לכל הנושאים שהועלו כאן, אני רוצה להביא נושא מרכזי אחד – נושא ההטבות הקיימות בתקציב המדינה הקשורות לחיילים המשוחררים.

רענן כהן: וכאן יש עיוותים שאנחנו נתקלים בהם מול הדיבורים על החיילים המשוחררים ומול התוצאות.

רענן כהן: בתקציב המדינה יש סעיף המתייחס למשרד החינוך והוא נקרא: השתתפות במכינות הקדם-אקדמיות.

רענן כהן: וזה על-פי סעיף 9 לחוק חיילים משוחררים.

רענן כהן: הוא בא לתת מלגות קיום ואפשרות ללימודים קדם-אקדמיים לחיילים.

רענן כהן: בין התקציב ובין הדרישות כמעט אין שום קשר.

רענן כהן: 70% מכלל החיילים המשוחררים הם חסרי תעודת בגרות.

רענן כהן: אם אנחנו רוצים לתת לאותה אוכלוסייה את ההשכלה הדרושה, אין התקציב הראוי למטרה זו.

רענן כהן: במשרד הביטחון יש תקציב דומה של "הכוונה לחיילים משוחררים", ויש בו 6 מיליוני שקל.

רענן כהן: גם סכום זה מזערי ואין לו שום משמעות מול התוצאות ומול הפעילות לחיילים המשוחררים.

עובדיה עלי: כמה כסף דרוש כדי לבצע את חוק החיילים המשוחררים?

רענן כהן: תיכף אגיע לזה.

רענן כהן: מכאן אני עובר לסעיף שנקרא הביטוח הלאומי – נתון מדאיג מאוד בחברה הישראלית.

רענן כהן: האם אתם יודעים ש-80% מכלל החיילים המשוחררים חיים היום מדמי אבטלה?

רענן כהן: וחבל ששר האוצר איננו שומע אותי כאן.

רענן כהן: אין זעקה גדולה יותר מזו של החיילים המשוחררים כשהם משתחררים מהצבא ואין להם מקום עבודה.

רענן כהן: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אני רוצה בהזדמנות זו לברך אותך על המאמץ שאתה עושה כדי להקשיב לכל הדברים.

רענן כהן: אני רוצה להדגיש נקודה חשובה מאוד.

רענן כהן: בתקציב המדינה הקצו כ-20 מיליון שקל עבור דמי אבטלה.

רענן כהן: אתם יודעים מה שולם עד עכשיו כדמי אבטלה לחיילים משוחררים?

רענן כהן: – 90 מיליון שקל.

רענן כהן: והצפי של הביטוח הלאומי, נתון בדוק, הוא 130 מיליון שקל לשנה שמסתיימת היום.

רענן כהן: נתון זה עומד מול 20 מיליון בתחשיב.

רענן כהן: אלה כספים שכבר שולמו, ואם אנחנו יכולים להקציב כל כך הרבה כסף לדור שלנו בדמי אבטלה עבור חיילים משוחררים, זו בעצם בושה וחרפה לחברה במדינת ישראל על מה שהיא עושה בנושא החיילים המשוחררים.

רענן כהן: אותו דבר אמור לגבי המענק לחייל משוחרר הבוחר בעבודות מועדפות.

רענן כהן: האמינו לי, החייל לא מכיר את הדרכים, וכדי לקבל את המענק בעבור עבודה מועדפת הוא עובר מדורי גיהינום, ובסופו של דבר הוא לא מקבל את הסכום הזה.

רענן כהן: גם בתקציב משרד השיכון יש נקודה משמעותית מאוד.

רענן כהן: תקשיבו, חברי הכנסת, יש בתקציב המדינה למעלה מ-80 מיליון שקל בערך לסבסוד, בעבור עזרה לחיילים משוחררים לרכישת דירה.

רענן כהן: אף חייל אחד לא קיבל אגורה אחת מהסכום הזה.

רענן כהן: אני שואל את שר השיכון, אני שואל את מנכ"ל משרד השיכון: אתה מקבל בתקציב המדינה 80 מיליון שקל בעבור חיילים משוחררים.

רענן כהן: תסביר לי, מי מקבל את זה?

רענן כהן: הוא מופתע, אומר: לא יודע.

רענן כהן: הוא לא יודע כלל שיש לו בתקציב 80 מיליון שקל למטרה זו.

רענן כהן: זו תופעה שמאפיינת את כל המשרדים.

רענן כהן: אני מנסה לבדוק עם מנכ"ל משרד השיכון לאן הולך הכסף בעבור חיילים משוחררים.

רענן כהן: הוא אומר: הם לא מקבלים שום הטבה מיוחדת, להוציא את ההסדר לגבי כל האוכלוסיות.

רענן כהן: נדמה לי שאין דבר נפשע מזה.

רענן כהן: לוקחים את הכספים – אותו דבר בכל המשרדים – שמוקצים לחיילים המשוחררים, ומשתמשים לצרכים של המשרדים השונים, והכספים לא מגיעים לחיילים המשוחררים.

רענן כהן: לכן, חברי חברי הכנסת, כשאני הצעתי את החוק אמרתי, שכל הכספים חייבים להיות מופנים הישר לחייל המשוחרר ולא במסגרת משרד זה או אחר, משום שכספים שאינם מגיעים ישירות לחיילים המשוחררים לא יגיעו לחייל ברגע שיקומו.

רענן כהן: החוק שאני מציע בא לתת אפשרות שהחייל ידע מה הם הסכומים העומדים לרשותו.

רענן כהן: ההצעה אומרת, שבכל חודש מופקד לזכותו של החייל סכום השווה ל-1,000 שקל, שהוא שכר המינימום במשק, מינוס השכר שהוא מקבל בכל חודש.

רענן כהן: הסכום הזה מופקד על-ידי הקרן לטובת החייל המשוחרר, ובתום השירות יש לחייל סכום קרן של 36,000 שקל בערך, ולחיילת יש 24,000 שקל.

רענן כהן: הסכומים האלה נושאים ריבית והצמדה כך שסכום של 50,000 שקל, כולל ריבית והצמדה, עומד לרשותו של כל חייל.

רענן כהן: הוא יכול להשתמש בכספים למטרות בתחום הדיור, בתחום ההשכלה, כל השכלה, בתחום הכשרה מקצועית.

רענן כהן: הוא יכול לחלק את הסכומים האלה לכל מטרה שהוא רוצה.

רענן כהן: החוק מאפשר תקופה של חמש שנים, ובמסגרת חמש השנים כל הכספים שהוא השתמש בהם יכולים להיות מענק עבור החייל המשוחרר בתנאי שהיה במדינת ישראל ארבע מתוך חמש שנים.

רענן כהן: חברי, חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, ממדי הירידה של חיילים משוחררים ממדינת ישראל הם פשוט מדאיגים.

רענן כהן: בכל שנה עוזבים את הארץ כ-15,000 איש.

רענן כהן: 60% מהם צעירים.

גדליה גל: כמה ירדו בשנת 1950?

רענן כהן: הרבה פחות.

רענן כהן: מאז קום המדינה עד היום, כ-10% מכלל אוכלוסיית המדינה נמצאים בחוץ-לארץ.

רענן כהן: בשנים האחרונות, בארבע-חמש השנים האחרונות יורדים בערך 15,000 איש בכל שנה.

רענן כהן: הייתי שותף לסקרים שנעשו בבתי-ספר תיכוניים בכיתות י"א-י"ב.

רענן כהן: שאלו את התלמידים, מה התחושה שלהם לגבי שירותם הצבאי ועם סיום שירותם הצבאי.

רענן כהן: כל תלמיד חמישי אמר, שאחרי שהוא יסיים את השירות הצבאי הוא שוקל לעזוב את מדינת ישראל.

גדליה גל: הוא תלמיד, מאיפה הוא יודע?

רענן כהן: זו האווירה במדינה.

רענן כהן: הוא יודע שהוא מסיים את השירות הצבאי ואין לו לאן לפנות.

רענן כהן: אם יש לו מזל, הוא מתקבל לאוניברסיטה.

רענן כהן: אין לו שום ניסיון בתעסוקה, הוא לא מתקבל לשום תעסוקה.

רענן כהן: וכשהוא רוצה לקנות דירה – דירה זה דבר מטורף.

רענן כהן: איך הוא יכול להשיג 150,000 דולר?

רענן כהן: מי יכול לתת לו? – רק אותן משפחות שיש להן את היכולת לסייע לילדים.

רענן כהן: אני לא מסוגל לקנות דירה לבתי שהתחתנה.

רענן כהן: אין לי שום סיכוי ואין להם שום סיכוי לרכוש דירה ב-150,000 דולר באזור המרכז, דירת שניים-שלושה חדרים ולא יותר, במקום סביר, לא במקום של עשירים.

סאלח טריף: אתה מסתכן.

סאלח טריף: יושב-ראש ועדת הכספים ישאל אותך על שנת 1950.

סאלח טריף: זאת תהיה היסטוריה ארוכת שנים.

רענן כהן: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, במסגרת הצבא נעשה סקר שהראה שכל חייל רביעי מתכוון לעזוב את הארץ בתום שירותו הצבאי.

רענן כהן: אלה נתונים שצריכים להדאיג את כולנו.

רענן כהן: אלה נתונים מסעירים.

רענן כהן: אין שום סיבה בעולם ש"עמקי הסיליקון" יקומו בקליפורניה או בארצות-הברית.

רענן כהן: אין שום סיבה ש"עמק הסיליקון" לא יקום במדינת ישראל.

רענן כהן: אין מדינה בעולם שיש לה הכוח האנושי החכם, היכול, היודע, המסוגל, כמו במדינת ישראל.

רענן כהן: מדינת ישראל מייצאת את הדבר החשוב והיפה ביותר שיש לה, את הבנים והבנות שלנו, את הדור הצעיר.

רענן כהן: הם חייבים להישאר פה.

רענן כהן: אלה הביטחון והחוסן שלנו.

רענן כהן: מדינה שצעיריה לא נשארים בה, זו מדינה שמאבדת מחיותה.

רענן כהן: מחובתנו כחברה, מחובתנו כחברי כנסת, לעשות הכול כדי שהבנים שלנו יישארו במדינת ישראל.

רענן כהן: תודה.

סאלח טריף: תודה לחבר הכנסת רענן כהן.

סאלח טריף: אני מקווה שזו ירידה לצורך עלייה.

סאלח טריף: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב שפי, ברוח הדברים האלה, ואחריו אולי יהיה חבר הכנסת גדעון שגיא.

יגאל ביבי: איך הסדר?

סאלח טריף: יש סדר.

סאלח טריף: חברי כנסת אחדים ביקשו להקדים, ביקשו לאחר.

סאלח טריף: לכן זה השתבש קצת.

סאלח טריף: אנחנו הולכים לפי הסדר.

יגאל ביבי: מי שלא מוכן, יכול לדבר יותר מאוחר?

סאלח טריף: לא בטוח.

סאלח טריף: לא תמיד.

סאלח טריף: אנחנו נהיה קצת הגונים וקצת עדינים.

סאלח טריף: נראה.

יעקב שפי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לגעת בנושא ההסבות המקצועיות.

יעקב שפי: אומנם לדעתי היה מקום לשיפורים גם בהגשת התקציב הזה בכמה נושאים, במיוחד בנושא שקרוב אלי, בתעשיות הביטחוניות.

יעקב שפי: אני מצטרף לדעת קודמי מכל הסיעות שבירכו את יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גדליה גל, שעשה עבודה נפלאה, ומכאן אתם מבינים שאתמוך בשתי ידי בתקציב.

יעקב שפי: אדוני היושב-ראש, תקציב המדינה מבטא סולם עדיפויות שהממשלה קבעה לעצמה בבואה לחלק את העוגה התקציבית.

יעקב שפי: ממשלה זו חרתה על דגלה טיפול בבעיות החברתיות.

יעקב שפי: אחת הבעיות החברתיות, שיש לה גם השלכות כלכליות ואחרות, היא בעיית האבטלה.

יעקב שפי: הבעיה רגישה במיוחד במדינת ישראל שקולטת עלייה, שקולטת נערות ונערים שסיימו תקופה ארוכה של שירות צבאי.

יעקב שפי: אחד התנאים המרכזיים ואולי החשוב ביותר לקליטתו של עולה במדינת ישראל הוא שילובו בעבודה יצרנית בהתאם לצורכי המשק וליכולתו האישית.

יעקב שפי: כל עוד לא שובץ עולה במקום עבודה מתאים לא החל כלל תהליך הקליטה האמיתי.

יעקב שפי: באותה מידה, חוסר מקום עבודה לעולה או לצעיר שהשתחרר מצה"ל הוא גורם שלילי שגורם לחיפוש עבודה מעבר לים, כפי שאמר זאת חבר הכנסת רענן כהן.

יעקב שפי: אדם מובטל איננו רק בעיה אישית לו ולמשפחתו, לא רק בעיה קיומית למשפחה, אלא גם בעיה חברתית וקן דגירה לתופעות שליליות ביותר.

יעקב שפי: זאת בנוסף לנטל הכלכלי על המדינה.

יעקב שפי: בשנים האחרונות הגדילה העלייה את מעגל דורשי העבודה.

יעקב שפי: נוסף על כך, חלק נכבד מהתעשיות בארץ, ובראש ובראשונה התעשיות הביטחוניות, נקלע לקשיים כתוצאה מהתמורות הגלובליות.

יעקב שפי: מעגל האנשים שיצאו ויוצאים ממקומות העבודה האלה לאחר שנים של עבודה מסורה וחיונית גדל והולך.

יעקב שפי: הכשרת עובד פוטנציאלי לעבודה יצרנית אינה רק חובה מוסרית וטיפול הכרחי בבעיה חברתית, אלא גם צו כלכלי; לא רק הקטנת הנטל של תשלום דמי האבטלה אלא גם הגברת כושר הייצור והגדלת התוצר הלאומי.

יעקב שפי: בכל עיתון יש מודעות של מעסיקים המחפשים עובדים.

יעקב שפי: אחת הסיבות לכך היא הפער בין הכישורים והידע של דורשי העבודה לבין דרישות המעסיקים.

יעקב שפי: לשכות עבודה פרטיות, בשמות שונים, עוסקות בשיבוץ אנשים במקומות עבודה במקביל למערכת הממלכתית, וגם הן לא מצליחות לגשר על הפערים.

יעקב שפי: התשובה על כך היא השקעה מסיבית ומתוכננת בהכשרה ובהסבה של כוח אדם.

יעקב שפי: יש לתכנן את קורסי ההסבה כך שהמקצועות שבהם יוכשרו האנשים יהיו אותם מקצועות שבהם יש ביקוש גם בימים אלה.

יעקב שפי: הצלחה של הסבה מקצועית נמדדת ביכולת ההשמה של הבוגרים במקומות העבודה.

יעקב שפי: כדי להבטיח השקעה מושכלת בקורסי הסבה יש צורך לערוך מיפוי מסודר, ברמה ממלכתית, של צורכי המשק בהווה ובעתיד הקרוב.

יעקב שפי: בתחומי הטכנולוגיה קצב התיישנות הידע המקצועי הוא מדהים.

יעקב שפי: מקצועות קלסיים עתיקי יומין עוברים מן העולם, ומקצועות חדשים נולדים במהירות ללא אבולוציה מדור לדור, כפי שהתפתחו מקצועות בשכבר הימים.

יעקב שפי: כך נולדו הנדסת תוכנה והנדסת תיב"ם – תכנון וייצור בעזרת מחשב – ומקצועות אחרים בתחומי ההי-טק.

יעקב שפי: האקדמיה, שהיא גוף שמרני במהותה, מפגרת אחר צורכי התעשייה בתחומים אלה.

יעקב שפי: התעשיות עתירות הידע הניצבות בחזית הידע הטכנולוגי הן אוצר בלום של ידע עדכני שניתן לחלוק אותו עם המשק כולו על-ידי שילובן בתהליכי ההסבה המקצועית.

יעקב שפי: מצד שני הן סובלות מאי-התאמה בין התמהיל המקצועי של העובדים לבין צורכי השעה ואינן יכולות לשאת על גבן את נטל ההסבות שיאפשרו ניצול כוח אדם שהידע שלו התיישן במקום להוציאו ממעגל העבודה.

יעקב שפי: לסיכום, אחת הדרכים להתמודד באבטלה, נוסף על צמיחה כלכלית ויצירת מקומות עבודה, היא דרך ההכשרה וההסבה המקצועית.

יעקב שפי: יש להקצות לכך תקציבים גדולים יותר מאלה המוקצים היום.

יעקב שפי: יש להקצות כספים לבדיקת צרכים מסודרת של השוק.

יעקב שפי: את בדיקת הצרכים ואת ההסבות המקצועיות יש לבצע עם התעשיות, שמצד אחד יודעות להגדיר צרכים ומצד שני יש להן הידע הדרוש להכשרה יעילה.

יעקב שפי: תודה רבה.

סאלח טריף: תודה רבה לחבר הכנסת שפי.

סאלח טריף: חבר הכנסת גדעון שגיא, בבקשה.

סאלח טריף: אחריו – חבר הכנסת אברהם שפירא.

סאלח טריף: לפנים משורת הדין אתן לך לדבר מייד אחרי חבר הכנסת שגיא.

גדעון שגיא: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מבין שאיני יכול לפתוח בדברי בלי לשבח את יושב-ראש ועדת הכספים, הראוי לכל הברכות.

גדעון שגיא: אני ביקשתי את רשות הדיבור כדי להתמקד בנושא אחד, והוא מדיניות התעסוקה.

גדעון שגיא: כל דוברי האופוזיציה הצביעו על הצרכים הנוספים הדרושים בכל תחומי החברה והמשק.

מיכאל איתן: למה "כל"?

מיכאל איתן: בעניין זה לא היה הרבה הבדל.

גדעון שגיא: אני רוצה לומר, שהיו הרבה מאוד דברים נכונים בין הדברים הרבים שחבר הכנסת מיכאל איתן אמר אותם.

גדעון שגיא: ברשותך, לא אוכל להרחיב את היריעה ואני אתמקד ואתרכז בנושא שאני מבקש להציג אותו.

גדעון שגיא: כל דובר, לפי גישתו ועל-פי השקפתו, הציג את הפיגור הקיים בתחום שאליו הוא התייחס.

גדעון שגיא: ואכן, רוב הדוברים בעניין זה צודקים.

גדעון שגיא: אין כמעט תחום שאין בו פיגור.

גדעון שגיא: אך כמה עצוב שרק לאחר חילופי השלטון גילו דוברי הליכוד את מחדליהם, את הרפש הפוליטי, את העושק החברתי שבמשך שנים הם טרחו לטאטא אל מתחת לשטיח.

גדעון שגיא: והיום עולים דוברי האופוזיציה אל הדוכן ובצדק הם דורשים שהממשלה תפתור את כל הבעיות שנערמו על דרך פיתוחו של המשק וקידומה של החברה.

גדעון שגיא: זו, ללא ספק, תביעה הוגנת.

גדעון שגיא: אני בהחלט מאמין למרבית הדוברים שעולים לכאן, שהם שואפים בכל הכנות ובכל הרצינות למדינה מתוקנת.

גדעון שגיא: בכנות הם תובעים מהממשלה הזאת לתקן את מה שקלקלו הממשלות הקודמות.

גדעון שגיא: אך מה שפחות הוגן זו הדרישה המועלית כאן מצד הדוברים לתקן את הכול ולאלתר.

גדעון שגיא: זו כמובן דרישה בלתי אפשרית ובלתי מעשית.

גדעון שגיא: ולכן נדרשת הממשלה לקבוע סדרי עדיפויות ולהחליט מה קודם למה ומה דחוף ממה.

גדעון שגיא: במגבלות האמצעים זו משימה לא פשוטה.

גדעון שגיא: אך בלי לערוך כאן השוואה בין כל הצרכים, קיימת הסכמה כללית שהבעיה הדחופה והחיונית ביותר המחייבת מאמץ מרבי וכולל זו בעיית האבטלה.

גדעון שגיא: קיימת הסכמה כללית, שהמחיר החברתי של האבטלה הוא נורא והוא קשה מנשוא.

גדעון שגיא: קיימת הסכמה כללית, שצמצום ממדי האבטלה הוא המפתח לפתרון המצוקה החברתית.

גדעון שגיא: הסכנה הקיימת בהמשך המצב הנוכחי נובעת, כאמור, ממפלס האבטלה הגבוה.

גדעון שגיא: אך היא קשה שבעתיים לנוכח ההתפלגות הבלתי שוויונית של האבטלה, בין המרכז לפריפריה, בין יהודים לערבים, בין ותיקים לעולים ובין נשים לגברים.

גדעון שגיא: מי לא דיבר על אבטלה?

גדעון שגיא: ראש הממשלה קבע שהאבטלה עומדת בפסגת סדר העדיפויות.

גדעון שגיא: שר האוצר קבע שצמצום ממדי האבטלה הוא היעד המרכזי של תקציב 1993.

גדעון שגיא: חבר הכנסת שפירא, אפילו הרב הראשי, הראשון לציון, אמר אתמול בביקור במועצת פועלי חיפה, כי המצווה לדאוג למקום פרנסה גדולה ממתן צדקה.

גדעון שגיא: חברי הכנסת, במסגרת התקציב המונח לפנינו מוצע, לעניות דעתי, הפתרון האופטימלי, שללא ספק יניע את המשק בכיוון הנכון.

גדעון שגיא: אולם, למרות כל הדיבורים ולמרות ההסכמה הכללית, מספר מקומות העבודה שהמדיניות הכלכלית אמורה ליצור ולהציע לרבבות המובטלים הוא בבחינת הקומץ שלא ישביע את הארי.

גדעון שגיא: אם אנחנו רוצים לעמוד ברצינות בנטל הציפיות שתולים בנו, צריך להתמקד במאבק באבטלה.

גדעון שגיא: דרושה מדיניות של "תעסוקה עכשיו".

גדעון שגיא: גם אם אנחנו מסכימים לכיווני המדיניות, אסור לנו להשלים עם קצב ההתמודדות עם בעיית האבטלה.

גדעון שגיא: אני מקווה שבנסיבות הנוכחיות מוסכם כי לא ניתן לקיים מדיניות הנסמכת על כוחות השוק.

גדעון שגיא: דרושה מדיניות המעוררת את המגזר העסקי.

גדעון שגיא: יש להגביר את הייצור ולהגדיל את השיווק; לזרז את קצב הביצוע של תוכניות קיימות; להעמיק את ההשקעות בתשתית, בתחבורה, באנרגיה ובתקשורת; ליצור כלים תקציביים וחוץ-תקציביים המיועדים ליצירת מקומות עבודה חדשים; לצמצם את התמריצים הקיימים לאבטלה, ויש כאלה, בתחום התקנות של שירות התעסוקה, שיוצרים ומפתחים כאן תרבות של בטלה.

גדעון שגיא: דרושה חקיקה מתאימה ליצירת תנאים לצמיחת המשק, כדוגמת חוק רכש הגומלין שהנחתי על שולחן הכנסת, וחקיקה נוספת.

גדעון שגיא: קובעי המדיניות חייבים להביא בחשבון בכל החלטה כלכלית את ההשלכות של ההחלטה על רמת האבטלה במשק.

גדעון שגיא: כל הצעת חוק שחברי הכנסת מתעתדים להניח על שולחן הכנסת חייבת להביא בחשבון את ההשלכות של החוק המוצע על הצמצום או ההרחבה של האבטלה במשק.

גדעון שגיא: מדיניות לאומית בנושא האבטלה תלויה בבחינת כל החלטה כלכלית בראש ובראשונה על-פי מבחן התעסוקה.

גדעון שגיא: אסור לפסול מראש כל דרך לפתרון מהיר, אם כי אני רוצה להדגיש, שאני מאמין – כפי שגם שר האוצר ציין – בפתרונות כלכליים ולא בפתרונות אחרים, למעט מוקדי אבטלה קשים, שבהם ייתכן שצריך גם לחפש פתרונות של תעסוקה, במיוחד למובטלים, גם מעבר לשיקולים כלכליים.

גדעון שגיא: אם יידרשו תקציבים נוספים, אין לפסול את האפשרות.

גדעון שגיא: על כן אני מציע לאשר את התקציב, ואני כמובן אתמוך בתקציב המוצע בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

גדעון שגיא: אבל אני מציע לשר האוצר לשקול את הצורך בתקציב תלת-שנתי גמיש לפיתוח על מנת לתמוך ביוזמות משקיות ובפיתוח פרויקטים תוך כדי צמצום ותוך כדי התגברות על המגבלות התקציביות הקיימות בתקציב שמונח לפנינו.

גדעון שגיא: תודה רבה.

סאלח טריף: תודה רבה.

סאלח טריף: חבר הכנסת אברהם שפירא, בבקשה.

סאלח טריף: אחריו – חבר הכנסת אבי יחזקאל.

אברהם שפירא: כבוד היושב-ראש, הלילה הזה הוא ליל שישי שחסידים ולומדי תורה לומדים בו כל הלילה תורה ומתכוננים לשבת.

אברהם שפירא: אנחנו ברוך השם לא מאלה שחוגגים את "סילבסטר".

אברהם שפירא: לחגוג "סילבסטר" זה לא דבר כל כך רצוי, אז לאלה שחושבים על סילבסטר: טוב יותר לבלות בכנסת על התקציב.

אברהם שפירא: אבל יש לי בקשה – – –

סאלח טריף: התכוונת שחברי הכנסת יבלו ב"סילבסטר", כבוד הרב?

אברהם שפירא: אני לא אמרתי "חברי הכנסת".

אברהם שפירא: אבל אם הדיון יכול להימשך עד מחר, וגם מחר, אני מבקש שתביא בפני יושב-ראש הכנסת את בקשתי: יש פה יהודים שגרים רחוק בצפון, יש לפחות לגמור מחר עד חצות, ולא להביא יהודים לחילול שבת, חס וחלילה.

קריאה: הלילה בחצות.

אברהם שפירא: מחר.

סאלח טריף: אני רוצה להרגיע את חבר הכנסת שפירא, שאנחנו מתקדמים יפה מאוד.

עובדיה עלי: מחר יום שישי.

סאלח טריף: הוא התכוון הלילה עד חצות.

אברהם שפירא: לא, אני לא התכוונתי ללילה זה עד חצות.

אברהם שפירא: יש אנשים שאומרים שעוד מחר בבוקר יצביעו פה על התקציב, כך אמרו לי.

אברהם שפירא: אם זה נכון, אני מבקש שמחר, חלילה וחס, אחרי חצות היום לא ישבו בכנסת; לזה התכוונתי.

אברהם שפירא: הגשתי הסתייגויות מספר, יש מכנה משותף לכולן.

אברהם שפירא: צר לי שאין כאן אף אחד משרי הממשלה כשיש דיון על תקציב המדינה.

שמעון שטרית: חבר הכנסת שפירא.

אברהם שפירא: סליחה, לא ראיתי אותך יושב פה.

סאלח טריף: שני משרדים.

אברהם שפירא: עכשיו שלושה: מדע, טכנולוגיה וכלכלה.

גדעון שגיא: ותכנון.

אברהם שפירא: ותכנון.

אברהם שפירא: ביקשתי להשוות, שימו לב, את מדיניות האוצר לגבי הנושאים הדתיים עם הנושאים האחרים.

אברהם שפירא: אין כמעט סעיף אחד בתקציב המדינה, שלא הוסיפו בו תקציב לעומת תקציב השנה שעברה.

אברהם שפירא: הסעיפים העוסקים במוסדות תורה, ישיבות, חינוך דתי, סמינרים של "בית יעקב", כמעט כל הסעיפים האלה, חלק גדול מהם, קוצצו בצורה משמעותית לעומת תקציב השנה שעברה.

אברהם שפירא: יהדות התורה אומנם איננה בקואליציה, אך ציפיתי שהממשלה מיוזמתה תגלה רצון טוב ותבין שאין לפגוע בעניינים הדתיים.

אברהם שפירא: אני כבר אמרתי היום, שלו רציתי להצביע בעד התקציב, הייתי עושה עוול גדול לשר האוצר, כי אז מישהו יחשוב, שהוא נתן משהו למוסדות התורה.

אברהם שפירא: לכן אנחנו נימנע ולא נצביע בעד התקציב, כדי שלא להביא חשד על שר האוצר.

אברהם שפירא: אבל אני חשבתי שהממשלה לא תתבייש, ומישהו יעלה אל הדוכן ויגיד: אכן, גם לערכי התורה והיהדות שיפרנו את המצב לשנת 1993.

אברהם שפירא: לצערי הרב, זה לא קרה.

אברהם שפירא: הצעתי לכלול בתקציב משרד החקלאות סכום של 3 מיליוני דולר לשם הכנת החקלאות לשנת השמיטה.

אברהם שפירא: שנת התשנ"ד, הבאה עלינו לטובה, תהיה שנת שמיטה.

אברהם שפירא: מדי שנת שמיטה גדל מספרם של החקלאים השומרים שמיטה כהלכתה.

אברהם שפירא: ראוי שהמדינה תסייע להם בכך, ולא ברגע האחרון.

אברהם שפירא: גם בשנת השמיטה הקודמת, כאשר אריק נחמקין, איש מפלגת העבודה, היה שר החקלאות, הוא סייע רבות לשומרי שמיטה, אבל זה לא היה מתוכנן מראש, ונאלצנו להתחנן על כל סיוע, על כל פרוטה.

אברהם שפירא: הפעם אני מציע להיערך לכך מראש.

אברהם שפירא: שמעתי את דברי חבר הכנסת שגיא על התעסוקה.

אברהם שפירא: אין ספק שבדיבורים ובהצהרות יפות מעל דוכן הכנסת לא פותרים את בעיות התעסוקה.

אברהם שפירא: זאת עבודה שחורה, שצריך להשקיע בה הרבה, ולא בכבישים, אלא בתעשייה לייצוא, היכן שמקבלים חזרה מהר מאוד את הכסף.

אברהם שפירא: דבר אחד אני רוצה להגיד: ראו פה מטרה בבניית דירות, אבל המטרה הראשונה צריכה להיות תעסוקה ואחר-כך דירות, כי אין טעם שיש למישהו דירה והוא ישב כל היום בבית וילך לקחת אחר-כך דמי אבטלה.

אברהם שפירא: זה עולה הון תועפות והאיש הופך להיות פרזיט.

אברהם שפירא: לכן אני חושב שהממשלה צריכה לנצל את מיליארדי הדולרים שמקבלים במסגרת הערבויות מארצות-הברית כדי שלא יהיה פה מובטל אחד, וזה בהחלט אפשרי אם יגמרו את ההצהרות ויתחילו בעשייה.

אברהם שפירא: לגבי ההסתייגויות שלי, אני בטוח שיהיה פה רוב להוריד אותן.

מיכאל איתן: בעזרת השם.

אברהם שפירא: אני רוצה להגיד לך משהו:

אברהם שפירא: אנחנו ישבנו 15 שנה עם הליכוד.

אברהם שפירא: לא אנחנו הורדנו אתכם, אתם עצמכם הורדתם את עצמכם.

אברהם שפירא: אנחנו לא גרמנו לזה.

אברהם שפירא: אבל כשמגיעים לדברים שלנו, ציפיתי שלא לראות בכם אופוזיציה.

אברהם שפירא: 15 שנה הוכחנו לויאליות, ולצערי הרב מה שקרה הוא, שהציבור הלא-דתי החליט להוריד את הליכוד, לא אנחנו.

אברהם שפירא: ואני מבקש מכם, אני שומע לא פעם אחת מחברי הכנסת מהכיסאות האלה דברים שצורמים מאוד את אוזני, כאשר אני מביא איזה חוק דתי, או בקשת כסף למוסדות תורה, כשהמנהיג הראשון שלכם פה, מנחם בגין, זיכרונו לברכה, גילה לזה אהדה לא רגילה.

אברהם שפירא: לא אחת הוא אמר לי: אני לא אעשה כמו פרעה במצרים, שכל ילד שנולד אצלכם צריך להישאר בבית כי אין כסף לחינוך שלו.

אברהם שפירא: היינו צריכים ללחום אצלכם גם על הגידול הטבעי.

אברהם שפירא: לכן אני פונה למפלגת העבודה: אתם זקוקים להרבה רחמי שמים.

אברהם שפירא: לפעמים, כאשר אינכם עובדים יום, אתם צריכים לחשוב מה היה קורה אילו היינו הולכים היום לבחירות, איך הייתם נראים; זה לא בגלל רצון רע, אלא רצון טוב, אבל צריך לזה רחמי שמים.

אברהם שפירא: רחמי שמים לא מקבלים מספורט ולא מתיאטרונים.

אברהם שפירא: רחמי שמים מקבלים אם תומכים בתורה, לא במפלגה של יהדות התורה, אלא במוסדות התורה ובחינוך.

אברהם שפירא: אני ממליץ בפניכם, כדי שעוד הפעם תזכו בבחירות, תחשבו על זה, כי בלי רחמי שמים גם שלום לא תשיגו.

אברהם שפירא: תודה רבה.

סאלח טריף: תודה רבה לחבר הכנסת אברהם שפירא.

סאלח טריף: חבר הכנסת אבי יחזקאל, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת סאלח טריף, ואחריו – חבר הכנסת עמיר פרץ.

אברהם יחזקאל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, ראשית אני מבקש, כחבר כנסת חדש, ודווקא מרבית הנוכחים במליאה הם חברי כנסת חדשים, לברך על כך שהתופעות שהיו בשנים קודמות, כפי שראינו אותן על מסך הטלוויזיה, שבהן היו שתדלנים שונים ומשונים שהסתובבו בימים ובלילות הסוערים האלה בחדרי חדרים והוסיפו שם מיליון וגרעו מיליונים – התופעה הזאת נעלמה השנה.

אברהם יחזקאל: נדמה לי, שאם אנחנו היום משנים כיוון, על-פי אותה ססמה שהיתה: "מושחתים נמאסתם", שהנגזרת שלה – חלק מהתמונות שהיו של אותם שתדלנים, אני מקווה שהשנה הזאת משנה את כיוון ההתנהגות של חברי הכנסת, ומכאן – של ועדת הכספים וחבריה, שלצורך העניין נקטו גישה עניינית ועשו עבודה רצינית.

אברהם יחזקאל: אני חושב שעל כך צריך לברך אתכם וגם את יושב-ראש הוועדה.

שאול יהלום: אתה אומר זאת ברצינות?

אברהם יחזקאל: אני אומר זאת ברצינות.

שאול יהלום: אני רוצה להביא לידיעתך, שתופעת השתדלנות נפסקה משום שבתקציב הקודם המפד"ל גרמה למשבר – – –

אברהם יחזקאל: חבר הכנסת יהלום, אני שמח שהמפד"ל הופכת מיום ליום למפלגה חשובה יותר ויותר באופוזיציה, אבל בואו נעמיד דברים ונראה אותם כהווייתם.

אברהם יחזקאל: אני אישית אשמח אם תצטרפו אלינו, אבל שלא יהיה לך ספק, המחזות שהיו בשנים קודמות – המפד"ל לא הצליחה למנוע אותם, ויושב-ראש ועדת הכספים, שהוא היום ממפלגת העבודה, הוא אמר לי: אבי, אל תגרז אותי, כי גירזו אותי מספיק.

אברהם יחזקאל: לצורך העניין הזה אל תתיימר להעניק נורמות התנהגותיות למפלגה קטנה, עם כל הכבוד למפד"ל.

יגאל ביבי: תפסיקו להשתחצן.

שאול יהלום: רק המפד"ל.

אברהם יחזקאל: אני חושב שמי שהתוותה את כללי ההתנהגות היום זו המפלגה שמובילה את הממשלה, והיא עדיין מפלגת העבודה.

אברהם יחזקאל: לצורך הנושא הזה צריך לברך ולהודות על העניין – – –

שאול יהלום: – – –

אברהם יחזקאל: חבר הכנסת יהלום, אני לא יודע עם מי אתה התקזזת, אני יודע עם מי אני לא התקזזתי.

אברהם יחזקאל: תן לנו לסיים את הדברים.

אברהם יחזקאל: לצורך העניין הזה – – –

שאול יהלום: אתה אומר דברים לא נכונים.

שאול יהלום: נושא השתדלנות לא נפסק בזכות מפלגת העבודה.

סאלח טריף: שמענו.

סאלח טריף: תודה רבה לחבר הכנסת יהלום.

סאלח טריף: אפשר להמשיך.

אברהם יחזקאל: אני מוכן לומר, שגם למפד"ל אולי היה חלק.

שאול יהלום: רק למפד"ל.

אברהם יחזקאל: היית רוצה.

אברהם יחזקאל: אתה חבר כנסת מכובד ורציני, ואם אתה מעניק זאת רק למפד"ל – תבורך.

אברהם יחזקאל: אבל אני טוען, שלצורך העניין הזה, מפלגת העבודה, יחד עם השותפות הקואליציוניות שלה, העמידה קריטריונים ומעמידה קריטריונים אמיתיים, והיום מנסים למנוע את הנושא הזה של אותם שתדלנים וחנפנים.

אברהם יחזקאל: אני שמח שאתה שותף לעניין.

אברהם יחזקאל: היום, מי שמוביל את הקואליציה הם אלה שמובילים את העניין.

אברהם יחזקאל: ועל כך צריך לומר: אנחנו חושבים שצריך לברך את העניין.

אברהם יחזקאל: תברכו את הנושא.

אברהם יחזקאל: אני חושב שהאופוזיציה נכשלה כישלון חרוץ בהצגת העניינים שלה.

אברהם יחזקאל: קראתי עיתונים אחרי הנאום של חבר הכנסת מיכאל איתן; וחבר הכנסת מיכאל איתן הוא, בעיני, פרלמנטר מצוין.

אברהם יחזקאל: מה היו הכותרות הגדולות ביותר?

אברהם יחזקאל: – עשר שעות נאם חבר הכנסת איתן; הוא שבר את השיאים.

אברהם יחזקאל: לא קראתי שום התייחסות באותם עיתונים לסוגיות שהיו.

אברהם יחזקאל: והנה הצלחתם באיזו התחכמות פרלמנטרית של פיליבסטר והתחכמות פרלמנטרית של קריאה אישית, אבל בסופו של דבר השנה נכשלתם כישלון חרוץ.

אברהם יחזקאל: לא הצלחתם לעשות עימות עם הקואליציה על נושאים.

אברהם יחזקאל: עשיתם עימות על טכניקה.

אברהם יחזקאל: מי שעושה עימות על טכניקה נראה לכל היותר מתחכם.

אברהם יחזקאל: אם יש לו כושר רטורי והתאפקות יצרית לצורך העניין, הוא יכול לעמוד פה אין סוף שעות, זו זכותו, ואולי הוא אפילו עושה זאת יפה, אבל אתם נכשלתם כישלון חרוץ בהצגת העניינים שלכם.

אברהם יחזקאל: כנראה אתם עצמכם מודים, שבסופו של דבר הממשלה הזו מתחילה תהליך.

אברהם יחזקאל: אני לא מתבייש לומר, שגם היום בממשלה שלנו יש שרים – ואחד מהם יושב היום פה, אני מכבד אותו אישית – שטוענים שממשלת העבודה ומרצ עדיין לא מובילה תהליך בנושא החברתי.

אברהם יחזקאל: יש סימנים לכאן ולכאן.

אברהם יחזקאל: בואו נאמר את האמת ונודה בכך.

אברהם יחזקאל: אני לא מתבייש להודות שמה שאמר אתמול חבר הכנסת מאיר שטרית בשעה 03:00 בנושא החינוך, מרבית החברים שישבו כאן, והיו מעטים, הסכימו ברמה העקרונית בנושא החינוך – יום חינוך ארוך.

אברהם יחזקאל: אלוהים עדי, שבשנה הראשונה כקואליציה יכולים עוד לכאורה להיתמם קצת ולומר: תראה, התקציב לא היה שלנו, אנחנו עוד בתחילת הדרך, אנחנו 100 ימים כפול שלוש, אנחנו סופרים כבר בכפולות, ולצורך העניין הזה עוד יש לנו אפשרות, סליחה על הביטוי, קצת להיתמם.

אברהם יחזקאל: נכון שבשנה הבאה, שר האוצר שיבוא לכאן יצטרך לתת דין-וחשבון גם לחברים בתוך הסיעה שלו, באופן קצת יותר נוקב.

אברהם יחזקאל: באיזה מובן?

אברהם יחזקאל: נדמה לי שההצעות שהובאו היום על-ידי ממשלת ישראל, מפאת העובדה שאין אולי תקציבים גדולים, הן יותר מינוריות.

אברהם יחזקאל: אני לא יכול לומר שיש שינוי בכיוון.

אברהם יחזקאל: אני לא יכול לומר שיש שינוי במגמה.

אברהם יחזקאל: אני כן יכול לומר שיש ניצנים.

אברהם יחזקאל: אני חושב שעל כך צריכים כולם להסכים.

אברהם יחזקאל: אם בעוד שנה לא נביא שינויים דרסטיים יותר בכיוונים שעליהם אנחנו נבחרנו – מפלגת העבודה נבחרה מכיוון שהתחייבה כלפי העולים החדשים; מכיוון שהתחייבה כלפי חיילים משוחררים; מכיוון שהתחייבה כלפי עיירות הפיתוח של עמיר פרץ; והתחייבה כלפי השכונות.

אברהם יחזקאל: מרביתה של ההתחייבות הזאת עדיין בגדר התחייבות, היא איננה בגדר ממשות.

אברהם יחזקאל: אם אנחנו אומרים את האמת שלנו, והיום אנחנו יושבים בצורה יותר אינטימית, גם אצלנו, חברינו בקואליציה צריכים לעמוד על המשמר.

אברהם יחזקאל: ממה אני חושש?

אברהם יחזקאל: אני חושש שבמהלך השנה תהיה פריצה תקציבית.

אברהם יחזקאל: כבר היום מדברים אתנו.

אברהם יחזקאל: לצורך העניין הזה, נדמה לי שנעשתה; אדוני יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גדליה גל, האם אתה מודע להנחה שלי – ואנא, רק תאשש אותה – שבמהלך השנה תהיה פריצה תקציבית?

אברהם יחזקאל: האם ההנחה סבירה בעיניך?

אברהם יחזקאל: אני מניח שכן.

אברהם יחזקאל: אבל לאיזה כיוון?

אברהם יחזקאל: מה החשש שלי?

אברהם יחזקאל: אני איש הסתדרות, בכל אופן הייתי.

אברהם יחזקאל: וכשאנחנו נביא לפה את הדברים שקשורים בסקטורים שלנו – אבל בריאות זה לא רק שלנו – מה יגידו לנו?

אברהם יחזקאל: קופת-חולים – זו תהיה פריצה תקציבית, כי היא לא מעוגנת בתקציב; ההתיישבות – זו תהיה פריצה תקציבית, כי היא לא מעוגנת בתקציב.

אברהם יחזקאל: יקומו החברים ויאמרו: הסקטוריאלים האלה שוב מנצחים.

אברהם יחזקאל: לצורך העניין הזה, נדמה לי שכבר במהלך שנת התקציב השוטפת, במידת האפשר, אינני בקיא בזה, נהיה חייבים לנסות, גם על-פי אותם עקרונות, למשל חוק חיילים משוחררים של רענן כהן, להוביל תהליכים, כדי שאנחנו נוכל להוכיח שאם הבריאות מעניינת אותנו, והנגזרת שלה לצורך העניין היא נניח קופת-חולים, ואם ההתיישבות מעניינת אותנו, והנגזרת לצורך העניין הזה היא המושבים והקיבוצים – גם נושאים של חינוך וחיילים משוחררים יצטרכו לקבל ביטוי תקציבי במהלך שנת הכספים.

אברהם יחזקאל: אני קורא בעיתון, שמנכ"ל משרד האוצר אומר, שבעוד חודש אנחנו נקבל מיליארד דולר ערבויות.

אברהם יחזקאל: אני פונה אליך מראש, כפי שהובלת את התהליך בוועדת הכספים, אנא תיזום דיון מקדים על השאלה למה מיועדים כספי הערבויות.

אברהם יחזקאל: אני חושב שלצורך העניין זה בריא לכנסת, זה בריא לציבור, וזה בריא גם לממשלת ישראל.

גדעון שגיא: רק לפרויקטים כלכליים.

אברהם יחזקאל: נושא התשתית והפרויקטים הכלכליים.

אברהם יחזקאל: אני יודע שהאשימו חלק מחברי הכנסת וחלק מהשרים, אולי המיעוט, שלכאורה אנחנו קצת פופוליסטים ולא כל כך אחראיים.

אברהם יחזקאל: נדמה לי שההצבעה כפי שבאה לידי ביטוי היום ובימים האחרונים, והיכולת להשליט גם מרות, אם כי תוך הסכמה של כולם, הוכיחו שחברי הכנסת שלנו הם אחראיים דיים לצורך העניין, מול הממשלה.

אברהם יחזקאל: אבל אינני רוצה שמי שמואשם בפופוליזם היום, לקראת הבחירות, בעוד שלוש שנים וחצי, יואשם שוב בפופוליזם.

אברהם יחזקאל: כי גם אתה, גם שר האוצר, גם חבר הכנסת גולדשמידט וגם אני, כשבאנו לצעירים, לחיילים, לעולים, לשכונות, לעיירות פיתוח, אמרנו: אנחנו נעשה את הדברים טוב יותר, אנחנו נייצר תעסוקה מהר יותר.

אברהם יחזקאל: אז אולי אפשר להאשים את כולנו שלפני הבחירות היינו פופוליסטים?

אברהם יחזקאל: יכול להיות שכן.

אברהם יחזקאל: אם אנחנו היום לא פופוליסטים, אנחנו ריאליים.

אברהם יחזקאל: בואו נאמר את האמת.

אברהם יחזקאל: אנא, אתה תצטרך לקיים דיון בוועדת הכספים במהלך החודשים הקרובים – למה מיועדים כספי הערבויות, ונצליח גם עם חיילים משוחררים, עם צעירים ועולים, ונקדיש למטרות אלו קצת תקציבים.

סאלח טריף: תודה.

סאלח טריף: חבר הכנסת עמיר פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להצטרף לחלק מדבריו של ידידי חבר הכנסת אבי יחזקאל.

עמיר פרץ: חבר הכנסת יחזקאל, אתה צפית במה שהטלוויזיה שידרה לביתך בימים של תקציב.

עמיר פרץ: אתה לא היית פה.

עמיר פרץ: מה שראית באולם היה כסף קטן תרתי משמע, כסף קטן מבחינת הביזיון וכסף קטן מבחינת המחיר.

עמיר פרץ: כי מה שהלך למטה בוועדות, שם היה הכסף הגדול – גם בסגנון, גם בביזיון, גם בכסף.

עמיר פרץ: חבר הכנסת מיכאל איתן, בניגוד לדעתו של חברי אבי יחזק

עמיר פרץ: אל – כל הכבוד לכם, זו שעה יפה לדמוקרטיה, שעה יפה לפרלמנטריזם.

עמיר פרץ: מה יש?

עמיר פרץ: נכון, זה עלה כסף.

עמיר פרץ: נכון, שלושה ימים ישבנו כאן ודשנו.

עמיר פרץ: כל מדינת ישראל יודעת היום שעוסקים בתקציב.

עמיר פרץ: אין בית בישראל שלא יודע שעוסקים בתקציב.

עמיר פרץ: מה ידענו בשנים הקודמות?

עמיר פרץ: ייחודיים, קפוטות, פולק היה כוכב.

עמיר פרץ: אתה לא יודע מה זה פולק, חביבי.

עמיר פרץ: פולק זה מושג.

אברהם יחזקאל: אני יודע.

עמיר פרץ: תאמין לי שאתה לא יודע.

עמיר פרץ: היתה לו קופה רושמת.

עמיר פרץ: כל חמש דקות שוועדת הכספים לא הסכימה לאשר את התקציב, המחיר עלה.

עמיר פרץ: אז מה?

עובדיה עלי: הוא קרא לזה בשם אחר, שקשור למוניות: המונה דופק.

עמיר פרץ: נכון, המונה דפק.

עמיר פרץ: כל פעם שאיחרנו חמש דקות באישור, הוא אמר: אל תשכחו, המונה דופק.

עמיר פרץ: היו רצים חזרה לוועדת הכספים, ויוצאים.

עמיר פרץ: אז מה יש?

עמיר פרץ: חבר הכנסת מיכאל איתן, כל הכבוד, החזיק מעמד.

עמיר פרץ: זה יפה, רואים כנסת מתמודדת.

עמיר פרץ: זכותה של האופוזיציה.

עמיר פרץ: זה בסדר גמור.

עמיר פרץ: עם ישראל רואה כנסת בשאלות אחרות ובטכניקה של דמוקרטיה.

עמיר פרץ: רואים בכל זאת איזו התמודדות.

עמיר פרץ: גם בתרגילים פרלמנטריים צריך קצת אינטליגנציה.

עמיר פרץ: זה בסדר.

עמיר פרץ: אני מעדיף שעם ישראל יחזה בנו ויראה אותנו מתמודדים עם טכניקות ועם תקנון, ואחד ממתין לשני בפינה ואומר לו: אדוני, לא כך, כן כך.

עמיר פרץ: ויש סעיף כזה וסעיף אחר.

עמיר פרץ: אני מעדיף את זה על פני אותם מחזות, שכל ערב ב-21:00 יראו קבוצות כאלה ואחרות שהפעילו לחצים והציגו בפני עם ישראל את רשימת הייחודיים, שכל יום הלכה והתארכה.

עמיר פרץ: ובכל זאת, אנחנו נסיים הלילה את התקציב.

עמיר פרץ: ואני בטוח שבסופו של דבר, אחרי שיסתיימו הוויכוחים, יהיו שאלות מספר שיישארו במחלוקת, כפי שהיו קודם לכן, ויהיו שאלות מספר שכל הבית יתאחד סביבן וירצה שהממשלה תצליח, גם אם זו לא ממשלה של האופוזיציה.

עמיר פרץ: בכנסת הקודמת אנחנו יצאנו בכל כוחנו, בכל דרך אפשרית, נגד העברת תקציבים להתנחלויות.

עמיר פרץ: לא התביישנו בכך.

עמיר פרץ: אמרנו: זאת דרכנו, על זה ניאבק.

עמיר פרץ: אבל כשהממשלה הביאה תקציב לעלייה, או כשהממשלה הביאה תקציב למלחמה באבטלה, כולם פה התאחדו ונתנו גיבוי.

עמיר פרץ: כל סעיף שהממשלה הביאה בנושא העלייה, בנושא העולים – האופוזיציה, שאני הייתי חלק ממנה, תמכה בו, אם כי היו ויכוחים וניסיונות להשיג דבר זה או אחר, או לשנות איזה סעיף או סעיף משנה.

עמיר פרץ: אחרי שנסיים היום את דיוני התקציב, אני מאמין שבשאלות האלה נמשיך להיות מאוחדים.

עמיר פרץ: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, יש לי הרבה מצוקות בתקציב הזה.

עמיר פרץ: אני אומר לך, שלמרות הרצון לחשוב שאנחנו תמיד יודעים הכול, כמעט הכול, ושאנחנו יותר חכמים מהציבור הפשוט, מהאזרח שהוא הכתובת שלנו, שאנחנו יודעים מה הוא רוצה, מה הוא צריך – זה לא כך.

עמיר פרץ: אתמול הרשית לי לנסוע לכמה שעות.

עמיר פרץ: פגשתי כמה אזרחים.

עמיר פרץ: הם אמרו: למה ביטלתם את מס הנסיעות?

עמיר פרץ: אני אומר לך: הצבעתי בעד חוק ההסדרים, אצביע בעד התקציב, אבל אני רוצה שתדע מה הן התחושות.

עמיר פרץ: נכון שיבואו ויסבירו, שרוב האנשים שנהנים מביטול מס הנסיעות הם ממילא אנשים שהמדינה בדרך זו או אחרת שילמה עבורם את מחיר הכרטיס עם המס.

עמיר פרץ: נכון שיסבירו שרוב הנוסעים בנסיעה שנייה או שלישית הם מנהלי חברות, וממילא מס הנסיעות נזקף על חשבון מס הכנסה.

עמיר פרץ: הכול נכון.

עמיר פרץ: אבל התחושה של הציבור היא אחרת, כשבשנה כזאת אתה מבטל את מס הנסיעות.

עמיר פרץ: למס הנסיעות יש תווית של מס שנלקח כל השנים מהשכבות החזקות יותר ומועבר לשכבות החלשות.

עמיר פרץ: וזה 250 מיליון שקלים.

גונן שגב: – – –

עמיר פרץ: לא ביקשתי את עזרתך, ואל תטיף לי.

גונן שגב: יש עוד מקומות שמבינים בכלכלה – – –

עמיר פרץ: תסלח לי, אל תהיה לי הכי חכם, אתה רק שישה חודשים פה, עוד לא שמעתי מישהו פה שהוא חכם יותר ממך.

גונן שגב: – – –

עמיר פרץ: עזוב אותי, אינני רוצה להתחרות בחוכמות שלך.

עמיר פרץ: תעשה לי טובה.

עמיר פרץ: זה הכול.

שאול יהלום: חבר הכנסת עמיר פרץ, למה ההתנשאות הזאת?

גונן שגב: – – –

עמיר פרץ: עוד לא שמעתי אותך פעם אחת מתווכח עניינית.

עמיר פרץ: כל הזמן אתה רק מבטל את האחרים.

עמיר פרץ: אפשר פעם אחת, פעמיים.

עמיר פרץ: מספיק.

עובדיה עלי: אני מציע שלא לקרוא קריאות ביניים.

עובדיה עלי: אם תרצו לשאול שאלה והנואם יסכים, אאפשר לכם, אפילו לא על חשבון זמנו.

עמיר פרץ: דווקא בסעיף שאני מבקר את הקואליציה, חבר הכנסת שגב לא מסכים אתי.

עמיר פרץ: זה בסדר גמור.

שאול יהלום: בנושא מס נסיעות אני מסכים אתך.

גונן שגב: – – – אמרתי שאתה לא חכם?

גונן שגב: אתה כן חכם.

גונן שגב: אני אמרתי שאין בעולם – – – אמרתי דבר ענייני מאוד.

בנימין טמקין: להטיל מס על הבורסה.

גונן שגב: – – –

עמיר פרץ: חבר הכנסת שגב, אני מצטער שהבנתי אותך לא נכון.

עמיר פרץ: אני אשיב עניינית.

עמיר פרץ: אני בכל זאת חושב, שאוי ואבוי למדינה שתכריז שאין לה הכלים להעביר כספים משכבה אחת לשנייה.

עמיר פרץ: כל המוסד לביטוח לאומי הוא מוסד שמנסה לאזן פערים שקיימים בחברה בגין השוק החופשי.

עמיר פרץ: הייתי שמח לשמוע את התיאוריה ואיך אתה רוצה ליישם אותה.

עמיר פרץ: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, אני רוצה לומר לך מה הן התחושות של הציבור.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר זאת נוכח פני חברי מהאופוזיציה.

עמיר פרץ: הפחתה של 1% במס ערך מוסף היא לא במקום, לא השנה.

עמיר פרץ: מה זה עושה למי שמשתכר שכר ממוצע של 2,500 שקלים בחודש, שמשאיר אותו מתחת לקו העוני?

עמיר פרץ: אם הוא צורך 60% מאותם 2,500 שקלים – – –

שאול יהלום: 100%.

עמיר פרץ: לא.

עמיר פרץ: יש צריכה שאינה חייבת במס ערך מוסף, יש תשלומים כמו מס אחיד.

שאול יהלום: – – –

עמיר פרץ: אתה יודע מה – 80% מהשכר.

עמיר פרץ: הפחתה ב-1%, כמה היא נותנת לאותו איש שמשתכר 2,500 שקלים?

עמיר פרץ: – 20 שקלים, זה הרווח הגדול שלו.

עמיר פרץ: אבל בסכום הכללי שנותן האחוז הזה אפשר היה לעשות הרבה מאוד פעולות נוספות, שכולנו רוצים להתמודד אתן.

עמיר פרץ: המבחן האמיתי הוא בשינוי בסיס ההכנסה המשפחתית.

עמיר פרץ: אם למרות אותם חלקים, שלהם אני לא מסכים, נצליח להתמודד בשאלה המרכזית של המאבק באבטלה, עשינו את המוטל עלינו.

שאול יהלום: אתה יודע שעוד לא מתמודדים.

עמיר פרץ: אנחנו מתחילים עכשיו את שנת התקציב.

עמיר פרץ: עד עכשיו התמודדנו בכלים הקודמים.

עמיר פרץ: אני רוצה להעמיד למבחן את הכלים החדשים של התקציב המונח לפנינו, ונראה בעוד שישה חודשים, בעוד תשעה חודשים.

עמיר פרץ: האמן לי, חבר הכנסת יהלום, אני אהיה נאמן יותר למובטלים מאשר לכל קואליציה.

עמיר פרץ: אני מקווה שנצליח גם במאבק בנושא קו העוני.

עמיר פרץ: המדינה חייבת למצוא דרך להתמודד עם החרפה הזאת.

עמיר פרץ: אני מקווה מאוד שבקרוב מאוד נצליח להגיש לכנסת הצעה לסל מחיה מינימלי במדינת ישראל, סל שסביבו יוכלו להיווצר כלים נוספים שיאזנו, ובכל מקרה – שום משפחה לא תמצא את עצמה בחרפת רעב.

עמיר פרץ: אני מאחל לממשלה הזאת שתצליח ביישום התקציב ובהפעלתו.

עמיר פרץ: אני מאחל שזה יביא ברכה לכל אזרחי ישראל.

עמיר פרץ: תודה.

עובדיה עלי: תודה רבה, חבר הכנסת עמיר פרץ.

עובדיה עלי: אני מבקש להודיע לנציגי סיעת הליכוד, שאני לא מקבל את הבקשה שלכם להצבעה אישית כל זמן שלא תזהו את החתימות.

עובדיה עלי: החתימות אינן מזוהות.

עובדיה עלי: אם אתם רוצים שתהיה הצבעה אישית, כפי שביקשתם, נא לדאוג שהחתימות תהיינה מזוהות – ליד כל חתימה יופיע שם החותם.

עובדיה עלי: חבר הכנסת סאלח טריף, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת בנימין טמקין, ואחריו – חבר הכנסת עמנואל זיסמן.

יעקב שמאי: וכי יעלה על הדעת שיש חתימות מזויפות?

עמיר פרץ: יעלה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת שמאי, אנחנו לא חושדים בכשרים.

עובדיה עלי: אם השתמע שאני חושד בכשרים, אני מתנצל מראש.

עובדיה עלי: לא זאת היתה הכוונה.

עובדיה עלי: לפני יומיים, כשהוגשה בקשה כזאת, פסק יושב-ראש הכנסת שצריך לזהות את החתימות בשמות.

עובדיה עלי: לכן פסקתי כפי שפסקתי.

עובדיה עלי: אני אומר את הדברים האלה, כדי שיהיה סיפק בידי המציעים לתקן את המעוות.

סאלח טריף: אדוני היושב-ראש, ידידי חברי הכנסת, חבל שחבר הכנסת איתן הלך.

סאלח טריף: אני רוצה להגיד לכם, כחבר כנסת חדש יחסית, שזה לו הדיון הראשון על תקציב המדינה, סברתי לתומי שתקציב המדינה זה לא עניין של תקציב אופוזיציה או תקציב קואליציה.

סאלח טריף: זה תקציב של מדינת ישראל, שמעניין את כל אזרחיה ובוודאי את כל הבית הזה.

סאלח טריף: סברתי לתומי, חבר הכנסת שמאי, כי האופוזיציה במאבקה בתקציב אכן תעלה ביקורת כזו ואחרת על הממשלה ותביא לפנינו הצעות ודברים מאוד רציניים וקונקרטיים לתיקון בסיס התקציב.

יעקב שמאי: אילו היית קורא – – –

סאלח טריף: חבר הכנסת שמאי, אני קראתי את רוב רובן של ההסתייגויות של חברי סיעת הליכוד.

סאלח טריף: רוב רובן של ההסתייגויות מתייחסות או להפחתה של שקל או להוספה של שקל, או לחלופין או לחלופי חלופין.

סאלח טריף: זה רק גרם לי להתייחס לא ברצינות.

סאלח טריף: אני אומר זאת בכל הכנות.

סאלח טריף: אני הייתי רוצה להתייחס להשגות ולהסתייגויות של סיעות האופוזיציה ברצינות הראויה, ולא יכולתי לעשות זאת.

יעקב שמאי: הרשה לי – – –

סאלח טריף: ברשות היושב-ראש.

יעקב שמאי: אני הצעתי להעביר לקרן ליצירת מקורות תעסוקה.

יעקב שמאי: בדברי אסביר זאת.

סאלח טריף: חבר הכנסת שמאי, ציינתי את העובדות האלה בתחילת דברי, כדי להצביע על כך שיכולנו במשך הימים האלה, שבהם ישבנו באולם ועמדנו על הדוכן שעות רבות וארוכות, יכולנו לקיים דיון הרבה יותר רציני, להביא את הממשלה לידי כך שיונחו לפניה הצעות שיכולות לתת פתרון לבעיות הכאובות של מדינת ישראל.

סאלח טריף: כולנו כאחד רוצים את טובת המדינה הזאת ואת טובת כל אזרחיה.

סאלח טריף: כולנו כאחד יודעים ומכירים את הבעיות הקשות שיש לנו, בעיות החברה, בעיות האבטלה, יש יעדים למדינה הזאת ויש גם בעיות ביטחון.

סאלח טריף: חבר הכנסת גונן שגב, אני רוצה לומר לכם שלמדינה הזאת ולממשלה הזאת היו כמה יעדים.

סאלח טריף: היעד הראשון הוא מלחמה באבטלה.

שאול יהלום: פתרו איזו בעיה?

שאול יהלום: פתרו את בעיית הכבישים?

שאול יהלום: פתרו את בעיית התשתית?

סאלח טריף: תיכף אשיב לך.

סאלח טריף: היעד השני הוא טיפול בבעיות החברה, בעיות קשות מנשוא.

סאלח טריף: כולם מדברים על העוני, כולם מדברים על שכונות המצוקה, אני אדבר עוד מעט על הקיפוח, על הקיפוח שלי מול החרדים והדתיים, שאתה מייצג חלק מהם.

שאול יהלום: מי משל מקום המדינה?

סאלח טריף: אתם ישבתם על העוגה הלאומית במשך שנים, לקחתם הכול ולא השארתם למישהו אחר; אתם ואף לא אחד חוץ מכם.

שאול יהלום: מי – – – לכם את הכפרים?

סאלח טריף: גם על זה אשיב לך.

שאול יהלום: ממשלת האחדות הלאומית.

סאלח טריף: במשרד שאתם הייתם מופקדים עליו כל השנים, אתה יודע איזה עוול יש שם?

סאלח טריף: אתה יודע איזה סכום בתקציב משרד הדתות מוקצב לדרוזים?

סאלח טריף: אתה צריך להתבייש בזה.

סאלח טריף: הסכום המוקצב לדרוזים במשרד הדתות הוא 145,000 שקל.

יעקב שמאי: חבל שחבר הכנסת אסעד איננו.

יעקב שמאי: ללא התוספת של הליכוד לא הייתם מקבלים את זה.

סאלח טריף: אגיע גם אליך, אל תדאג.

סאלח טריף: גם חבר הכנסת אסעד וגם אני יודעים, ואתם יודעים את זה: כל ממשלות ישראל נהגו בחרפה ובבוז כלפי האוכלוסייה שלנו.

שאול יהלום: – – –

סאלח טריף: אבל אתם במיוחד, אתם המפד"ל, במשרד ששלטתם בו.

שאול יהלום: אל תאשים את המפד"ל.

סאלח טריף: חצי מיליארד שקל לישיבות, 145,000 שקל, רחמנא ליצלן, לישיבה של העדה הדרוזית.

סאלח טריף: מה קרה?

סאלח טריף: איזה בוז, איזו חרפה, איזה חוסר יחס.

סאלח טריף: אתם קיבלתם שליש מנדט מהעדה הדרוזית, לדאבוני הרב, ובמשך השנים מצצתם את הדם והבאתם אותנו, יחד עם האחרים – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת יהלום, אני מאוד מבקש ממך.

עובדיה עלי: אתה מתחיל להגזים.

שאול יהלום: למה?

שאול יהלום: הוא מאשים את המפד"ל.

שאול יהלום: אילו זאת היתה הצעה לסדר-היום הייתי זכאי לדבר.

עובדיה עלי: חבר הכנסת יהלום, אני אפשרתי לך קריאות ביניים, אבל זה מתחיל להיות נאומי ביניים.

שאול יהלום: אני?

עובדיה עלי: איך הוא אמר?

עובדיה עלי: – "החושד בכשרים".

עובדיה עלי: מה, יכול להיות שזה אתה?

עובדיה עלי: לגופו של עניין, תורך מגיע, ואם תרצה לשאול שאלה והנואם יסכים – לא על חשבון זמנו – אאפשר לך.

עובדיה עלי: אבל אני מבקש שלא להפריע לנואם להשלים את דבריו.

סאלח טריף: אני מודה לך.

סאלח טריף: אני רוצה לומר לכם: ציפיתי מכל האופוזיציה שתבוא לממשלה הזאת לא בטענות על מה שיש, אלא בטענות על התקציב; האם הוא עונה על הצרכים ועל הנקודות החשובות ביותר של מדינת ישראל?

סאלח טריף: האם התקציב הזה, חבר הכנסת שמאי, נותן פתרון מלא לבעיות הביטחון של מדינת ישראל בימים הקשים האלה?

יעקב שמאי: לא.

סאלח טריף: האם התקציב הזה נותן פתרון לבעיות התעסוקה?

יעקב שמאי: לא.

יעקב שמאי: התקציב הזה נותן פתרון לקופת-חולים.

סאלח טריף: אני רוצה להזכיר לך, ברשותך, שמי שהביא אותנו ל-12% אבטלה זה לא מפלגת העבודה, זאת לא הממשלה הנוכחית.

סאלח טריף: אני רוצה לומר לך ולהזכיר לך שנים עברו, שבהן היו לנו ממשלות של אינפלציה, ממשלה שהביאה אותנו ל-30% אינפלציה בחודש.

סאלח טריף: הממשלה הזאת, שהביאה אותנו לאינפלציה של 30% בחודש, הביאה אותנו היום גם ל-12% אבטלה, והממשלה הנוכחית צריכה לתת פתרון, והפתרון שניתן – לפי דעתי לא טוב מספיק.

סאלח טריף: ואני רוצה לומר לכם איזו ממשלה הביאה אותנו להגדלת החוב הלאומי עקב מלחמת לבנון, עקב פזרנות תקציבית, עקב חוסר אחריות לאומית, ואיזו ממשלה הביאה אותנו למצב כזה שיש עשרות אלפי יחידות דיור.

סאלח טריף: משקיעים בדיור במקום להשקיע במקומות תעסוקה, במקום לתת למאות אלפי העולים שהגיעו לחם, פרנסה וכבוד.

סאלח טריף: אני רואה את הדברים האלה כיעדים חשובים מאוד, שאנחנו לא השגנו אותם.

סאלח טריף: אני רוצה לומר לכם, רבותי חברי הכנסת ואדוני היושב-ראש, כי התקציב הנוכחי, לטעמי, משקיע השקעה גדולה מאוד בתשתיות – וצריך לברך עליה – בבעיות קשות מאוד.

סאלח טריף: אני תושב הגליל, אני מגיע פעמיים בשבוע לירושלים, ואני נוכח כל יום בפקקים הקשים האלה בדרכים, בתחבורה.

סאלח טריף: יש כאן השקעה יפה מאוד באמצעי התחבורה, ברכבות, בכבישים.

סאלח טריף: יש כאן השקעה טובה בתעשייה, בתשתיות התעשייה, ויש כאן השקעה בנושאים נוספים, שלפי דעתי הם חשובים מאוד למדינת ישראל.

סאלח טריף: תע"ש הגיעה למה שהגיעה, ומנסים להבריא את תע"ש, אבל תראה כמה משקיעים וכמה צריך להשקיע בשביל להציל אותה וגם את קופת-חולים.

סאלח טריף: ואני רוצה לומר את כל אלה כי אני גאה במדינה שלנו, גאה בדמוקרטיה שיש לנו, אבל אינני כל כך גאה בחוסר הצדק שיש במדינה הזאת, חוסר הצדק של הפוליטיקאים.

סאלח טריף: ואני אומר לכם: אני פשוט לא מבין למה קובע חבר הכנסת יהלום שבמשרד החקלאות, מתוך תקציב של 710 מיליון שקלים, יש למגזר המיעוטים מיליון וחצי.

שאול יהלום: עכשיו אין לך טענות למפד"ל, אני מקווה.

שאול יהלום: מעולם לא היינו במשרד החקלאות.

שאול יהלום: מה תעשה עכשיו, שאתה לא יכול להאשים את המפד"ל?

סאלח טריף: היית צריך להיות סבלני ולשמוע את דברי עד הסוף.

סאלח טריף: אני אסביר לך.

סאלח טריף: אני מוכרח להגיד לך, ועומד כאן גדליה גל: לא מעניינות אותי מפלגות.

סאלח טריף: אני מייצג כאן ציבור שיש לו במדינה הזאת קבלות, והתקציב שהציבור הזה מקבל מעוגת המדינה לא שווה את הביצים של מושב דישון.

סאלח טריף: אתה מבין את זה?

שאול יהלום: ודאי שאני מבין.

סאלח טריף: אנחנו לא שווים את הביצים של מושב דישון.

סאלח טריף: ולא השקיעו בנו שקל אחד בפיתוח היישובים, כדי שנוכל להיות תושבים גאים במדינה הזאת.

סאלח טריף: על מה אנחנו מדברים?

סאלח טריף: אנחנו בפתחו של תקציב 1993.

סאלח טריף: אינני מצביע על כך שאין התקדמות, אני חושב שיש התקדמות.

סאלח טריף: אבל איזו התקדמות?

סאלח טריף: על מה?

סאלח טריף: כמה?

סאלח טריף: ואני רוצה לומר לך, שהאפליה הזאת שנוהגים בצורה עקבית במשך השנים – –

טלב אלסאנע: נכון.

שאול יהלום: מאז קום המדינה.

סאלח טריף: – – בכל ממשלות ישראל, צריך לתקן אותה.

סאלח טריף: אני לא יכול להצביע על כך שהממשלה הזאת לא עושה מאמץ לתקן את זה.

סאלח טריף: יש השקעה – –

שאול יהלום: במה?

סאלח טריף: – – אבל התוספת איננה מספקת, ללא שום פרופורציה לתוספות במישורים אחרים.

סאלח טריף: תסתכל מה היה בעבר.

סאלח טריף: בעבר נתנו לחרדים מיליארד שקל.

סאלח טריף: אתם הדתיים, כמה קיבלתם לישיבות?

טלב אלסאנע: כמה קיבלו החרדים?

סאלח טריף: ההתנחלויות, ההתיישבות העובדת של מפלגתי, כמה קיבלו?

סאלח טריף: מי לא קיבל?

סאלח טריף: אבל סקטור אחד לא קיבל – המיעוטים ובראשם הדרוזים, שהם תושבי המדינה ה"פחות" נאמנים מאחרים.

אסעד אסעד: כמה קיבלנו?

סאלח טריף: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת אסעד: קיבלנו 100 מיליון שקל לפיתוח.

סאלח טריף: תרשום.

סאלח טריף: אני לא מרוצה מזה.

סאלח טריף: 100 מיליון שקל קיבלנו, זאת עלייה של 40% לפחות לעומת השנה הקודמת.

אסעד אסעד: איפה זה מופיע?

סאלח טריף: תבוא, תסתכל, תראה שתקבל 100 מיליון שקל.

סאלח טריף: אני רוצה לומר, שהמצב הזה שהגענו אליו, חוסר הרצון להתייחס בצורה צודקת לאוכלוסייה הזאת, פשוט מקומם.

סאלח טריף: אני לא מבין למה ולא מבין על מה.

סאלח טריף: אני צריך לעמוד כמתחנן מול האוצר?

סאלח טריף: איזה מין דבר זה?

סאלח טריף: איזה מס אנחנו לא משלמים?

סאלח טריף: אפילו את המס הכבד ביותר.

סאלח טריף: מה עוד נשאר?

סאלח טריף: אני מאוד מקווה, ואני אומר את הדברים האלה כדי להבהיר: לא יהיה לקואליציה תומך, בשום פנים ואופן, אם הממשלה הזאת לא תנקוט השנה, ובשנה הבאה בוודאי יותר, שוויון גמור, בראייה חיובית כמו לגבי כל האזרחים האחרים.

סאלח טריף: אינני מעוניין לקבל יותר ממישהו אחר, אני רוצה להיות שווה לכולם ואני רוצה לקוות שהאופוזיציה תיתן יד כמו הקואליציה, יד אחת, למחוק את העוול הזה שהיה במשך שנים רבות.

סאלח טריף: תודה רבה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת סאלח טריף.

עובדיה עלי: חבר הכנסת בנימין טמקין, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת עמנואל זיסמן, אחריו – חבר הכנסת גונן שגב, ואחריו – חבר הכנסת חנן פורת.

עובדיה עלי: אני מבקש להבהיר כאן: אם מישהו רוצה להתחלף עם אחר, יבוא נציג הסיעה ויודיע למזכיר הכנסת בצורה מסודרת.

עובדיה עלי: אחרת, אם רשום לפנינו שם של חבר כנסת – ואני לא מתייחס אליך, מפני שאתה כבר הודעת לי – – –

שאול יהלום: הודעתי.

עובדיה עלי: אני מבקש להודיע: אם חבר כנסת לא יהיה נוכח כאן, הוא פשוט יאבד את תורו.

עובדיה עלי: כדי למנוע את זה, אני מבקש להודיע מראש.

בנימין טמקין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אמצא לעצמי, אני מקווה, הזדמנות אחרת לומר חלק מהדברים שאני הולך לומר עכשיו, כי אני מרגיש שבניגוד לאחרים ששמעתי לפני הקדשתי מחשבה לעניין הזה והתכוננתי לקראת הדיון הזה.

בנימין טמקין: חבל שאני אצטרך לחזור על הדברים במסגרת אחרת.

עובדיה עלי: אני חושב שחבר הכנסת טמקין צודק.

עובדיה עלי: לא יעלה על הדעת שלא יהיה כאן לא שר האוצר ולא יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת.

עובדיה עלי: אם לזה התכוונת – – –

בנימין טמקין: כן.

עובדיה עלי: אני מבקש להודיע, שאם בתוך חמש דקות לא יגיע, נעשה הפסקה בישיבת הכנסת.

עובדיה עלי: אני לא אסכים שיהיה כאן

עובדיה עלי: דיון ולא יהיה שום נציג של הממשלה, ואפילו לא של ועדת הכספים של הכנסת.

עמנואל זיסמן: אני אביא אותו.

עובדיה עלי: אני לא צריך שאתה תעביר את זה.

עובדיה עלי: לשם כך יש כאן מזכירות של הכנסת.

עובדיה עלי: היא תעביר.

עובדיה עלי: אני מודיע, שאם בתוך חמש דקות לא יגיעו לכאן, אנחנו נעשה הפסקה עד שיואילו בטובם להגיע.

עובדיה עלי: זו פשוט בושה וחרפה שבדיון על תקציב המדינה לא יושב כאן שום נציג של הממשלה.

שאול יהלום: – – – אולי נעשה עכשיו את ההפסקה?

עובדיה עלי: הרי חבר הכנסת טמקין צודק, ואם הוא מסכים, בשלב זה אנחנו נמשיך, אבל כפי שהודעתי, אם לא יגיעו בתוך חמש דקות, נעשה הפסקה עד שהם יואילו לבוא לכאן.

בנימין טמקין: אין לי בעיה.

בנימין טמקין: ממילא אחזור פעם אחרת על העניינים האלה.

בנימין טמקין: לפני שבועות מספר, כאשר אישרנו את הצעת התקציב בקריאה ראשונה, היה ברור לכל מי שטובת המדינה והממשלה הנוכחית לנגד עיניו, שהצעה זו תצטרך לעבור שיפוצים רבים עד אשר תוכל להיחשב להצעה של ממשלה אשר מרצ יושבת בה.

בנימין טמקין: לשמחתי, חלק מאותם שינויים אכן בוצעו.

בנימין טמקין: טביעות האצבעות של סיעתי ושל גורמים אחרים אכן ניכרת בכמה מקומות בתקציב, בהחזרת קצבאות ילדים לאוכלוסייה, בתוכנית להמריץ תעסוקה, ברצון לנהל את תקציב המדינה כאשר המלחמה באבטלה נמצאת במקום ראשון בסדר העדיפויות.

בנימין טמקין: אבל טועה מי שחושב שדי בדברים האלה.

בנימין טמקין: הממשלה הקודמת, ברדיפתה אחרי חלום השווא של ארץ-ישראל גדולה, הזניחה את החברה.

בנימין טמקין: אין כיום תחום בחברה אשר לא סובל משנים של הזנחה, טיפול כושל, העדר משאבים ותכנון לקוי.

בנימין טמקין: הממשלה הנוכחית ירשה מערכת חינוך במשבר, מערכת בריאות בקריסה, פערים ענקיים בחלוקה ההכנסות, מערכת תמיכות אשר נועדה להעביר משאבים למתנחלים על חשבון השכבות החלשות, חבר הכנסת שגב.

גונן שגב: תן לנו אחוזים.

בנימין טמקין: על כל החטאים האלה ניתן, כמובן, להוסיף את המשבר בקליטה, אשר הביא לסכנה ממשית של עצירת העלייה, לסבל רב לרבבות עולים חדשים ולליבוי ללא צורך של מתחים בין עולים לבין ותיקים.

בנימין טמקין: בכל התחומים האלה המלאכה עוד רבה.

בנימין טמקין: הביטוי "שינוי סדר העדיפויות" צריך לקבל תוכן ממשי.

בנימין טמקין: יש לקבוע תוכנית מוגדרת ומזורזת להקטנת הצפיפות בכיתות הלימוד, יש לקבוע יעדים בתחום החינוך, יש לקבוע יעדים ברורים בסגירת פערים בהכנסות.

בנימין טמקין: בתחום ההוצאה עדיין יש הרבה מה לעשות בשינוי של סדר העדיפויות.

בנימין טמקין: במסגרת זו יש רק להצטער על כך שמפלגת העבודה עדיין מוצאת לנכון להגיע ל"דילים" עם הימין להעברת כספים להתנחלויות, כפי שהתבשרנו רק לפני כמה ימים.

בנימין טמקין: אדוני היושב-ראש, על הממשלה הזו – – –

מיכאל איתן: תסלח לי, אפשר לשאול שאלה?

בנימין טמקין: לא על חשבון הזמן שלי.

עובדיה עלי: אני מבקש שתיתן קודם לנואם להשלים את דבריו, ואם יהיה לנו זמן, אני אאפשר לך לשאול.

עובדיה עלי: אני פשוט רוצה לשמור על לוח הזמנים ולהקפיד שלא תהיה חריגה מהנהלים.

בנימין טמקין: תן לי לסיים, ואני מקווה שיישאר זמן לשאלות.

בנימין טמקין: על הממשלה הזו להתחייב שהיא תבחן מקרוב את צורכי המשק והחברה ותבחן האם ההוצאות האדירות שלה לתמיכות שונות אכן משיגות את מטרתן.

בנימין טמקין: במשך שנים רבות השתרשה אצלנו האמונה, שאם רוצים צמיחה כלכלית יש להעניק כספים ומשאבים לבעלי היכולת, בטענה שהם המשקיעים.

בנימין טמקין: חבר הכנסת שגב, אמרת קודם לכן שאתה לא מכיר שיטה בעולם להעברת משאבים משכבות שיש להן יכולת לשכבות שיש להן פחות יכולת.

בנימין טמקין: יכול להיות שאתה צודק ויכול להיות שאתה לא צודק, אבל בישראל בוודאי מצאו שיטה זה שנים רבות להעביר משאבים מאלה שאין להם לאלה שיש להם, ובכיוון הזה אכן מצאו את השיטה.

גונן שגב: העברתי לך פתק שמסביר לך בדיוק למה התכוונתי.

גונן שגב: אתה מוציא דברים מהקשרם – – –

בנימין טמקין: תן לי לסיים.

בנימין טמקין: חבר הכנסת שגב, אם יישאר לי זמן, אני מבטיח להשיב לך.

בנימין טמקין: שנים של תמיכות בהשקעות בהיקפים אדירים עדיין לא הוכיחו שיש בשיטה זו כדי לצמצם אבטלה ולעודד צמיחה כלכלית.

בנימין טמקין: האם לא ניתן היה לנסות ולהעביר, ולו חלק מהסכומים המוצאים על "עידוד השקעות ההון", לנושאים של חינוך ותשתית?

בנימין טמקין: היום אין כמעט כלכלן בישראל אשר אינו מטיל ספק ביעילות של החוק לעידוד השקעות הון, ואף-על-פי-כן אנו שבים ונכנעים לבעלי אינטרסים אשר מכתיבים לנו מדיניות.

בנימין טמקין: אדוני שר האוצר, אני מבין שהקמתם ועדה לצורך בדיקת העניין הזה של עידוד השקעות ההון.

בנימין טמקין: אני מקווה שהוועדה הזאת אומנם עובדת ואומנם תמסור מסקנות, כי על-פי השיחות שאני מנהל עם כל האנשים באקדמיה, ועד כמה שאני מחפש מישהו שיאמר לי שלעידוד השקעות הון יש התוצאות היעילות שציפו ממנו, לא מצאתי אותו.

בנימין טמקין: אני גם קראתי מחקרים המדברים על כך שהיה אולי צורך להשלים את העניין הזה, או לפחות לחלק את ההוצאה הזאת גם לעידוד השקעות הון אנושי, שהן ההשקעות היחידות היכולות להבטיח איזו יעילות בעניין עידוד השקעות הון.

בנימין טמקין: אתה בוודאי מכיר גם את המחקרים שנעשו על עיירות הפיתוח ועל התוצאות של עידוד השקעות הון בעיירות הפיתוח.

אברהם-בייגה שוחט: המחקרים האלה הם בהרבה מקרים שטחיים.

אברהם-בייגה שוחט: הם לא מכירים את השטח.

אברהם-בייגה שוחט: אני יכול להביא לך דוגמאות למקרים שבהם הופיעו שם מפעלים שכאילו נמכרו, כי הם החליפו את שמותיהם.

אברהם-בייגה שוחט: אנשים עשו מחקרים, ולא היו מעולם באזור תעשייה.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא אומר שהחוק הוא כליל השלמות, אבל לא הייתי מציע לבטל ולהגיד שלא נותנים מענקים באזורים האלה.

בנימין טמקין: אם מה שמשתמע היה נכון, מזמן לא היו לנו עיירות פיתוח אלא היו לנו ערים מפותחות.

אברהם-בייגה שוחט: אבל בעיירות הפיתוח יש תעשייה מפוארת.

אברהם-בייגה שוחט: אי-אפשר להתעלם מזה.

בנימין טמקין: הגיע הזמן שהן יפסיקו להיות עיירות פיתוח ויהיו כבר מפותחות.

בנימין טמקין: עם כמויות ההשקעה שנעשו שם דרך עידוד השקעות הון היינו צריכים לצפות לתוצאות אחרות.

אברהם-בייגה שוחט: תיסע לעפולה ותראה שאתה לא צודק.

בנימין טמקין: בכל מקרה, אני מקווה שהוועדה הזאת הוקמה בכל זאת לצורך – – –

אברהם-בייגה שוחט: הוועדה הוקמה והיא גם פועלת.

בנימין טמקין: יפה.

בנימין טמקין: אין ספק שהחזרת קצבאות הילדים היא צעד חשוב קדימה בתיקון העיוותים אשר הממשלה ירשה מקודמתה.

בנימין טמקין: ישראל היתה המדינה היחידה בעולם המפותח אשר מערכת מס ההכנסה שלה לא התחשבה בגודל המשפחה בקביעת נטל המס, אך אין די בכך.

בנימין טמקין: הקשיים שבהם נתקל שר האוצר בניסיונו להחזיר את הקצבאות, תוך הימנעות מפגיעה בשכבות החלשות, מדגימים היטב את הצורך הדחוף ברפורמה מקיפה במס.

בנימין טמקין: יש צורך להוריד את שיעור המס הממוצע על השכירים ברמות השכר הנקראות אצלנו "בינוניות".

בנימין טמקין: לא ברור למה לא ניתן להעלות באחוזים בודדים את המס השולי המרבי, תוך מרווח מתאים של מדרגות המס.

עובדיה עלי: חבר הכנסת טמקין, זמנך תם.

עובדיה עלי: אני מבקש שתאמר עוד כמה משפטים ותסיים.

בנימין טמקין: עוד שתי דקות ואני מסיים.

עובדיה עלי: סליחה, אני לא רוצה שיאשימו אותי אחר כך.

בנימין טמקין: בעוד כמה דקות אני מסיים.

בנימין טמקין: הרי כולם דיברו פה – – –

עובדיה עלי: בסדר.

עובדיה עלי: אני נותן לך עוד דקה.

עובדיה עלי: אתה רוצה שתי דקות, בבקשה.

בנימין טמקין: אך רפורמה אמיתית במערכת המס, אדוני שר האוצר, צריכה גם לכלול בחינה אמיתית של ההחלטה שלא להטיל מסים על ההכנסות מהון, אבל אין להטיל מסים על הכנסות מעבודה, ובצורה נכבדה.

בנימין טמקין: אדוני היושב-ראש, המצב במערכת המס מאפשר היום לבעלי יכולת לתכנן את צעדיהם ולהתחמק מתשלום מס.

בנימין טמקין: כאשר רווחים של השקעה בניירות ערך אינם ממוצים, והממשלה חוששת למצות גם רווחי הון בבורסה, הסיכויים לרפורמה אמיתית במערכת המס הם קטנים.

בנימין טמקין: הממשלה הזאת תדע שהיא מילאה אחר הציפיות ממנה אם תגיע לשלום עם שכנינו הערבים והפלשתינים, אך באותה מידה נדע שמילאנו את חובתנו כלפי הבוחר אם לאזרח הפשוט, למר ולגברת ישראלי, יהיה ביטחון שהעתיד יהיה טוב יותר, שחינוך ילדיהם מובטח, שמקום עבודתם אינו עומד בסכנה, שהם יכולים לתכנן את עתידם בביטחון, שסביבתם הפיסית הולכת ומשתפרת, שהם יכולים לצאת לכביש ולנסוע לעבודתם בלי למצוא פקקים, בלי לחשוש מתאונות, אם הם ידעו שמערכת הבריאות תענה על צורכיהם.

בנימין טמקין: אדוני היושב-ראש, אין ספק שתקציב המדינה "הומרצ" במידה מספקת שנוכל להצביע בעדו.

בנימין טמקין: עם זאת, המלאכה עוד רבה, המשימות עדיין לפנינו.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת טמקין.

עובדיה עלי: חבר הכנסת עמנואל זיסמן, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת גונן שגב, ואחריו – חבר הכנסת שאול יהלום.

עמנואל זיסמן: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, חברי הכנסת, כאשר הגיש שר האוצר את הצעת התקציב לממשלה, לא היה זה אותו תקציב של ממשלת הליכוד מהשנה שעברה.

עמנואל זיסמן: אבל אף שהיו בו שינויים ושיפורים וסדרי עדיפויות שונים בכמה וכמה תחומים, הוא עורר ביקורת נוקבת, ואני הייתי אחד המבקרים.

עמנואל זיסמן: כאשר בא שר האוצר לסיעת מפלגת העבודה עם הצעת התקציב, אני נמנעתי מהצבעה בפעם הראשונה.

עמנואל זיסמן: שר האוצר, בניגוד לכל מה שאומרים, יש לו רגישות חברתית והוא קשוב לביקורת קונסטרוקטיבית.

עמנואל זיסמן: הצעת התקציב כפי שאושרה על-ידי הממשלה עברה שינויים, שיפורים, תיקונים ותוספות.

עמנואל זיסמן: הצעת התקציב המוגשת לנו עכשיו היא טובה הרבה יותר מכפי שהיתה בהתחלת הדרך.

עמנואל זיסמן: אין לי ספק שיחולו שינויים ושיפורים גם בשנה הבאה ובשנים הבאות.

עמנואל זיסמן: אני רוצה להתמקד בשני נושאים שאני קשור אליהם בזיקה עמוקה ביותר: הנושא האחד הוא ירושלים, והנושא השני הוא קליטת העלייה בישראל.

עמנואל זיסמן: בנושא ירושלים.

עמנואל זיסמן: יש לנו מאבק מתמיד מאז עצמאות ישראל, לבצר את מעמדה של ירושלים המאוחדת והשלמה כבירת ישראל.

עמנואל זיסמן: זה מאמץ מיוחד, כדי שאפשר יהיה להמשיך בגידול ובהאצת הפיתוח של העיר.

עמנואל זיסמן: אנחנו פועלים כדי שימשיך גידולה של האוכלוסייה היהודית בעיר, הן על-ידי קליטה גוברת של עולים והן על-ידי משיכת אוכלוסייה ותיקה וצעירה ומניעת נשירה וירידה מהעיר.

עמנואל זיסמן: אמרתי לשר האוצר בהזדמנות האחרונה שדיברתי אתו: העיר הזאת הפסידה בשנים האחרונות למעלה מ-100,000 צעירים, חיילים משוחררים וזוגות צעירים.

עמנואל זיסמן: הם ירדו מירושלים.

עובדיה עלי: במשך כמה שנים?

עמנואל זיסמן: אני לא זוכר בדיוק בתוך כמה שנים, אבל נדמה לי שזה היה בקצב של 10,000 לשנה.

עמנואל זיסמן: מיטב האוכלוסייה היצרנית והחיובית של ירושלים.

עמנואל זיסמן: אם בעבר אמרו שהאוכלוסייה הזאת עוזבת את ירושלים מסיבות תרבותיות, מסיבות חברתיות, ברור לפי כל הבדיקות שלנו שהסיבה העיקרית היא חוסר תעסוקה, דיור יקר, כלומר סיבה כלכלית.

עמנואל זיסמן: לכן, מאז ומתמיד עשינו מאמץ, עם כל ממשלות ישראל, כדי שירושלים תקבל "מענק בירה" ומשאבים שיאפשרו לה לגדול ולהתפתח ולבצר את מעמדה כבירה, וגם לשמור על הרוב היהודי.

עובדיה עלי: חבר הכנסת זיסמן, אם מותר לשאול אותך, הרי בזמנה אושרה ירושלים כאזור פיתוח א' לפי חוק לעידוד השקעות הון, וזוהי בעצם התשובה – – –

עמנואל זיסמן: רק לגבי תעשיות עתירות ידע.

עובדיה עלי: השאלה היא, האם באמת זה עזר במשהו, האם קמו תעשיות?

עמנואל זיסמן: זה עזר.

עמנואל זיסמן: רק בשנתיים האחרונות קמו 66 מפעלים, אבל הם מעסיקים רק מאות עובדים.

עמנואל זיסמן: לעומת זאת, הונחתה מהלומה, למשל – – –

אברהם בורג: אבל מצד שני, חבר הכנסת זיסמן, אתה מודה בוודאי שמכירת "החברה הכלכלית לירושלים" פגעה בתיעוש.

אברהם בורג: היא הוסיפה לכלכלה, אבל פגעה בתיעוש.

עמנואל זיסמן: אין ספק בדבר הזה.

עמנואל זיסמן: אני הייתי אחד המתנגדים למכירה.

אברהם-בייגה שוחט: למה היא פגעה בתיעוש?

אברהם בורג: למה?

אברהם בורג: מפני שבהר-חוצבים הפכו את זה למין סופרמרקט עלוב, במקום שתהיה שם תעשייה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת בורג, ובסופרמרקט אין עובדים?

אברהם בורג: לא, זה לא אותו דבר.

אברהם בורג: פגעו שם בתעשייה.

אברהם בורג: "נון" סגור, הר-חוצבים סגור, האזור הזה מתייבש.

אברהם-בייגה שוחט: אבל לא בגלל מכירת החברה הכלכלית.

אברהם בורג: – – –

אברהם-בייגה שוחט: – – –

אברהם בורג: השאלה היא איזה אופי אתה רוצה להקנות לעיר.

אברהם בורג: אני לא צודק, חבר הכנסת זיסמן?

עמנואל זיסמן: אני חושב שאתה צודק.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שאתה טועה.

אברהם בורג: אני מציע להצביע.

מיכאל איתן: אני מציע לך לא להעלות הצעות כאלה בטרם זמנן.

עובדיה עלי: אם מותר לי להשתתף כאן בוויכוח, אני חושב ששר האוצר צודק.

עובדיה עלי: גם מניסיוני כראש עיר אני רוצה לומר לך, שבעניין זה כל גורם מסחרי בעיר, כל גורם של שירותים בעיר, הוא לעתים חשוב לא פחות מגורמים תעשייתיים מבחינת התעסוקה.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, נסכם את זה בהסכמה שלא הרי הפיתוח כהרי ירושלים.

עובדיה עלי: בסדר, אני לא אנצל את העובדה שאני יושב כאן כדי להיכנס לוויכוח.

עובדיה עלי: בבקשה, אדוני.

עמנואל זיסמן: היום יש בירושלים קרוב ל-600,000 תושבים; 72% יהודים ו-28% ערבים – מוסלמים ונוצרים.

עמנואל זיסמן: האחוז הזה של הערבים גדול יותר מהאחוז שהיה כאשר שוחררה ירושלים ואוחדה מחדש.

עמנואל זיסמן: וכל המאמצים שלנו, מצד אחד לקיים יחס הוגן ושווה ולקיים את כל ההסדרים ולכבד את הזכויות של המיעוט הערבי, אבל מצד שני בשום פנים ואופן לא לאפשר הקטנה של הרוב היהודי.

עמנואל זיסמן: וכדי לשמור על הרוב היהודי, צריך לקלוט עלייה.

עמנואל זיסמן: ועלייה, פירושו של דבר ליצור מקורות תעסוקה ולהוזיל את הדיור.

עמנואל זיסמן: לכן, מה שאנחנו דרשנו משר האוצר זה להגדיל את המשאבים הישירים בירושלים כדי שלא נהיה תלויים ברצון הטוב ובשיקול הדעת של כל שר ושר.

עמנואל זיסמן: שר התיירות עוזי ברעם, תושב ירושלים, נותן בתקציבו עדיפות לירושלים.

עמנואל זיסמן: זה חשוב מאוד, אבל ירושלים היא העיר היחידה במדינת ישראל המקבלת מענק שנקרא "מענק בירה", אבל אנחנו קראנו לו "מענק בושה", כי הוא בסך 22 מיליון שקלים והוא לא משתנה, אלא רק צמוד למדד.

עמנואל זיסמן: הוא איננו מביא בחשבון את הצרכים החיוניים, הבסיסיים, הלאומיים והציוניים.

עמנואל זיסמן: לכן דרשנו משר האוצר שתהיה הקצאה מיוחדת הנובעת ממעמדה של ירושלים כבירת ישראל; שתהיה הקצאה כספית כתוספת קבועה לתקציב של העירייה, כחלק יחסי קבוע שלו.

עמנואל זיסמן: לא קיבלנו כל מה שביקשנו, אבל אני שמח לציין כי ב-24 השעות האחרונות היתה תזוזה, ושיקול הדעת של שר האוצר הוא כזה, שהוא נענה לחלק מהתביעות שלנו.

עמנואל זיסמן: אני מקווה שזה לא חד-פעמי, אלא זה יהיה קבוע וימצא את ביטויו לא רק בתקציב אלא גם בין תקציב לתקציב ובתקציבים הבאים.

עמנואל זיסמן: הנושא השני הוא נושא העלייה.

עמנואל זיסמן: אני שמח לציין, שאף-על-פי שבסוף תקופת כהונתה של ממשלת הליכוד הגיעה העלייה לשפל חסר תקדים, הרי היא נמצאת עכשיו בעלייה.

עמנואל זיסמן: אנחנו נסיים הלילה את שנת 1992 עם 76,000 עולים, בקצב של 7,000 עולים לחודש, וצפויה עלייה של 120,000 עולים, 10,000 לחודש, בשנה הבאה.

עמנואל זיסמן: אבל הממשלה צריכה לפעול לקליטת העלייה שמגיעה לישראל על-ידי יצירת התנאים החברתיים, הכלכליים והרוחניים, כדי להגשים את יעדה המרכזי של מדינת ישראל, והוא קיבוץ העם היהודי במולדתו.

עמנואל זיסמן: הממשלה צריכה להבטיח כי סל הקליטה ושאר סוגי הסיוע לעולים יהיו ברמה מתאימה, שתבטיח לעולים את צורכיהם הבסיסיים בתקופה הראשונה והקשה ביותר.

עמנואל זיסמן: אני רוצה לשאול את שר האוצר: האם אפשר לתת לעולים סיוע בשכר דירה שכבר שנים הוא קבוע?

עמנואל זיסמן: העולים שוכרים דירות לפי שער הדולר, ועולה יחיד מקבל כבר שנים סיוע לשכר דירה בסך 190 שקל.

עמנואל זיסמן: לכן, אי-אפשר להמשיך את המצב הבלתי נסבל הזה.

עמנואל זיסמן: יש תביעה מפורשת של ועדת העלייה והקליטה, על כל חברי הכנסת שבה, לתקן את הלעג לרש הזה של סיוע בשכר דירה בסכום של 190 שקל ליחיד.

עמנואל זיסמן: צריך להצמיד אותו בצורה מתאימה, אבל צריך גם לעדכן את סל הקליטה.

עמנואל זיסמן: רק לאחרונה תוקן סל הקליטה באיחור.

עמנואל זיסמן: דרך אגב, ממשלת שמיר נענתה לתביעה של אבות העיר ירושלים, והסכימה שצריך להיות סל קליטה מיוחד לעולים חדשים בירושלים בגלל יוקר החיים והתנאים הכלכליים המיוחדים בירושלים.

עמנואל זיסמן: וקרה דבר מאוד מעניין.

עמנואל זיסמן: ההחלטה של הממשלה בוצעה במשך כמה חודשים, ולאחר מכן, מסיבות ביורוקרטיות, היא הוקפאה.

שאול יהלום: והממשלה הזאת חידשה את זה?

עמנואל זיסמן: הממשלה הזאת עוד לא חידשה את זה.

עמנואל זיסמן: ואני מותח ביקורת על כך.

גונן שגב: תצביע נגד התקציב.

עמנואל זיסמן: אני התכוונתי להצביע נגד התקציב, אבל אתה לא שמעת שב-24 השעות האחרונות היתה תזוזה גדולה מאוד מצד שר האוצר – –

גונן שגב: הקימו ועדה.

עמנואל זיסמן: – – בכיוון של מתן סכומים גדולים למען פיתוחה וביצורה המיוחד של בירת ישראל.

משה פלד: שר האוצר יודע את זה?

עמנואל זיסמן: הוא יודע והוא מסכים.

עמנואל זיסמן: ואני חושב שצריך לחול שינוי גם בתחום הסיוע וסל הקליטה לעולים בכלל ולעולים שרוצים לעלות לירושלים במיוחד.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת עמנואל זיסמן.

שאול יהלום: אולי אפשר לקבל פרטים מה קרה ב-24 השעות האחרונות?

עובדיה עלי: אני מזמין את חבר הכנסת גונן שגב, אחריו – את חבר הכנסת שאול יהלום, ואחריו – חבר הכנסת אברהם בורג.

גונן שגב: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, קשה לי להתחיל להתייחס לסעיפי התקציב אחד לאחד, כיוון שאם אני משווה את התקציבים של 1992 ו-1993, אני לא רואה הבדל משמעותי חוץ מהקפאות מספר, שלפי דעתי גם הן לא משמעותיות, ובמשך השנה נראה שגם לאותם סעיפים, כמו יהודה ושומרון, אני בטוח שיגיעו כספים, כיוון שאי-אפשר לעצור חיים של אוכלוסייה קיימת.

גונן שגב: אבל אני מתפלא מאוד שבכל הדיונים האלה, בכל הימים שדנו הן בוועדת הכספים והן במליאה, כולם מתעלמים ממה שקרה בעולם ב-25 השנים האחרונות, כולם מתעלמים מכך שיש לעשות שינוי משמעותי מאוד בשיטה הכלכלית של מדינת ישראל בשביל להביא לצמיחה.

גונן שגב: ואני לא מדבר על עוד מס, כדי להעביר לשכבות החלשות, כמו שדיבר חבר הכנסת פרץ, או על הטלת מס על בורסה כדי לגבות כסף משכבות עשירות, אלא אני מדבר באמת על שינויים משמעותיים בשיטה הכלכלית.

גונן שגב: בואו נחשוב מה קרה בעולם ב-25 השנים האחרונות ומה קרה בישראל.

גונן שגב: העולם צמח, אומנם לא בקצב גידול מסחרר, אבל צמח.

גונן שגב: משברי נפט הותירו אומנם צלקת, והמלה מיתון פופולרית לא רק אצלנו.

גונן שגב: אבל מאז 1973 התוצר לנפש בארצות-הברית צמח – – –

עובדיה עלי: היא לא פופולרית.

גונן שגב: היא כן פופולרית.

גונן שגב: היא היתה פופולרית במדינות נוספות.

אברהם בורג: מה היתה פופולרית?

גונן שגב: המלה מיתון.

גונן שגב: זו מלה שנהפכה פופולרית לא רק אצלנו.

גונן שגב: יש עוד מדינות שמדברות על מיתון בשנים האחרונות.

אברהם בורג: זאת מציאות שהפכה להיות פופולרית.

גונן שגב: כן.

גונן שגב: בארצות-הברית היה גידול של תוצר לנפש בכ-30%.

גונן שגב: בגרמניה אנחנו מדברים על גידול של כ-45%.

גונן שגב: העולם צמח בעיקר מפני שמנהיגים כלכליים באותן מדינות הבינו שהיד הנעלמה של השוק עושה עבודה טובה הרבה יותר מהם בניהול השווקים.

גונן שגב: במזרח-אירופה חשבו במשך שנים אחרת, וב-1989, כאשר נותצה חומת ברלין, נבדק בעצם הניסוי הכלכלי הגדול ביותר בהיסטוריה האנושית, מדינה שחולקה לשניים ובשני חלקיה הונהגו שיטות כלכליות שונות.

גונן שגב: בניסוי זה הוכתרה היד הנעלמה כמנצחת את היד המכוונת.

גונן שגב: אבל ברור לכול שאסור להעלים את היד המכוונת לגמרי, בעיקר כאשר אנחנו מדברים על שווי חברתי של מוצר, השונה מהשווי האישי.

גונן שגב: במצב כזה היד הנעלמה אינה יעילה והממשלה צריכה להתערב בעזרת מיסוי או סובסידיה.

אברהם בורג: גם במשקים קפיטליסטיים כמו ארצות-הברית יש הזרמות אדירות.

גונן שגב: חבר הכנסת בורג, אני מדבר על זה.

גונן שגב: אני מדבר לא רק על זה שיש הזרמות אדירות.

גונן שגב: ממשל קלינטון – – –

אברהם בורג: משקים שנראים כסוציאליסטיים.

גונן שגב: נכון.

גונן שגב: אני אגיע לזה בעוד רגע.

גונן שגב: אבל ממשל קלינטון, מה שמדברים שהולך להיות ממשל קלינטון, הוא בפירוש מדבר על השקעה בתשתית, ואני מדבר על זה.

גונן שגב: על כך בדיוק מדובר, על מה שאמרתי לפני רגע – תלוי מה שווי המוצר מבחינה חברתית.

אברהם בורג: העולם הולך לסבסוד מסיבי מאוד לשכבות חלשות.

גונן שגב: גם על זה אדבר.

גונן שגב: כי הסבסוד צריך להיות לא בצורה של עשרה מסים עקיפים אלא בצורה של מס הכנסה אחד, לא פרוגרסיבי, ומענקים לשכבות ספציפיות חלשות, כי אז אתה עושה את התיקון האמיתי.

אברהם בורג: אז תעשה מס הוצאה.

גונן שגב: נכון.

גונן שגב: זה חזון לעתיד.

גונן שגב: על זה מדברים כלכלנים מודרנים, וזה נכון, אבל ברור שזה לא ייעשה.

גונן שגב: הלוואי שייעשה עשירית ממה שאני חושב שצריך להיעשות.

גונן שגב: תאמין לי שגם אז נצא נשכרים.

אברהם בורג: תצטרפו לממשלה.

גונן שגב: גם אם נצטרף אני לא אהיה שר האוצר כנראה.

מיכאל איתן: – – –

גונן שגב: ועכשיו אני מגיע למה שאמרת, חבר הכנסת בורג.

גונן שגב: דומה שהאמריקנים – – –

רפאל איתן: מכל הכנסת הזאת, יש פה עכשיו ארבעה עפולאים.

גונן שגב: דומה שהאמריקנים הבינו גם את זה מזמן, ואז אתה יכול לשאול את השאלה: למה הכלכלה שלהם מקרטעת היום?

גונן שגב: – כי גם שם לקח להם זמן להבין, שיש מקום למנהיגות כלכלית פעילה.

גונן שגב: למרות הצלחת היד הנעלמה הבינו, לפחות המועמד הדמוקרטי ביל קלינטון ויועציו, כי התוצר אינו רק פונקציה של הון ועבודה, אלא גם של תשתית פיסית ואנושית; כלומר, כבישים, אנרגיה, תקשורת, חינוך וכו', וכמובן בריאות.

גונן שגב: אם גורמי הייצור יבלו פחות זמן בפקקים, הם יעבדו יותר שעות, יהיה להם יותר פנאי והתוצר יהיה גדול יותר.

גונן שגב: תפקידה של הממשלה הוא אכן ליצור את התשתית, כי אף אחד אחר לא יעשה זאת במקומה.

גונן שגב: וכך, לדעתי, נמוגים היום הימין והשמאל הקלסיים.

גונן שגב: במזרח-אירופה נופלת החומה, ואתה השמאל הקלסי; בארצות-הברית ייקח אתו בוש הביתה את הימין הקלסי.

גונן שגב: קלינטון יצעיד את ארצות-הברית לעידן חדש, שבו תשולב כלכלה חופשית בהשקעה לא מוגזמת, אך גם לא מזערית, בתשתית.

גונן שגב: וכאן הגעתי בדיון למה שחבר הכנסת בורג – – – את אורזת, אני מבין.

דליה איציק: – – –

גונן שגב: לכבוד הוא לי שנכנסת למליאה כשאני מדבר, חברת הכנסת איציק.

גונן שגב: מה קרה בישראל בתקופה הזאת?

גונן שגב: בעוד מדינות רבות בעולם חוות תהליכי ליברליזציה מואצים, לישראל יש זמן.

גונן שגב: העולם צועד קדימה, ואנחנו זוחלים אחריו, והפער הולך וגדל, וחבל.

אברהם בורג: איפה יש ליברליזציה וצמיחה בעשור האחרון?

גונן שגב: שבדיה, למשל.

אברהם בורג: המודל הכלכלי השבדי קרס.

אברהם-בייגה שוחט: שבדיה היא בדיוק המודל – – –

גונן שגב: בשבדיה היתה ליברליזציה אדירה.

גונן שגב: המודל קרס בשבדיה, זה נכון, אבל בתקופה שלפני הקריסה היתה שם האצה עצומה.

אברהם בורג: היתה שם האצה עצומה עד היום שבו התחילה הממשלה לחלוב את הפרה.

גונן שגב: נכון.

אברהם בורג: ומה קורה באנגליה?

גונן שגב: אנגליה היא בכלל לא דוגמה.

גונן שגב: זו דוגמה לא מתאימה לכל כלכלה עולמית, לא בגלל ליברליזציה.

גונן שגב: אנגליה זו באמת דוגמה לא מתאימה לשום דבר.

אברהם בורג: – – – המקום היחיד בעולם שבו יש ליברליזציה הוא ברית-המועצות לשעבר, ושם זה לא עובד.

גונן שגב: לא נכון, בעשור האחרון היתה ליברליזציה במדינות רבות מאוד באירופה.

אברהם בורג: איפה?

גונן שגב: גם בגרמניה היתה ליברליזציה.

גונן שגב: אין חזרה להשקעות ממשלתיות מעבר להשקעות בתשתית, ואני מדגיש שוב שאני מדבר על השקעות בתשתית, בחינוך, בתשתית תחבורתית.

עובדיה עלי: יש לך עוד דקה.

גונן שגב: אם אנחנו רוצים לדהור קדימה, כבוד שר האוצר, אני חושב שעלינו לצאת מהתפיסה של עוד מס עקיף, או מהמחשבה שהמסים הפרוגרסיביים יעזרו לשכבות החלשות, או יביאו לצמיחה.

אברהם-בייגה שוחט: הורדנו, הורדנו את המע"מ.

גונן שגב: לא הורדת את המס העקיף.

גונן שגב: הורדת 1% במע"מ, כשאתה עצמך יודע שאין לזה משמעות.

גונן שגב: אני מדבר על שמונה או תשעה מסים עקיפים, שאין להם סיבה היום.

אברהם-בייגה שוחט: תזכיר שלושה.

אברהם בורג: שלום הגליל.

גונן שגב: אתן לך עשרה, למה שלושה, בכתב.

גונן שגב: כבוד שר האוצר, הרי אתה יודע שיש שמונה מסים עקיפים.

גונן שגב: זה סודי?

גונן שגב: בסדר.

גונן שגב: אם אני מוריד את המסים העקיפים וקובע מס הכנסה אחד לא פרוגרסיבי, הגבייה תהיה עמוקה יותר ב-20% או ב-30%.

גונן שגב: ואילו היום אתם גובים הרבה מס ממעט אנשים.

אברהם בורג: מה היא מדרגת המס הראשונה?

גונן שגב: היום אתם גובים הרבה מס ממעט אנשים.

גונן שגב: ברגע שיהיה מס לא פרוגרסיבי, המצב יהיה שונה.

גונן שגב: ואני רוצה שתיתן מענקים לקצבאות זיקנה, לקצבאות ילדים ולמסכנים, אבל לא בצורה של מס פרוגרסיבי.

אברהם-בייגה שוחט: קראת כנראה את החומר של רבושקה.

אברהם-בייגה שוחט: את זה הוא מציע.

גונן שגב: לא, עם רבושקה דווקא דיברתי ואני לא מבסוט ממנו.

גונן שגב: לא קראתי את החומר של רבושקה.

גונן שגב: אבל יש אחרים שמציעים אותו דבר.

אברהם בורג: – – –

אברהם-בייגה שוחט: 13 מיליארד.

אברהם בורג: כמה אתה מוסיף למודל שלך?

גונן שגב: חבר הכנסת בורג, הגבייה תועמק אף שאחוז המס יהיה הרבה יותר נמוך, וקיימים מודלים כלכליים, שכבוד שר האוצר בוודאי מכיר אותם.

גונן שגב: ברור לי לחלוטין, שהאופוזיציה לא תצליח להפיל את התקציב.

גונן שגב: אני חושב שבתקציב הזה אין בשורה, ואני חוזר לכך שדווקא בעיקרי התקציב, בספר בעטיפת הכרומו היפה, היו בשורות, אבל לא מומשו בתקציב עצמו.

גונן שגב: בהצלחה.

אברהם בורג: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול, שלחלק מהדברים אני מסכים.

אברהם-בייגה שוחט: הוא מסכים למלות החיבור.

עובדיה עלי: חבר הכנסת שאול יהלום, בבקשה.

שאול יהלום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת היקרים שנמצאים כאן בשעה כזאת, אדוני שר האוצר, אני מבקש את הקשבתך.

שאול יהלום: כשתשמע מה שאגיד, תיווכח שנוכחותך חשובה, וכן נוכחות חברת הכנסת איציק.

שאול יהלום: אדוני שר האוצר, לי יש המון דברים להגיד על התקציב, בנושאים רבים: במדיניות החינוך, בהתנחלויות, בביטחון, ויש לי גם זמן לעשות זאת, לפי שהסיעה נתנה לי די זמן, ואף-על-פי-כן אני רוצה לדבר רק על נושא אחד.

שאול יהלום: בכוונה אני עושה את זה, כדי לנסות אולי אפשר לקבל ממך – כי שמעתי שב-24 השעות האחרונות אתה רך קצת יותר לכמה נושאים – הקשבה והיענות.

שאול יהלום: הנושא שאני רוצה לדבר עליו, ואני לא עושה זאת כאיש אופוזיציה אלא במסגרת תפקידי בוועדת החינוך, הוא הנושא של יישום חוק חינוך מיוחד.

שאול יהלום: את חוק חינוך מיוחד יזמה האופוזיציה, שהיום היא קואליציה, ובייחוד נציגי סיעת מרצ.

שאול יהלום: זה חוק של חברת הכנסת אמירה סרטני.

חיים אורון: ממפ"ם.

שאול יהלום: אמרתי, ציינתי שזאת היתה חברת הכנסת סרטני.

שאול יהלום: אני אומר את האמת.

שאול יהלום: עכשיו בואו ננתח את הנושא.

שאול יהלום: ליישום החוק דרושים בערך 300 מיליון ש"ח, סכום פחות או יותר מקובל.

שאול יהלום: 300 מאות מיליון ש"ח אלה צריכים להתחלק על חמש שנות תקציב – – –

אברהם בורג: 360 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: 360 מיליון ש"ח צריכים להתחלק לחמש שנות תקציב, שזה בערך 70 מיליון ש"ח לשנת תקציב.

שאול יהלום: לא היה שום רע לו באה הממשלה, שבאמת שינתה את סדר העדיפויות לדידה, ואמרה: אני לא רוצה לעשות את זה בשבע שנים, אלא בחמש או בארבע שנים.

שאול יהלום: אבל נניח שבאותן שש שנים, ובאותה פרופורציה צריך היה להקציב השנה תוספת של 70 מיליון ש"ח.

שאול יהלום: במקום 70 מיליון ש"ח, התוספת שמוסיפים בתקציב היא של 9 מיליוני ש"ח, וועדת הכספים הוסיפה עוד 8 מיליוני ש"ח.

אברהם בורג: השנה?

שאול יהלום: כן, הוסיפו עוד 8 מיליוני ש"ח.

אברהם בורג: אבל לחינוך הוסיפו עוד 12 מיליון ש"ח בסיבוב האחרון.

שאול יהלום: לא, לא, לא.

שאול יהלום: תקשיב, חבר הכנסת בורג.

שאול יהלום: הם אומרים 12 ועוד 12, שהם 24, אבל זה 9 ועוד 8, ביחד רק 17.

שאול יהלום: כשהם אומרים: 24, הם מוכרים לנו עוד 7 מיליוני ש"ח של שנת התקציב הבאה.

שאול יהלום: הם אומרים: אם אני מקציב השנה 17 מיליון ש"ח, ושנת התקציב הרי מסתיימת בדצמבר ושנת הלימודים ממשיכה, ואני צריך להשלים תוכניות שמתחילות עכשיו, הרי זה מחייב אותי להוסיף עוד 7 מיליוני ש"ח ב-1994.

שאול יהלום: אבל כשנגיע ל-1994 הם יגידו: הוספנו 20 מיליון – אבל 7 מיליונים מתוך זה הם מוכרים לנו כבר היום.

שאול יהלום: לכן, צריך לראות באמת מה מוסיפים לנו היום: 9 מיליונים בתקציב במחירי 1993, ועוד 8 מיליונים; ביחד – 17 מיליון, במקום 70 מיליון.

שאול יהלום: אני מודה, שאם בשנה שעברה הוסיפו סכום כמו 9 מיליונים, או קצת פחות, ועכשיו 17 מיליון, הרי זו התקדמות, התקדמותונת, התקדמות קטנה.

שאול יהלום: אבל, ריבונו של עולם, הרי אני אומר את זה כלפיכם, כשיושב כאן יושב-ראש ועדת החינוך.

שאול יהלום: לדידכם צריך להוסיף 70 מיליון שקל.

שאול יהלום: איך אתם רוצים ליישם את חוק החינוך המיוחד ב-17 מיליון שקל במקום ב-70 מיליון שקל?

שאול יהלום: דיברתי עם כמה מראשי הקואליציה, והם מבינים את הנושא הזה.

שאול יהלום: הם רק אומרים, שלא יעשו את הדבר בלי הסכמתך.

שאול יהלום: ייאמר לזכותך, כל הכבוד שהגעת ללויאליות כזאת בקואליציה.

שאול יהלום: יש כאן הסתייגות שלי ושל מישהו אחר בנושא הזה, ואני מבקש שתתייחס אליה.

שאול יהלום: רק הממשלה יכולה לעזור ל-62,000 ילדים אלה.

שאול יהלום: מישהו אחר לא יעשה זאת.

שאול יהלום: אין להם ארגון ואין להם ועד עובדים.

שאול יהלום: אולי במקרה זה נעשה יוצא מן הכלל וזאת תהיה הסתייגות שלך.

שאול יהלום: אין כאן עניין של יוקרה.

שאול יהלום: בואו ונוסיף 50 מיליון.

שאול יהלום: הוספתם 17, נוסיף עוד 50 מיליון כדי להגיע ל-70 מיליון אשר דרושים ליישום החוק במשך שש שנים.

שאול יהלום: כאשר הבאת את חוק ההסדרים הצהרת שאינך מאריך את התקופות.

שאול יהלום: אם כן, באמת נישאר באותן תקופות.

שאול יהלום: הרי זאת השיטה, תמיד אפשר להאריך את התקופות.

שאול יהלום: ובכן, מדובר בשש שנים.

שאול יהלום: דיברו כאן במונחים כלכליים וגם אני אדבר במונחים כלכליים.

שאול יהלום: מאחר שמדובר במקרים קשים בחינוך המיוחד, הרי כל השקעה שאינה נעשית השנה תחייב בשנה הבאה השקעה כפולה.

שאול יהלום: ילד שאינך מטפל בו עכשיו תצטרך להשקיע בו כפל אמצעים.

שאול יהלום: כל השקעה מקדימה בחוק החינוך המיוחד, לטווח ארוך היא חיסכון בתקציב המדינה.

שאול יהלום: אדוני שר האוצר, אני פונה אליך בשם ועדת החינוך ובשם ועדת המשנה לחינוך המיוחד.

שאול יהלום: אני מציע שאתה תאמץ את ההצעה ותביא אותה כהצעה של ועדת הכספים – לא הצעה של 8 מיליונים, שאינה משמעותית והיא לעג לרש, אלא השלמה למינימום הדרוש, דהיינו 50 מיליון, או חלק הארי מזה.

שאול יהלום: תודה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת שאול יהלום.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אברהם בורג, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת חגי מירום, אחריו – חבר הכנסת נסים זוילי, ואחריו – חברת הכנסת נעמי חזן.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני שר האוצר, אינני יודע מהי בשורה ומהי לא בשורה, בסך הכול בשורה קשורה לתחומים קצת יותר תורניים או יותר רוחניים.

אברהם בורג: אני חושב שלפחות מבחינת הפרק האחד שמעניין אותי, אדוני השר, תקציב החינוך הוא התקציב הטוב ביותר זה עשור, אומרים אפילו – זה 12 שנים.

אברהם בורג: תוספת של 480 מיליון שקל, בסופו של דבר, למערכת החינוך, כאשר אתה מפלח אותה גם לחינוך מיוחד, גם לאתיופים, גם לשמירה, גם לעולים – זה לא רע.

אברהם בורג: עדיין, אדוני השר, אני רוצה להסתייג הסתייגות אחת, לנמק אחת ההסתייגויות שיש לי.

אברהם בורג: וזאת איננה הסתייגות לשם הדיבור, זוהי הסתייגות לשם ההסתייגות; בין השאר משום שאני מאמין שיושב-ראש ועדה שמזהה בעיה אקוטית בתוך מערכת חייב להגיד אותה וחייב לעמוד עליה ולפעמים ללכת עליה למרחקים עד ההצבעה.

אברהם בורג: אגיד לך במה מדובר.

אברהם בורג: מערכת התקצוב של משרד החינוך איננה מתקצבת כראוי את תלמידי התיכון העולים.

אברהם בורג: לפני בוא גל העלייה היה עולה חדש מארצות המצוקה מתוקצב בשש שעות שבועיות במשך שלוש שנים.

אברהם בורג: זאת אומרת, שעתיים לשנה במשך שלוש שנים – סביר; לתת שיעורי העשרה, קצת יותר עזר, תמיכה, טעוני טיפוח וכו'.

אברהם בורג: כאשר התחיל גל העלייה הגדול והמבורך אמרו: יש יתרון לגודל.

אברהם בורג: מצטברות מאסות גדולות של תלמידים, בואו נצמצם את זה וניתן שעה אחת לשנה לכל עולה.

אברהם בורג: ותלמיד עולה כזה נקרא זכאי.

אברהם בורג: היום, מצד אחד הצטמצם גל העלייה; אם כי שמענו מחבר הכנסת זיסמן שהוא בפריחה גדולה, אבל הוא הצטמצם לעומת ההיקפים של לפני שנתיים.

אברהם בורג: לא דיברתי על כך עם שר האוצר בשום לובי.

אברהם בורג: לא באתי ולא עליתי לרגל.

אברהם בורג: פעם אחת אני יכול לדבר אתו, אני מבקש.

אברהם בורג: אמרו: יש יתרון לגודל, בגלל גודל העלייה.

אברהם בורג: גל העלייה היום איננו נותן יתרון לגודל, כי יש טיפין טיפין.

אברהם בורג: יש 700 תלמידים בשנה האחרונה בשמינית, בגיל י"ב.

אברהם בורג: כאשר מתפזרים ארצית, זה טפטוף.

אברהם בורג: בשלוש השנים – י', י"א, י"ב – יש 13,000 תלמידים.

אברהם בורג: הרי המצוקה של העולה החדש איננה נגמרת בסוף שנת הלימודים.

אברהם בורג: תלמיד רוצה להגיע לבגרות.

אברהם בורג: בשנה שעברה הוא היה בשביעית והשנה הוא בשמינית, האם השעה הזאת של זכאות תספיק לו?

אברהם בורג: עומדים היום אלפי תלמידים שאינם מסוגלים לקבל תעודת בגרות.

אברהם בורג: וזה לא במקצועות תלויי שפה.

אברהם בורג: לפעמים הוא לא יכול לקבל תעודת בגרות במתמטיקה, כי הוא לא מסוגל לקרוא את השאלון.

שאול יהלום: חלקם נוסעים לרוסיה להשלים.

אברהם בורג: שמענו עדות על זה בוועדה.

אברהם בורג: הוא לא יכול לעשות תעודת בגרות כי אין מי שיתרגם לו.

אברהם בורג: אין היום רכזי מבחנים.

אברהם בורג: אין מורה או משגיח שיודע את השפה הרוסית.

אברהם בורג: הוא עומד נבוך, הוא מפסיד זמן.

רענן כהן: אתה מדבר על עולים חדשים, מה בנוגע לחיילים משוחררים?

אברהם בורג: חבר הכנסת כהן, אנא.

אברהם בורג: אני אשלים ואחרי כן אני מוכן להסתייג גם בשמך, אם תיתן לי את הזמן שלך.

אברהם בורג: אני מניח שתהיה לי רטוריקה מספקת גם לנושא הזה.

אברהם בורג: על 13,000 אנשים בתוך מערכת החינוך קיבלו תוספת של 2,000 שעות.

אברהם בורג: עשינו את החשבון בוועדה למעלה משעה וחצי עד שמצאנו כמה הם מקבלים.

אברהם בורג: 11,500 תלמידים מקבלים 2,000 שעות.

אברהם בורג: אדוני שר האוצר, זאת תוספת של 20 דקות לשבוע לתלמיד.

אברהם בורג: זאת התוספת.

אברהם בורג: ועם זה מצפים שתלמיד עולה חדש יגיע לבגרות.

אברהם בורג: איך אפשר?

אברהם בורג: אתה מדבר כאן על מצב שאתה מצפה לגל עלייה שיעלה.

אברהם בורג: אם יתקבל המודל הכלכלי שלך, או של חבר הכנסת גונן שגב – אינני יודע.

אברהם בורג: אבל אתה יודע שחלק גדול מן האטרקציה של העלייה הוא הקליטה, התעסוקה ורמת הלימודים.

אברהם בורג: והעולים מברית-המועצות – ואינני מדבר כרגע על עלייה אחרת, אף שיש שם בעיות עצומות – אכפת להם מאוד מן ההשכלה, ובייחוד מן ההשכלה המקצועית של ילדיהם.

אברהם בורג: וכאשר יש מצב, שהזכיר אותו חבר הכנסת יהלום, שתלמידים, ולא אחד או שניים, מניינים של תלמידים, חוזרים לברית-המועצות לעשות בחינות בגרות שם, התופעה קיימת – זהו אות אדום למדינת ישראל ולסדרי העדיפויות שלה.

אברהם בורג: מה אתה מאותת לעולים כשאתה פונה אליהם?

אברהם בורג: יש שם למעלה מ-100 בתי-ספר שלנו ושליחים ומורים ותעשייה שלמה, ובסוף אתה מביא את כל הנפח הזה הנה ואין לו מה לעשות.

אברהם בורג: תתעורר נא, אדוני השר.

אברהם בורג: לכן, אדוני השר, אם אתה עושה חשבון של 14,000-13,000 תלמידים במערכת החינוך שזקוקים לתגבור הזה, כאשר מדובר על שעה שבועית שעולה, על-פי חשבונכם, כ-2,000 שקל, תעשה את המכפלה.

אברהם בורג: אתה מגיע לסכומים די נכבדים.

אברהם בורג: אני חושב שתלמיד במערכת החינוך זכאי לשנתיים כאלה.

אברהם בורג: אם כן, מדובר על שעתיים לשנה לכל תלמיד.

אברהם בורג: אדוני השר, אני הגשתי הסתייגות על 60 מיליון שקל נוספים לתקציב החינוך.

אברהם בורג: אני יכול להסתפק במה שהחינוך מבקש היום?

אברהם בורג: נראה אתכם נותנים את זה לחינוך.

אברהם בורג: על מה אתם עומדים, על 90-80 מיליון שקל?

אברהם בורג: אומר לכם, בחוג האינטימי שקיים עכשיו – אין האזנה מי-יודע-מה – אני חושב שהפקידים שלך פשוט מתרגלים את משרד החינוך בנושא החינוך.

אברהם בורג: פשוט כך.

אברהם בורג: אתה יודע את עמדתי זה ארבעה חודשים בנושא הזה.

אברהם בורג: אני מגיש רק הסתייגות אחת, אותה אני מנמק, עליה אני עומד, ואשמח לקבל את תשובתך, אם אינכם מוכנים לקבל אותה, מה אתה מתכוון לעשות בנוגע לאותם תלמידים.

אברהם בורג: תודה רבה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת אברהם בורג.

עובדיה עלי: חבר הכנסת חגי מירום, בבקשה; אחריו – חבר הכנסת נסים זוילי, אחריו – חברת הכנסת נעמי חזן, ואחריה – חבר הכנסת אורי אור.

עובדיה עלי: אני מודה לחבר הכנסת בורג לא רק על הנאום המעניין אלא גם על כך שחסך לנו למעלה מדקה.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מה כבר אפשר לומר על תקציב מדינה בשמונה דקות?

חגי מירום: קשה, ולכן אתרכז בכמה עניינים שנראה לי שיש מקום להתמקד בהם ויש צורך לרכז בהם תשומת לב, גם כלכלית, גם חברתית וגם תעסוקתית.

חגי מירום: אדוני השר, לדעתי, אחד הנושאים הפוטנציאליים ביותר בתחום ההשקעה שנושאת פירות תעסוקתיים, שיש בה פוטנציאל בלתי רגיל של מטבע חוץ שיבוא לארץ, הוא השקעה בתיירות.

חגי מירום: תיירות מהווה פוטנציאל בלתי נדלה של אנשים שיבואו לכאן, יכניסו כאן מטבע חוץ, יפתחו כאן כל מערכת שירותים אפשרית וייצרו גלגל תנופה שאנחנו כל-כך זקוקים לו היום בתחום התעסוקה.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כיום, בשנה זו, שהיא שנת שיא בתיירות בישראל, באים לארץ 1.65 מיליון תיירים.

חגי מירום: 1.65 מיליון תיירים, זה בערך שליש ממספר התיירים שבאים לקפריסין בשנה.

אברהם בורג: כמה באים לטורקיה?

חגי מירום: אני לא בטוח אם מדובר על 4 מיליונים, אבל 3 מיליונים ודאי.

גדליה גל: לספרד באים 40 מיליון.

חגי מירום: ספרד היא ארץ ענקית, היא כמעט יבשת.

עובדיה עלי: 45 מיליון.

אברהם בורג: – – –

חגי מירום: הבאתי את קפריסין כדוגמה דווקא בגלל קוטנו של האי.

חגי מירום: נניח שלקפריסין באים 3 מיליוני תיירים.

חגי מירום: זה אי קטן יותר מישראל, נמצא קרוב מאוד אלינו, האטרקציות התיירותיות שיש בו נופלות מאלה שיש בישראל, שיש בה החרמון מצד אחד ואילת וים-סוף מצד שני, ובתווך מדבר יהודה הנפלא והנגב וחוף הים התיכון – הכול פוטנציאל תיירותי בלתי רגיל.

עובדיה עלי: עבר ארכיאולוגי מעניין לכל הדתות.

חגי מירום: אתרים ארכיאולוגיים.

אברהם בורג: – – –

חגי מירום: אני שמח שכולכם משתתפים אתי ואנחנו הופכים את זה לרב-שיח, וזה נחמד.

חגי מירום: חברי הכנסת, אנחנו הולכים ומתקרבים בנושא התיירות לשנת 2000.

חגי מירום: אילו הכנו תוכניות נכונות, כבוד השר, יכולנו לתכנן את פרויקט "ישראל 2000" ולהכין את התיירות הנכנסת לכאן, גם צליינית וגם יהודית, כדי להגיע לפחות לקנה-המידה של קפריסין.

אברהם בורג: אף שאתה צודק מאוד במגמה שלך, אני חושב שהפרויקט שהיום עובדים עליו בהרבה מאוד מערכות, שהוא 3,000 שנה לירושלים, יש בו פוטנציאל טוב הרבה יותר מבחינה תיירותית מאשר ב"ישראל 2000".

חגי מירום: יש לנו כמה וכמה מועדים שאנחנו צריכים לרכז בהם את הפרויקט התיירותי.

חגי מירום: האחד הוא 3,000 שנה לירושלים.

חגי מירום: השני הוא 50 שנה לישראל, שיהיה ב-1998 – – –

אברהם בורג: 93 שנה להסתדרות.

חגי מירום: נא לא להגזים.

חגי מירום: אני עוד לא רואה את אלפי התיירים הבאים לרגל אירוע זה.

חגי מירום: אבל אני גם רואה את "ישראל 2000" כמוקד בלתי רגיל.

אורי אור: – – –

חגי מירום: מה זה "ישראל 2000"?

חגי מירום: זה בדיוק העניין.

חגי מירום: העיר נצרת, העיר בית-לחם, כל האתרים השונים, הספינה הטבועה ליד גינוסר.

אברהם בורג: תופיק זיאד, נס הביצים.

חגי מירום: כל אלה, לפי דעתי בלי יומרות מיוחדות, יכולים להיות איזו מטרה כדי להגיע לנפחים שאמרנו שמגיעים אליהם בקפריסין, 3 מיליוני תיירים בשנה.

חגי מירום: אבל כדי שיוכלו להגיע לכאן 3 מיליוני תיירים בשנה, אנחנו חייבים להשקיע בתשתיות.

חגי מירום: צריך להשקיע בתשתיות בכל מקום ואתר ולא רק, כבוד השר, בפרויקט אילת של השר ברעם ובפרויקט נחל-חבר, מעיינות המרפא של ים-המלח.

אברהם-בייגה שוחט: המנהרה.

חגי מירום: ובין השאר הוא יפתח את העיר ערד, שכל-כך קרובה ללבו של שר האוצר.

חגי מירום: אבל, הפלא ופלא, שר התיירות מסרב להשקיע היום אגורה בשטח החוף של צפון ים-המלח; לא אגורה.

חגי מירום: הוא מוכן לתחזק שם את המערכות התיירותיות – – – אתה לא כל-כך מצטער על זה, חבר הכנסת אורון.

חגי מירום: ברור הדבר שמדובר פה בתפיסת עולם פוליטית מדינית.

חגי מירום: אני חושב שיש פה טעות גדולה מאוד.

חיים אורון: פוליטית.

חגי מירום: כן.

חגי מירום: אני אומר את זה במפורש.

חגי מירום: אני בא מבית-מדרש שונה מבית-המדרש שממנו אתה בא, והמחשבות שלנו לגבי האופן שבו נראה, בסופו של דבר, את התהליך המדיני ואת התוצאה המדינית, שונות.

חגי מירום: גם אלמלא היו שונות, חבר הכנסת אורון, כדי להחזיק באלה שמחזיקים שם, היינו צריכים לתת לזה סיכוי.

חגי מירום: חבר הכנסת אורון, אני מדבר אליך בתור שמעון פרס, כי אתה יושב על כיסאו.

חיים אורון: לא ראיתי אתמול את "מוקד", אבל אמרו – – – זה לא לפרוטוקול.

קריאה: הכול לפרוטוקול.

חיים אורון: אני מוותר.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת אורון, אני לא רוצה לנהל אתך כאן משא-ומתן, אבל נדמה לי שלרגע אתה חושב שעכשיו אתה מדבר.

חגי מירום: חברי הכנסת, לא סתם בחרתי לדבר על נושא התיירות.

חגי מירום: הנושא הזה נראה לי כאחד הנושאים בעלי הפוטנציאל הגדול ביותר שיש, גם כדי להניע את גלגל התעסוקה בישראל.

חגי מירום: ככלות הכול, כל בית-מלון שבונים וכל אתר שאנחנו מטפחים וכל אטרקציה, אם בתחום המים ואם בתחום הנוף, ואם בתחום תיירות הנוף, כל דבר כזה מעסיק מאות אנשים שעובדים סביב הפרויקט הזה, מתפרנסים ממנו, והם מביאים ברכה לכלכלת ישראל.

חגי מירום: אני מדבר לא רק על מקומות שבהם מחליטים להשקיע השקעות גדולות מדי.

חגי מירום: אדוני השר, ברחבי הארץ כולה, בתחומי הקיבוצים, המושבים, ערי הפיתוח וכן הלאה, צצו "צימרים" כפטריות.

חגי מירום: זו תיירות כפרית, תיירות אזורית.

חגי מירום: אנשים רבים, המונים, השקיעו בבתיהם באפשרות לקלוט אנשים הן לתיירות פנים והן לתיירות נכנסת שמחפשת תוכנית של FLY AND DRIVE.

חגי מירום: השאלה היא, האם אתה מתכוון בשנה-שנתיים-שלוש השנים הקרובות להכין תוכנית שממקדת את ההשקעות בתיירות היום כדי לעשות תיירות ממקום אחר, מעולם אחר, לא במתכונות שהיינו רגילים להן עד היום, כשאנחנו באמת צופים את התאריכים האלה – 50 שנה לישראל, 3,000 לירושלים ו-2,000 לספירת הנוצרים.

אברהם-בייגה שוחט: להולדת ישו.

חגי מירום: להולדת ישו.

חגי מירום: אמרתי: ספירת הנוצרים, זה מהולדת ישו.

חגי מירום: אני חושב, אדוני השר, שאחד הפרויקטים המרתקים ביותר, האפשריים ביותר, הכלכליים ביותר, הוא מערכת התיירות בישראל.

חגי מירום: אני גם יודע שזאת היא דעתך בעניין, והייתי מקווה מאוד שתיתנו כל עידוד להשקעות הון בתיירות למי שמוכן להשקיע בכך גם בעצמו ולמשקיעים מבחוץ.

חגי מירום: תודה רבה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת חגי מירום.

עובדיה עלי: חבר הכנסת נסים זוילי – איננו.

עובדיה עלי: חברת הכנסת נעמי חזן, אחריה – חבר הכנסת אורי אור, ואחריו – חבר הכנסת יעקב שמאי.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת ענת מאור, חברי הכנסת, בשלב זה של הערב, מובן שכמעט כל נושא מרכזי כביכול, כבר דובר עליו הרבה.

נעמי חזן: לכן רציתי להתמקד בדברי בשירות המדינה, ובראש ובראשונה בשירות החוץ.

נעמי חזן: אני לא בטוחה שמישהו דיבר היום, למרות החשיבות של הנושא, על משרד החוץ, על ההקצבה לשירות החוץ ועל המשמעויות של הנושא הזה.

נעמי חזן: הייתי רוצה להעלות כאן שלוש נקודות מרכזיות.

נעמי חזן: הנקודה הראשונה: אנחנו נכנסים עכשיו לסדר עולמי חדש.

נעמי חזן: בפעם הראשונה בכ-20 שנה יש התרחבות משמעותית ביחסי החוץ של מדינת ישראל, חידוש יחסים עם מדינות שניתקו את יחסיהן עמנו בעבר, וכמו-כן הכרה בפעם הראשונה בישראל מצד מדינות שעדיין לא כוננו יחסים דיפלומטיים עם ישראל.

נעמי חזן: למרות זאת, אין תוספת משמעותית לתקציב משרד החוץ.

נעמי חזן: האם יכולה ישראל לנהל מדיניות חוץ נמרצת אם הייצוג שלה בחוץ-לארץ הוא קטן יחסית?

נעמי חזן: תשובתי היא: לא.

נעמי חזן: אם ישראל באמת חושבת שהמגעים שלה, גם מטעמים מדיניים וגם מטעמים כלכליים, הם אומנם חשובים, עליה גם לתקצב את משרד החוץ בצורה מתקבלת על הדעת.

נעמי חזן: הנקודה השנייה באותו הקשר: כל שנה יש מאות מתחרים על קבלה לצוערות במשרד החוץ.

נעמי חזן: בכל מחזור אין הרבה יותר מ-12 עד 15 צוערים.

נעמי חזן: אבל, עם זאת, דיפלומטים צעירים בשירות החוץ הישראלי חייבים לקבל השלמת הכנסה.

נעמי חזן: אני לא ידעתי שאנחנו בוחרים את הטובים שבצעירים ובצעירות שלנו, מגייסים אותם לשירות החוץ, ונותנים להם שכר שהוא מתחת לסף המינימום, לכל הדעות.

נעמי חזן: לכן, אם אנחנו רוצים למשוך ולהחזיק את מיטב המוחות שלנו בשירות המדינה, חשוב גם להתחיל לתגמל את הטובים שבבנינו ובבנותינו במשכורת המתקבלת על הדעת.

נעמי חזן: לפי דעתי, אם רמת השכר בשירות המדינה באופן כללי – אני הבאתי את משרד החוץ רק כדוגמה – תהיה אומנם רמה נאותה, תהיה אפשרות גם לייעל באופן משמעותי את המנגנון הציבורי.

נעמי חזן: אני חושבת שבהדרגה נכנסות יותר ויותר נשים לשירות המדינה.

יעקב שמאי: חברת הכנסת חזן, אולי תבהירי למה את מתכוונת כשאת אומרת "לייעל את השירות הציבורי", מה המשמעות?

נעמי חזן: אני אומרת לייעל, זאת אומרת שאנשים טובים יותר יעבדו טוב יותר, חבר הכנסת שמאי, וייתכן מאוד שנצטרך אולי להעסיק קצת יותר.

נעמי חזן: מכאן, כל מי שבאמת מעוניין בנוכחות ישראלית אמיתית בחוץ-לארץ ובשיפור המנגנון הציבורי בארץ, כדאי שישים לב דווקא לאותם משרדים שאינם נמצאים במרכז תשומת הלב, ושחשוב לנו, חשוב למדינה וחשוב לעתיד היחסים הבין-לאומיים של ישראל, שנזכה אותם גם מבחינה תקציבית וגם מבחינה איכותית.

נעמי חזן: תודה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחברת הכנסת נעמי חזן.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אורי אור, בבקשה.

עובדיה עלי: אחריו – חבר הכנסת יעקב שמאי.

אורי אור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לפתוח ולומר, שזה התקציב הראשון שאני משתתף באישורו כחבר כנסת.

אורי אור: אני רוצה לומר שאני "מאוכזב לטובה", וזה לזכות שר האוצר ויושב-ראש ועדת הכספים.

אורי אור: אני זוכר תקציבים קודמים – ראינו את התמונות שצולמו בעיתונים, נראו בטלוויזיה, ונכתב על כך רבות בעיתונים, בתמונות ובמלל.

אורי אור: ראינו את כל העסקנים מכל שכבות הציבור בארץ, שרצו אחרי "ייחודיים", שרצו אחרי תוספות – – –

יעקב שמאי: רואים שאתה חבר כנסת חדש.

יעקב שמאי: חוק הייחודיים התקבל בחקיקה בשנה שעברה.

יעקב שמאי: אין יותר ייחודיים.

אורי אור: אני יודע.

שאול יהלום: זה בגלל המפד"ל.

אורי אור: הכול הכול בגלל המפד"ל.

אורי אור: אני לא חבר כנסת ותיק, אבל ראיתי שגם הם רצו אחרי זה.

אורי אור: גם קראתי קצת מה הלך בוועדת הכספים.

אורי אור: בשלושת-ארבעת הימים האחרונים שמעתי גם מה אמר מודעי לאופוזיציה, שבעזרתם הוא מצליח להעביר את התקציב, בגלל מערכת יחסים עכורה שהיתה לו עם חלקים אחרים בתוך הקואליציה שלו.

אורי אור: ראיתי שהפעם קשה מאוד לאופוזיציה לקבל את העובדה, שהסיעה כולה עומדת מאחורי שר האוצר ויושב-ראש ועדת הכספים.

אורי אור: אפשר למשוך זמן כמה שרוצים – התקציב יעבור כרוחו וכלשונו.

אורי אור: אני חושב שעל כך מגיעה הברכה גם לשר האוצר וגם לוועדת הכספים וליושב-ראש הסיעה, ולכולם שהתייצבו מאחוריהם.

אורי אור: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני החלטתי לדבר רק על נושא אחד, שמטריד אותי מאוד, והוא בתחום תפקידי כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

אורי אור: יש הסדרים שהתחילו עם התעשייה הצבאית.

אורי אור: יש בעיה ברפא"ל, שעדיין לא פתורה, וצה"ל/מערכת הביטחון מקדישים לה כספים רבים מאוד.

אורי אור: אני לא רוצה לפרט פה את הסכומים, כי בחלקם הם אינם ניתנים לפרסום.

אורי אור: סכומים אלה בחלקם פוגעים בכוננות של צה"ל ובהיערכותו לקראת העתיד, וגם בביטחון השוטף.

אורי אור: בתקציב שהוצג בשבוע שעבר לוועדת הכספים ולוועדת החוץ והביטחון היתה לצה"ל כוונה, לדוגמה, לצמצם סכום גדול מאוד בביטחון שוטף, במלחמה בטרור, ולהעביר את הסכום הזה להצטיידות ולהכנות של צה"ל למלחמה הבאה, אם, חס וחלילה, תהיה.

אורי אור: נוכח האירועים בשטח, לא רק שצה"ל כבר עכשיו אינו עומד בצמצומים של הביטחון השוטף, אלא נוכח ההשקעות הרבות של הממשלה ומערכת הביטחון ברפא"ל, בתעשיות הצבאיות למיניהן ובתעשייה האווירית, יורד סכום כסף שהיה יכול לשמש לצה"ל, לדעתי, להתכוננות טובה יותר.

אורי אור: אני מקווה מאוד שבשנה הבאה יסתיים הטיפול שהתחילו בו מערכת הביטחון ושר האוצר בוועדת הכספים, לייעל את מערכת התעשיות הצבאיות, ואפשר יהיה לטפל גם בנושא של רפא"ל, כי לאורך זמן מתחילה להצטבר פה גיבנת גדולה מאוד, שמקשה את התכוננותו של הצבא למלחמה הבאה.

אורי אור: לצערי הרב, אני לא חושב שצה"ל יוכל לצמצם, או כל מערכת הביטחון תוכל לצמצם מתקציבה במלחמה בטרור.

אורי אור: נאמר רבות על מלחמה זו, ומאחר שאני רואה אותה כמלחמה של אין-ברירה, להערכתי צה"ל צריך לראות אותה לא כמלחמה של ביטחון שוטף, אלא כמלחמה שצריך להקדיש לה את מיטב האנשים, את מיטב האמצעים, ואין דרך אחרת ואי-אפשר לחסוך במלחמה הזאת בטרור.

אורי אור: וכל ניסיון לחסוך לא הצליח, לא צלח בידי מערכת הביטחון.

אורי אור: לכן, מתפקיד שר האוצר ומערכת הביטחון בשנה זו לטפל טיפול יסודי בכל התעשיות הביטחוניות, לרבות תעשיות אחרות שנוגעות לרפא"ל, ולהתאימן למצב העכשווי של מערכת הביטחון, כי אין למערכת הביטחון היכולת להרים את כל התעשיות האלה, הן מבחינת יכולתה לספק להן את ההזמנות המתאימות, והן מבחינת יכולתה לשלם שכר לאנשים רבים כל כך, שהיום מועסקים בהן.

אורי אור: לכן לבד מכך ששיבחתי את ועדת הכספים על כל חלקיה ואת שר האוצר, חשוב מאוד שבשנה זו נראה פתרון לתעשיות הביטחון ולהשקעת משאבים רבים בהתכוננות למלחמה יותר מאשר באחזקה של חלק מהתעשיות, שלצערי הרב אינן יכולות היום לשפר את מצב הכוננות.

אורי אור: תודה רבה.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת אורי אור.

עובדיה עלי: חבר הכנסת יעקב שמאי, ואחריו – חבר הכנסת רפאל אלול.

עובדיה עלי: לחבר הכנסת יעקב שמאי יש הרבה דקות.

יעקב שמאי: כן, אדוני היושב-ראש, כך מסרו לי בסיעה.

אברהם בורג: כמה זמן יש לו?

רפאל אלול: שעתיים.

יעקב שמאי: בערך שעתיים.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, אולי אתה יכול לבקש מחבר הכנסת שמאי שיתייחס גם להצעתו של חבר הכנסת בורג, להקדיש, בשנת ה-70 להסתדרות – – –

יעקב שמאי: אדוני, 70 שנה כבר היו להסתדרות.

עובדיה עלי: חבר הכנסת גל, אני מעריך שחבר הכנסת שמאי ישמח להרים את הכפפה הזאת, אם סיעת העבודה תקצה לו כמה דקות מזמנה.

עובדיה עלי: היות שחברת הכנסת יעל דיין ויתרה על זמנה, אם תרצו – – –

אברהם בורג: אין זו אגדה.

עובדיה עלי: אם תרצו להוסיף את זה על זמנו, הוא ישמח.

אורי אור: חבר הכנסת שמאי, חברי מפלגת העבודה יושבים, וחבריך מהליכוד – – –

אברהם בורג: ארבעה יושבי-ראש ועדות, ראש רשות מקומית ומנכ"ל לשעבר.

אברהם בורג: הבאנו את התותחים שלנו.

יעקב שמאי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני באמת רוצה להודות שחברי סיעת העבודה הסבו את תשומת לבי לכך שבספסלי הליכוד, להוציא ידידי הטוב וחברי חבר הכנסת עובדיה עלי, שמכהן כיושב-ראש, ואני מניח שגם אלמלא ישב על כס היושב-ראש היה בא להקשיב לדברי, אף לא נציג אחד מהליכוד אינו נוכח.

יעקב שמאי: אבל, מאחר שאני מניח שבתקציב עסקינן, ואתם יודעים, אינני רוצה לספר לכם אם יש מהלכים מקריים, מתוכננים, או שאנחנו רוצים להפתיע, ומאחר שעקבנו בימים האחרונים אחרי מה שקורה, אינני רוצה כאן לומר יותר.

יעקב שמאי: ברור שאני מודה למפד"ל מימיני ולצומת ממולי, ואני חייב להתחיל בדיון.

יעקב שמאי: אדוני היושב-ראש, אנחנו עוסקים היום כאן בתקציב, ובעצם בהסתייגויות לתקציב.

יעקב שמאי: הכוונה העיקרית של הסתייגויות לתקציב היא בעצם לבקר את תקציב האוצר, לבוא ולהאיר את עיני האוצר, ובעיקר את עיני שר האוצר לשגיאות שבתקציב; להבטחות שלא קוימו במסגרת התקציב; לבדוק האם ההצהרות על יעדי התקציב באו לידי ביטוי במסגרת המדיניות הכללית בתקציב, כן או לא; ועוד יותר, מאחר שהשנה היינו גם בשנת בחירות, במקרה זה גם התחלפה הממשלה וממשלת העבודה מכהנת למעלה מחמישה חודשים וחצי, במקרה זה אפשר גם לבוא ולבדוק, האם ההתחייבויות לבוחר של מפלגת העבודה, של סיעת העבודה בכנסת, של הממשלה בראשות נציג העבודה, האם כל מה שהם הבטיחו לעם לפני למעלה מחצי שנה, באו לידי ביטוי בתקציב.

אברהם בורג: אפשר לשאול שאלה?

יעקב שמאי: תמיד.

אברהם בורג: אדוני אדם הגון, אדוני יודע שמערכת חברתית מתנהלת על-פי תקציב.

אברהם בורג: אמת?

אברהם בורג: האם אדוני יודע, שממשלת העבודה הנוכחית עדיין לא משלה יום אחד על תקציב שלה?

אברהם בורג: כל מה שנמצא היום במערכת החברתית המתוקצבת, להוציא השינויים שאתה יודע מה הם – זה תקציב שלכם.

אברהם בורג: אתה הרמת את ידך בעדו.

אברהם בורג: ואתה פה מרים צעקות עד לב השמים – – –

יעקב שמאי: אם אדוני יקשיב לי, ואני אומר גם מתי הרמתי את היד, אם אדוני יקשיב לי, והוא כבר הפריע לי כי הוא הקדים בשאלה – – –

אברהם בורג: אני קיבלתי היתר של אדוני.

יעקב שמאי: בהחלט.

יעקב שמאי: אני גם קיבלתי את ההיתר מהיושב-ראש.

יעקב שמאי: חבר הכנסת בורג, אני יודע שבחמישה החודשים וחצי האחרונים – זה ממש עוד שעה בדיוק – אתם עובדים על תקציב, שהממשלה הקודמת בראשות הליכוד העבירה.

יעקב שמאי: אתם גם יודעים, ואני יודע שאתה אדם ישר ויש לך לפעמים צרות עם חבריך, עם יריביך בוודאי, עם חבריך בגלל יושרך, כי אתה אומר את מה שאתה חושב, אתה לא מוותר, אז אתה יודע שנשארו עודפים גדולים בתקציב של השנה שעברה.

יעקב שמאי: ולאן הם הלכו – לא כעת.

יעקב שמאי: עם זאת, מי כמוך יודע, ואתה מכהן גם כיושב-ראש ועדה, ועדת החינוך והתרבות, אתה יודע שמדיניות תקציב נקבעת על סמך התקציב שנקבע בכנסת, שייקבע היום או מחר או בשבוע הבא.

יעקב שמאי: ומאחר שאמרתי שההסתייגויות באות להאיר, ובעצם ולנסות לתקן, אם אכן הרצון קיים, אם חבריך לסיעה יודו שאכן נעשו שגיאות, ואם המסתייגים יכולים לבוא ולהצביע בדיוק למה, מאיפה, איך וכמה; אם אתה מסכים אתי, חבר הכנסת בורג, בבקשה בוא נתחיל ונשמע.

יעקב שמאי: נשמע קודם מה הבטחתם, נראה לאן הגעתם ולאן אתם מובילים.

יעקב שמאי: אתם דיברתם על שינוי קיצוני בנושא החברתי.

יעקב שמאי: אמרתם שממשלות הליכוד הרסו את התשתית החברתית של החברה הישראלית.

יעקב שמאי: רק דבר אחד אני חייב לומר לכם: גם כאשר מאשימים ממשלה שהרסה תשתית חברתית, צריך להצביע ולומר איך, איפה, מתי ולמה.

יעקב שמאי: ואני רוצה להזכיר לכם, אולי לשר האוצר: שר האוצר לא במקרה – – – ההפסקה בדברי לא נבעה מחילופי היושבים-הראש אלא מכך שחברי סיעת העבודה דיברו ולא יכולתי להתרכז.

יעקב שמאי: שר האוצר ציין בתקציב, ולא במקרה, את מספר העולים במהלך של שנים מספר.

יעקב שמאי: מדוע לא ציין שר האוצר את מספר העולים בשנה האחרונה?

יעקב שמאי: מדוע שר האוצר מכניס לנו בספר התקציב מספר של 450,000 עולים בארבע השנים האחרונות?

יעקב שמאי: מדוע, כשציין שר האוצר את מספר העולים, הוא לא ציין כמה הגיעו בכל שנה, וכמה הגיעו גם בשנה שעברה?

יעקב שמאי: לו היה שר האוצר הגון עם חברי הכנסת, עם הממשלה, עם העם, הוא היה מציין גם בספר התקציב, שבשנה האחרונה לא הגיע מספר העולים לכדי 60,000.

אורי אור: האם זו אשמתו של שר האוצר?

אברהם בורג: של חבר הכנסת זיסמן.

יעקב שמאי: אבל הוא היה מציין, שבשנתיים שקדמו לתקציב האחרון הגיעו למעלה מ-250,000 עולים למדינת ישראל.

יעקב שמאי: המספר של 250,000 בתקופה כל כך קצרה יוצר בעיות קשות, ביניהן בעיות חברתיות.

יעקב שמאי: עם זאת צריך היה לציין שר האוצר בתקציב, שבמסגרת יעדי התקציב של השנה שעברה רצו לפתור את הבעיה המהירה של קליטת עולים בכמויות גדולות, וכדי להתמודד עם כך צריך היה להתמודד בו-זמנית עם נושאים מספר הקשורים בעלייה, בחברה הקיימת וביישוב הקיים.

יעקב שמאי: לכן, כאשר הממשלה הקודמת חשבה שיגיעו גלי עלייה אדירים, כפי שצפו ואכן כך התחילו להגיע, הממשלה ייעדה נתח נכבד מתקציבה בראש ובראשונה לבעיית הדיור; נוסף על כך, לאחזקת העולים, במסגרת סל קליטה שיוכל לתת להם חיים בכבוד במשך השנה הראשונה והבטחה גם לשנה נוספת.

יעקב שמאי: האם על תקופה כזו של גלי עלייה אדירים, של תוכניות לקראת העתיד, של דאגה מראש להכין להם את קורת הגג, לתת להם את הפרנסה היומיומית, לדאוג להם במסגרת סל הקליטה וסל החינוך, במסגרת האולפנים ללימודי עברית, לימודי השפה – אפשר לבוא ולומר: אתם נכשלתם ואתם הכשלתם והחברה הישראלית נפגעה?

יעקב שמאי: – נכון, קרה משהו, אבל זה לא ביסודות אלא למעלה, וכתוצאה מהגל הזה.

יעקב שמאי: עם זאת, אתם פניתם לעם ישראל והבטחתם לתת עבודה – עבודה, חבר הכנסת אורי אור, עבודה, עבודה.

רון נחמן: רבוטה.

יעקב שמאי: מה קרה?

יעקב שמאי: מה קרה?

יעקב שמאי: מספר המובטלים בחמשת החודשים וחצי האחרונים גדל.

יעקב שמאי: מספר מקבלי דמי האבטלה הגיע ליותר מ-90,000, מדי חודש בחודשו.

יעקב שמאי: מתי?

אביגדור קהלני: מה אתה מציע לעשות?

יעקב שמאי: אם תקשיב ותחכה בסבלנות – גם לזה נגיע.

אביגדור קהלני: אני רוצה לעורר אותך קצת.

יעקב שמאי: מה לעשות שהבטחתי לחבר הכנסת אברהם להשיב לו והוא לא מקשיב?

אברהם בורג: איך אדוני יכול להגיד שאני לא מקשיב כשהוא אומר שלוש פעמים: עבודה, עבודה, עבודה; ואחר כך הוא אומר פעמיים: מה קרה, מה קרה; ואחרי כן הוא אומר: בחמישה חודשים וחצי עלתה רמת האבטלה; איך אתה יכול להאשים אותי שאני לא מקשיב?

יעקב שמאי: אני מתנצל.

יעקב שמאי: אם אני מזכיר את הנושא המרכזי שאתו הלכתם לבחירות – אתם אמרתם שאתם רוצים לשנות את סדרי העדיפויות.

יעקב שמאי: סדרי עדיפויות במה?

יעקב שמאי: סדרי עדיפויות בגידול האבטלה?

יעקב שמאי: או סדרי העדיפויות בצמיחה?

יעקב שמאי: סדרי עדיפויות בצמיחה לאיזו מטרה?

יעקב שמאי: – לתעסוקה, ליצירת מקומות תעסוקה אמיתיים, ליצירת מקומות עבודה יציבים.

יעקב שמאי: מה עשיתם בעודפים של הכספים?

עמנואל זיסמן: חבר הכנסת שמאי, אתה עצמך פעם – – –

יעקב שמאי: חבר הכנסת זיסמן, מייד תשמע.

יעקב שמאי: אני הבאתי אתי, לא במקרה, את ההסתייגויות שהגשתי, ואני רוצה להתייחס אליהן בכמה מלים.

יעקב שמאי: אין כאן מקרה.

יעקב שמאי: לצערי, לא קראת אותן.

יעקב שמאי: ואתם, במקום להגדיל את מספר מקומות העבודה עם הרזרבות הכספיות שנשארו מתקציב המדינה מהשנה האחרונה, לקחתם את הכספים האלה ובזבתם אותם.

אברהם הירשזון: איך אתה מסביר את זה?

יעקב שמאי: אחד הדברים – – – אם חבר הכנסת לס לא יעזור לי, אדבר בקצרה – – –

יורם לס: אני יושב בשקט והוא לא נותן לי להיות שקט.

יעקב שמאי: אחד הדברים הוא הסיוע לקופת-חולים.

יורם לס: זה כסף קטן.

יעקב שמאי: אמרתי שאם תבטיח לא להפריע אדבר בקצרה.

יעקב שמאי: סיוע לקופת-חולים?

יעקב שמאי: – כן.

יעקב שמאי: סיוע לנתינת שירותי בריאות טובים לאוכלוסייה – כן.

יעקב שמאי: להעביר 330 מיליון שקל מהרזרבה התקציבית, בלי שבדקתם איך ובאיזו צורה של התייעלות?

יעקב שמאי: דיברה כאן לפני חברת הכנסת חזן על ייעול במנגנון הציבורי.

יעקב שמאי: אם הממשלה, אם האוצר מעביר כספים למנגנון של 33,000 עובדים, כשבתוך המערכת הזאת עובדים שניים על אחד שאינם רפואיים, והמשכורות שלהם גבוהות יותר מהמשכורות של עובדי המדינה, נשאלת השאלה: מדוע לא בודקים?

יעקב שמאי: ואם לא בודקים – מה אפשר היה לעשות בכסף הזה.

יורם לס: יש שביתה, זה זמן לבדוק.

יורם לס: אולי תתייחס לשביתה?

יעקב שמאי: את ההצגות האלה של שביתה לקראת קבלת כסף נוסף כבר עברנו מזמן.

יעקב שמאי: למה אני מזכיר את הדברים?

יעקב שמאי: מכיוון שאני לוקח את התקציב ואני מסתכל אילו יעדים יש פה.

יעקב שמאי: יש פה יעד – שמעתי את שר האוצר, נכון, אחרי שהוא חטף שטיפה מראש הממשלה – תוכנית השקעות: 3.5 מיליארדי שקל.

יעקב שמאי: האם חברי הכנסת מהעבודה יוכלו לומר לי איך יוציאו את 3.5 מיליארדי השקל?

יעקב שמאי: הרי היום, בעוד פחות משעה, ניכנס ל-1 בינואר.

יעקב שמאי: יש כבר תוכניות מאושרות, כבר חתמו על הסכמים עם קבלנים, האם הכסף שמיועד באופן כללי כבר יוצא?

יעקב שמאי: הרי עד שיעברו את שלב הכנת התוכניות תעבור לפחות חצי שנה לפני שיצא השקל הראשון.

יעקב שמאי: מה המשמעות של הכסף הזה ביעד של ההשקעות?

יעקב שמאי: המשמעות שלו היא, שבעצם 3.5 מיליארדי שקל לא יצאו בתקציב השנה, אלא הם יישארו כרזרבה למטרות שאינן לייצור תעסוקה.

יעקב שמאי: אבל אני בעד.

יעקב שמאי: אני אומר: הלוואי לא רק 3.5 מיליארדי שקל, אם היו 5 מיליארדי שקל עם תוכנית מפורטת, והיו מראים לנו עם מי כבר חתמו את ההסכמים לביצוע התוכניות והפרויקטים, הייתי אומר: נכון, בעוד חצי שנה אפשר יהיה להתחיל להעסיק.

יעקב שמאי: אבל התקציב הזה כבר בשנה הזאת לא ייתן תוספת מההשקעות, ולא יותר מאשר בין 1,000 ל-10,000 עובדים.

יעקב שמאי: לעומת זאת, באתי והצעתי במסגרת התקציב תוכנית מפורטת.

יעקב שמאי: נגעתי בכל המשרדים ללא יוצא מן הכלל, התחלתי במשרד נשיא המדינה, וביקשתי להפחית שקל, לא כדי שתירשם הסתייגות בתקציב, אלא כדי שתהיה הפחתה של שקל אחד לקרן תעסוקה.

יורם לס: כמה עובדים זה יביא?

יעקב שמאי: אני מבטיח לך, חבר הכנסת לס, שכאשר אסיים את דברי ותרצה לשאול, אני אסכים להשיב.

יורם לס: אבל הסקרנות מפעמת בי לשמוע מספר, כמה עובדים התוכנית שלך תביא; פשוט מספר, אנא, לא מלים.

אברהם הירשזון: היא לא תביא עובדים.

אברהם הירשזון: אם לא משלמים לקרנות הפנסיה, איך היא תביא עובדים?

יעקב שמאי: אם חבר הכנסת לס יתאזר בסבלנות, הוא גם ישמע.

אסתר סלמוביץ: אני רק מבקשת להזכיר לך שזמנך תם.

יעקב שמאי: לא במקרה פתחתי ואמרתי קרן לתעסוקה.

יעקב שמאי: ומדוע?

יעקב שמאי: מכיוון שהסתכלתי וראיתי את ההשקעות, ראיתי את הכוונות, ראיתי את הסעיפים שמסתירים רזרבות נוספות.

יעקב שמאי: למשל, כולם יודעים שהשנה הגיעו פחות מ-60,000 עולים.

עמנואל זיסמן: 66,000 עולים.

יעקב שמאי: כולם יודעים שהגיעו כ-60,000 עולים.

יעקב שמאי: בתקציב של השנה יש שתי חלוקות לתקציב הקליטה: האחת ל-80,000 עולים בשנה הבאה, ורזרבה תקציבית עוד ל-40,000 עולים, בסדר גודל של 676 מיליון שקלים נוספים.

יעקב שמאי: זו רזרבה מוסווית למטרות שעדיין לא יודעים אותן.

יעקב שמאי: זה יכול להיות לקרן פנסיה, זה יכול להיות לקופת-חולים, זה יכול להיות לכל מיני מטרות שבעצם לא ייצרו אפילו מקום עבודה אחד.

יעקב שמאי: לעומת זאת הצעתי הצעה במסגרת ההסתייגויות שלי.

יעקב שמאי: חבר הכנסת אור, אתה היית איש צבא בכיר.

יעקב שמאי: אתה יודע שמצב הביטחון היום במדינת ישראל איננו קל.

יעקב שמאי: אתה יודע שיש עומס בלתי רגיל על המשטרה.

יעקב שמאי: אתה יודע שהעומס הזה מוציא מהם את כל המיץ, והם לא מקבלים עבורו שעות נוספות.

אורי אור: אתה יודע שאישרו להם 400 תקנים נוספים?

יעקב שמאי: אם תרשה לי, אני אשמע בסוף.

יעקב שמאי: הצעתי, במסגרת התקציב הזה, בסך הכול להגדיל את מספר שוטרי התנועה שיסתובבו בדרכים הלחוצות.

יעקב שמאי: ואז אולי גם נחסוך בנזקי גוף ובנזקי רכוש.

יעקב שמאי: חוץ מזה – שוטרי סיור ושוטרי מקוף ושוטרים לצרכים נוספים, אבל לא לפיקוד המרכזי.

יעקב שמאי: זה 1,200 שוטרים.

יעקב שמאי: לגבי 400 שוטרים נוספים – כתוצאה מהתערערות הביטחון בעקבות עלייתה של ממשלה זו, אני מציע להוסיף עוד 400 שוטרים למשמר הגבול, בגלל העומס, ועוד 400 – לשב"ס.

יעקב שמאי: מה זה ייתן?

יעקב שמאי: קודם כול, אפשר לקחת מייד 2,000 חיילים משוחררים ולהעסיק אותם כשוטרים במדינת ישראל, בתקציב שלא יעלה על 110 מיליון שקלים.

יעקב שמאי: מאיפה לקחת את הכסף הזה?

יעקב שמאי: מהרזרבה לקליטת עלייה, של 676 מיליון שקלים.

יעקב שמאי: יישארו שם 550 מיליון.

יעקב שמאי: נוסף על זה, למעלה מ-90,000 מובטלים מקבלים היום דמי אבטלה.

יעקב שמאי: בתקופה האחרונה זה עלה באחוזים ניכרים.

יעקב שמאי: ממשלת הליכוד ביקשה בזמנה לעשות ניסיון.

יעקב שמאי: הוא לא הצליח.

יעקב שמאי: ואז החליטה ממשלת הליכוד, כדי לעודד מעסיקים לקחת עובדים, לתמרץ מעסיקים.

יעקב שמאי: איך עושים זאת?

יעקב שמאי: כל מעסיק שיודיע שיקלוט עובד יקבל 550 שקלים וישלם 1,250 שקלים.

יורם לס: כבר יש חוק כזה.

יעקב שמאי: תקשיב עד הסוף.

אורי אור: מתי הסוף?

יעקב שמאי: אם תמשיכו בקצב הזה, הסוף לא יגיע.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת שמאי, זמנך באמת כבר תם.

יעקב שמאי: הם מפריעים לי במשפטים האחרונים.

יעקב שמאי: והם עושים זאת לא במקרה.

יעקב שמאי: הם מתחילים להבין את הפואנטה, והם רוצים להפסיק אותה.

יעקב שמאי: אמרתי שממשלת הליכוד עשתה ניסיון, הוא לא נכון ולא טוב, לתמרץ את המעסיקים.

יעקב שמאי: כאשר מתמרצים את המעסיקים, בעצם המעסיק משלם כ-700 שקלים לעובד, ודרך אגב הוא גם מפטר עובדים אחרים.

יעקב שמאי: אמרתי: יש חוק.

יעקב שמאי: מדוע הצעירים מקבלים דמי אבטלה, אם זה לא מנוצל?

יעקב שמאי: בדקתי ואמרתי: היום מובטל מקבל דמי אבטלה למעלה מ-1,500 שקלים בממוצע, מהביטוח הלאומי, שמשופה על-ידי האוצר.

יעקב שמאי: יש דרך אחרת, לחייב כל עובד עד גיל 35 לקבל כל עבודה שמוצעת לו, אם זה בקטיף או בגן ירק, בבנייה או בכל עבודה אחרת.

יעקב שמאי: הוא יקבל את התעריף בסוג העבודה הזאת, ונוסף על כך, לאחר שהמעסיק שלו ידווח לביטוח הלאומי – הוא יקבל מכספי דמי האבטלה עוד 800 שקלים לחודש, מייד.

עמנואל זיסמן: אלו הצעות ראויות למחשבה.

יעקב שמאי: חבר הכנסת זיסמן, אולי זה לא נראה לך, כי זה לא נוגע לך, כי אין לך רגישות לנושא, אינך מכיר את המספרים, לא בדקת את ההוצאה, לא ראית את האפשרויות, אז אולי אתה צודק.

יעקב שמאי: לכן אני מבקש ממך שתשאיר את השאלות לסוף.

יעקב שמאי: אם כל עובד יקבל את 800 השקלים מהביטוח הלאומי לאחר הדיווח, הוא יקבל את השכר שהוא מקבל מהענף, פלוס 800 שקלים.

יעקב שמאי: 800 השקלים האלה לא ילכו למעסיק.

יעקב שמאי: ואז אני יכול לומר: במסגרת הזאת יצטרכו לארגן עוד 500 עובדים.

יעקב שמאי: תקראו לזה סיירת של מקומות עבודה.

יעקב שמאי: והם ידאגו שהעובדים אכן יפנו ללשכות העבודה, ושם יפנו אותם למקומות העבודה, ואם הם לא יקבלו את העבודה – הם לא יעבדו.

יעקב שמאי: זה ייתן לנו פתרון מיידי של העסקתם של עוד 20,000 עובדים בעבודה יצרנית, ויחסוך לנו מכספי הביטוח הלאומי, מדמי האבטלה, עוד מחצית מהסכום הזה.

יעקב שמאי: עם זאת, העובדים הללו יקבלו דמי עבודה ולא יקבלו כסף בשמות אחרים, שאינני רוצה להזכיר, כמו, למשל, כפי שקוראים לזה היום – דמי בטלה.

עמנואל זיסמן: מה זה, הוא כבר מדבר שמונה דקות מעבר לזמן.

יעקב שמאי: אני מבין שעבודה מפריעה לך.

יעקב שמאי: חבר הכנסת זיסמן, לתומי חשבתי עד היום, שבאמת הנושאים החברתיים הם רגישים.

יעקב שמאי: אם תקרא את מה שהצעתי, ואם תראה מאיפה המקורות, ואם תאמר לי שלקחתי כסף שאיננו בתקציב, אני מוכן לתת לך כל מה שתרצה.

יעקב שמאי: אבל הצעתי הצעה משופרת ואמרתי: עבודה שתתמרץ את העובד לעבוד, שתאפשר לו להרוויח בכבוד, תקל על הביטוח הלאומי ותיתן דמי עבודה, דמי עבודה יצרנית.

יעקב שמאי: משפט אחד לסיכום.

יעקב שמאי: רבותי חברי הכנסת, שמענו היום את מזכיר מפלגת העבודה.

יעקב שמאי: הוא דיבר היום על פיטוריהם של 2,000 עובדים.

יעקב שמאי: הוא אמר שהם עובדי ליכוד.

יעקב שמאי: חבר הכנסת זוילי, בוש והיכלם.

חגי מירום: הם לא אנשים שיודעים לעבוד בכלל.

יעקב שמאי: בוש והיכלם.

יעקב שמאי: האשמתם אותנו בפוליטיזציה.

יעקב שמאי: והיום אתם מכינים רשימות, רוצים לפטר עובדים כדי להכניס עובדים פוליטיים למנגנון הממשלתי.

יעקב שמאי: חבר הכנסת זוילי, לא יסולח לך.

יעקב שמאי: גם אם העובד הוא איש ליכוד, הוא בחזקת עובד.

יעקב שמאי: אל תעז לומר לפטר.

יעקב שמאי: מי כמוך יודע, שמפלגתך המושחתת גרמה להרס החברה הישראלית.

עמנואל זיסמן: – – –

חגי מירום: – – –

יעקב שמאי: מפלגתך המושחתת.

יעקב שמאי: מזכיר הסתדרות המורים, גזבר הסתדרות המורים, גנבו כסף.

יעקב שמאי: לך תעשה בדק-בית לפני שתבוא אלינו.

קריאות: – – –

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת לא להפריע.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב שמאי.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת רפאל אלול, ואחריו – את חבר הכנסת חנן פורת.

רפאל אלול: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, האמת היא, שכאשר חבר הכנסת שמאי דיבר בהתחלה ולא היה עצבני וכעוס, הסכמתי לחלק מהדברים שלו, כי אם לשפוט את הדברים בצורה כנה, בחלק מהדברים יש איזה מסר חברתי.

רון נחמן: כשאין מצלמות טלוויזיה והיציע ריק וכאן נערכת ההצגה הזאת, כל הכבוד לחברי הכנסת.

רפאל אלול: יכול להיות שחלק מהדברים עוד ייבדקו, ואני בטוח שתהיה לשנינו עוד הזדמנות לפעול בחלק מהדברים.

רפאל אלול: זה התקציב הראשון שאני משתתף בו כחבר כנסת, וגם לי היו ספקות.

רפאל אלול: אני מודה שגם לי הכאיבו התקציבים של הליכוד במשך כמה שנים.

רפאל אלול: אני חושב שהתקציב השנה שונה מתקציב השנה שעברה, ויותר מזה – התקציב שמוגש היום שונה מהתקציב שקיבלנו בספטמבר, יש בו יותר מסר חברתי, אך לא מספיק.

רפאל אלול: אם יש חצי התוספת האחרונה שדיברנו, 15 מיליון שקלים לשיקום חברתי – עשיתי היום חשבון, שאם יש חצי מיליון איש שגרים בשכונות שיקום, כל אחד יקבל 30 שקל.

רפאל אלול: אומנם הוספנו, אך לטעמי לא מספיק.

רפאל אלול: אין שום ספק שנושא העובדים, עבודה, מובטלים, מפוטרים, הוא נושא כבד, ולא הייתי מקל ראש, בכל תקציב – בהינף יד לפטר עובדים, לא בתעשיות הביטחוניות, לא ברפא"ל, לא בתעשייה האווירית, לא בתע"ש.

רפאל אלול: עם כל הקושי שבדבר, אני בטוח שנצטרך לבוא לכאן פעם נוספת להגדלת תקציב, אך אני מציע לכולנו שלא להקל ראש בפיטורים.

רפאל אלול: לשר האוצר מגיעה ברכה על התוספת לנושאי חינוך, רווחה, קצבאות הילדים, שהן הישג חשוב מאוד, והתוספת ליצירת כ-30,000 מקומות עבודה.

רפאל אלול: אכן צריך להוסיף תקציב נוסף גם לעניין זה, ולהערכתי יש מקורות.

רפאל אלול: אתמול נחמץ לבי שלא יכולתי להצביע בעד ההסתייגות בעניין יום לימודים ארוך.

גדליה גל: ראו את זה עליך.

רפאל אלול: אני אומר לך, חבר הכנסת גדליה גל, ואני מקווה שחברי כאן שומעים, אני מקווה שבמשך השנה, כבר בחודשים הקרובים, נלך כולנו למהלך של יום לימודים ארוך, לפחות בשכונות ובעיירות הפיתוח.

אברהם הירשזון: חבר הכנסת מאיר שטרית הציע.

אברהם הירשזון: קבלו את ההסתייגות הזאת.

רפאל אלול: שמעתי, ידידי, אמרתי שלבי נחמץ אתמול.

רפאל אלול: אני מקווה שבעוד כמה חודשים נעשה את המהלך, ואני מקווה שנצליח בו.

אברהם הירשזון: חבל על הזמן.

רפאל אלול: דבר נוסף.

רפאל אלול: הוספנו כ-36 מיליון שקלים מרזרבה למשרד העבודה והרווחה.

רפאל אלול: זה שינוי, אך שוב, כשראינו את הרשימות, כמה נדרש להוסיף, כמה הוספנו, כמה עובדים סוציאליים חסרים וכמה עובדי רווחה חסרים – רבותי, אני מאמין – – –

רענן כהן: הוספנו קשקוש.

רפאל אלול: הוספנו מעט מאוד.

רפאל אלול: אבל אני מאמין שכנראה לא תהיה ברירה, אם נראה מה שקורה בשטח נצטרך להביא תקציב נוסף לנושאים האלה.

רפאל אלול: לא תהיה ברירה.

רון נחמן: חבר הכנסת אלול, אפשר לשאול אותך שאלה?

רפאל אלול: כן.

רון נחמן: האם עשית חשבון כמה כסף יישאר מהרזרבה בתקציב הזה?

רפאל אלול: לא.

רון נחמן: אני עשיתי חשבון, והגעתי ל-2.5 מיליארדי שקלים – הגלוי, לא המוחבא.

רענן כהן: – – – יהודה, שומרון ועזה.

רון נחמן: מה זה שייך לעניין יהודה ושומרון?

רון נחמן: אנחנו עומדים עכשיו בשלב של הסתייגויות.

רון נחמן: נתלכד מסביב לנושא של יום חינוך ארוך, ונאמר שאנחנו מפעילים יום לימודים ארוך ומשריינים את התקציב לנושא הזה.

רענן כהן: זה לא יעבור בלי שיעבור חוק חיילים משוחררים.

רפאל אלול: חבר הכנסת נחמן, אמרתי קודם, שאני מעריך שבעוד כמה חודשים נבוא לכאן פעם נוספת עם הצעה ליום לימודים ארוך, לפחות בשכונות ובעיירות פיתוח.

רפאל אלול: אני בטוח שאז תסכים.

רון נחמן: לפני הבחירות לרשויות המקומיות?

רפאל אלול: כנראה כן.

רון נחמן: זה יהיה הצ'ופר.

רון נחמן: אני לא רוצה שיגידו שזה שוחד בחירות.

רפאל אלול: זה לא שוחד בחירות.

אברהם בורג: זה שוחט בחירות.

רפאל אלול: אני רוצה לומר כמה מלים של תודה, ובראש ובראשונה לחבר הכנסת גדליה גל, יושב-ראש ועדת הכספים.

רפאל אלול: בכל פעם התפעלתי מחדש מצורת ניהול הישיבה וגם מהסבלנות והסובלנות שלו.

רפאל אלול: תודה.

רפאל אלול: שר האוצר איננו כאן, אבל אני רוצה לומר, שבכל זאת יש לא מעט שינויים שהוא קיבל במהלך חמשת החודשים האחרונים.

רפאל אלול: על כך – תודה רבה.

רפאל אלול: אני מקווה שכאשר נדון כאן בתקציב נוסף ובנושאים חברתיים, כולנו נהיה ביחד.

רפאל אלול: תודה.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת אלול.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת חנן פורת – איננו.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חברת הכנסת ענת מאור, ואחריה – את חבר הכנסת אסעד אסעד.

ענת מאור: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, פניתי ליושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת, חבר הכנסת גדליה גל, וביקשתי שיהיה נוכח.

ענת מאור: לא שאני לא מחשיבה את כל היושבים כאן, אבל החלטתי שבשעה כזאת אני משאירה על הדוכן את כל מה שכתבתי, כי אני לא מרגישה שיש לי אנרגיה ולהט לדבר בשעה כזאת אל האולם.

ענת מאור: לעומת זאת, יש לי הרבה מאוד דברים להעביר לשר האוצר, ליושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גדליה גל, ול"קבוצת האחריות" במפלגת העבודה.

אברהם הירשזון: את רוצה שאנחנו נצא?

ענת מאור: לא, חס וחלילה.

ענת מאור: הוויכוח עם הליכוד הוא גדול מאוד, אבל מאחר שעכשיו האחריות והיכולת לעצב את המדיניות הן בידי מפלגת העבודה, הרי גם המחויבות היא שלהם.

ענת מאור: אני רוצה להגיד לבית, שאני ארים את היד, אני מקווה שעוד הלילה ולא בבוקר, לאישור התקציב, בהרגשת הקלה לעומת – – –

יעקב שמאי: – – –

ענת מאור: ארים את היד לאישור התקציב בהרגשה טובה יותר מאשר בפעם הקודמת, משתי סיבות.

ענת מאור: הסיבה הראשונה – בזכות מגמות השינויים שחלו בתקציב ב-80 הימים שבין הקריאה הראשונה לבין הקריאה השנייה והקריאה השלישית.

ענת מאור: בקריאה הראשונה הרגשתי כמעט כמו כפויה להצביע בעד תקציב ההמשך של ממשלת הליכוד.

ענת מאור: ארבעת השינויים העיקריים שחלו – ועל כך אני מברכת מאוד את כל הנאבקים, היוזמים והמאשרים – הם אלה: הראשון והמהותי ביותר הוא 760 מיליון שקל שאושרו למען המאבק באבטלה.

ענת מאור: אבל, חבר הכנסת גדליה גל, אתה יודע היטב שהשמחה הזו מקורה לא בשינוי התפיסה של הממשלה, אלא בחור שהתגלה, של תקציב שלא נוצל, וזה אפשר לצאת מהמלכוד של אי-קידום התעסוקה ולאשר את 760 מיליון השקל האלה.

ענת מאור: התוצאה היא טובה, אבל היא רק ראשית הדרך.

ענת מאור: השינוי השני הוא קצבאות הילדים, ולא ארבה בדברים, אלא רק אברך על ההישג המצוין.

ענת מאור: השינוי השלישי הוא ביטול קי"ץ.

ענת מאור: זו התרומה שהממשלה וכולנו תרמנו למען האוכלוסייה הערבית במדינה.

ענת מאור: והשינוי הרביעי הוא השיפורים השונים בנושא הרווחה.

ענת מאור: אני רוצה להגיד, חבר הכנסת גדליה גל, שאני הרגשתי כמעט – – –

יורם לס: מה זה ביטול קי"ץ?

רענן כהן: קצבאות יוצאי צבא.

ענת מאור: כוונתי לכך שמתחילים לשלם גם לערביי ארץ-ישראל את הקצבאות.

יורם לס: השם לא נכון – – –

ענת מאור: בסדר, חבר הכנסת לס, תיקנתי.

רענן כהן: – – –

ענת מאור: איפה הבעייתיות?

ענת מאור: הבעייתיות היא – – –

יעקב שמאי: אולי לא תנהלו פה את הוויכוחים הפנימיים שלכם?

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת לאפשר לדוברת לנאום.

ענת מאור: חברי הכנסת עירניים כאילו אנחנו לא קרובים כלל לחצות.

אסתר סלמוביץ: מה קורה לכם?

רון נחמן: חבר הכנסת כהן, זה בשביל החיילים המשוחררים.

אברהם הירשזון: אנחנו רוצים להקשיב, ומפריעים לנו.

אסתר סלמוביץ: כן, אני מבקשת מכולם לא להפריע.

ענת מאור: איפה הבעייתיות של התקציב?

ענת מאור: אני רוצה לומר, שהסיבה השנייה לכך שאני מרימה את היד היא, שיותר משאני מגלה נאמנות עיוורת אני נותנת הרבה אשראי ויש לי תקווה רבה שיום לאחר אישור התקציב – – –

יעקב שמאי: חברת הכנסת מאור, איך את מעזה להשלים עם תקציב כזה?

יעקב שמאי: מפ"ם הסוציאליסטית.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת שמאי, אני מבקשת ממך.

ענת מאור: – – – אנחנו, הקואליציה והממשלה, ניגש בצורה הרצינית ביותר להתחלת העבודה של החשיבה והיצירה, כדי להגיע לגיבוש מדיניות כלכלית שתיצור צמיחה ופיתוח.

ענת מאור: אני רוצה לפרט שישה עקרונות: הראשון הוא יזמות.

ענת מאור: משרד האוצר וועדת הכספים הם לא פקידות, לא גזברות ולא קופאות.

ענת מאור: היזם האמריקני לא התחיל היום עם קלינטון.

ענת מאור: כל האווירה בחברה, האקלים והפתיחות הם שמובילים ליזמות ויוצרים אותה.

ענת מאור: מה ההגנה המרחבית הזאת של האוצר?

ענת מאור: למה שר האוצר היה צריך להגיד שלשום בריאיון: התקציב מצוין?

ענת מאור: אפשר להגיד: זה התקציב הטוב ביותר האפשרי בנתונים שהיו לי.

יעקב שמאי: הוא טוב או לא טוב?

יעקב שמאי: מה את מציעה?

רון נחמן: – – –

ענת מאור: רבותי, אני מצטערת.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת.

ענת מאור: הדבר השני – מנהיגות.

אברהם הירשזון: האבטלה הולכת וגדלה – – –

ענת מאור: אני מצפה ממפלגת העבודה, שהגיעה לשלטון אחרי 15 שנים, לגלות מנהיגות, לגלות אופק ולהוביל את הנושא של עיצוב המדיניות החברתית.

רענן כהן: – – –

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת לא להפריע.

ענת מאור: הדבר השלישי הוא מקצועיות.

ענת מאור: איש לא ציפה להיבחר ב-23 ביוני, להיכנס לממשלה ב-13 ביולי, ושב-9 בספטמבר ניתן יהיה להגיש תקציב מקצועי דיו.

רון נחמן: אבל מה ההצעה?

ענת מאור: אבל אנחנו כן מצפים שעכשיו תתחיל העבודה המקצועית, עם צוותי חשיבה מקצועיים.

רענן כהן: – – –

ענת מאור: אל תתגאה בכך, חבר הכנסת רענן כהן.

ענת מאור: בשביל זה נבחרנו?

ענת מאור: להביא תקציב של הליכוד עם שינוי קטן?

רון נחמן: אבל מה ההצעה?

ענת מאור: הנקודה הרביעית היא פתיחות.

ענת מאור: אני מתפלאת מאוד על "קבוצת האחריות" מול הפופוליזם.

ענת מאור: אפשר לדעת ממתי היענות לצרכים היא כניעה ללחצים?

רון נחמן: תקשיבו, תקשיבו: פופוליזם.

ענת מאור: ממתי זה נקרא להיכנע ללחצים?

ענת מאור: כשדואגים למניעת אבטלה ולחינוך זה נקרא לחצים?

ענת מאור: איזו אינטרסנטיות זו?

ענת מאור: למה שר האוצר מופיע בכלל במין גאווה שכל התיקונים הם רק בשוליים, בשוליים, בשוליים.

ענת מאור: על מה מגינים פה?

רון נחמן: יפה שאת מצביעה בעד התקציב.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת רון נחמן, אתה מפריע.

רון נחמן: לא, אני פשוט שואל את עצמי – – –

אסתר סלמוביץ: אל תשאל כעת.

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת ממך לא להפריע.

אברהם הירשזון: – – –

ענת מאור: אני מצפה ואני פונה – – –

קריאה: – – –

אברהם הירשזון: היא לא במרצ עכשיו.

ענת מאור: רבותי, אני מצפה ואני פונה שיהיו שלושה עקרונות לתקציב.

ענת מאור: הראשון, כפי שאמרתי, הוא יזמות ויצירתיות.

ענת מאור: השני הוא צדק חברתי.

ענת מאור: אנחנו יודעים שעל מנת לעשות כלכלה צריך גם תחרות חופשית וגם יוזמה, ועל זה אין ויכוח, אבל יוזמה ותחרות בלי מעורבות ובלי אחריות של כולנו לצדק חברתי היא עוול.

ענת מאור: הבאתי ציטטה מברכט מה זה "צדק חברתי", אבל בשעה הזו ויתרתי עליה, אך צדק חברתי – – –

רון נחמן: שוויון.

ענת מאור: האדם היוצר במרכז, ולא ההון.

רענן כהן: ססמאות.

אברהם בורג: אחוות עמים.

ענת מאור: לכן, כיוון שאני רוצה להיות נאמנה לזמן, אני אומרת, חבר הכנסת גדליה גל: אחרי העבודה היפה שלכם והנאמנות הבלתי רגילה שלנו – אני פונה אליכם להתחיל בעבודה יצירתית ב-1 בינואר 1993.

ענת מאור: עיקר השינויים צריכים להיות בהכנת תקציב רציני לשנת 1994, עם פילוסופיה אחרת, עם מנהיגות ועם יוזמה.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת ממפלגת העבודה.

ענת מאור: שר החוץ, אני שמחה על השתתפותך, אבל תן לי לסיים בצורה מסודרת.

רענן כהן: הוא בא במיוחד להקשיב לך, תאמיני לי.

ענת מאור: אני רוצה להגיד, ששני שינויים חייבים לחול כבר במהלך השנה הזו.

ענת מאור: למניעת אבטלה לא מספיקים 760 מיליון שקל.

ענת מאור: אסור להתרגל ואסור להסתגל.

ענת מאור: צריך לחפש כל דרך להוסיף מקורות תעסוקה.

ענת מאור: הפסקנו התנחלויות, ולא מספיק.

רון נחמן: מה, מה?

רון נחמן: בשנה הבאה לא יהיה מה להפסיק.

רון נחמן: נגמר, אין יותר.

רון נחמן: הפסיקו את הכול, אין עוד כסף.

ענת מאור: וקיבלנו ערבויות בדיוק בשביל פיתוח, וצריך פיתוח וצריך תקציב נוסף.

ענת מאור: הדבר השני הוא החינוך.

ענת מאור: שנת התשנ"ד, ספטמבר 1993, זאת אומרת תשעה חודשים מהיום, חייבת להיפתח עם ארבעה יעדים: שכר הרבה יותר גבוה למורים ותנאים למורים – –

אברהם בורג: אני כבר לא מבין כלום.

ענת מאור: – – הפחתת מספר התלמידים בכל כיתה והגדלת מספר השעות.

ענת מאור: לא לעשות – – –

אברהם בורג: – – –

רון נחמן: מה ההצעה?

ענת מאור: רגע.

ענת מאור: – – – והחינוך הערבי והחינוך המיוחד, ארבעה יעדים.

רענן כהן: את מדברת כבר רבע שעה.

ענת מאור: לסיום, אני אצביע בעד התקציב לא רק בגלל המכבש הקואליציוני.

קריאות: – – –

אברהם בורג: – – –

ענת מאור: גברתי היושבת-ראש, את מסכימה שאני אסביר לחבר הכנסת בורג?

אסתר סלמוביץ: כן, אני מסכימה, אם הוא יקשיב.

ענת מאור: מאחר שקצת כלכלה למדתי, יש מה שנקרא: תקציב.

ענת מאור: אחרי התקציב – – –

משה פלד: – – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת פלד, מה ההערות האלה?

משה פלד: – – –

ענת מאור: חבר הכנסת בורג, אחרי אישור התקציב יש שני פטנטים שעובדים אתם.

ענת מאור: הראשון נקרא: תקציב פיתוח; מה שעשו בישראל הרבה שנים ועושים בהרבה מדינות מערביות מודרניות עד היום.

אברהם בורג: חבל ששר האוצר לא שומע אותך.

רון נחמן: לעומת זאת שר החוץ שומע אותה.

רון נחמן: הוא פה.

ענת מאור: והדבר השני הוא תקציב נוסף, ואני מדברת ברור, יום לפני האישור.

חיים דיין: – – –

ענת מאור: ואני מקווה שמפלגת העבודה והקואליציה כולה לא יהיו נאנסות באישור התקציב ובפיתוח כלכלי וחברתי, אלא שמפלגת העבודה תהיה מובילה, מנהיגה, ותעשה את השינויים עם האילוצים, כי ברור שהאופק הוא לא בלתי מוגבל.

רענן כהן: מה שהיה הוא שיהיה.

ענת מאור: בשביל זה נבחרתם?

אברהם בורג: אני מצטער רק על דבר אחד, שלא היית ראשונת הדוברים.

ענת מאור: תודה רבה, חבר הכנסת בורג.

אברהם בורג: הכול היה נראה אחרת.

ענת מאור: לשמוע את זה ממך, "קבוצת האחריות", אני ממש מרוצה.

ענת מאור: תודה רבה.

ענת מאור: נקווה שזה אכן ישפיע.

רון נחמן: מה ההצעה שלך לסיכום?

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחברת הכנסת ענת מאור.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת אסעד אסעד, ואחריו – חבר הכנסת אפרים סנה.

רון נחמן: – – –

עמנואל זיסמן: – – –

אסתר סלמוביץ: בבקשה, חבר הכנסת אסעד, שמונה דקות.

אסעד אסעד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, תקציב 1993, כפי שאמר שר האוצר, הוא תקציב המבטא את שינוי סדר העדיפויות הלאומי של מדינת ישראל.

אסעד אסעד: דיברו על צמיחה מתמשכת, על צמצום האבטלה, על השקעה בתשתית, על שיקום שכונות, על סיוע לחלשים.

אסעד אסעד: כל הזמן דיברו על סדר עדיפויות חדש.

אסעד אסעד: עברו שישה חודשים מאז הקמת המשלה, ואנחנו רואים איזה סדר עדיפויות חדש יש בתקציב החדש.

אסעד אסעד: חברי הכנסת, אני רוצה להתמקד כאן בנושא של מגזר המיעוטים בכללו, ובפרט במה שקשור לעדה הדרוזית.

אסעד אסעד: ראש הממשלה והשרים הסתובבו לפני הבחירות ביישובים הערביים, ביישובים הדרוזיים, וכולם התבטאו בשפה אחת:

אסעד אסעד: אנחנו מתביישים במה שרואות עינינו, במה שקורה שם – הביוב הזורם ברחובות, הכבישים המשובשים, הדלות במבני הציבור, חוסר תשתית של בתי-ספר, ההזנחה, הקיפוח, האפליה.

אסעד אסעד: וראש הממשלה אמר אישית: אנחנו אולי שגינו.

אסעד אסעד: אבל היום מניחים תקציב, תקציב מדינה, ואנחנו רואים איך התקציב הזה מתייחס לציבור שאתמול הבטיחו לו; ולא רק זה, אלא על-ידי ממשלה שנתמכת על-ידי כל חברי הכנסת הערבים, גם חברי הכנסת מהמפלגה הדמוקרטית הערבית וגם חד"ש.

רון נחמן: חבר הכנסת אסעד.

אסעד אסעד: מפריעים לי כאן.

אסעד אסעד: אני מבקש.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת לא להפריע.

אסעד אסעד: חברי הכנסת, אני אומר לממשלה הנוכחית: ראש הממשלה, השרים, הסתובבו בכפרים והבטיחו באמת להביא לשוויון גם ביישובים הערביים, ובפרט ביישובים הדרוזיים.

אסעד אסעד: לצערי, התקציב החדש וההחלטות שהתקבלו בממשלה מאז הקמתה מוכיחים את ההיפך.

אסעד אסעד: רק לפני שלושה שבועות הוציאו את כל היישובים הדרוזיים מכל אזורי הפיתוח.

אסעד אסעד: היישובים הדרוזיים היו ברמת פיתוח א', א' פלוס וב'.

אסעד אסעד: החלטת מנכ"ל משרד ראש הממשלה הוציאה את היישובים הדרוזיים באמתלה שהם רחוקים מהגבול.

אסעד אסעד: אני לא מבין: האם ההחלטה היא רק על יישובים שקרובים לגבול, יישובים משגשגים, ויישובים שהם ברמת תשתית נמוכה לא מקבלים את ההטבות בכל משרדי הממשלה?

אסעד אסעד: שר האוצר נפגש עם ראשי המועצות הדרוזיות והצ'רקסיות ביום שני, ובא לבשר להם על ההטבות, על התקציבים החדשים שהוא הולך לתת ליישובים האלה, ובעצם מהישיבה הזאת יצאו כל ראשי המועצות הדרוזיות והצ'רקסיות מאוכזבים.

אסעד אסעד: כך הם התבטאו בתקשורת והגיעו כאן לכנסת.

אסעד אסעד: בצהריים שמענו גם מחבר הכנסת סאלח טריף, חבר מפלגת העבודה, על האכזבה מהתקציב במה שנוגע ליישובים הדרוזיים, אבל בערב – – –

נואף מסאלחה: יש 100% יותר.

אסעד אסעד: יש 100% יותר, אבל לא רואים את ה-100% יותר, סגן השר, לא רואים.

נואף מסאלחה: למה?

אסעד אסעד: יש אולי במקום אחד, ואני מקווה שבאמת זה יבוא לידי ביטוי – בנושא חדרי לימוד שמשרד החינוך מקצה.

אסעד אסעד: במקום 49 חדרים ב-1992, 74 חדרים ב-1993.

אסעד אסעד: מדברים על תקציב פיתוח.

נואף מסאלחה: יש 31 מיליון יותר.

אסעד אסעד: 31 מיליון היו בהחלטת הממשלה מ-1991, ואני אומר: היום יש נסיגה מהחלטות הממשלה הקודמות.

אסעד אסעד: במקום לבוא, לסייע ולעזור, הולכים אחורה.

אסעד אסעד: אני לא יודע מה הדרוזים צריכים לעשות, עדה שבניה משרתים בצה"ל מאז 1956, שירות חובה מלא.

אסעד אסעד: כל הציבור היהודי, כל הציבור הישראלי, כל הממשלות, כל חברי הכנסת מדברים על כך שלעדה הזאת מגיע הכול, צריך לתת לה שוויון.

אסעד אסעד: אני לא מבין מה הדרוזים צריכים לעשות כדי להגיע לשוויון.

אסעד אסעד: רק כשמלווים חלל צה"ל שנפל בלבנון או בשטחים, אז כולם מדברים על שוויון, כולם נזכרים בעדה הזאת.

אסעד אסעד: אבל במציאות, בחיי היום-יום, אין שוויון.

אסעד אסעד: מדברים על שוויון ולא עושים דבר כדי להשיג את השוויון הזה.

אסעד אסעד: לכן אני פונה לשר האוצר, לחברי הממשלה: את ההחלטות שנתקבלו בעבר יש לבצע.

אסעד אסעד: והתקבלו החלטות, סדרת החלטות וסיכומים לגבי המגזר הדרוזי.

אסעד אסעד: הוקמו ועדות מאז 1967, אחרי מלחמת ששת הימים, כשאמר ראש הממשלה, זיכרונו לברכה – כמונו כמוכם.

אסעד אסעד: מאז עברו ימים, התקבלו הרבה החלטות ולא נעשה כלום.

אסעד אסעד: ההחלטה, אולי המשמעותית והחשובה ביותר, שנתקבלה באפריל 1987 – הביא אותה השר משה ארנס לשולחן הממשלה – מדברת, קונקרטית וספציפית לכל משרד ומשרד, על שוויון או על הבאת המגזר הדרוזי והצ'רקסי, בתוך חמש שנים, לשוויון מלא.

אסעד אסעד: אומנם אני לא יכול להכחיש שנעשו דברים, אבל היום, עם הממשלה הנוכחית, אני רואה, לצערי, שיש נסיגה ממה שהיה בעבר.

אסעד אסעד: אתה יודע, סגן השר מסאלחה, שרק ב-1991 התקבלו החלטות.

נואף מסאלחה: לא בוצעו.

אסעד אסעד: זה מה שבוצע.

נואף מסאלחה: אפשר לשאול שאלה, כבוד היושבת-ראש?

נואף מסאלחה: רק שאלה אחת.

רענן כהן: גם אני רוצה.

נואף מסאלחה: הדרוזים משרתים בצה"ל מ-1956.

אסעד אסעד: נכון.

נואף מסאלחה: הליכוד עלה ב-1977, והיה ראש ממשלה גדול, מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

נואף מסאלחה: איפה השוויון?

נואף מסאלחה: איזה שינוי הוא עשה?

אסעד אסעד: השינוי היחיד שהתחלנו להרגיש בו היה מ-1977.

אסעד אסעד: מה היה קודם?

אסעד אסעד: ואני לא בא להגן על ממשלות הליכוד, אבל התחילו בדרך, פתחו בדרך הזאת, וצריך להשלים אותה.

אסעד אסעד: במקום להשקיע ולתת יותר, הולכים ונסוגים מהחלטות שנתקבלו, מתכחשים להחלטות שהתקבלו בעבר.

אסעד אסעד: כן, חבר הכנסת רענן כהן.

רענן כהן: הבעיה שלכם איננה קבלת החלטות.

רענן כהן: החלטות התקבלו בכל ממשלות ישראל, אבל בין ההחלטות ליישום יש אפס, וכאן המאבק הוא על איך אתה דואג ליישום ההחלטות שהתקבלו.

רענן כהן: אתה לא זקוק לשום החלטה נוספת משום ממשלה בישראל.

אסעד אסעד: אני מסכים אתך, אני לא מחפש החלטות.

אסעד אסעד: אמרתי: התקבלו החלטות, יש סיכומים, הוקמו ועדות.

אסעד אסעד: כולם דיברו, ואני מאמין שיש קונסנסוס בבית הזה, שבאמת צריך לתת שוויון לדרוזים.

אסעד אסעד: אבל מה נעשה בהחלטות שהתקבלו?

אסעד אסעד: ואנחנו רואים את זה היום בתקציב.

אסעד אסעד: מה נתנו לדרוזים בתקציב הנוכחי?

אסעד אסעד: התעלמות מוחלטת.

אסעד אסעד: רק מתבססים על החלטה מ-1991, סגן השר, שבאה אחרי הפגנת ראשי המועצות הדרוזיות.

אסעד אסעד: גם לגבי המגזר הערבי מדברים על 218 מיליון שקל מהחלטה שהתקבלה באוגוסט 1991.

אסעד אסעד: עכשיו יש תקציב חדש, איפה הסעיפים?

אסעד אסעד: הרי חתמנו יחד, כל חברי הכנסת ממגזר המיעוטים, על מסמך לראש הממשלה ושר האוצר.

אסעד אסעד: איזו התייחסות היתה בתקציב הזה לגבי מה שאנחנו חתמנו ואתם, חברי הכנסת הערבים, חתומים עליו?

אסעד אסעד: איזו התייחסות היתה?

אסעד אסעד: עוד פעם דיבורים?

אסעד אסעד: עוד פעם החלטות?

אסעד אסעד: אנחנו צריכים ביצוע.

רענן כהן: תעשו הפגנות.

אסעד אסעד: הפגנות והפגנות.

אסעד אסעד: לגבי המגזר הערבי, יש מספיק חברי כנסת וסגני שרים שידאגו להם, ואני רוצה לדבר על הדרוזים והצ'רקסים, שכל החובות המוטלות על אזרחי מדינת ישראל היהודים מוטלות גם עליהם, ועם זאת, בכל מה שקשור לחיי היום-יום, יש פיגור ביישובים הדרוזיים והצ'רקסיים.

אסעד אסעד: אולי המקום היחיד שמרגישים בו שוויון הוא צה"ל.

אסעד אסעד: צה"ל פתח את השורות ועשה אינטגרציה ועשה שילוב, ושם רואים צעירים דרוזים שהגיעו לדרגות בכירות ולתפקידים בכירים ויכולים לבצע כל תפקיד.

אסעד אסעד: אבל, בכל משרדי הממשלה האחרים זה לא קיים.

אסעד אסעד: אני בעצם מופתע.

אסעד אסעד: מצד אחד, חבר הכנסת סאלח טריף שנאם כאן דיבר על אפליה, על קיפוח, על הזנחה, על זה שהתקציב לא נתן מספיק לדרוזים.

אסעד אסעד: מצד שני, הוא מופיע בתקשורת ואומר שיש תוספת של 100 מיליון שקלים.

אסעד אסעד: אני מחפש בספרי התקציב, איפה 100 מיליון השקלים האלה?

אסעד אסעד: לאיפה הם נעלמו?

אסעד אסעד: מדברים על 10 מיליון שקלים למשרד התחבורה, שישקיע אותם בכבישים העורקיים.

אסעד אסעד: מה זה קשור לדרוזים או לערבים?

אסעד אסעד: אני קורא לחבר הכנסת סאלח טריף, מכיוון שהאינטרסים של הדרוזים ושל הערבים חוצים מפלגות, אני קורא לו לשיתוף פעולה מלא בכל מה שקשור לדרוזים ולצ'רקסים, כדי להביא לשינוי המצב הקיים.

אסעד אסעד: תודה.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת אסעד אסעד.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת יורם לס, ואחריו – חבר הכנסת אלכס גולדפרב.

יורם לס: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני חושב שצריך לשבח את תהליך קבלת התקציב הזה לפחות מבחינה אחת – שהשנה לא היינו עדים למה שראינו כל שנה, וזו הסתערות של "עורבים שחורים" שמנקרים בתוך התקציב, כפי שראינו בשנים הקודמות.

יורם לס: הדבר הזה לא היה הפעם.

יורם לס: אין כספים ייחודיים.

יורם לס: אולם, התקציב הזה טומן בחובו סכנה לכספים ייחודיים מסוג אחר.

יורם לס: סכנה שהפעם, במקום בעלי הקפוטות השחורות, אנחנו נראה את בעלי החלוקים הלבנים, שגם הם צריכים לקיים מערכת, ואין בתקציב הנוכחי של מדינת ישראל לא תשובה, לא חצי תשובה ולא רבע תשובה, אלא אפס גדול אחד לנושא הזה.

יורם לס: לאסונה של מערכת הבריאות, אחרי שהדתיים מקבלים את הכסף שלהם בצורה הנכונה דרך תקציב המדינה, הכספים שמקבלת מערכת הבריאות הפכו להיות כספים ייחודיים, שצריך לזחול על הרצפה, לבקש טובות כדי לראות משהו.

יורם לס: כמובן, ידידי בליכוד קופצים על המציאה כמוצאים שלל רב.

יורם לס: אפשר לחשוב שמישהו גונב את הכסף הזה שהולך לבריאות, כאילו מישהו הולך אתו הביתה.

יורם לס: אם אני אעבור בתקציב לסעיף מס' 24(19)(01) מתוך הרבה הסעיפים, תתפלאו, רבותי חברי הכנסת, שמו של התקציב הזה הוא, ואני מצטט: "תמיכה בקופות-החולים".

יורם לס: נשמע יפה.

יורם לס: חכמי האוצר טרחו וכתבו במחשב סעיף: תמיכה בקופות-החולים.

יורם לס: אלא מה?

יורם לס: רבותי, הסכום שעומד בסעיף הזה, תחת הכותרת הזאת, הוא אפס.

יורם לס: אין שם כלום.

יורם לס: סעיף ריק.

יורם לס: המדינה הזאת לא צריכה לתמוך בקופות-החולים.

יורם לס: הם ארגונים מיותרים.

אלי דיין: סעיף ריק?

אלי דיין: אני לא מאמין בזה.

חיים אורון: סעיף ריק?

חיים אורון: רוקנו אותו?

יורם לס: אתה לא מאמין?

יורם לס: ידידי חבר הכנסת אורון, אני לא חולם.

יורם לס: אני נברתי בתקציב שאני מכיר כמו את כף ידי.

יורם לס: תקציב משרד הבריאות, ואני מצטט לך את מספר הסעיף: 24(19)(01) – תמיכה בקופות-החולים – אפס.

אברהם בורג: – – –

רענן כהן: – – –

אברהם הירשזון: הוא אמר "קופות-החולים" ולא "קופת-החולים".

יורם לס: נכון, תודה על התיקון.

יורם לס: אפס.

יורם לס: זה תקציב שהיה כנראה היסטורי; בימים שבהם נתנו כסף לקופת-חולים, אבל בא הליכוד ובמשך 15 שנה חתך, שנה אחרי שנה, והגענו לאפס.

יורם לס: לצערי הרב, הממשלה שלנו לא החזירה.

יורם לס: מה הולך לקרות?

יורם לס: אני אדבר רק על מספר אחד; אני יודע שבשעה הזאת, אף שמדברים על תקציב, קשה לדון במספרים.

יורם לס: רבותי, ההוצאה הלאומית לבריאות – אני מדבר על ההוצאה הלאומית, לא על תקציב קופת-חולים ולא על שום דבר אחר, אלא כסף שמחליף יד מכיס לכיס בנושא הבריאות; 10 מיליארד שקלים, זוהי ההוצאה הלאומית לבריאות.

יורם לס: מדינת ישראל תומכת רק ב-47%, בעוד כל מדינה נורמלית בעולם תומכת ב-60%.

יורם לס: אני אומר על סמך התקציב הזה ועל סמך כל נתון אובייקטיבי שהוא, שהאוצר משאיר בכיסו מיליארד שקלים, במקום לתת אותם בדין ובצדק לבריאות.

יורם לס: זו בעיה.

יורם לס: היום חסר למערכת הבריאות סכום של מיליארד שקלים, שלא מופיע בשום מקום, ולא תהיה ברירה אלא לתת אותו.

יורם לס: חבל, חבל מאוד, שהוא ניתן בשיטה מבזה של כספים ייחודיים, במקום לתת אותו ביושר, כפי שמגיע למערכת הזאת, בתקציב המדינה.

יורם לס: אני מצטער על כך.

יורם לס: אני מקווה שבתקציב הבא הנושא הזה יתוקן.

יורם לס: וכמובן, בתור תמיכה בממשלה אני אמשוך את ההסתייגות הזאת כאשר יגיע הרגע.

יורם לס: אני אצביע בעד התקציב, אבל אני אומר שוב שצריך לתת לבריאות את מה שמגיע לה, כי כולם רוצים להיות בריאים.

רענן כהן: סיימת בדיוק בשתים-עשרה.

יורם לס: אפשר להתנשק.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת לס.

אסתר סלמוביץ: הצעה לסדר הדיון לחברת הכנסת נעמי בלומנטל, בבקשה.

יורם לס: נעמי, אנחנו מתנשקים?

יורם לס: השעה היא בדיוק שתים-עשרה.

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת לא לעשות את זה פה.

יורם לס: בכנסת כבר עשו את כל ההצגות.

יורם לס: אין הצגה שעוד לא עשו בכנסת.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת לס, סיימת את דבריך, תודה רבה.

אסתר סלמוביץ: חברת הכנסת נעמי בלומנטל, בבקשה.

נעמי בלומנטל: גברתי היושבת-ראש, אנחנו נמצאים עכשיו דקה לחצות, 31 בדצמבר 1992.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לציין נדבך נוסף בשלל כישלונותיה של הממשלה הנוכחית: אנחנו נכנסים לשנת 1993 ללא תקציב.

קריאות: – – –

נעמי בלומנטל: אני רוצה לציין, שאנחנו נכנסים לשנת 1993 ללא תקציב.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לפנות לגברתי היושבת-ראש – – –

קריאות: – – –

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת לתת לה לסיים.

אסתר סלמוביץ: היא ביקשה הצעה לסדר הדיון למשך שתי דקות.

אסתר סלמוביץ: תאפשרו לה לסיים.

נעמי בלומנטל: כישלון נוסף – שנת 1993, ולמדינת ישראל אין תקציב.

נעמי בלומנטל: אני מודאגת מן המצב הזה.

נעמי בלומנטל: אני שואלת: מה אני אומר לילדי?

נעמי חזן: – – –

אברהם בורג: מה שאמרת להם כשמודעי היה שר האוצר; בדיוק אותו דבר.

אסתר סלמוביץ: חברת הכנסת חזן.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת מכולם לשבת.

נעמי בלומנטל: זאת אומרת, שהליכוד יותר מוצלח.

נעמי בלומנטל: הליכוד מדבר על הדברים האמיתיים.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לציין, שאני מפקפקת איך לומר לילדי – – –

אסתר סלמוביץ: את מתבקשת גם לסיים.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת מכולם לשבת.

אסתר סלמוביץ: מה זה ההתקרבות הזאת לדוכן?

אסתר סלמוביץ: אישרתי לה שתי דקות להצעה לסדר.

רון נחמן: מה זה, גברתי היושבת-ראש?

רון נחמן: שישבו במקומותיהם.

רון נחמן: מה זה כולם עומדים?

עובדיה עלי: – – –

משה פלד: – – –

נעמי בלומנטל: כל זמן שחברי הכנסת מדברים – – –

אסתר סלמוביץ: חברת הכנסת בלומנטל, זמנך תם.

נעמי בלומנטל: רגע, אני עוד לא שאלתי את כבוד היושבת-ראש.

נעמי בלומנטל: עד שאני אצליח לשאול את שאלתי, השאלה תופנה אל – – –

אסתר סלמוביץ: חברת הכנסת נעמי בלומנטל, זמנך תם, יש לך שתי דקות.

נעמי בלומנטל: עד שאני אצליח לשאול את שאלתי, אני אדבר כבר על נכדי.

נעמי בלומנטל: תנו לי לדבר על ילדי.

אסתר סלמוביץ: תשאלי כבר את שאלתך.

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת מחברי הכנסת לשבת.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת לס, חברת הכנסת נעמי חזן, חבר הכנסת שפי, נא לשבת.

נעמי בלומנטל: יש לי שאלה לעניין: האם ייתכן שישיבת כנסת תימשך שנתיים, ב-1992 וב-1993?

נעמי בלומנטל: שאלה נוספת.

נעמי בלומנטל: אני רוצה לשאול: עובדי הכנסת, הסדרנים, הקצרניות, המזכירות, מן הראוי שיתחילו לדאוג, משום שעדיין אין ממה לשלם את המשכורות שלהם.

נעמי בלומנטל: אני מציעה להפסיק את הישיבה.

אסתר סלמוביץ: חברת הכנסת בלומנטל, אני מבקשת לסיים.

נעמי בלומנטל: צריך להפסיק את הישיבה מתוך דאגה לעובדי המדינה.

אסתר סלמוביץ: חברת הכנסת בלומנטל, ביקשתי ממך לסיים.

אסתר סלמוביץ: זמנך תם.

נעמי בלומנטל: תודה רבה.

נעמי בלומנטל: אני מבקשת תשובה, כי אני מציעה להפסיק את הישיבה.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה, חברת הכנסת בלומנטל.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת אברהם בורג, בבקשה.

אברהם בורג: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי בהתרגשות ובהתפעמות את דבריה – – –

קריאות: – – –

עוזי לנדאו: – – – מה קורה כאן?

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת לא להפריע.

נעמי בלומנטל: – – – בקשר לאנטישמיות בישראל, הגזענות של הילדים שלנו.

אברהם בורג: גברתי היושבת-ראש, שמעתי בהתרגשות ובהתפעמות את בעיית ילדיה של חברת הכנסת בלומנטל, ומכיוון שאני מניח שמדובר בנושא ילדים במצוקה, אני לא יכול להרשות לעצמי כחבר כנסת שיהיה דבר כזה, שחברת כנסת אחת לא תוכל לחזור הביתה ממקום עבודתה ותגיד שיש לה בעיות עם הילדים.

אברהם בורג: לכן יש לי שתי הצעות, גברתי היושבת-ראש.

אברהם בורג: הצעה ראשונה, אני פשוט מבקש שחברת הכנסת בלומנטל תקבל מחבר הכנסת תיכון את תוכן דבריו, שאמר אותם בזמנו כאשר השר מודעי לא הצליח בדיוק להעביר את תקציב המדינה בסוף שנת התקציב.

אברהם בורג: הצעה שנייה, אני מבקש שכל נושא ילדיה של חברת הכנסת בלומנטל יידון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

קריאות: – – –

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת להירגע.

אסתר סלמוביץ: אנחנו ממשיכים בדיון.

נעמי בלומנטל: – – –

אסתר סלמוביץ: חברת הכנסת בלומנטל, אני מבקשת ממך לא להפריע.

אסתר סלמוביץ: קיבלת את רשות הדיבור ודיברת.

אסתר סלמוביץ: שמענו אותך.

אסתר סלמוביץ: דיברה חברת כנסת מסיעת הליכוד, דיבר חבר כנסת מסיעת העבודה, ובזה סיימנו.

אסתר סלמוביץ: אנחנו ממשיכים בדיון.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת אלכס גולדפרב.

אסתר סלמוביץ: בבקשה.

עוזי לנדאו: מה עם התקציב?

אברהם בורג: – – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת בורג, אפשרתי לך לדבר, אני מבקשת עכשיו לא להפריע.

אלי דיין: גברתי היושבת-ראש, היה כאן ביזיון הכנסת.

עוזי לנדאו: שכחת להגיד דברי הבל.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת – – –

עמיר פרץ: לא נורא, שנה חדשה, מותר.

רענן כהן: אנחנו נעשה הפסקה של חמש דקות.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת דיין את דיין, אני מבקשת לא לעזור לי לנהל את הישיבה; בבקשה.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת גולדפרב, בבקשה.

אלכס גולדפרב: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, בתור הנואם הראשון בשנה החדשה, אני מאחל לכל עם ישראל שנה טובה, שנת שגשוג כלכלי – –

חיים אורון: מה זה פה?

עוזי לנדאו: זו שנה לממשלה, זו לא שנה טובה לממשלה – – –

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת לנדאו.

אלכס גולדפרב: – – שנת ביטחון, והעיקר – שנה שצריך לשים בה דגש בחינוך ולשפר אותו.

עוזי לנדאו: – – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת לנדאו.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת לא להפריע.

אלכס גולדפרב: חבר הכנסת לנדאו, הצלחנו.

אלכס גולדפרב: הצלחנו, התקציב לא עבר.

אלכס גולדפרב: בסדר.

אלכס גולדפרב: אנו עומדים להצביע היום על תקציב גרוע, שאין בו שום חדש.

אלכס גולדפרב: מה שהיה הוא שיהיה.

אלכס גולדפרב: לא אתחיל להזכיר כל אחד מהסעיפים בתקציב שיש בהם נקודות ליקוי, מפני שהזמן קצר.

אלכס גולדפרב: בעיית התקציב עקרונית היא.

אלכס גולדפרב: ממשלת רבין הבטיחה שינוי בסדר העדיפויות, אך על חשבון האזרח הקטן, העני, המובטל.

אלכס גולדפרב: תקציב זה מנציח את העוני במדינת ישראל.

אלכס גולדפרב: מערכת של מסים גבוהים פוגעת באזרחים.

אלכס גולדפרב: בדיקות פתע של מס הכנסה בחנויות או במוניות אינן הדרך להתמודד עם העבריינים הגדולים בתחום המס.

אלכס גולדפרב: יש לטפל במפעלים ובחברות הגדולות המעבירים כספים לחוץ-לארץ, מעלימים הכנסות בסדר גודל ענק.

אלכס גולדפרב: אך גישת תקציב זה היא היטפלות נקודתית, ולא התמודדות אמיתית.

אלכס גולדפרב: הדרך צריכה להיות תשתית, ולא תשלום דמי אבטלה; הקמת מפעלים, ולא צמצום ומסים ישירים ועקיפים גדולים.

אלכס גולדפרב: עידוד יוזמה להשקעות, השקעה ותכנון לטווח ארוך, הם הדרך.

אלכס גולדפרב: הפרטה, ולא פיקוח על כל עסק, זוהי הדרך.

אלכס גולדפרב: יש תהליך של הפסקה והקפאת בנייה גם ביש"ע.

אלכס גולדפרב: כתוצאה מכך נפגעת תעשייה שלמה של אבן ושיש, ברזל ואלומיניום, זכוכית ועץ, מלט, חול ועוד.

אלכס גולדפרב: מה יהיה על התעשייה הזו?

אלכס גולדפרב: מה יהיה על עובדיה?

אלכס גולדפרב: האם גם הם ייפלטו לשוק מחוסרי העבודה הגדוש?

אלכס גולדפרב: אלפי מובטלים נושאים עיניהם לתקציב, ומה תגיד להם, אדוני שר האוצר?

אלכס גולדפרב: שעליהם להתאזר בסבלנות?

אלכס גולדפרב: לקבל את הגזירה?

אלכס גולדפרב: לקבל דמי אבטלה כדי להנציח את מצבם העגום?

מיכאל איתן: אני מבקש, אי-אפשר.

מיכאל איתן: אני רוצה לשמוע.

מיכאל איתן: דבר קצת יותר לאט, ואני מבקש שיישמר פה הסדר.

אלכס גולדפרב: מיליארד שקלים רשומים בתקציב לתשלום עבור דמי אבטלה, אך מהיכן יביאו המובטלים כבוד לילדיהם?

אלכס גולדפרב: – לא מתקציב כזה.

אלכס גולדפרב: הורדת 1% מהמע"מ אינה משנה כלל לאזרח הקטן, העני.

אלכס גולדפרב: אין הוא קונה דירה או מכונית מפוארת, ומחיר הלחם לא ישתנה בעקבות הורדת אחוז זה.

אלכס גולדפרב: נכון, יש להקטין את המע"מ ולשחרר את הציבור מעול המסים, אך לא בשיטת האחוז הזוחל.

אלכס גולדפרב: אל לנו לשכוח, ששער המטבע שעל-פיו נבנה התקציב הנוכחי שונה היום מהשער שהיה לפני שבועות מספר.

אלכס גולדפרב: אז אמור לי, אדוני שר האוצר, על-פי איזה שער יפעל התקציב?

אלכס גולדפרב: והאם הבאת זאת בחשבון?

אלכס גולדפרב: אתם, אנשי הליכוד, צריכים ללמוד מהמערך.

אלכס גולדפרב: בעזרת ססמה הם הצליחו לקחת את השלטון.

אלכס גולדפרב: "שינוי סדר העדיפויות" – זוהי ססמה ריקה מתוכן או ממהות.

אלכס גולדפרב: אין כל חידוש מרענן או מבטיח בתקציב זה, ואני מתנגד לו.

אלכס גולדפרב: גברתי היושבת-ראש, מאחר שהצעתי להקים יחידות מקוף שכונתיות קיבלה הסכמה עקרונית של שר המשטרה והנושא הועבר לטיפולה של ועדת הפנים, ומאחר שהובאו בפני בעיות התקציב של המשטרה דהיום, אני דורש תוספת של 10% לתקציב כוח אדם במחוזות, לשם הגדלתם.

אלכס גולדפרב: תוספת כוח אדם חיונית לשמירת הביטחון ולהגנת האזרחים.

אלכס גולדפרב: בשנים האחרונות נאלצת משטרת ישראל להתמודד עם בעיות קשות, ההולכות ומתגברות.

אלכס גולדפרב: התגברות הפשיעה, גידול במספר תאונות הדרכים וכן המצב הביטחוני הקשה דורשים ממשטרת ישראל עבודה מאומצת.

אלכס גולדפרב: רב הקושי להתמודד עם בעיות אלו, כי התקציב אינו יכול לכסות על הדרישות ההולכות וגוברות – גם תוספת של כוח אדם וגם תוספת למכשור מתקדם.

אלכס גולדפרב: במסגרת תוכניות משרד המשטרה ל-1993 נדרשת תוספת של 2,000 תקני כוח אדם, אך מתוכם אושרו על-ידי האוצר רק 400 תקנים.

אלכס גולדפרב: במשטרת ישראל קיימות תוכניות מפורטות לתגבור המגזר המבצעי במחוזות.

אלכס גולדפרב: ניתן לשלב חיילים משוחררים, מובטלים ואחרים.

אלכס גולדפרב: המגבלה המונעת את מימושן היא מגבלת התקציב.

אלכס גולדפרב: הגדלת תקציב כוח האדם במשטרה תסייע בהקמת משטרת מקוף, תתרום להגדלת מספר התקנים במשטרה, באגפים השונים הזקוקים לכוח אדם נוסף.

אלכס גולדפרב: מניעת ביצוע עבירה או פשע, גם אם היא דורשת תקציב מיידי, משמעותה הקטנת ההוצאה בעתיד.

אלכס גולדפרב: מניעת עבירות תנועה על-ידי נהגים, תוריד את מספר תאונות הדרכים, בכלל זה את מספר הנפגעים ואת הסכומים האדירים שאותם משקיעה המדינה בטיפול ובפיצוי לנפגעים.

אלכס גולדפרב: כמו-כן, מניעת פשעים פליליים, כגון עבירות רכוש, יחסכו כספים בביטוח.

אלכס גולדפרב: טיפול בעבירות סמים יחסוך למדינה כספים לטיפול בגמילה ועוד.

אלכס גולדפרב: תקציב המדינה נקבע לשנה אחת, אך השלכותיו הן לשנים ארוכות.

אלכס גולדפרב: אנו חייבים להבין, כי הגדלת תקציב כוח אדם עכשיו, ובכלל זה פיתוח משטרת מקוף שכונתית, שמשמעותה התמודדות עם הפשיעה של היום, מטרתה הפחתת הפשיעה של מחר.

אלכס גולדפרב: לכן אני דורש תוספת של 48 מיליון שקלים לתקציב משרד המשטרה, בסעיף כוח אדם במחוזות, סעיף 0202.

אלכס גולדפרב: במקום 480 מיליון שקלים, אני דורש 528 מיליון.

אלכס גולדפרב: ולפני סיום, ברצוני לברך את שר המשטרה ואת ארגון צמרת המשטרה על סבב המינויים הנוכחי.

אלכס גולדפרב: תודה.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס גולדפרב.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת יגאל ביבי – איננו.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת משה פלד, ואחריו – את חבר הכנסת חיים דיין.

עמנואל זיסמן: כמה צריך להשקיע בהכנת אזור הנסיגה מהגולן?

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת.

משה פלד: הכול תלוי בך, חבוב.

משה פלד: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, השבוע נערכו שתי פגישות עם שר האוצר.

משה פלד: בראשונה ישבו שר האוצר ויושב-ראש המועצה האזורית גולן – – –

רענן כהן: אולי תדבר על המגורשים.

עבד-אלוהב דראושה: אולי תברך את המגורשים.

משה פלד: חבר הכנסת דראושה, הם רוצים להרגיז אותך.

משה פלד: תיזהר, אל תיפול לבור שלהם.

משה פלד: הם רוצים להפיל אותך.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת ממפלגת העבודה, אני מבקשת.

משה פלד: "דיר באלכ", הם רוצים להפיל אותך, אל תיפול.

נעמי חזן: – – –

חיים אורון: חבר הכנסת פלד, הודיעו עכשיו ברדיו, שהשנה נדחתה ביום אחד.

משה פלד: הם רוצים להפיל אתכם, תיזהרו.

משה פלד: דראושה, אל תיפול לבור של מרצ, תיזהר.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

משה פלד: בשתי הפגישות הבטיח שר האוצר – – –

עבד-אלוהב דראושה: לא מצטטים את שר האוצר.

קריאה: זו היתה שיחה פרטית.

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת לא להפריע.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת עמיר פרץ.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת רענן כהן.

משה פלד: את חייבת לשמור עלי.

קריאות: – – –

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, יש גבול לכל הצחוקים.

משה פלד: הם ישנו כל הלילה, ועכשיו באו ערים ותוססים.

חיים אורון: מי ישן?

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת, אני מבקשת מכם לא להפריע.

אברהם בורג: – – –

משה פלד: בשתי הפגישות הבטיח שר האוצר לראש אגף התקציבים באוצר וליושב-ראש המועצה האזורית רמת-הגולן, יהודה וולמן, שיכנס את מנכ"לי המשרדים הרלבנטיים – –

קריאה: גם שבס?

משה פלד: שבס לא.

משה פלד: – – כדי לדון בתוכניות הפיתוח של רמת-הגולן.

חיים אורון: על שבס צריך דיווח מלא.

משה פלד: אל תתחיל עם שבס.

משה פלד: היזהר לך, אל תתחיל עם שבס.

רענן כהן: אני רוצה שתפרט בעניין הזה.

משה פלד: למה לא להתחיל עם שבס?

קריאה: החליטו שצה"ל נסוג וצומת עולה לרמה.

משה פלד: שתי הבטחות של שר האוצר גרמו לי הרהור שני על ההסתייגויות שהגשתי בשבוע שעבר.

קריאה: אוהו.

משה פלד: רק רגע.

משה פלד: אבל הסימנים והאותות מהכיוונים השונים המתגלים לפנינו השכם והערב בימים האחרונים – – –

עבד-אלוהב דראושה: חבר הכנסת פלד, אל תבכה על מים שנשפכו.

חיים רמון: תעבור לגדה.

משה פלד: נתחיל לדבר על המגורשים?

אברהם בורג: תביא את הקסטה על המגורשים.

משה פלד: התבטאויות כמו התבטאותו של הרמטכ"ל על המהלך, שהוא עדיין בוסר, או המאמר של איתמר רבינוביץ הבוקר ב"הארץ" – – –

נעמי חזן: סעיף 66 בתקנון – – –

חיים אורון: הנה בא בייגה.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת מסיעת העבודה.

משה פלד: אני רוצה לומר לך, שר האוצר: הם לא מאמינים שאתה הבטחת לרמת-הגולן תקציבים לפיתוח.

משה פלד: שר האוצר, הם לא מאמינים לך.

נעמי חזן: סעיף 66 – – –

אסתר סלמוביץ: את מפריעה כל הזמן, את לא מאפשרת לנואם לשאת את דבריו.

נעמי חזן: אבל סעיף 66 בתקנון אומר – – –

אסתר סלמוביץ: לא אפשרתי לך לדבר.

אסתר סלמוביץ: תני לנואם לשאת את דבריו.

נעמי חזן: סעיף 66(א) בתקנון, עמ' 24, אומר: "נאום מעל במת הכנסת לא יכיל אזכור דעה או עמדה של שר, של חבר הכנסת או של סיעה בכנסת שהשמיעו בוועדות הכנסת".

נעמי חזן: הוא עבר על סעיף 66(א) בתקנון.

אסתר סלמוביץ: חברת הכנסת חזן, שמענו את הערתך.

אסתר סלמוביץ: נברר את הדבר אחר כך.

אסתר סלמוביץ: לא שמעתי את דבריו.

אסתר סלמוביץ: תודה.

אברהם בורג: לתופיק זה היה עולה בחמש ישיבות.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה על ההערה, חבר הכנסת בורג.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה.

משה פלד: הוא עושה לכם פיליבסטר.

אסתר סלמוביץ: טוב שיש סניגור לתופיק.

עבד-אלוהב דראושה: גברתי היושבת-ראש, אני גם רוצה לקרוא סעיף.

עבד-אלוהב דראושה: סעיף 9 מתייחס לחבר כנסת המדבר על הגולן – – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת דראושה.

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת ממפלגת העבודה, האם אפשר לבקש פה שקט ולאפשר לנואם להמשיך?

אסתר סלמוביץ: אפשר?

משה פלד: הסימנים שאנחנו רואים בימים האחרונים – – –

חיים רמון: הם אמיתיים.

משה פלד: אני יודע שהם אמיתיים.

משה פלד: סימנים אלה מביאים אותנו למצב, שיש תחושה בציבור שנרקם איזה הסכם מתחת לפני השטח, שאיש לא יודע – – –

חיים רמון: לו יהי, לו יהי.

חיים רמון: מהפה שלך לאוזניים – – –

משה פלד: אהה, לו יהי, כל הכבוד.

אברהם בורג: – – – בשביל למחות את החרפה של המגורשים.

משה פלד: לכן החלטתי שלא להסיר את ההסתייגות שלי.

אסתר סלמוביץ: מה זה?

אסתר סלמוביץ: אם אתם כבר כל כך מקפידים על התקנון – – –

משה פלד: לכן החלטתי שלא להסיר את ההסתייגות שלי בנושא הכספים לרמת-הגולן ולקרוא ליושב-ראש ועדת הכספים ולכבוד שר האוצר, חבר הכנסת בייגה, להגדיל את הכספים ולפתוח במעשה התיישבות רחב היקף ברמת-הגולן.

משה פלד: זה יהיה המסר לעם ישראל, ובעיקר לסורים ולערבים כולם, שמרמת-הגולן לא יורדים.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת פלד.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת חיים דיין, ואחריו – את חבר הכנסת אביגדור קהלני.

חיים רמון: חבר הכנסת פלד, אני לא מבין.

חיים רמון: אם יש הסכם, למה להשקיע כסף?

חיים רמון: תחליט, או שיש או שאין.

חיים רמון: אני לא מבין אותך, באמת; אם אין – אז לא צריך, ואם יש – בטח לא צריך.

משה פלד: ראשית, אם יש הסכם, צריך לגלות אותו.

חיים רמון: אם יש הסכם, אתה הראשון שידע.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת פלד, סיימת את דבריך.

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת לשבת ולאפשר לנואם הבא לשאת את דבריו.

חיים דיין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני לא יכול לבוא ולהגיד: שנה טובה, כי זו לא השנה שלי.

חיים רמון: תגיד לגויים.

חיים דיין: אבל אני יכול לבוא ולומר לכם, רבותי, אולי מעטים קצת יסתכלו – – –

חיים רמון: תגיד לאנושות.

חיים דיין: לאנושות אני תמיד מוכן להגיד שנה טובה ולאחל בריאות, ביטחון, הצלחה, שגשוג חברתי, הצלחה חברתית, שלום בית ושלום ציבור.

חיים דיין: כך אני רוצה לאחל.

חיים דיין: אבל לגבי שנת 1993, אני חייב לומר לכם דבר שאולי לא שמתם אליו לב.

וליד צאדק חאג'-יחיא: – – – את יתר העמים.

חיים דיין: אני אוהב את כל מי שטוב.

חיים דיין: מי שרע, שייתן את הדין.

חיים דיין: אין מה לעשות.

חיים דיין: רבותי, לשנת 1993 אני חייב לבוא ולהציג לכם עובדה קיימת.

חיים דיין: הנואם הראשון לשנת 1993 הוא אלכס גולדפרב מצומת.

חיים דיין: הנואם השני הוא פלד משה מצומת.

חיים דיין: הנואם השלישי לשנת 1993 הוא חיים דיין מצומת.

חיים דיין: גם היושבת-ראש היא מצומת.

עבד-אלוהב דראושה: גם היושבת-ראש היא מצומת.

נעמי בלומנטל: גם היושבת-ראש מצומת.

חיים דיין: לזה מגיעות מחיאות כפיים.

אסתר סלמוביץ: אסור למחוא כפיים במליאה.

חיים דיין: הייתי בארצות-הברית.

חיים דיין: הלכתי להביא משקיע יהודי נחמד, שיפתח כאן בית-חולים לנגמלים מסמים.

חיים דיין: בסוף הגעתי עם בית-החולים ועם הנגמלים.

חיים דיין: זה הכי חשוב.

רענן כהן: – – –

חיים דיין: לי התוצאות החברתיות חשובות, לא התוצאות המפלגתיות.

טלב אלסאנע: יש הסבר לתופעה הזאת.

חיים דיין: חבר'ה, זה על חשבון הזמן שלי.

חיים דיין: גברתי היושבת-ראש.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת אלסאנע, לא אפשרתי לך לדבר.

טלב אלסאנע: – – –

אסתר סלמוביץ: לא, אני לא מאפשרת לך לדבר.

חיים דיין: בראשית דברי אני רוצה לברך את חברת הכנסת הגברת אורה נמיר, שאינה נמצאת כאן, על מינויה כשרת העבודה והרווחה.

חיים דיין: גברתי הנכבדה – ושזה יירשם בפרוטוקול – תמיד בלטת בכל הנושאים החברתיים, ביעילות ובהצלחה.

טלב אלסאנע: זה היה בשנה שעברה.

חיים דיין: היום את מקבלת לטיפולך את היקר מכול, והוא המשאב האנושי.

חיים דיין: אני מברך על כך שכבוד ראש הממשלה השכיל לעשות ולמנות אותך במשרה מלאה לנושא זה.

חיים דיין: אך מצער לדעת, שדווקא תיק זה ניתן בעדיפות אחרונה בסבב מינויי השרים.

חיים דיין: תוספת ברכה לך, אדוני השר החדש, השר יוסי שריד, אף שאנחנו לא דוגלים בהמשך הרחבת הממשלה ובמינויי שרים.

חיים אורון: – – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת אורון, האם אסור לו לשאת את דבריו?

אסתר סלמוביץ: מה זה?

חיים דיין: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, דנים אנו היום בנושא התקציב – – –

חיים רמון: אנחנו רוצים שהוא יפרט.

אסתר סלמוביץ: הוא יאמר את מה שהוא רוצה ואתה תאמר את מה שאתה רוצה, עם כל הכבוד.

חיים דיין: דנים אנו היום בנושא התקציב, כאשר לנגד עיני עומדות ערי הפיתוח, והמצוקה הקשה בכל הנושאים.

חיים דיין: דרוש בזה שינוי, ומייד.

חיים דיין: הדבר הכואב מכול לכולנו הוא בעיית האבטלה, שהשפעתה ניכרת בעליית הפשיעה באזורים אלה ובהידרדרות האוכלוסייה למצב של שימוש בסמים על מנת לברוח מן המציאות העגומה.

חיים דיין: לצערי, אין טיפול בבעיות חברתיות אלה.

חיים דיין: היכן שלא נשים את ידנו נגלה שדרוש טיפול מעמיק מיסודו, הדורש פתרון בתעסוקה, בדיור, וחינוך מתאים.

חיים דיין: ההשלכות של המצב הנ"ל הן תוצאות ממדי העוני באזורים אלה, וכדי להמחיש את הדבר מציע אני בזאת לכל חברי הבית – וזו הצעה אישית – – –

אסתר סלמוביץ: חברי הכנסת.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת אורון.

אסתר סלמוביץ: אתם מפריעים פה כל הזמן; כולכם.

חיים דיין: אני אגיד לכם משהו.

אסתר סלמוביץ: כולכם, כל האגף השמאלי פה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: זה לא יכול להיות כך.

וליד צאדק חאג'-יחיא: הם מפריעים לחבר שלי.

אסתר סלמוביץ: זה ממש עובר כבר כל גבול.

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת להפסיק.

חיים דיין: שנה חדשה, אנשים שמחים.

אסתר סלמוביץ: שמחים מדי.

חיים דיין: רבותי חברי הכנסת, הדבר המדאיג מכול הוא ממדי העוני.

חיים דיין: לצערי, אנחנו מעלים כאן כל הזמן את הנושאים – – –

קריאות: – – –

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת תיכון, חבר הכנסת תיכון.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת בורג.

חיים רמון: מתי תחזיר את התקווה שהדיון הזה ייגמר?

אסתר סלמוביץ: כשאתם תאפשרו לנאום.

חיים דיין: אלה הנואמים האחרונים.

חיים דיין: רבותי חברי הכנסת, לאחר שדיברנו רבות על נושא ממדי העוני במדינת ישראל, אולי הייתי נותן לכם ניסיון של שישה חודשים, לכל אחד מכם, לחיות עם הבטחת הכנסה של 1,360 שקלים.

חיים דיין: אני הייתי רוצה לראות איך כל אחד מכם היה מסתדר עם סכום זה כשיש לו משפחה של חמש נפשות.

חיים דיין: בקטע הזה אני חייב לבוא ולהמחיש לכם את הדברים כקצין משטרה לשעבר, כאדם שהיה מופקד על ביצוע פקודות חוב, כאשר אנחנו יודעים שמתוך אותם 1,360 שקלים צריך לשלם את הארנונה, את החשמל, את שכר הדירה, ואני לא מדבר על טלפון, וכל זאת לפני שבכלל הולכים ורוכשים מצרכים, מצרכי מזון.

מיכאל איתן: אני רוצה לשאול שאלה, בהסכמת הנואם.

אסתר סלמוביץ: אי-אפשר עכשיו.

חיים דיין: נשאר לאותם אנשים ביד סכום של קרוב ל-600 שקלים, שתבינו על מה אני מדבר.

מיכאל איתן: אני מבקש לשאול שאלה, בהסכמתו.

אסתר סלמוביץ: לא, זה לא בהסכמתו.

אסתר סלמוביץ: אתה מפריע לו עכשיו.

חיים דיין: דבר זה ימחיש לנו, חברי הכנסת, את המצב הכלכלי ואת מצוקתם של אזורים אלה, ירוחם, אופקים, שדרות, נתיבות, בית-שאן, מגדל-העמק, חצור, שלומי – והרשימה עוד ארוכה.

חיים דיין: בנובמר 1992 נמסר אומדן של מספר הילדים שמתחת לקו העוני, 234,600, דבר הממחיש את גודל האסון שנגרם למשפחות רבות.

חיים דיין: אני לא יודע כמה מכם זכו היום לראות את "מבט לחדשות".

חיים דיין: הראו שם נערים ממשפחות עוני שעומדים ברחוב החשמל בתל-אביב ומשתמשים בגופם כדי להרוויח עוד 50 שקלים, על מנת שיהיו להם דמי כיס.

חיים דיין: הדבר מצער מאוד.

חיים דיין: זה במקום החינוך.

חיים דיין: הגורם העיקרי המאפשר לאותם נערים ובוגרים לברוח מהמציאות העגומה הוא השימוש בסמים.

חיים דיין: ידוע לי כי במשרד העבודה והרווחה הוקצו בשנת 1992 73 תקנים לעובדים סוציאליים ב-60 יישובים, שכל אחד מהם אמור לרכז ולטפל ב-15 נרקומנים, במקום 30 מטופלים היום.

חיים דיין: לדעתי, חייבים להרחיב מעגל זה ל-180 תקנים ב-180 יישובים, ולהגדיל את התקציב במשרד העבודה והרווחה לנושא הסמים ממיליון ו-360,000 ש"ח ל-5 מיליוני ש"ח.

חיים דיין: זאת לאור העובדה כי תקציב זה נוצל במשך ארבעה חודשים בלבד, ולולא סיוע של 2.5 מיליוני ש"ח מהרשות למלחמה בסמים פרויקט זה היה נכשל, ועקב כך נוצר גירעון בתקציב הרשות למלחמה בסמים.

חיים דיין: אני פשוט רוצה להוסיף ולספר על מוסד שנקרא "אל-סם", שמקיים קרוב ל-19 סניפים בארץ.

חיים דיין: אל המקומות האלה פונה הנוער, כי זה המוסד היחיד ששומר על דיסקרטיות, ושם הם מקבלים טיפול, הדרכה, להם ולמשפחותיהם.

חיים דיין: הסניפים האלה עומדים עכשיו בפני סכנת סגירה בגלל העדר תקציבים.

חיים דיין: פונה אני אליכם, חברי הכנסת, ואליך, אדוני שר האוצר, שתיתנו את דעתכם לנושא כאוב זה, כי בנפשנו הדבר.

חיים דיין: אל לנו לראות את התקציב המוקטן כחיסכון, כשלפנינו המטרה של מיגור נגע הסמים במדינת ישראל.

חיים דיין: ידוע לי כי הדבר הראשון בסדר העדיפויות של הממשלה הוא חיי החברה בישראל ורווחתם של תושביה.

חיים דיין: כקצין משטרה לשעבר ערכתי פעם תחשיב כדי לראות כמה כסף עולה למדינה טיפול בנרקומן, לאחר שלמדתי את הנושא על בוריו, גם מן השטח.

חיים דיין: מסתבר שתקציבים גדולים הולכים מן המשרדים בצורה מיותרת.

חיים דיין: הבה נעשה חשבון: בעבריין שנתפס בשימוש בסמים מטפלת משטרת ישראל, מטפל משרד המשפטים, מטפל בו גם משרד הרווחה, גם שהייתו בבית-הסוהר עולה למדינה כסף, ובסך הכול הוא עולה קרוב ל-5,000 שקל בחודש, כאשר הטיפול בגמילה עולה 3,000 שקל לחודש.

חיים דיין: צריך לזכור, כי נוסף על כך הוא מקבל הבטחת הכנסה למשפחתו, דבר שעולה כסף נוסף למדינה.

אברהם יחזקאל: – – –

חיים דיין: אנחנו מדברים גם על גמילה, גם על מניעה וגם על חינוך.

חיים דיין: אנחנו מדברים על שינוי סדר העדיפויות בנושא הנרקומנים.

חיים דיין: אני רוצה למסור לכם נתון נוסף – – –

אברהם יחזקאל: – – – המניעה היא המטרה העיקרית, ולא כל כך הגמילה.

אברהם יחזקאל: כי כאשר מגיעים כבר לצורך בגמילה, המצב הרבה יותר קשה.

חיים דיין: במניעה לא צריך להשקיע הרבה כסף, אבל חשוב לשנות את החוק, ולהוריד את שיקול הדעת מבתי-המשפט באשר לסוחרים.

חיים דיין: בנאומי הקודם אמרתי, שסוחר סמים הזורע רצח בעם – דינו מאסר עולם.

חיים דיין: צריך להכניס אותו למאסר עולם.

חיים דיין: אני שמח שהעלו את הנושא הזה ואמרו כי מי שנתפס כסוחר בסמים יצטרך לתת דין-וחשבון בפני שלטונות מס ההכנסה על העלמת מס.

חיים דיין: זה דבר נוסף שמצא חן בעיני.

חיים דיין: אני רוצה לומר לכם דבר נוסף.

חיים דיין: מדאיג מאוד שבמדינת ישראל יש 100,000 נרקומנים.

חיים דיין: ואני רוצה לעשות כאן חישוב פשוט: אם נביא בחשבון שכל נרקומן משתמש בעשירית הגרם ביום, וזו מנה שמחירה 70 שקלים, ו-50 שקלים עולה מנה שמעורבים בה רעלים שונים; ובכן, קילוגרם סם עולה קרוב ל-70,000 שקל במרכז.

חיים דיין: ואם יש לנו 100,000 נרקומנים במדינת ישראל, הרי הם משתמשים ב-300 קילוגרם ליום, ובשנה הם משתמשים ב-7.6 טונות.

חיים דיין: מי שיעבור על החשבון הפשוט הזה יבין, שהסכום של 3 מיליארדי דולר, שנקב בו רפול, הוא סכום נכון.

חיים דיין: וכל זה מושג באמצעות ביצוע עבירות על רכוש.

חיים דיין: במקום שהממשלה תכניס את הכסף הזה מהכנסות מחברות הביטוח – הם מכירים כהוצאה מוכרת בזה שהכסף הזה לא ממומש לאוצר.

חיים דיין: לכן, אדוני שר האוצר, אני רוצה להפנות תשומת לבך לכך שאנחנו חייבים להגדיל את התקנים מ-70 ל-180, כדי שבכל יישוב יהיה לפחות עובד סוציאלי אחד שיטפל בנושא הסמים ובצרכני הסמים.

חיים דיין: אומרים שעובד סוציאלי צריך לטפל ב-15 נגמלים, אבל לפי הנתונים הסטטיסטיים מסתבר, שכיום מטפל עובד סוציאלי אחד ב-30 נרקומנים.

חיים דיין: אני רוצה למסור עוד נתון, והוא האחרון.

חיים דיין: בשנת 1992 היה במשרד העבודה והרווחה סכום של 1.3 מיליון ש"ח לשנה לנושא הטיפול בסמים, בשביל אותם 73 תקנים קיימים.

חיים דיין: תשלום המשכורות ל-73 בעלי תקנים אלה, כשכל אחד מהם מקבל 2,500 ש"ח בחודש, הסתכם ב-2 מיליונים ו-179,000 שקל.

חיים דיין: עכשיו אני יכול להבין מדוע העובדים האלה היו תחת איומי פיטורין, ולמה הרשות למלחמה בסמים סייעה עוד ב-2.5 מיליוני שקל, וזאת רק ב-60 רשויות.

חיים דיין: אם נרחיב את זה ל-180 תקנים ב-180 יישובים, נהיה חייבים להגדיל את תקציב משרד העבודה והרווחה ב-5 מיליוני שקלים.

חיים דיין: אני רוצה לומר לחברי הכנסת מהסיעות הערביות, שאני רואה את הסיעות הערביות כשותפות במלחמה בסמים, כחלק בלתי נפרד מהאוכלוסייה הישראלית, כי הנגע הזה עובר מפה לשם, ואנחנו שותפים במלחמה בסמים.

חיים דיין: המסחר בסמים מניב רווחי עתק, וברגע שזה כדאי לכולם זה יוצר חברות טובה.

חיים דיין: תודה רבה.

אסתר סלמוביץ: תודה לחבר הכנסת דיין.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת אלסאנע.

מיכאל איתן: רק רגע, בבקשה.

מיכאל איתן: אני מבקש לשאול שאלה.

מיכאל איתן: הקשבתי קשב רב לדבריך, חבר הכנסת דיין, ושמתי לב למשפט אחד במיוחד, והייתי רוצה שתבהיר אותו.

מיכאל איתן: אמרת כאן שבתוקף תפקידך כקצין משטרה נשלחת לא אחת לבצע פקודת מאסר במשפחות שהיו במצב כלכלי קשה, חסרות יכולת לשלם מאחר שחיו משכר מינימום והיו מטופלות בילדים.

מיכאל איתן: אני רוצה לשאול, האם היתה זו פעולה חד-פעמית, האם המשטרה היתה נוהגת לבצע פעולות כאלה, והאם אתה יודע שבעצם אסור לאסור אנשים בגלל חוב כספי?

אלי דיין: אתה לא חייב להשיב, כי זה עלול להפליל אותך.

חיים דיין: בנושא הזה, רבותי, אין מקום לבדיחות.

חיים דיין: הנתונים שמסרתי מדאיגים מאוד, ולא פלא הדבר.

חיים דיין: מדאיג מאוד שבמדינת ישראל הגענו למצב שבו יש 2 מיליוני פקודות חוב.

חיים דיין: אנחנו צריכים להסתכל ולבדוק מדוע הגיעו משפחות למצב הזה.

חיים דיין: מובן שזה מתחיל בנושא התעסוקה, או חוסר התעסוקה.

חיים דיין: אב משפחה מובטל מקבל על-פי החוק 1,360 שקל לחודש.

חיים דיין: בזה אתה מסכים אתי, נכון?

חיים דיין: מהסכום הזה הוא צריך לשלם ארנונה, אגרת חינוך, הוא צריך לשלם אגרת רדיו וטלוויזיה, מזה הוא צריך לשלם שכר דירה, צריך לשלם מס הכנסה, והוא צריך לשלם 17% מע"מ, וצריך לשלם גם ביטוח לאומי.

חיים דיין: עשיתי חשבון ומצאתי, שנשארים למשפחה זו 600 שקלים ביד בשביל לקיים חמש נפשות.

חיים דיין: אם מישהו מכם יקום ויסביר לי איך אפשר לקיים בסכום הזה חמש נפשות, אני אוריד בפניו את הכובע.

חיים דיין: אם מישהו מכם מוכן לכלכל משפחה בת חמש נפשות במשך שישה חודשים בסכום של 1,360 שקלים לחודש, אני אוריד בפניו את הכובע.

חיים דיין: אז אל תתפלאו מדוע יש מצב עוני קשה כל כך במדינה.

חיים דיין: לא אחת קרה שאני, חיים דיין, מפקד משטרת יוקנעם לשעבר, עמדתי מול מקררים ריקים בבתי אנשים ובכיתי, כי כאב לי.

חיים דיין: לפני שהייתי צריך לבצע את הפקודה, ירדתי למכולת הקרובה לקנות בשביל המשפחה לחם וחלב.

חיים דיין: אף אחד מכם לא ירד לשטח כדי לראות את זה.

חיים דיין: אני מציע לכל אחד מכם לרדת.

חיים דיין: תבינו מה קורה במשפחות למטה.

חיים דיין: אנחנו מדברים על תקציבים גדולים, בואו נסתכל על האנשים למטה – ילדים רעבים ללחם.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת אלסאנע, וזהו.

חיים דיין: אני מקווה שבשנת 1994 נזכה לתוצאות הרבה יותר טובות מהשנה הזאת.

חיים דיין: אני מאחל הצלחה מכל הלב.

חיים דיין: אף שאנחנו נתונים בחילוקי דעות לגבי התקציב, להנה ולהנה, אני מקווה שכאשר תפרסו את התקציב של שנת 1994 נגיע לתוצאות טובות יותר, ואם יהיה מקום להוריד את הכובע, אוריד את הכובע בלי להתבייש.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת דיין, יש פה שאלה של חבר הכנסת אלסאנע, ובזה אנחנו עוברים לנואם הבא.

טלב אלסאנע: הזכרת בדבריך שאתה מציע להטיל מס על הכנסות מסחר בסמים.

טלב אלסאנע: האם הכוונה למסד את הסחר?

חיים דיין: חלילה, הכוונה שלי אחרת בנושא הזה.

חיים דיין: הרי סוחרי הסמים מגלגלים עשרות אלפי דולרים ויש להם רכוש שנאמד בהון עתק.

חיים דיין: כשאתה תופס סוחר כזה אתה לא נותן לו לגיטימציה, אתה אומר לו: אם יתפסו אותך, יכירו בך כסוחר, אתה תשלם מס.

חיים דיין: אחרת כל אחד יבוא עם קופה רושמת ברחוב וייקח כמה חבילות סמים ויתחיל למכור, זה מוכר לצורך מס.

חיים דיין: אם כבר תפסו אותך, שישחטו אותך עד הסוף, שייקחו את כל הרכוש שלך וייתנו אותו למדינה למכרז, ובכסף הזה יתמכו במוסדות גמילה.

חיים דיין: זו הכוונה שלי.

אסתר סלמוביץ: חבר הכנסת חאג' יחיא.

וליד צאדק חאג'-יחיא: חבר הכנסת דיין, אני יודע שאתה היית קצין במשטרה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: אתה השתתפת הרבה פעמים במבצעי סמים בטייבה.

וליד צאדק חאג'-יחיא: אולי מתוך המעצרים שעשית, מה"משחטות", מהנזק העצום שנגרם שם, ציפיתי שתדבר גם על המצב הסוציו-אקונומי בטייבה ובמגזר הערבי, שמביא את מספר הנרקומנים וצרכני הסמים הגבוה ביותר במדינה.

חיים דיין: בקטע הזה אשיב לך ממש בקיצור.

חיים דיין: נכון הדבר שלא אחת השתתפתי במבצעי סמים באזור טייבה במשולש וגם בתפיסות רבות.

חיים דיין: לצערי, התפיסה הגדולה שלי, של 400 גרם, היתה דווקא בטייבה, שם ריכוז סוחרי הסמים הגדול ביותר.

חיים דיין: שם, לצערי הרב, מלבד היקף הנרקומנים, שהוא זעום ביותר, נמצאים הרבה סוחרים.

חיים דיין: כדי לפתור את הבעיה צריך להטיל את העונשים החמורים ביותר.

חיים דיין: איש לא יתפלא אם מחר יבוא בנו, אשר הוא טיפל בו וחינך אותו במשך 18 שנה, ויגיד לו: אבא, אני צריך סמים.

חיים דיין: שלא נתפלא.

חיים דיין: גם בטייבה צריך טיפול מעמיק, כי התוצאה של זה היא גנבות רכב בכפר-סבא וה"משחטות" בטייבה.

חיים דיין: תודה רבה.

אסתר סלמוביץ: תודה רבה לחבר הכנסת דיין.

אסתר סלמוביץ: אני מזמינה את חבר הכנסת אביגדור קהלני – איננו, אחריו – חבר הכנסת דן תיכון, ואחריו – חבר הכנסת יוסי כץ.

אסתר סלמוביץ: 10 דקות בבקשה.

דן תיכון: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני מקווה שיש לנו עוד קצת רצון לשמוע, ובכבוד הדדי.

דן תיכון: אדוני השר, שנת 1992 חלפה, אירופה התאחדה היום.

דן תיכון: אני זוכר את נאומך כחבר אופוזיציה בוועדה לענייני ביקורת המדינה בשנה שעברה, כמדומני שזה היה בדצמבר.

דן תיכון: אני הצטרפתי לדברי הביקורת שלך באשר להכנות שנעשו בארץ לקראת אירופה 1993; פעם זה היה תאריך רחוק.

דן תיכון: בשצף קצף, ובצדק, טענת שהממשלה לא עשתה דבר.

דן תיכון: ואכן אתה צדקת.

דן תיכון: והשאלה היא: אכן, קמה ממשלה חדשה.

דן תיכון: האם היא נותנת את דעתה לכל מה שקורה באירופה?

דן תיכון: למשל בתחום התעופה?

דן תיכון: חלים שם שינויים מפליגים.

דן תיכון: היום זה אולי גם יום חג, נכנס לתוקפו ההסכם של ישראל עם אפט"א.

דן תיכון: יש לנו הסדר עם מדינות נוספות באירופה, דוגמת שבדיה, אוסטריה, שווייץ.

מיכאל איתן: מתי נחתם ההסכם הזה?

דן תיכון: רק רגע, חבר הכנסת איתן.

דן תיכון: האם ידעת, אדוני שר האוצר, שההסכם הזה עדיין לא אושר על-ידי הממשלה?

אברהם-בייגה שוחט: אושר בשבוע שעבר.

דן תיכון: מתי?

דן תיכון: חבל שהציבור לא יודע על כך.

אברהם-בייגה שוחט: עכשיו הוא יודע.

דן תיכון: אני שואל את עצמי, ישבתי ושמעתי בחדרי כמה וכמה מן הנאומים.

דן תיכון: עקבתי אחר הקריאה של כמה מחברי הכנסת, שתגיש תקציב נוסף, ואנחנו נדאג שיהיה תקציב נוסף, והתקציב הנוסף בכוחות משותפים יגיע.

דן תיכון: ואנחנו ניתן, וניתן וניתן, כאילו היינו המדינה העשירה ביותר בעולם.

דן תיכון: והכסף זורם וכל תוכניות הרווחה יוגשמו השנה בלחץ של הלובי החברתי.

דן תיכון: ואני אומר לכם, רבותי חברי הכנסת, אני די מודאג.

דן תיכון: בניגוד למה שהיה ב-1992, כשנוצרה רזרבה גדולה בתקציב בשל מספר העולים הנמוך, התקציב ב-1993 הוא תקציב מתוח מאוד; הייתי אפילו אומר, שיש בו קטעים שהם בלתי-רלבנטיים בשל האירועים שפקדו את המדינה במרוצת 60 הימים שעברו מאז הוגשה הצעת התקציב בקריאה ראשונה.

דן תיכון: יש לנו כמה בעיות בתקציב הזה שמסתכמות במיליארדים.

דן תיכון: זכור לי, לפני שנה פרסם בנק "אקס-אימ", בנק גדול בארצות-הברית בבעלות חלקית של ממשלת ארצות-הברית, סקר על כלכלת ישראל.

דן תיכון: שאלה שנשאלה באותו סקר הציגה בעיה – מדוע כלכלת ישראל לא צומחת זה שנים רבות?

דן תיכון: התשובה היתה מרגיזה מאוד אבל נכונה.

דן תיכון: הדוח הוכיח, שבמקום להקצות כספים לצמיחה, ממשלת ישראל מרבה להקצותם לשיקום כל מיני גופים ציבוריים, חלקם ממשלתיים.

דן תיכון: הסקר מנה רשימה ארוכה של מוסדות שהממשלה, כל הממשלות, הקצו להם סכומים אדירים.

דן תיכון: מחברי הסקר אומרים, שבעצם זה הכסף שהיה מיועד לצמיחה, אבל הוא הלך להצלת מגזרים רבים.

דן תיכון: בתקציב 1993 קיימת אותה בעיה.

דן תיכון: כסף בהיקפים גדולים כנראה יוזרם לצורך הצלת מגזרים חשובים ביותר.

דן תיכון: אדוני שר האוצר, צריך להפסיק לחפש את האשמים.

דן תיכון: התעשיות הביטחוניות כנראה יזדקקו לסכום של כ-2 מיליארדי שקלים.

אברהם-בייגה שוחט: אל תגזים.

דן תיכון: לא אני מגזים.

דן תיכון: כך הם אומרים.

אברהם-בייגה שוחט: לא נכון.

דן תיכון: יכול להיות שאני טועה בכמה מאות מיליונים, אבל הסכום הוא אדיר.

דן תיכון: שמעתי את חבר הכנסת אלול אומר: מה הבעיה, צריך להזרים להם סכומים אדירים, אסור לתת לפטר.

דן תיכון: רבותי, זה סכום אדיר, גם אם זה מיליארד וחצי; הלוואי שאתבדה.

דן תיכון: צריכה להיות תוכנית הבראה.

דן תיכון: זה כסף שצריך היה ללכת לחידוש הצמיחה והוא ילך להצלה.

דן תיכון: קיימת בעיית קופת-חולים.

דן תיכון: קיבלת ודאי מסמך שבו צוין הסכום של 844 מיליון שקלים.

דן תיכון: גם הסכום הזה נראה מוגזם, אבל, רבותי, לקופת-חולים בוודאי יצטרכו להזרים הרבה כסף.

דן תיכון: גם הסכום הזה יילקח ממה שהיה מיועד לחידוש הצמיחה.

דן תיכון: יש הקיבוצים.

דן תיכון: בעבר נתנו 600 מיליון כדי לשקם את הקיבוצים.

דן תיכון: הממשלה בלבד מחקה.

דן תיכון: הבנקים התחייבו למחוק כמיליארד.

דן תיכון: 3.5 מיליארדים ניתנו כפריסה, ושום דבר לא עזר.

דן תיכון: אני מניח שמנה כזו או אחרת באותו היקף נצטרך לתת גם מן התקציב הזה.

דן תיכון: אני זוכר אותך, אדוני שר האוצר, באותו כנס של הבנקאים שהתקיים לפני הבחירות, ואתה באת ואמרת להם: אני רוצה שתדעו שבעיית הקיבוצים לא פתורה.

דן תיכון: אני מניח שהנושא הולך ונהיה דחוף, הולך ודוחק, שהרי התנועה הקיבוצית מצויה במשבר קשה ביותר.

דן תיכון: לכן, לכל אלה שעלו לכאן במרוצת הערב – ושמעתי רבים מן הנאומים – אני יכול לומר לכמה מעמיתי, הכסף לא זורם פה בשפע.

דן תיכון: זאת לא נסיכות שיש בה נפט.

דן תיכון: כאן אנשים עובדים ומשלמים מס הכנסה.

דן תיכון: צריך ליצור את שיווי המשקל בין מה שאנשים משלמים למס הכנסה.

דן תיכון: הממשלה נתנה פטורים והקלות בתחום המס, וגם זה עולה כסף.

דן תיכון: לכן, כל אלה מן הלובי החברתי צריכים לדעת, שאם יקצו משאבים נוספים לצורכי חברה, פשוט לא יהיה עוד כסף לחדש את הצמיחה.

דן תיכון: זה אומר שהעוגה שתהיה לכולנו, לא רק שלא תגדל, אלא תתחלק בין יותר צרכנים, ולכל אחד מאתנו יהיה פחות.

דן תיכון: תרשו לי לומר כמה מלים לגבי ההסתייגות.

דן תיכון: ראיתי, אדוני השר, שזו הפעם החמישית שאתה מגחך כשאתה רואה שאני מציג הסתייגויות שכתוב בהן להוריד שקל או להוסיף שקל.

דן תיכון: בכל מקום שאני חושב שההקצאה לא נכונה, אני אומר להוסיף שקל.

דן תיכון: בכל מקום שאני אומר להפחית שקל, אני בעצם מביע את מורת רוחי.

דן תיכון: אעבור בקצרה על כמה מן הסעיפים.

דן תיכון: למשל, בעמוד הראשון – – –

מיכאל איתן: אפשר לשאול שאלה?

דן תיכון: לא, לא, תן לי.

אסתר סלמוביץ: אני מבקשת לסיים.

דן תיכון: אני כבר מסיים.

מיכאל איתן: היה סיכום, שאם לא תהיה התנגדות, נוסיף את הזמנים שעדיין לא מוצו לחבר הכנסת דן תיכון.

אסתר סלמוביץ: אני תיכף אברר.

שלמה בוחבוט: אני מציע שחבר הכנסת מיכאל איתן יתחיל לדבר 11 שעות.

אברהם-בייגה שוחט: אני מוכן לתת לך 100 שקל אם תסיר את ההסתייגוית ונאשר את התקציב – – –

דן תיכון: אדוני השר, אני מניח שאתה מתייחס ביתר רצינות לתפקידך.

אסתר סלמוביץ: חצי שעה לא מוצתה והיא עומדת לרשותך.

קריאה: מנין לקחת חצי שעה?

אסתר סלמוביץ: אני לא לקחתי משום מקום.

אסתר סלמוביץ: יש פה סגנית מזכיר הכנסת, הזמנים רשומים אצלה.

בנימין בן-אליעזר: תנו לנו לישון.

דן תיכון: אדוני השר, בסעיף 01, נשיא המדינה ולשכתו, אני מציע להפחית 3 שקלים.

דן תיכון: בעצם שואלים אותי – חבר הכנסת מירום, לתשומת לבך – למה נזקקתי להפחית 3 שקלים מבית הנשיא, מוסד מכובד.

דן תיכון: ובכן, נשיא מדינת ישראל טס לביקור בסין.

דן תיכון: משום-מה הוא נזקק להסעה פרטית.

דן תיכון: אילו חשבתי שזה המקרה הראשון, הייתי ודאי שומר את הביקורת לעצמי.

דן תיכון: אבל לפני כמה שנים היה לנו דיון דומה בוועדת הכספים.

דן תיכון: נשיא מדינת ישראל נסע לביקור רשמי בבאזל.

דן תיכון: הוא שהה בבאזל יום אחד.

דן תיכון: לאחר מכן, במשך חמישה ימים הוא היה אורח של הקהילה היהודית בשוויץ, על חשבון הקהילה היהודית בשווייץ.

דן תיכון: משחלפו חמשת הימים התפנה הנשיא והמשיך לדרכו, לביקור רשמי בגרמניה.

דן תיכון: לא טוב שנשיא מדינת ישראל נוקט דרכים כאלה.

דן תיכון: הוא מייצג את כל מדינת ישראל, ואולי צריך להיזהר, שכן נשיא מייצג כל אחד מאתנו, ולכן הטיסה שלו במטוסו של איזנברג יש בה טעם לפגם.

דן תיכון: והוא, שנתנסה בביקורת ציבורית בעבר, כאמור, בעת שהוא ביקר בשווייץ ובגרמניה, צריך היה להיזהר, ואולי להיזכר, שהרי הביקורת היתה אז נוקבת, ונאמר לו, שלא יאה ולא נאה לנשיא לשנורר חמישה ימים מן הקהילה היהודית בשווייץ.

דן תיכון: יש לי כמה הסתייגויות בסעיף משרד ראש הממשלה.

דן תיכון: אני ביקשתי, למשל, להפחית שקל מלשכת השר בן-מנחם.

דן תיכון: שאל אותי חברי וידידי סגן השר אלי בן-מנחם, מדוע בחרת להפחית שקל אחד מן התקציב שלי?

עמיר פרץ: מה יישאר?

חגי מירום: אתה לוקח שקל, יש שם מינוס שקל.

דן תיכון: חבר הכנסת פרץ, זו הבעיה, וחבל שסגן השר רן כהן לא נמצא כאן.

רן כהן: חבר הכנסת תיכון, אולי אתה כבר מטושטש?

דן תיכון: אני לא מטושטש.

דן תיכון: סגן השר רן כהן, פשוט לא ראיתי אותך במקומך.

דן תיכון: מה דעתך על כך ששני סגני שרים חילקו ביניהם את מה שנקרא שיקום השכונות?

דן תיכון: האם זה מכובד?

דן תיכון: האם זה רציני?

דן תיכון: האם אתה לא חושב שהגיע הזמן לעשות סדר בנושא הזה?

דן תיכון: יכול להיות ששר הבינוי והשיכון, שגם הוא נוכח כאן – – –

בנימין בן-אליעזר: אל תגלה שגם אני ביקשתי – – –

רן כהן: אני מבקש דקה להשיב.

דן תיכון: ברצינות, חבר הכנסת רן כהן, מייד מייד, אני רק גומר.

דן תיכון: זו ממשלה חדשה, שיש ממנה המון ציפיות.

דן תיכון: היא באה לשנות, ובצדק.

דן תיכון: היתה לכם ביקורת עלינו.

דן תיכון: אני סברתי, שהגיע לנו לרדת מן השלטון לאחר 15 שנים.

דן תיכון: אולי זה טוב שאחת לתקופה ארוכה משתנה השלטון במדינת ישראל.

דן תיכון: אבל הנורמות, הנורמות חשובות.

דן תיכון: ניקח, למשל, את מה שנקרא שיקום השכונות.

דן תיכון: חבר הכנסת רן כהן, סגן השר, מכובדי, מה דעתך?

דן תיכון: בבקשה.

רן כהן: חבר הכנסת דן תיכון, קודם כול אני רוצה להגיד לך, שכל הנושא של שיקום השכונות נמצא בידי שר הבינוי והשיכון ולא בידי מישהו אחר.

רן כהן: הטיפול של סגני השרים מתפרס על פני הרבה מאוד דברים.

רן כהן: סגן השר אלי בן-מנחם מטפל ברשות למלחמה בסמים מטעם משרד ראש הממשלה, וכן מתרכז, באמת בעבודת נמלים, בשכונות מסוימות שהוא צמח בהן ומכיר אותן.

רן כהן: אני לא רוצה לדבר עכשיו על עצמי.

רן כהן: אומר לך רק דבר אחד: לאחר ההזנחה שהיתה בשמונה-תשע השנים האחרונות בשכונות המטופלות ובערי הפיתוח, מצדי שיהיה סגן שר לכל עשר שכונות, ובלבד שהן תוכלנה לצאת מהמצוקה שבה הן נמצאות מבחינת השכלה, מבחינת תעסוקה, מבחינת היקף האבטלה, מבחינת ההזנחה.

רן כהן: תאמין לי, עם ישראל יגיד תודה.

רן כהן: אבל זה לא המצב.

רן כהן: אל תהיה מודאג.

רן כהן: לא יהיו הרבה סגני שרים שיטפלו בשכונות.

דן תיכון: שמעת, אדוני, שר הבינוי והשיכון, הוא רוצה סגן שר לכל עשר שכונות.

דן תיכון: אני חושב שזה טוב מאוד.

מיכאל איתן: צריך להגדיל את הכנסת, כי רק חבר כנסת יכול להיות סגן שר.

דן תיכון: חבר הכנסת איתן, אל תעזור לי.

דן תיכון: תודה רבה לך.

דן תיכון: אחת מן ההסתייגויות שלי אומרת, שצריך להוסיף שקל אחד למשרד לענייני ירושלים.

רענן כהן: ביטלו את המשרד עכשיו.

דן תיכון: נכון, חבר הכנסת רענן כהן.

דן תיכון: לא ביטלו עכשיו.

דן תיכון: ביטלו היום.

רן כהן: הביטול הזה גורר גם ביטול סגן שר שהיה בממשלה שלכם, שבה היו 13 סגני שרים.

דן תיכון: כן, כן, חבר הכנסת רן כהן, הכול שלי.

דן תיכון: גם הממשלה הזו היא שלי, להזכירך.

רן כהן: לא, לא, שלכם פוליטית.

דן תיכון: גם פוליטית זה של כולנו.

דן תיכון: גם פוליטית זה שלנו.

דן תיכון: שהרי אתה סגן שר הבינוי שלי.

דן תיכון: יש בעיות בירושלים, בעיות קשות.

דן תיכון: אני שואל: האם אתה חושב שהיום זה העיתוי הטוב לבטל את המשרד לענייני ירושלים, אפילו שהפונקציה הזאת ריקה מתוכן?

דן תיכון: אני אומר לך, שאני לא הייתי עושה את זה היום.

דן תיכון: לכן באתי, למשל בסעיף הזה, וביקשתי להוסיף שקל, ולו רק כמחאה, שהרי כבר לפני כמה שבועות ניסה ראש הממשלה למסור הודעה על ביטול – – –

אביגדור קהלני: אנחנו יכולים לתרום לך את מספר השקלים שאתה רוצה.

דן תיכון: למה אתה חוזר על השטות הזאת?

דן תיכון: באת ואתה חוזר עליה שוב.

דן תיכון: כבר צחקנו על העניין.

רענן כהן: הוא לא שמע ולא היה.

דן תיכון: הוא אפילו נעמד.

דן תיכון: אני עובר לכמה סעיפים אחרים.

דן תיכון: למשל, משרד האוצר.

דן תיכון: שאל אותי שר האוצר, למה אתה רוצה להפחית מן המשרד בניו-יורק, מן המשרד בלוס-אנג'לס, מן המשרד בשיקגו.

אברהם-בייגה שוחט: לא שאלתי את זה.

דן תיכון: בסדר, בסדר.

דן תיכון: רבותי, אדוני שר האוצר, טוב שהצטרפת.

דן תיכון: מה דעתך, כמה שירותי חוץ כלכליים אנחנו צריכים?

דן תיכון: ניקח לדוגמה את העיר לוס-אנג'לס.

דן תיכון: למה אנחנו צריכים נספח לענייני תיירות?

דן תיכון: למה נהיה צריכים נספח לענייני כלכלה?

דן תיכון: תראה לכמה משרדים יש שירות חוץ.

דן תיכון: למשרד התעשייה והמסחר יש שירות חוץ.

דן תיכון: למשרד האוצר יש שירות חוץ.

דן תיכון: למשרד התיירות יש שירות חוץ כלכלי, אני מדבר על שירות חוץ כלכלי.

דן תיכון: אפילו למשרד החוץ יש כמה צירים כלכליים.

דן תיכון: וגם למשרד העבודה יש פה ושם איזה נספח לענייני עבודה.

דן תיכון: מדובר על ממשלה חדשה, תוכניות חדשות, מדוע לא נבוא ונאמר – אני מדבר בכל הרצינות – שיהיה לנו נספח כלכלי אחד בניו-יורק, שיהיה לנו נספח כלכלי אחד בשיקגו, שיהיה לנו נספח כלכלי אחד בלוס-אנג'לס, ואני לא בא לקנטר.

שמואל הלפרט: אתה רוצה להגביר את האבטלה?

דן תיכון: רשמתי, למשל, בסעיף רשות החברות הממשלתיות להפחית שקל אחד, אדוני השר.

דן תיכון: אנחנו מנסים להפריט.

דן תיכון: איזה ציון, לדעתך, אני צריך לתת לרשות החברות בתחום ההפרטה בגין הביצועים שלה ב-1992?

דן תיכון: ואני לא מפרט, ממשלה כזו, שר כזה או שר אחר, הרי שנינו מסכימים שעניין ההפרטה תקוע.

דן תיכון: אדוני שר הבינוי והשיכון – – –

בנימין בן-אליעזר: לא, זה לא אני, זה יוסי.

דן תיכון: זו בכל זאת הכנסת.

גדליה גל: חבר הכנסת דן תיכון – – –

דן תיכון: אני רוצה לומר לך, חבר הכנסת גדליה גל, מה שהיה חסר בשעות האחרונות כאן זה שיחלקו לנו קפה ועוגה.

דן תיכון: כזה היה המחזה לעיני מצלמות הטלוויזיה.

דן תיכון: ואם אתה חושב שכך צריכה להיראות הכנסת, אני חושב אחרת ממך; מה לעשות.

קריאה: אתם קבעתם את הסגנון.

שמואל אביטל: חבר הכנסת תיכון, איפה חברי הכנסת של הליכוד?

שמואל אביטל: אתם עושים מארבים, ואתה מטיף לנו מוסר.

דן תיכון: אינני מטיף לך מוסר, ואינני מטיף מוסר לאיש, חבר הכנסת אביטל.

דן תיכון: אני יכול לומר לך, חבר הכנסת אביטל, שאילו אני הייתי מנהל את הישיבה בשלבה הקודם, הייתי סוגר את הישיבה; פשוט סוגר.

דן תיכון: זה היה מחזה מביש, שעמדו כולם וצעקו, כ-20 חברי הכנסת, וכל אחד הרים ידיים והרים ניירות למעלה כדי להצטלם.

דן תיכון: חבר הכנסת גדליה גל, שאלת אותי – – –

עובדיה עלי: רבותי חברי הכנסת, נא לאפשר לחבר הכנסת דן תיכון להשלים את דבריו.

עובדיה עלי: אם יהיו שאלות, והנואם כמובן יסכים, אשמח לאפשר לכם.

קריאה: תן לו עוד חצי שעה.

עובדיה עלי: אתה תורם מזמנו של המערך?

עובדיה עלי: חלק מהדוברים ויתרו.

דן תיכון: אדוני שר האוצר, בנושא הממונה על השכר, היינו רוצים לשמוע מה דעתך על יישום המלצות ועדת-זוסמן.

דן תיכון: האם בכוונתך, לאור ההתחייבויות שנתנה ההסתדרות לפני כשנה, והציפיות של עובדי המדינה – שהרי לכל אדם שפורש יש עניין ביישום המלצות ועדת-זוסמן, ואני חבר בוועדת-זוסמן – לטפל בנושא הזה?

דן תיכון: בוודאי קראת את מאמר המערכת שפורסם ב"הארץ" על מה שקורה בשכר עובדי המדינה, שהדרגות התבלבלו ואין הפרשיות וחלק גדל והולך ממרכיבי המשכורות לא נכלל במסגרת השכר, ואז, כאשר אתה פורש בגיל 60, או בגיל 65, אתה בעצם מקבל שני-שלישים, או שליש מן השכר.

דן תיכון: היינו רוצים לשמוע מה אתם אומרים בנושא זה.

דן תיכון: ואני מציע בנושא זה להפחית שקל, כדי להאיר את עיניך.

דן תיכון: ואני עובר ברפרוף ומגיע להסתייגות שלי העוסקת בהעברת סכום די ניכר לנכסים מ.י., ואני מבקש להפחית שקל מנכסים מ.י.

דן תיכון: אני שואל אותך: מה דעתך, אדוני שר האוצר, על מה שקורה בנכסים מ.י.?

דן תיכון: האם לא הגיע הזמן לבדוק, האם הצלחנו להפריט את הבנקים, האם לא הצלחנו להפריט את הבנקים?

דן תיכון: האם אנחנו מרוצים ממה שנעשה לאחרונה בנושא הזה?

דן תיכון: ואולי צריך להעביר את הנושא לטיפולו של בנק ישראל, שהרי בצורה כזו או אחרת הוא מטרפד את העניין?

דן תיכון: חשבתי שצריך להפחית גם שקל אחד מן הסעיף הנקרא פיצויים למפוני סיני.

דן תיכון: אתה זוכר מתי פונינו מסיני?

דן תיכון: – ב-1982.

דן תיכון: אבל בסעיפי התקציב של משרדך מופיע מדי שנה סכום שמשולם לצורך מפוני סיני.

אברהם-בייגה שוחט: כמה מופיע?

דן תיכון: מופיע סכום לא גדול, אבל כל שנה מופיע.

דן תיכון: גם לפני חודש קיבלנו בקשה להעברה תקציבית.

גדליה גל: ההעברה האחרונה היתה בשנה שעברה.

דן תיכון: לא, גם בתקציב לשנת 1993, עדיין מופיע סכום בסעיף הזה.

דן תיכון: רבותי, מאחר שלי נמאס בדיוק כמו אתמול לך, חבר הכנסת גדליה גל, אני רוצה לסיים בזה שאומר, שבסעיף 83 – הוצאות פיתוח שונות, להשקעות בחברות ביטחוניות אני מבקש להוסיף שקל אחד, ולהבראת התעשיות הביטחוניות אני מבקש להוסיף עוד שקל אחד, כי כל הסעיפים הללו כמעט שלא מתוקצבים, והסכומים שמתוקצבים פשוט לא נכונים, וכנראה עיקר הכסף שמיועד לצורך הבראת התעשיות הללו מצוי בסעיף הרזרבה.

דן תיכון: ולא רציתי לחזור על עוד כמה וכמה סעיפים.

דן תיכון: תודה רבה לכם.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת דן תיכון.

עובדיה עלי: חבר הכנסת יוסי כץ, בבקשה.

עובדיה עלי: אחריו – יושב-ראש ועדת הכספים, ואם שר האוצר יבקש גם הוא לדבר אחרי יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת, אבקש שיאמר לי.

יוסי כץ: אדוני היושב-ראש, מותר להגיד – כנסת נכבדה ומותשת, מתוך התחשבות בכם ובבני משפחותיכם, אני מקצר את משך הדיבור שלי משמונה דקות לשלוש דקות.

יוסי כץ: ממשלתו של יצחק רבין, ושל שר אוצרנו אברהם בייגה שוחט, מגיעה למבחן הכלכלי החשוב בשנה זו.

יוסי כץ: חברי הכנסת של סיעת העבודה ושאר חברי הקואליציה ללא יוצא מן הכלל ייתנו גיבוי להצעת התקציב המונחת בפניכם.

יוסי כץ: לכולנו תפילה בלב, אשר גם אנשי האופוזיציה בסתר לבם צריכים להיות שותפים לה, שמדיניות הממשלה תצליח לתקן את כל הקלקולים שהיו נחלת המדינה בשנים האחרונות.

יוסי כץ: לכולנו תקווה, ששנת 1993 תהיה שנה של פריצת דרך בתחום המדיני ובתחום הכלכלי, שנה של קידום תהליך השלום, שנה של בניית תשתית כלכלית, שנה של השקעות גבוהות בחינוך, שנה של פיתוח התעסוקה, של סלילת כבישים ומסילות ברזל ושל שיפור דרכי התחבורה.

יוסי כץ: אבל מעל לכול – תקווה שהצעדים שהממשלה נוקטת יביאו בשנת 1994, בתחום החברתי, לחידוש מפעל ההזנה בשכונות ובעיירות הפיתוח, למניעת שחיקה בשכרם של הגמלאים ולהגנה על הקבוצות החלשות.

יוסי כץ: אני קורא לחברי האופוזיציה: תנו לנו להתחיל את השנה החדשה ברגל ימין, עזרו לנו להתמודד עם הבעיות האמיתיות של עם ישראל.

יוסי כץ: ובקשה מעשית: אל תגרמו לדחיית הדיון שלא לצורך.

יוסי כץ: קצרו את ההצבעה כדי שכולנו נוכל לחזור לבלות את השבת בידיעה שממשלת ישראל יכולה לצאת לדרך בתחום הכלכלי.

יוסי כץ: אני מאחל לשר האוצר הצלחה במימוש תוכניתו הכלכלית ולעם ישראל תקציב טוב, שיעלה אותנו על דרך המלך.

יוסי כץ: תודה.

עובדיה עלי: תודה.

עובדיה עלי: אני אאפשר גם לחבר הכנסת יצחק לוי, לפנים משורת הדין; חמש דקות יספיקו?

יצחק לוי: בין חמש לעשר.

עובדיה עלי: לא, חמש דקות.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת – – –

מיכאל איתן: לסיעה שלהם יש עשר דקות או רבע שעה.

יצחק לוי: אני מודיע שאני לא אדבר יותר מעשר דקות.

עובדיה עלי: סליחה, אני רוצה להבהיר, שלא תיווצר כאן אווירה שמישהו גוזל מזמנכם.

עובדיה עלי: חבר הכנסת יגאל ביבי היה רשום לחמש דקות והוא לא היה.

עובדיה עלי: הוא היחיד מסיעת המפד"ל שלא היה.

מיכאל איתן: גם חבר הכנסת חנן פורת לא היה.

אברהם-בייגה שוחט: מה זה, חשבון רטרואקטיבי?

עובדיה עלי: חברי הכנסת, יש בכל זאת בכנסת סדרי עבודה.

עובדיה עלי: מי שלא היה איבד את תורו.

עובדיה עלי: לפנים משורת הדין, נתתי לו אפשרות לדבר.

עובדיה עלי: אני מבקש: חמש דקות; תאמין לי, גם זה בסדר.

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, אדוני שר האוצר, אנחנו נישמע להוראות היושב-ראש ונדבר כמה שהוא מקציב.

יצחק לוי: היום, ב"מבט לחדשות" – אני לא יודע מי מחברי הכנסת ראה את "מבט לחדשות" – היתה כתבה על קבוצה גדולה של בני נוער שמסתובבים ברחובות בלילה ומוכרים שירותים מיניים לגברים בירושלים, בתל-אביב, תופעה שהולכת ומתפשטת.

יצחק לוי: התופעה הזאת היא רק סימפטום של ההזנחה שיש בטיפול בנוער, בעיקר בטיפול בנוער השוליים.

יצחק לוי: זה נושא שאני מתריע עליו כבר כמה שנים, ולצערי הרב גם בממשלה הקודמת לא היתה אוזן קשבת לנושא הזה.

יצחק לוי: לכן, אדוני שר האוצר, הגשתי הסתייגויות בשלושה תחומים: במשרד החינוך והתרבות ביקשתי להוסיף לסעיפים – – –

חיים רמון: – – –

יצחק לוי: אדוני שר הבריאות, תיכף אדבר גם עליך.

חיים רמון: תיזהר, אני יכול לענות.

חיים רמון: אני מזהיר אותך.

חיים רמון: אני אעשה לכם פיליבסטר בתור קואליציה.

יצחק לוי: אין שום בעיה.

יצחק לוי: אולי יכולת ללכת לישון עד עכשיו, אני לא יודע מה אתה רוצה.

יצחק לוי: במשרד החינוך והתרבות ביקשתי להוסיף לסעיפים הבאים: לשירות הפסיכולוגי, לחינוך המיוחד – אלה שני סעיפים שעוסקים באותו נוער שוליים שדיברתי עליו.

יצחק לוי: במשרד העבודה והרווחה הבעיה הרבה יותר קשה.

יצחק לוי: אדוני שר האוצר, אנחנו חייבים להוסיף תקן של פקידות סעד, אחרת לא נוכל להתגבר על הבעיות שיש.

יצחק לוי: יש היום, בעקבות החוק החדש בדבר קטינים וחסרי ישע, אלפי תלונות ואלפי דיווחים על ילדים שנמצאים בהתעללות ובסיכון.

יצחק לוי: התלונות האלה אינן מגיעות לטיפול פשוט בגלל חוסר כוח אדם.

יצחק לוי: אין מי שיטפל בהן, אין מי שיכתוב תזכיר לבית-המשפט, אין מי שילך לבקר במשפחה.

יצחק לוי: כל יום שעובר הילדים האלה עדיין סובלים ממכות, מהתעללויות וכדומה.

יצחק לוי: לכן, גם ההסתייגות הזאת היא הסתייגות בתקציב משרד העבודה והרווחה, ובה ביקשתי להוסיף על תקציב פקידי הסעד, להוסיף על תקציב טיפול החוץ, להוסיף על תקציב המעונות.

יצחק לוי: אדוני שר הבריאות, דיברנו על כך שיש הרבה מה לתקן בנושא פסיכולוגיה לילדים.

יצחק לוי: אינני יודע אם אני זוכר היטב, אבל בביקור שלנו בבית-החולים "אברבנאל" גם דיברנו על כך שאין שם בית-ספר וחסר בית-ספר.

יצחק לוי: אותם ילדים מאושפזים אין להם איפה ללמוד, הם לומדים בצריפים.

חיים רמון: משרד החינוך מקציב.

יצחק לוי: אתה קיבלת על עצמך לתאם עם משרד החינוך ולראות איך אפשר לבנות אותם שירותי לימוד לאותם ילדים אומללים שנמצאים באותן מחלקות פסיכולוגיות.

יצחק לוי: אבל לא רק הדבר הזה.

יצחק לוי: כל התנאים שם דורשים שיפור רב, שיפור גדול.

חיים רמון: בונים שם.

יצחק לוי: ב"אברבנאל" בונים.

יצחק לוי: אני לא יודע אם בנס-ציונה בונים.

יצחק לוי: אני לא יודע אם במקומות אחרים בונים.

יצחק לוי: על כל פנים, האם לא חסר לך תקציב לנושא הזה?

חיים רמון: חסר עוד.

יצחק לוי: אם חסר, אני קורא לך לתמוך בהסתייגויות שלי בעניין הזה.

אמנון רובינשטיין: על חשבון מה?

יצחק לוי: אפשר למצוא על חשבון מה, אבל לא משאירים ילדים במצוקה.

יצחק לוי: אני אומר שילדים במצוקה – זה לאורך כל הדרך; הן בעניין של משרד הבריאות, הן בענייני עבודה ורווחה, בענייני חינוך וכדומה.

יצחק לוי: נקודה אחרונה שאני רוצה להעלות כאן, כיוון שאני חושב שהזמן הולך ונגמר, היא נושא שירותי הבריאות לילדים.

יצחק לוי: אדוני שר הבריאות, קיבלנו מכתב שמשרד הבריאות ניאות לטפל בילדים שהם נפגעי עבירות מין, שקופות-החולים או משרד הבריאות מכסים את הטיפול.

יצחק לוי: הנה לכאורה יש מזור לעניין.

יצחק לוי: אבל לאחר שבדקתי את המכתב ששלחת לנו בעניין הזה, הרי המכתב מתייחס רק לטיפול או לביקור הראשוני, הוא לא מתייחס לאשפוז, הוא לא מתייחס לבדיקות אחרות, הוא לא מתייחס לעניינים אחרים.

יצחק לוי: איך אנחנו נמצא פתרון לזה?

יצחק לוי: האם אותם ילדים – – –

חיים רמון: ביטוח בריאות ממלכתי.

יצחק לוי: ביטוח בריאות ממלכתי?

יצחק לוי: תביא את החוק.

יצחק לוי: הרי מעכבים לך את החוק.

חיים רמון: המפד"ל נגד.

חיים רמון: אם המפד"ל תתמוך בחוק – החוק יעבור.

חיים רמון: הבעיה המרכזית שלי היא המפד"ל.

יצחק לוי: קודם כול יש לך בעיות עם מפלגת העבודה.

חיים רמון: תן לי לטפל במפלגת העבודה ואתה תטפל במפד"ל.

יצחק לוי: אני שואל את מזכ"ל מפלגת העבודה, האם כבר יש אישור לשר הבריאות להביא את חוק ביטוח בריאות ממלכתי?

יצחק לוי: אדוני שר הבריאות, תטפל ונגמור.

יצחק לוי: אני מבטיח לך שבנושאים רבים אנחנו נמצא את הדרך.

יצחק לוי: אדוני שר הבריאות, אני מבקש ממך, לפחות בנושא הילדים אנחנו חייבים למצוא פתרון.

יצחק לוי: יש מאות ואלפי ילדים ללא טיפול רפואי ממש, לא רק נפגעי עבירות מין, לא רק נפגעי התעללות, גם נפגעי הסדר המושבים, גם נפגעי האבטלה, גם נפגעים אחרים.

יצחק לוי: אלפי ילדים במדינה אינם זוכים לטיפול רפואי.

יצחק לוי: חבר הכנסת לס מגיש הצעת חוק לביטוח ממלכתי לרפואת השיניים.

יצחק לוי: עזוב את רפואת השיניים, בוא נתחיל ברפואה כללית, נתחיל במחלות אחרות, נתחיל בדלקות ריאות, נתחיל בעניינים אחרים.

יורם לס: אתה סתם משמיץ.

יורם לס: תראה לי ילד אחד בישראל שזרקו אותו מבית-החולים מפני שלא היה לו ביטוח.

יורם לס: מה אתה מספר סיפורים?

יצחק לוי: חבר הכנסת לס, לא אני אשיב לך, שר הבריאות ישיב לך.

יורם לס: תראה לי ילד אחד במדינה שזרקו אותו מבית-החולים.

יצחק לוי: אני אראה לך.

יצחק לוי: יש לי השמות שלהם.

יצחק לוי: חוץ מזה, תשאל את שר הבריאות.

יצחק לוי: למה אתה מתרגז?

יצחק לוי: תשאל את שר הבריאות.

יורם לס: אני אדאג אישית שהילדים האלה יהיו בבית-החולים.

יצחק לוי: באיזה תקציב?

יצחק לוי: איזה בית-חולים יקבל אותם בלי התחייבות?

יורם לס: לא צריך תקציב לזה.

יורם לס: לחיים אין מחיר.

יצחק לוי: אדוני, לא מדובר בחיים.

יצחק לוי: מדובר בשפעת קלה, מדובר בדלקת ריאות קלה, מדובר בדברים כאלה.

יצחק לוי: האם אתה מבטיח לי שכל ילד, בלי אישור של קופת-חולים יתקבל בבית-החולים?

יצחק לוי: אתה מטעה את הציבור כאן.

יצחק לוי: לא נכון הדבר הזה.

יורם לס: לפי החוק.

תמר גוז'נסקי: את הילדים מקבלים במיון, אבל אחר כך מגישים חשבון.

יצחק לוי: רק במיון, לא לאשפוז.

יורם לס: אתה ראית ילד שזקוק לאשפוז ולא אושפז?

יורם לס: זרקו אותו מחדר המיון?

יצחק לוי: אני אתן לך שמות.

יצחק לוי: יש לי שמות כאלה.

יצחק לוי: אני רק רוצה לספר לך סיפור קצר, כדי שתבין את העניין, אם תרשה לי.

עובדיה עלי: את הסיפור תספר לו אחר כך.

עובדיה עלי: זמנך תם.

עובדיה עלי: תיגש אליו ותספר לו.

יצחק לוי: אני נשמע ליושב-ראש.

יצחק לוי: אם אתה לא מרשה לי, אני מסיים.

יצחק לוי: אני מבקש משר האוצר להיות קצת יותר לארג' לגבי האזרחים של מחר.

עובדיה עלי: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק לוי.

עובדיה עלי: חבר הכנסת גדליה גל, יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת, בבקשה.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אינני מתבייש לומר שאני קצת עייף אחרי המרתון של ארבעת הימים האחרונים.

עובדיה עלי: מותר לך.

גדליה גל: אני גם חייב להוסיף, שזה לא בדיוק המשחק שאני מבין אותו.

גדליה גל: אני חייב להודות, שגם קשה לי לקבל את הסגנון הזה.

גדליה גל: אבל, מקובל עלי שיש הנאות של קואליציה ויש בוודאי הנאות של אופוזיציה.

גדליה גל: ואם אלו הן ההנאות של האופוזיציה, אז צריך, במקסימום שאפשר במסגרת הטעם הטוב ללכת לקראתה.

גדליה גל: ואני מציע לחברי מהקואליציה לגייס את כל כוחות הנפש שיש לנו כדי לעבור את המסלול הזה, בהנחה שבעוד שבוע-שבועיים נוכל לשבת בשקט ולבחון את עצמנו.

גדליה גל: אני מרגיש את עצמי מבוזה – אז אולי זו בעיה אישית שלי, כבר אמרתי את זה אתמול בבוקר – לראות במשך שעות על שעות, לא שעה ולא שעתיים, אלא במשך שש ושבע שעות, את המליאה הזאת, בלא שום דיון.

גדליה גל: והנושא הוא תקציב המדינה.

גדליה גל: והכול מופיע בטלוויזיה, בערוץ-2, בכל בית בישראל.

גדליה גל: וחוזרים עוד הפעם על הצבעה שמית, ועוד הפעם על הצבעה שמית, ושוב ושוב.

גדליה גל: וכבוד הכנסת זה לא רק בעיה של האופוזיציה בנפרד, זו לא רק בעיה של הקואליציה.

גדליה גל: אנחנו מתבזים ביחד.

גדליה גל: וחובתנו לחשוב יחד מה אנחנו עושים הלאה.

מיכאל איתן: כשאתם עשיתם זאת זו לא היתה התבזות?

מיכאל איתן: מספיק עם המוסר הכפול.

גדליה גל: כפי שאמרתי, אני מבקש מחברי שנגייס את כל כוחות הנפש שלנו כדי לשחק את המשחק כפי שהאופוזיציה תכתיב אותו.

גדליה גל: כבר אמרתי לכם לפני חודש-וחצי בוועדת הכספים, שאתם תקבעו את הכללים ואנחנו נתאים את עצמנו, כי מוטלת חובה על הרוב.

גדליה גל: עם זאת, אני רוצה לומר בצורה הברורה ביותר, שאנחנו מתכוונים לצאת מכאן במועד מתאים, כאשר אישרנו את תקציב המדינה.

גדליה גל: נעשה הכול כדי שהתקציב יאושר עוד היום, בטרם ניכנס לשעה שלא נוכל להמשיך ולשבת כאן.

גדליה גל: ואני מקווה שאתם תסייעו לנו שאכן כך יקרה, שנעשה את זה יחד.

מיכאל איתן: אני חוזר ואומר את מה שאמרתי כבר לפני כמה שעות, כאשר נשאלתי כיצד בעצם ינהג הליכוד, כשהוא בעצם מבצע כאן איזה תרגיל פרלמנטרי.

מיכאל איתן: אמרתי: אנחנו לא נשתמש בתרגילים פרלמנטריים מעבר למה שמתחייב מן האחריות של מפלגה ראשית באופוזיציה, אחריות לאומית.

מיכאל איתן: הדברים האלה נאמרים בתשובה על מה שאמרת כרגע, שאתה מבין או אומר, או לוח הזמנים שנקבת, כפי שיכולתי להבין אותו.

מיכאל איתן: עם זאת, אני מציע ליושב-ראש הוועדה: אורך-רוח וסבלנות אפיינו את כל העבודה, שלך במיוחד, מול חברים כאן ומול אחרים.

מיכאל איתן: אני מבקש שהדברים ייעשו בצורה נאותה.

מיכאל איתן: כפי שדרשת, תקיים.

מיכאל איתן: דרשת מחבריך איפוק, סבלנות והבנה למשחק הדמוקרטי.

מיכאל איתן: אנחנו מבינים שהכלים התקנוניים בידינו, אבל הרוב בידכם.

מיכאל איתן: ועד כמה שאפשר להשתמש בתקנון, אי-אפשר לעוות את רצון הרוב.

מיכאל איתן: והמשחק הנכון צריך להיות התחשבות הדדית, כל אחד בעמדות הצד השני.

מיכאל איתן: אני מקווה שנעבור אותו בשלום.

חיים רמון: מה זו אחריות לאומית?

חיים רמון: עד איזו שעה זו אחריות לאומית?

עובדיה עלי: רבותי חברי הכנסת, שר הבריאות, אני מבקש.

חיים רמון: עושים פה פעולה אנטי-בריאותית – – –

עובדיה עלי: אני מבין ששר הבריאות דואג לבריאות של חברי הכנסת.

עובדיה עלי: אבל אני מבקש שידאג גם לבריאות שלי.

עובדיה עלי: חברים, אני רואה שאנחנו נכנסים עוד מעט לתהליך של הצבעות, ואני מרגיש שהמתח מתחיל לעלות.

עובדיה עלי: אני מבקש מכולם לשבת במקומות, לא להתפרץ ולא להפריע לנואם, עד שיסיים את דבריו.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, אם לשר הבריאות יש מה להעיר מבחינה בריאותית, אני מציע שניתן לו אפשרות להעיר כמה הערות.

עובדיה עלי: חבר הכנסת גל, אתה מנהל את ועדת הכספים של הכנסת ואתה מנהל אותה טוב.

עובדיה עלי: כאן תרשה לי גם כן לנהל את הדברים.

גדליה גל: קיבלתי את דבריו של חבר הכנסת מיכאל איתן, וביקשתי מחברי ואני חוזר ומבקש לגייס את כל כוחות הנפש, ויש לנו עוד, כדי לעבור את השעות הקרובות בצורה מכובדת.

גדליה גל: אני מבקש גם מהאופוזיציה, אל תעמידו את החברים במבחן קשה מדי.

גדליה גל: חברת הכנסת בלומנטל, את עמדת כאן ליד המיקרופון, נוכח המצלמה, אני ישבתי שם בצד, ושאלת, מה תאמרי לילדייך.

גדליה גל: אני באמת מתפלא, מה תוכלי לומר לילדייך על השמחה שבה עמדת כאן וציינת, שסוף סוף, אחרי שלושה ימי התשה, הצלחת להגיע למצב שלמדינה אין תקציב.

גדליה גל: אז אני באמת לא יודע מה תאמרי לילדייך.

גדליה גל: חשבתי כבר שעתיים מה להציע לך.

גדליה גל: אין לי מה להציע לך.

נעמי בלומנטל: מה שאני אמרתי הוא, מה אומר לילדי, שהשתתפתי בישיבת הכנסת בשנים 1993-1992.

נעמי בלומנטל: זה מה שרציתי לומר.

עובדיה עלי: אני מבקש להבהיר ליושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת: אין לך הגבלת זמן.

עובדיה עלי: אתה יכול לדבר כמה שאתה רוצה.

עובדיה עלי: עכשיו נראה אם אתה תשבור את השיא של חבר הכנסת מיכאל איתן.

גדליה גל: אני יכול לדבר מקסימום שלוש שעות.

עובדיה עלי: אתה יכול לדבר הרבה יותר, כמה שאתה רוצה.

קריאות: נראה אותך.

שמעון שטרית: אם אתה חושב לדבר כמו חבר הכנסת איתן, תגיד לי ואלך לישון.

עובדיה עלי: רבותי, אני מבקש לאפשר ליושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת להשיב על כל ההסתייגויות.

עובדיה עלי: היה כאן דיון של 10 שעות ומגיע לו להשיב.

עובדיה עלי: זכותו וחובתו לעשות זאת.

גדליה גל: מונחת לפנינו חוברת הסתייגויות שיש בה 97 עמודים.

גדליה גל: בשנה שעברה היו 87 עמודים.

גדליה גל: יש תוספת של 10 עמודים, שהם תוספת של כ-12%.

גדליה גל: זה הרבה יותר משיעור האינפלציה.

גדליה גל: סימן שהחוברת הזאת עוברת פיחות שהוא גדול יותר מהפיחות במדד.

גדליה גל: נדמה לי שהגיע הזמן שנחשוב אם יש טעם במאסה כזאת של הסתייגויות.

גדליה גל: חבר הכנסת יוסי ונונו, אתה ביקשת תוספת בתקציב למלחמה בסמים.

גדליה גל: אני רוצה לבשר לך – – –

אברהם-בייגה שוחט: זה פיליבסטר.

קריאות: – – –

גדליה גל: יש לי בקשה אליכם.

גדליה גל: אותן שעות שאנחנו צריכים עוד לבלות כאן אנחנו יכולים לבלות בשיח כזה או בהצבעות.

אברהם-בייגה שוחט: יותר טוב בהצבעות.

אברהם-בייגה שוחט: שכולם ידעו מנין זה בא.

גדליה גל: אדוני שר האוצר, אני מבקש ממך שתשב.

גדליה גל: אתה נראה לי קצת עייף.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת גדליה גל – – –

עובדיה עלי: אדוני שר האוצר, בכל הכבוד, אני מבקש ממך לאפשר ליושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת להשלים את דבריו.

עובדיה עלי: את הטפות המוסר תיתן בסיעה.

עובדיה עלי: לא כאן.

עובדיה עלי: חבר הכנסת גל, אתה תוכל לדבר כמה שתרצה, בשמחה ובששון רב.

גדליה גל: חבר הכנסת אלי דיין, נדמה לי שאתה הודעת לחברים שאנחנו מגויסים עד יום שישי בשעה 10:00.

אברהם יחזקאל: 12:00.

גדליה גל: השעה עכשיו היא בסך הכול 01:45.

אלי דיין: אני מציע לאפשר לחבר הכנסת גדליה גל לסיים את דבריו, ואחר כך לעבור להצבעות.

גדליה גל: אני רוצה לבשר לחבר הכנסת ונונו שאני הודעתי היום, בנאום הפתיחה לדיון בתקציב, שאני אבקש מהאוצר להעביר 8 מיליוני שקלים מהרזרבה הכללית – – –

אברהם-בייגה שוחט: – – –

עובדיה עלי: סליחה, חבר הכנסת גדליה גל.

עובדיה עלי: אני רואה ששר האוצר רוצה לומר משהו.

עובדיה עלי: אדוני השר, אני מוכן לאפשר לך.

עובדיה עלי: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת במקומות ולא להפריע.

עובדיה עלי: שר האוצר מדבר, נא להקשיב.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להציע, וחבר הכנסת גדליה גל יעשה מה שהוא רוצה.

אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לא לגרום לנו להתבזות בתרגילים של הליכוד.

אברהם-בייגה שוחט: אם הם רוצים לצחוק ושלא יהיה תקציב, תן להם לעשות את זה.

אברהם-בייגה שוחט: אם הם קבעו לוח זמנים שחסרות בו שעה או שעתיים, אל תמלא אותו.

אברהם-בייגה שוחט: שיצביעו הצבעה ידנית, העניין יימשך.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אל תהיה אתה חלק מהמשחק של הליכוד.

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע שאתה רוצה בטוב, אבל בסופו של דבר לא ייתכן שאתה תעשה את הפיליבסטר של הליכוד – זה מה שהיה אתמול וזה מה שקורה עכשיו.

אברהם-בייגה שוחט: אל תשתף פעולה אתם בדבר הזה.

אברהם-בייגה שוחט: זאת עצתי, ואתה עשה כפי שאתה רוצה.

עובדיה עלי: תודה רבה לשר האוצר.

עובדיה עלי: נא להמשיך.

גדליה גל: אדוני שר האוצר, לא יעלה על הדעת – – –

עובדיה עלי: חברי הכנסת, אני מבקש מכם לשבת במקומות.

עובדיה עלי: רבותי, אנחנו נמצאים בשעה של עייפות, אנשים קצת מתוחים.

עובדיה עלי: נא לשמור על קור רוח ועל שקט.

עובדיה עלי: ואם לא, אני מודיע לכם שאכריז על הפסקה.

עובדיה עלי: למה לכם?

גדליה גל: אדוני שר האוצר, אני ישבתי כאן היום כמעט ללא הפסקה משעה 16:00, שמעתי את כל החברים, ולא מתקבל על הדעת שלא אוכל להשיב להם על השאלות במסגרת של 20 דקות.

אברהם-בייגה שוחט: – – –

גדליה גל: אני מתפלא, כי 10 דקות לאחר שהתחלתי ראיתי שאתה כבר מתוח.

גדליה גל: הרי כל הלילה עוד לפנינו.

אברהם-בייגה שוחט: אתה יודע שאין לי שום דבר נגדך.

גדליה גל: אנחנו התכוונו להתחיל את הדיון על התקציב בשעה 13:00.

גדליה גל: התחלנו אותו בשעה 16:00.

גדליה גל: ידענו שאם נתחיל בשעה 12:00, נגמור בשעה 24:00 או ב-01:00.

גדליה גל: התחלנו בשעה 16:00 כי רצינו קודם לאשר מינוי שרים ושינויים בממשלה, ולכן אנחנו צריכים להיות מוכנים לגמור בשעה מאוחרת יותר.

גדליה גל: היינו כאן ארבעה ימים, נהיה עוד שעתיים-שלוש שעות.

גדליה גל: כפי שאמרתי, את חשבון הנפש נעשה בעוד שבוע-שבועיים, ואני בטוח שכולנו נגיע למסקנה שמה שהיה, ראוי שלא יהיה עוד.

גדליה גל: אבל לא צריך לעשות את זה היום.

אברהם-בייגה שוחט: יש עוד שני חוקים שחייבים להעביר אותם היום.

עובדיה עלי: אני מודיע לך שמה שנקבע בסדר-היום, בעזרת השם, יעבור.

גדליה גל: אדוני שר האוצר, נשאר רק חוק מס ערך מוסף; את חוק מס הכנסה כבר העברנו.

גדליה גל: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת ונונו.

גדליה גל: עוד לא הספקתי להשיב לו.

אלי דיין: לבשר לו.

עובדיה עלי: אדוני שר האוצר, אני מבין שעל סדר-היום שלנו יש הצעת חוק התקציב, שנצביע עליה בתום דבריו של יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת, ולאחר מכן יש החלטה בדבר אישור צו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכ"רים ומוסדות כספיים).

עובדיה עלי: זה הכול.

עובדיה עלי: חבר הכנסת גל, בבקשה.

גדליה גל: אני רוצה לבשר לחבר הכנסת ונונו שאני אבקש, בשם חברי ועדת הכספים, להגיש לנו בקשה להעברה תקציבית בסך 8 מיליוני ש"ח לרשות למלחמה בסמים, להוסיף את הסכום הזה על 9 מיליוני ש"ח שיש בתקציב לנושא זה.

גדליה גל: אני חושב שהסכום הזה הוא מעט מדי.

גדליה גל: לצערי ולצער כולנו, בשנה-שנתיים האחרונות הנושא הזה מקבל תאוצה, ויש רעיונות מרעיונות שונים כיצד להגיע לסכומים גדולים הרבה יותר, שלא בדרך התקציב.

גדליה גל: אני בטוח שנעסוק בנושא זה, ונעשה את המאבק בסמים לאחד הנושאים החשובים בסדר העדיפויות של כולנו.

גדליה גל: אני רואה שחבר הכנסת איתן ביקש למחוק את הסעיף שעוסק בפעולות הסברה בשיחות השלום.

גדליה גל: כאן, כמובן, באה לידי ביטוי השקפת עולם, ולשמחתי, על-פי השקפת העולם של הקואליציה, יש מקום לתקצב את פעולות ההסברה, משום ששיחות השלום הן אחד הדברים – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת מיכאל איתן, יושב-ראש ועדת הכספים משיב לך, כדאי שתאזין.

עובדיה עלי: אחר כך תנהל משאים-ומתנים.

גדליה גל: הוא יקרא בפרוטוקול.

גדליה גל: אתה יכול לצאת עם שר האוצר, חבר הכנסת מיכאל איתן.

גדליה גל: הרי אתה בוודאי תקרא את הפרוטוקול.

מיכאל איתן: – – –

שמעון שטרית: לקראת הדיון בשנה הבאה הוא צריך לקרוא את הכול כדי – – –

גדליה גל: כך שאני חושב שאין שום מקום למחוק את הסעיף הזה.

גדליה גל: אני רוצה שתפתחו בעמוד 64.

גדליה גל: בעמוד 64 יש הסתייגות של חברי הכנסת חיים אורון, רפי אלול וגדליה גל, וגם חבר הכנסת ונונו רצה להצטרף, אבל לא הספקנו לרשום אותו.

גדליה גל: אנחנו מציעים לכם להעביר מהסעיף של שיקום שכונות 15 מיליון שקלים לשיקום שכונות חברתי.

גדליה גל: כפי שאמרתי בתחילת הדיון היום, בשיקום הפיסי – – –

עובדיה עלי: לשיקום חברתי בשכונות.

רון נחמן: את זה אמרת בתחילת הדיון.

גדליה גל: לשיקום חברתי בשכונות.

גדליה גל: לשיקום הפיסי הוקצב סכום גדול פי שלושה ממה שהיה בשנה שעברה, ואין שום טעם לעשות שיקום פיסי מואץ, בלי שמלווים אותו בשיקום חברתי.

גדליה גל: על כן, על דעת שר האוצר ושר השיכון, אנחנו נעביר, אם תאשרו, 15 מיליון שקלים לשיקום חברתי, ואני אבקש בשם ועדת הכספים לתגבר את משרד השיכון ב-15 מיליון שקלים מהרזרבה הכללית, כדי שהוא לא יישא לבדו בעומס הזה.

גדליה גל: על כן, כאשר נגיע לסעיף הזה אני אבקש מכל חברי – ואני מקווה שגם האופוזיציה תעשה כן – להצביע בעד הסעיף הזה של ההסתייגות, וזו ההסתייגות היחידה שאנחנו מבקשים להעביר, וכפי שאמרתי, היא מוסכמת על שר האוצר ועל שר השיכון.

שמעון שטרית: מה עם יום חינוך ארוך, אדוני יושב-ראש הוועדה?

קריאה: יש ועדות.

גדליה גל: נדמה לי שלא היית כאן כשדיברתי בראשית הדיון.

גדליה גל: אמרתי שאני אבקש להעביר מהרזרבה הכללית סכום של 36 מיליון שקלים – 20 מיליון שקלים למשרד העבודה והרווחה, לתגבר את התקציבים המיועדים לטיפול בנכים, בעיוורים ובכל אותם מגזרים בחברה שלנו שראוי שנתגבר אותם.

גדליה גל: אמרו לנו ממשרד העבודה, שהם היו רוצים או שהם חשבו שדרושים 40 מיליון שקלים כדי לספק פחות או יותר את הדרישות שלהם, אבל כפי שאתה יודע, אנחנו אף פעם לא יכולים לספק את כל הדרישות.

גדליה גל: אנחנו נעביר להם 20 מיליון שקלים, ואני מקווה שהוועדה תאשר את זה.

גדליה גל: אנחנו נעביר גם סכום של 8 מיליון שקלים לחינוך מיוחד, ובחישוב שנתי זה 12 מיליון שקלים, כי זה לא לשנה כולה, וזו גם הכפלה של הסכום המיועד.

גדליה גל: אין ספק שיש עוד צרכים מרובים נוספים, אבל נדמה לי, שאם אנחנו מדברים על 15 מיליון שקלים לשיקום חברתי ועוד 36 מיליון שקלים למטרות שהזכרתי עכשיו, יחד, אם אינני טועה, כ-51 מיליון שקלים, זה לא הסכום הגדול ביותר בעולם, אבל זה גם סכום שאי-אפשר לבטל אותו והוא בוודאי יוסיף.

שמעון שטרית: – – –

רן כהן: זה מאוד לא מדויק, משום ש-15 מיליון שקלים – – –

רענן כהן: עזוב, אל תדאג.

גדליה גל: חבר הכנסת רן כהן, זה נכון, כך אמרתי, 15 מיליון שקלים נעביר כאן, אבל אני אבקש מן האוצר להעביר לכם מהתקציב הכללי 5 מיליוני שקלים, שהם יהיו במקום ה-5 מתוך ה-15, ואז זה 10 ו-5.

גדליה גל: אבל, בסך הכול, לשיקום החברתי במשרד השיכון יהיו 15 מיליון שקלים, שהם תוספת משמעותית.

עובדיה עלי: 20 דקות עברו.

גדליה גל: יש לי הרבה מה לומר.

עובדיה עלי: סליחה, אני רוצה שתבין.

עובדיה עלי: מבחינת התקנון אתה יכול לדבר ללא הגבלת זמן, שלא תחשוב שגזלתי מזמנך.

גדליה גל: זה ברור, אדוני היושב-ראש, אבל אני אמרתי שאני אדבר – – –

עובדיה עלי: אבל היות שהקצבת 20 דקות, הן כבר חלפו.

גדליה גל: יש עוד הרבה מה לומר, אבל לא אנצל את הזמן שיש לי בשעה כה "מוקדמת".

גדליה גל: לסיום, אני רוצה להודות לחברי ועדת הכספים.

אלי דיין: ליושב-ראש הקואליציה, אני לא ישנתי ארבעה לילות.

קריאה: אני מודה לך.

גדליה גל: אני רוצה להודות לחברי ועדת הכספים, אני רוצה להודות למרכז האופוזיציה בוועדת הכספים, חבר הכנסת חיים קופמן, למרכז הקואליציה בוועדת הכספים, חבר הכנסת חיים אורון, על העבודה היפה, ובלעדיהם לא היינו מגיעים עד הלום.

שמעון שטרית: ולשר האוצר.

גדליה גל: ואני רוצה להגיד תודה מיוחדת ליושב-ראש הסיעה, חבר הכנסת אלי דיין, שבעזרתו ובהנהגתו הוכיחה הסיעה, והקואליציה כולה, במשך ארבעה ימים נחישות ויציבות, אבל נדמה לי שמקוזז אחד לא הבאת לי בעתו.

גדליה גל: לסיום, אני רוצה להודות לצוות היועצים של הוועדה, שאחד מהם, מר קרשנר, נמצא כאן אתנו.

גדליה גל: האחרים לא נמצאים כאן ולא אנקוב בשמות כדי לא לשכוח מישהו מהם, אבל כולם מלווים אותנו בעבודה מסורה.

גדליה גל: וכמובן, גם לשר האוצר ולפקידים שלו.

דן תיכון: מה עם המזכירות?

עובדיה עלי: סליחה, רק רגע.

עובדיה עלי: נא לשבת, רבותי חברי הכנסת.

גדליה גל: אמרתי: לצוות הקבוע, וזה כולל, כמובן, את המזכירות ואת היועצים.

גדליה גל: לא נקבתי בשמותיהם, שמא אשכח מישהו מהם בשעה כל כך מאוחרת ואחרי ארבעה לילות כאלה.

גדליה גל: עשינו בדיקה, והייתי רוצה שגם מזכיר הכנסת ישמע.

גדליה גל: בשנה שעברה ההצבעה היתה על הצעת התקציב, זה היה הדבר הראשון, אחר-כך הצבענו על חוק התקציב, ולאחר מכן הצבענו בקריאה שנייה ובקריאה שלישית על שניהם יחד.

ש' יעקבסון: מובן מאליו.

גדליה גל: אם זה מובן מאליו, אני שמח, קלענו לדעת גדולים.

עובדיה עלי: זו הפרוצדורה.

גדליה גל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתביא לאישור את הצעת התקציב ואת חוק התקציב.

עובדיה עלי: תודה רבה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: אני מבקש להציע שאנחנו, כלומר: נציגי הקואליציה ונציגי האופוזיציה – – –

עובדיה עלי: סליחה, רגע.

עובדיה עלי: אני מבקש מכולם לשבת במקומות.

עובדיה עלי: אני מבקש מהסדרנים לסגור את הדלתות אם אפשר, פשוט יש רעש.

עובדיה עלי: בבקשה, חבר הכנסת מיכאל איתן.

מיכאל איתן: אני מבין שהגענו לשלב ההצבעה.

מיכאל איתן: ההצבעה על הצעת התקציב ועל חוק התקציב היא הצבעה מרתונית, הכוללת הצבעות רבות, ויש גם הסתייגויות, כך שצריך להצביע גם על הסעיפים וגם על ההסתייגויות.

מיכאל איתן: יש כמה אלטרנטיבות לבצע את ההצבעה הזאת, והייתי מבקש לקיים את ההצבעה באופן שיהיה מוסכם, עד כמה שאפשר, על הקואליציה ועל האופוזיציה.

מיכאל איתן: הייתי מבקש שנקיים כרגע הפסקה של 20 דקות על מנת שנוכל להתכנס ולסכם את הדרך היעילה והטובה ביותר, גם בהתחשב בחברי הכנסת שנמצאים כאן, וכדי להקל עליהם, שלא יצטרכו להיות כאן – – –

עובדיה עלי: הנושא ברור.

עובדיה עלי: שב בבקשה.

עובדיה עלי: אני מבקש לומר כאן שאני מוכן, מתוך כוונות טובות שהנושא יסתיים מהר ככל האפשר, להיענות לפנייה הזאת בתנאי אחד: שתהיה הסכמה גם של שר האוצר – –

חיים אורון: שלוש דקות מספיקות בשביל זה.

עובדיה עלי: – – ושל הקואליציה.

עובדיה עלי: אם תהיה הסכמה של הקואליציה ושל שר האוצר, שלא יאמרו אחר כך שאנחנו מושכים זמן – אני לא רואה את חבר הכנסת שאומר את זה תמיד – אני מוכן להיענות ל-15 דקות הפסקה.

אברהם-בייגה שוחט: אני מסכים למה שאתה אומר, שתהיה הפסקה של רבע שעה.

אברהם-בייגה שוחט: אם שואלים אותי, אני מציע שתהיה ההפסקה הזאת, כדי שיתבררו הדברים, ואולי הייתי פונה ואומר מראש, שכוונת ההפסקה להגיע להידברות רציונלית.

אברהם-בייגה שוחט: אני מציע לסיעה שלי, ואני כשר האוצר מסכים, שתהיה הפסקה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אבי יחזקאל, ובזה זה נגמר.

אברהם יחזקאל: אדוני היושב-ראש, מכיוון שנעשו ניסיונות, אני מציע – ודיברתי על זה עם יושב-ראש ועדת הכנסת – שיואילו יושב-ראש הוועדה, שר האוצר ומיקי איתן המציע לצאת תוך כדי ההצבעה, ואז לחסוך גם את הזמן, כי מי יודע מה יהיה בעוד 15 דקות.

אברהם יחזקאל: השאלה היא אם יש כאן כוונה טובה באמת או רצון למשוך זמן.

עובדיה עלי: תודה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אלי דיין.

עובדיה עלי: רבותי, אין "תוכנית כבקשתך" להצעות.

עובדיה עלי: אם יש הסכמה להצעתו של חבר הכנסת מיכאל איתן, נא לגשת למיקרופון, לומר לי את זה, ואז אני אחליט.

אלי דיין: אנחנו מסכימים.

אלי דיין: רבע שעה.

עובדיה עלי: רבותי חברי הכנסת, הואיל וגם הקואליציה וגם שר האוצר הביעו את הסכמתם להצעתו של חבר הכנסת מיכאל איתן, אני מבקש לאפשר לנו 10 דקות הפסקה, ואם יהיה צורך, נאריך את זה עוד בחמש דקות.

עובדיה עלי: כרגע אני מכריז על הפסקה של 10 דקות בלבד להתייעצות.

עובדיה עלי: (הישיבה נפסקה בשעה 02:04 ונתחדשה בשעה 02:25.)

עובדיה עלי: רבותי חברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הישיבה.

עובדיה עלי: אדוני שר האוצר, אני הבנתי שאתה רוצה לומר כמה מלים.

עובדיה עלי: אני מבקש מכל חברי הכנסת לשבת במקומותיהם.

עובדיה עלי: השר חיים רמון.

עובדיה עלי: חברי הכנסת מירום ולס.

עובדיה עלי: שר האוצר ידבר בעוד דקות מספר, ובינתיים השר שטרית מבקש לומר כמה מלים.

עובדיה עלי: אתה יכול לגשת לדוכן, בבקשה.

שמעון שטרית: אדוני היושב-ראש, אני רציתי לשאול שאלת תם.

עובדיה עלי: סליחה לרגע.

עובדיה עלי: חבר הכנסת רענן כהן, חבר הכנסת אלי דיין, רבותי, אי-אפשר כך.

עובדיה עלי: השר שטרית מבקש לומר כמה דברים.

עובדיה עלי: לפני כן, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לברך אותך על מינויך כשר המדע והטכנולוגיה ואני מאחל לך הצלחה בתפקיד החשוב הזה.

שמעון שטרית: תודה רבה, אדוני.

שמעון שטרית: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול שאלת תם בקול רם:

שמעון שטרית: בואו נניח שאנחנו נוביל עד כדי אבסורד את הזכות של קיום הצבעה אישית בטכניקה המוצעת, ונבדוק מכפלה של קריאת 120 שמות ב-1,500 הסתייגויות – אני מעריך שאילו רצינו באמת לקיים אותה, היינו חייבים לשבת בשבת – – –

חגי מירום: וגם בשבת הבאה.

שמעון שטרית: וגם בשבת הבאה.

שמעון שטרית: וגם היינו חייבים למנוע – שמעתי שב"גלי צה"ל" אתמול היתה התייחסות הומוריסטית לצורך שלי ללכת לשירותים.

שמעון שטרית: כתב מסוים שמע שיחה ביני לבין דליה, איך זה שאני בחוץ; כלומר, היינו צריכים גם לרתק את חברי הכנסת באולם.

חיים קופמן: אתה מדבר עכשיו כשר הטכנולוגיה?

שמעון שטרית: טכנולוגיה ואינסטלציה, אינסטלציה ביולוגית.

עובדיה עלי: סלח לי, השר שטרית, שר האוצר ביקש את זכות התשובה.

עובדיה עלי: אני מבקש שתתבטא בקצרה ותסיים.

עובדיה עלי: אנחנו רוצים לגשת להצבעות.

שמעון שטרית: אני אהיה ממש קצר.

שמעון שטרית: אני רוצה לטעון, שהפרלמנט הזה לא יכול לאבד את עצמו לדעת.

שמעון שטרית: אתה, כיושב-ראש הישיבה, צריך להפעיל שיקול דעת ושכל ישר, ומה שהיה אפשרי בהתחלה צריך עכשיו לעצור באופן הגיוני.

שמעון שטרית: דבר שני, אם נכון שמימוש הטכניקה הזאת יביא לאבסורד שאין כדוגמתו, אני חושב שאתה צריך גם לבקש עכשיו שמי שרוצה הצבעה אישית, יביא בכל סעיף את החתימות האישיות, שלא יהיה אותו טופס לכל הסעיפים.

רפאל אלול: ואותו אדם שיהיה כל הזמן באולם.

שמעון שטרית: מי שיוזם הצבעה אישית, יחתום 1,500 פעם, ואז נראה אם זה הגיוני.

שמעון שטרית: אני פונה אליך כיושב-ראש להפעיל את שיקול הדעת שלך, ואני מודה לך.

עובדיה עלי: תודה רבה.

עובדיה עלי: אני אשיב לכם בסוף.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לתת לכולם לדבר.

עובדיה עלי: רבותי, חברי הכנסת, אני מבקש מכם בכל לשון של בקשה – אנחנו נמצאים כאן כבר ארבעה ימים של עבודה מסביב לשעון.

עובדיה עלי: כולם מתוחים.

עובדיה עלי: אני מבקש לשמור על קור רוח ועל שקט.

עובדיה עלי: אני מאוד מבקש.

עובדיה עלי: אל תאלצו אותי לקרוא חברי כנסת לסדר.

עובדיה עלי: תמנעו ממני את האי-נעימויות האלה.

עובדיה עלי: דבר אחד אני מבטיח לכם: אני לא ארשה שיהיו כאן הפרעות ואי-סדר.

עובדיה עלי: בשעת ההצבעה חייבים לשמור על הסדר.

עובדיה עלי: בבקשה, אדוני שר האוצר.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני יושב במקומי על-יד שולחן הממשלה, ונכון שלא הייתי חלק גדול מהזמן באולם הדיונים, אבל גם בחדרי האזנתי קצת, ואני חושב מה היה קורה אילו מיליון וחצי תלמידים היו משוחררים במשך ארבעת הימים האלה מבתי-הספר, יושבים בבתיהם ומסתכלים על שידורים מהכנסת באותן 96 שעות כמעט שבהן מתקיים הדיון.

אברהם-בייגה שוחט: אני הייתי מגיע למסקנה, שהם היו רואים כנסת שבה הטפל חשוב יותר מהעיקר, הגימיק חשוב יותר מהמעשה, תקציב המדינה הוא הדבר האחרון החשוב בדיון, ובסך הכול הם היו לומדים שכנסת ישראל, בהכרעה על התקציב, מבזבזת את זמנה בתרגילים, בגימיקים, בהצבעות מטופשות, בסחיבת זמן, בערפל של חברי הכנסת, כשאיש לא יודע מתי יגיע הדיון לסיומו, ובסיכומו של דבר אני חושב, שלמעט כמה צילומים וכותרות בעיתונים, שום דבר אמיתי לא היה יוצא מהדיון הזה.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שחובה של כולנו כחברי הכנסת להסיק מסקנות מן המצב הזה.

אברהם-בייגה שוחט: חובה על כולנו להגיע למצב, שבו דיון על התקציב, ככל שהוא נראה שטחי, יהיה בכל אופן דיון על התקציב, ולא ילווה בשעות אין-ספור של הצבעות בצורה מטופשת, שאין לה שום מטרה, למעט העברת הזמן.

עובדיה עלי: השר שוחט, אני מרשה לעצמי להעיר לך.

עובדיה עלי: פעם שנייה אתה משתמש בביטוי "הצבעות מטופשות".

אברהם-בייגה שוחט: אני לוקח את דברי בחזרה.

גדעון שגיא: אדוני השר, צדקת.

עובדיה עלי: חבר הכנסת שגיא, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אברהם-בייגה שוחט: ההצבעה איננה מטופשת מכיוון שהיא בהתאם לתקנון.

עובדיה עלי: חבר הכנסת שפי, אני מבין שמזמן לא קראו אותך לסדר.

עובדיה עלי: אני מבקש לשבת בשקט.

עובדיה עלי: מה אתם רוצים, שלא יהיה תקציב מדינה?

עובדיה עלי: אני לא מבין אתכם.

שלמה בוחבוט: איך אפשר בשעה 02:30 לשבת בשקט, אני לא מבין.

שלמה בוחבוט: זאת התבזות.

שלמה בוחבוט: זאת פשוט התבזות.

שלמה בוחבוט: ארבעה ימים יושבים ומברברים.

עוזי לנדאו: אם תשב ותשמע, אולי גם תבין.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אלול, חבר הכנסת יחזקאל, חבר הכנסת בוחבוט, אני מבקש להפסיק.

אברהם-בייגה שוחט: אני פשוט מדבר על מסקנה שצריך להוציא לעתיד.

אברהם-בייגה שוחט: אני רק רוצה לומר מלה אחת לחבר הכנסת גדליה גל.

עובדיה עלי: סליחה, רבותי חברי הכנסת, אני לא מבין, למה אתם רוצים להוביל את העניין הזה?

עובדיה עלי: אחר כך אתם טוענים שאנחנו מבזבזים זמן.

עובדיה עלי: אני רוצה להבין את הפרלמנטרים הגדולים שוחרי הדמוקרטיה.

עובדיה עלי: מה אתם רוצים, שאני אפעל בניגוד לתקנון?

עובדיה עלי: למה אתם מצפים ממני?

עובדיה עלי: אני מבקש להקשיב לשר האוצר ולא להפריע לו.

אביגדור קהלני: שלא יתייחס אל העם הזה כאל מטומטמים.

אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר: אני לא בא בטענות פורמליות, שכן התקנון מאפשר את כל הדברים שקרו ונעשו.

אברהם-בייגה שוחט: אינני מוותיקי הכנסת ואינני עוסק בנושא התקנון, אבל אני אומר: מי שהיה מביט מבחוץ, הוא היה מסתכל על הכנסת ולא היה מבין איך במשך ארבעה ימים קורה מה שקורה בבית הזה, עם כל הכבוד לזכויות של האופוזיציה, לדרך הניהול ולטריקים כאלה ואחרים שנעשו.

אברהם-בייגה שוחט: אני אציע לחברי, ולא היום, יחד עם חברים אחרים, לפי דעתי גם מהאופוזיציה, לשבת ולחשוב כיצד לגרום לכך, שהכנסת תוכל לנהל דיון על התקציב עם מגבלות תקנוניות כאלה ואחרות, כדי שלא ניראה כפי שנראינו במשך ארבעת הימים האלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד מלה אחת לחבר הכנסת גדליה גל.

אברהם-בייגה שוחט: מכיוון שהערתי לחבר הכנסת גל בזמן דיבורו, אני מוצא לנכון להבהיר.

אברהם-בייגה שוחט: אני מעריך מאוד את העבודה של חבר הכנסת גל, גם כיושב-ראש הוועדה וגם בדרך העברת התקציב על-ידו במליאת הכנסת, עם כל מה שקרה בעניין.

אברהם-בייגה שוחט: לכן, אם השתמע מדברי כאילו באתי לפגוע בו, לא כך היו פני הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: אינני רוצה להגיד את דעתי לגבי המצב שאנחנו נמצאים בו עכשיו, בשעה 02:40, כאשר יש ערפל של זמנים וערפל של אי-בהירות וחוסר ידיעה לקראת מה אנחנו הולכים, אבל אני אומר לחברי, שזה המשך של ארבעת הימים האחרונים, ואנחנו נצטרך לטכס עצה כיצד דבר כזה לא יקרה.

עובדיה עלי: תודה רבה לשר האוצר.

עובדיה עלי: שר הפנים, בבקשה.

עובדיה עלי: רבותי, אני אאפשר אחר כך עוד לשני נציגים מהקואליציה לדבר.

עובדיה עלי: אתם תחליטו מי, אני לא רוצה להחליט.

עובדיה עלי: כמו-כן ידברו שני נציגים של האופוזיציה.

חיים אורון: – – –

עובדיה עלי: הרי לא החלטתי.

עובדיה עלי: ביקשתי שאתם תחליטו מי יהיו הדוברים שלכם.

עובדיה עלי: מה הוגן יותר מזה?

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתה הכרזת על הפסקה.

אריה מכלוף דרעי: אני ישבתי כל זמן ההפסקה באולם.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לפנות לחברי הכנסת בספסלי הליכוד.

אריה מכלוף דרעי: אני הבנתי מההצעות שהועלו על-ידי חבר הכנסת מיכאל איתן ואחרים, שנקלענו – ואני חושב שאני קולע ומבין מה שנאמר, שיש פה בעיה של אי-הבנה בלוח הזמנים, ויש פה בעיה של חברים שהודיעו להם לבוא בשעה מסוימת והם לא נמצאים.

אריה מכלוף דרעי: לכן יש פה בעיה, ולא הצלחנו להגיע להבנה בעניין.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לפנות בהצעה, על דעתי, לא התייעצתי עם איש ואני בוודאי לא מדבר בשם הקואליציה.

אריה מכלוף דרעי: אני מציע לעשות הפסקה ולהתחיל את הישיבה בשעה 06:00.

משה מאיה: – – –

אריה מכלוף דרעי: אני מציע הצעה שלי.

אריה מכלוף דרעי: הרב מאיה, אתה רוצה, תציע הצעה אחרת.

משה מאיה: – – – תפילה.

אריה מכלוף דרעי: בסדר, תתפלל תוך כדי הצבעה.

אריה מכלוף דרעי: תתקזז עם מישהו.

אריה מכלוף דרעי: אני מציע להכריז על הפסקה עד השעה 06:00.

אריה מכלוף דרעי: אני חושב שעד 06:00 אפשר לגייס את כל החברים, ושאולם המליאה יהיה מלא בחברי כנסת.

אריה מכלוף דרעי: אם מסכימים לשעה 06:00, אני מבקש שכל ההצבעות יהיו אלקטרוניות ולא שמיות.

אריה מכלוף דרעי: זה גם ייקח זמן רב.

אריה מכלוף דרעי: אם הבנתי נכון את הבעיה, ואם כנים דבריו של חבר הכנסת מיכאל איתן שזאת הבעיה העיקרית, אני חושב שההצעה הזאת היא הגונה מאוד.

נואף מסאלחה: זאת לא הבעיה.

אריה מכלוף דרעי: רגע, אחר כך תעלה ותדבר.

אריה מכלוף דרעי: אני מציע את הצעתי.

אריה מכלוף דרעי: אני אומר את דברי על-פי תחושתי לאחר ארבעה ימים של ישיבה כאן.

אריה מכלוף דרעי: אנחנו עומדים רגע לפני שינויים שאולי ייעשו ואולי יכעיסו אנשים, אולי זה יחמם את האווירה, אבל אני מציע הצעה שלדעתי עונה על הבעיה, אלא אם כן יש מטרות אחרות, שאנחנו לא יודעים אותן.

אריה מכלוף דרעי: אבל, כפי שהשתכנעתי מדברי חבר הכנסת מיכאל איתן, שהיו כנים, אני חושב שההצעה הזאת עונה על הדבר הזה.

אריה מכלוף דרעי: תודה.

עובדיה עלי: תודה רבה.

עובדיה עלי: נציג הקואליציה חיים אורון, ואחריו – חבר הכנסת איתן.

עובדיה עלי: אחר כך ידבר נציג מהקואליציה, ואחריו – חבר הכנסת עוזי לנדאו.

עובדיה עלי: אבל, רבותי, בתנאי אחד: הסכם ג'נטלמני – לא מפריעים זה לזה.

חיים אורון: אני מדבר בשמי ולא בשם הקואליציה או בשם מישהו אחר.

חיים אורון: היו כאן ארבעה ימי דיון.

חיים אורון: יש לי הערכה רבה למי שביצע אותם, בחלקם, ולפיליבסטר; בחלקם, אני מקווה כי מי שיתכנן פיליבסטר בשנה הבאה – ואני מאחל למי שתכנן אותו השנה, שימשיך בכך עוד הרבה שנים – ילמד שזה היה אולי מיותר.

חיים אורון: עובדה אחת צריכה להיות משותפת לכולם: מתנהל כאן דיון על חוק, ויש לו כללים.

חיים אורון: נגמר הדיון, מתחילה קריאה שנייה ושלישית.

חיים אורון: מתנהלת הצבעה, מותר לנהל אותה בהצבעה אישית, בהצבעה אלקטרונית ובהרמת ידיים, ואולי גם בהתעמלות.

חיים אורון: מה שאי-אפשר לעשות הוא, להגיד שאנו יושבים כאן בדיון ארבעה ימים, אך רוצים עכשיו "TIME OUT", כי מישהו צריך להתעורר, להתגלח, להתקלח ולהגיע למשכן.

חיים אורון: התקיים דיון, רוצים הצבעות אישיות מעכשיו עד צאת החודש או עד צאת השבת – אפשר לקיים אותן.

חיים אורון: רוצים לקצר – אפשר לקצר.

חיים אורון: דבר אחד אי-אפשר: אי-אפשר שלא יהיו נוכחים כאן אפילו 20 איש מהאופוזיציה, אבל יש חתימות משלשום, שבאמצעותן עושים הצבעה אישית.

חיים אורון: חבר הכנסת איתן, זהו חלק מכללי המשחק, לכן יש כאלה שצרודים יותר וטרוטי עינים יותר.

חיים אורון: חברים, הכול קצת משחק.

חיים אורון: השתתפתי במשחק הזה בנפש חפצה כמה פעמים, גם מתוך רצון להקטין את המתח.

חיים אורון: קיימו גם אתם את המשחק על-פי כלליו.

חיים אורון: מתחילות ההצבעות, יבואו אנשים ויצביעו, ומי שבמיעוט – במיעוט, וייגמר הדיון.

עובדיה עלי: תודה רבה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

חגי מירום: אני מבקש, אדוני.

עובדיה עלי: הודעתי שאאפשר לשני דוברים מהקואליציה בנושא, לשר האוצר ולשר המדע, הטכנולוגיה, התכנון והכלכלה, וכמובן לשר הפנים.

עובדיה עלי: אם תסכים, חבר הכנסת חגי מירום, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש, למרות השעה המאוחרת, בואו נבחן באיזה מצב אנו נמצאים.

מיכאל איתן: אנו נמצאים במצב שכנסות רבות היו בו.

מיכאל איתן: חברי כנסת רבים כבר חוו אותו.

עובדיה עלי: סליחה, רבותי, קבענו כללי משחק – שלא מפריעים אלא מאזינים זה לזה.

עובדיה עלי: אני מאוד מבקש.

שמעון שטרית: חבר הכנסת איתן, הטכניקה של הצבעה אישית אבסורדית כזו מעולם לא היתה.

חיים רמון: – – –

מיכאל איתן: אענה לך.

חגי מירום: – – –

מיכאל איתן: חבר הכנסת מירום, זה מפריע.

עובדיה עלי: הוא עלה, לא שמתי לב.

עובדיה עלי: גם הנציג הבא שלכם יעלה לכאן.

עובדיה עלי: לא צריך להיות כל-כך קטנונים.

מיכאל איתן: זה מפריע לחגי מירום שעליתי לכאן.

רפאל אלול: – – –

עובדיה עלי: חבר הכנסת אלול, אתה קצת קצר רוח.

עובדיה עלי: תפסיק.

עובדיה עלי: הבעיה היחידה כרגע היא, שאתם נמצאים בסיטואציה די שגרתית בלילות תקציב ובאישור תקציב.

עובדיה עלי: בדבר אחד יש הבדל: זהו תקציב ראשון של הקואליציה הזו מול האופוזיציה הזו.

אברהם יחזקאל: איזו אופוזיציה?

אברהם יחזקאל: 10 אנשים – זו אופוזיציה?

מיכאל איתן: נדמה לי שהייתי פה באולם כשדיבר שר האוצר.

מיכאל איתן: נדמה לי שאיש מהספסלים שלנו לא הפריע לו, ונתנו לו לדבר.

מיכאל איתן: נדמה לי גם, שאתם עושים ניסיונות בלתי פוסקים לא לתת לי לדבר.

מיכאל איתן: יש לכם רוב, תכנסו את ועדת הכנסת ותקבלו החלטה שלאופוזיציה אסור לדבר.

מיכאל איתן: אני מבקש מכם קצת-קצת פתיחות וניסיון להבין מה אני רוצה לומר.

מיכאל איתן: תחליטו אחר כך.

רן כהן: אחרי הנאום שלך, לאופוזיציה אסור לדבר.

רן כהן: זה קצת מוגזם.

רן כהן: מה אתה מיתמם?

רן כהן: עד לאיזו רמה של גיחוך אפשר להביא את הדברים פה?

יורם לס: תצביע.

יורם לס: אנו פה, איפה החברים שלכם?

יורם לס: תתביישו.

עובדיה עלי: רבותי, אני מציע שתי דקות לצעקות.

עובדיה עלי: תצעקו כמה שאתם רוצים.

רן כהן: הליכוד מדבר כאילו מדובר בתקציב של מדינת אויב, לא של מדינת ישראל.

יורם לס: זה ביזיון של התקנון.

עובדיה עלי: חבר הכנסת לס, אתה יכול להמשיך לצעוק כמה שאתה רוצה.

עובדיה עלי: תמשיך לצעוק.

עובדיה עלי: כמה פעמים אני יכול לבקש להפסיק.

עובדיה עלי: סיימנו עם הצעקות, אפשר להתחיל לדבר.

מיכאל איתן: חזרתי ואמרתי במשך הערב הזה מספר רב של פעמים, שהרוב הוא בידיכם ואנו מכבדים את הרוב.

עובדיה עלי: אני מבקש להפסיק.

מיכאל איתן: חזרתי ואמרתי פעמים מספר הערב: הרוב הוא בידיכם, ואנו מכבדים את הרוב.

מיכאל איתן: התקנון הפעם הוא לצדנו, ואנו יודעים את מגבלותיו של התקנון.

יורם לס: אין לו שום מגבלה.

שמעון שטרית: – – –

עובדיה עלי: השר שטרית, אני מבקש.

עובדיה עלי: חבר הכנסת לס, אתה לא חושב שאתה מגזים?

מיכאל איתן: חבל, באמת חבל.

מיכאל איתן: אחת האפשרויות שאתם שוקלים היא לרדת ולהכניס שינויים בתקנון.

מיכאל איתן: אם תעשו צעד כזה, לפחות יופיע בפרוטוקול שנתתם למישהו אחר לדבר; או שאתם רוצים שזה יצטרף למסכת ארוכה.

מיכאל איתן: תחשבו צעד אחד קדימה.

עובדיה עלי: חבר הכנסת איתן, משפטים אחרונים.

מיכאל איתן: מה זה "משפטים אחרונים", עוד לא אמרתי שני משפטים.

עובדיה עלי: סליחה, נו באמת, אין לזה סוף.

מיכאל איתן: אז תן לי אפשרות לדבר.

עובדיה עלי: בסדר, אני משתיק אותם.

עובדיה עלי: רבותי.

מיכאל איתן: אני חוזר ואומר: לא התכוונו ואיננו מתכוונים לממש באמצעות התקנון את כל הזכויות שהוא מעניק לנו, על קוצו של יו"ד.

מיכאל איתן: אין אנו מתכוונים להוביל את הדברים עד לאבסורד, ולהשתמש בכל זכות תקנונית, על מנת לכפות בשאלה כל-כך מרכזית את רצוננו על הרוב בבית הזה, ואנו מכירים ברוב.

מיכאל איתן: מה אנו מבקשים, ומה אנו אומרים?

מיכאל איתן: אתם, אשר נמצאים עכשיו בשלטון, תפעילו מעט את הזיכרון שלכם.

מיכאל איתן: כאשר הייתם באופוזיציה, לא הפעלתם הצבעה אישית בדיונים על התקציב?

מיכאל איתן: לא ישבנו כאן ושמענו פעם אחר פעם את מזכיר הכנסת קורא שמות, ומיעוט שלכם חוכך ידיים ואומר: הם חייבים לכבד את התקנון?

מיכאל איתן: כיבדנו.

מיכאל איתן: פתאום אתם אומרים עכשיו: זה לא לגיטימי.

עובדיה עלי: טוב, מספיק, המסר ברור.

מיכאל איתן: תן לי.

עובדיה עלי: אני לא יכול.

מיכאל איתן: תן לי לסיים.

עובדיה עלי: אני מבקש לסיים.

גדעון שגיא: – – –

אברהם יחזקאל: – – –

מיכאל איתן: שמעתי את הדברים של שר האוצר, והוא הסביר לי ואמר שיש בעיות שהוא קשור בהן מבחינת תפקוד משרד האוצר.

מיכאל איתן: שמעתי ואמרתי לו: גם אנחנו מביאים זאת בחשבון, אנחנו לא מתכוונים כרגע לוותר על זכויותינו, אבל אנחנו מודיעים מראש, שאנחנו לא מתכוונים כהוא זה להביא לכך שלמדינת ישראל לא יהיה תקציב, בזכות איזה תקנון כזה או אחר; אנחנו לא מתכוונים לפגוע בתפקודם של שרים.

מיכאל איתן: אנחנו מבקשים שאתם תקיימו אתנו התייעצות בשעה הקרובה, יש לכם כל האפשרויות שלכם, שום דבר לא יקרה, ואנחנו נגיע לעמק השווה.

מיכאל איתן: תודה רבה.

עובדיה עלי: תודה רבה.

עובדיה עלי: רבותי.

עובדיה עלי: חבר הכנסת אלי דיין, נא לבוא לדוכן כאן ולדבר.

עובדיה עלי: אני מבקש מהאופוזיציה לא להפריע.

אלי דיין: אין אופוזיציה.

אלי דיין: הם ישנים.

אלי דיין: איך הם יכולים להפריע?

עוזי לנדאו: אתם רוצים לנסות אותנו?

אלי דיין: לא, לא.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש.

עובדיה עלי: סליחה, רבותי, חברי הכנסת.

עובדיה עלי: חבר הכנסת יצחק לוי, אנא.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני מציע לגלות סבלנות, סובלנות ואיפוק.

אלי דיין: יש מקום לדון בכל הנושא של חוק ההסדרים, של התקציב, של ההסתייגויות.

אלי דיין: זאת נעשה לא כעת אלא בזמן מתאים.

אברהם הירשזון: בכובד ראש, בכובד ראש.

אלי דיין: אני רוצה להציע הצעה בשם הקואליציה, ובהתייעצות עם סיעת הליכוד.

אלי דיין: הרי ידוע לכם שהתקציב יעבור עד מחר, וזה יהיה לפני השבת.

אלי דיין: כידוע לכם – – –

שבח וייס: סליחה, המחר כבר החל לפני שלוש שעות.

אלי דיין: הכוונה לפני כניסת השבת.

שבח וייס: אני מבקש להזדרז.

שבח וייס: אנחנו בינתיים נעבור להצבעות.

אלי דיין: אני מודיע לכם שגם האנשים הדתיים, כמוני – – –

עמנואל זיסמן: תן להצביע.

אלי דיין: רגע, רגע.

אלי דיין: גם האנשים הדתיים כמוני יספיקו להגיע לפני השבת.

אלי דיין: אנחנו הסכמנו.

עמנואל זיסמן: תן להצביע.

שבח וייס: לא להפריע.

אלי דיין: כולנו נספיק להגיע הביתה בזמן, לפני שבת, לרבות להכנות לשבת.

אלי דיין: אדוני היושב-ראש, לכן הנני מציע שתהיה הפסקה עד השעה 03:30.

עמנואל זיסמן: מה פתאום עכשיו הפסקה?

אברהם יחזקאל: אין הפסקות, גמרנו.

אלי דיין: אני מבקש שקט.

שבח וייס: סליחה, הוא יכול להציע.

שבח וייס: אני לא חייב לקבל זאת.

שבח וייס: אל תפריעו לו.

אלי דיין: הנני מבקש, על דעת הקואליציה ועל דעת חברים בסיעת הליכוד, לעשות הפסקה עד השעה 03:30, ואז נתחיל את ההצבעות.

אלי דיין: תודה.

שבח וייס: חברי הכנסת, האם יש עוד איזו הצעה?

שבח וייס: טוב, נא לשבת.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, הבטחתי לחבר הכנסת עוזי לנדאו לדבר.

שבח וייס: אני אקיים.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, אולי אתם יכולים לערוך את ההתייעצות בחוץ?

שבח וייס: לא אתחיל בהצבעות לפני שתחזרו לאולם.

שבח וייס: זאת אני מבטיח.

חגי מירום: – – –

שבח וייס: אבל במסגרת זמן מוגבלת של כמה דקות.

שבח וייס: קודמי, חבר הכנסת עובדיה עלי, הבטיח לחבר הכנסת עוזי לנדאו לדבר.

שבח וייס: ומכיוון שיש פה כמה שאלות שאני אבקש להציג גם בפני ועדת הכנסת לפתרון מהיר, אני מודיע שאאפשר גם ליושב-ראש ועדת הכנסת לדבר.

שבח וייס: בזה נסיים את הדיון ואני אחליט את ההחלטות לגבי ההמשך.

שבח וייס: חבר הכנסת לנדאו, קצר ותמציתי.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יש דמוקרטיות בעולם שהן ותיקות מאתנו וגדולות מאתנו.

עוזי לנדאו: אחת מהן זו ארצות-הברית.

עוזי לנדאו: שם המושג פיליבסטר עדיין קיים, עד ימינו אלה, והוא איננו מוגבל כפי שהוא מוגבל כאן על-ידי חמש דקות להסתייגות לאדם.

עוזי לנדאו: שם אפשר לעמוד ולדבר בלי סוף, והדרך היחידה להפסיק את הפיליבסטר בארצות-הברית היא כאשר הסנט – אני מבקש מכבוד היושב-ראש להגן עלי מפני חברי הכנסת – – –

שבח וייס: חבר הכנסת לנדאו, ממש התכוונתי לעשות זאת.

שבח וייס: תאר לעצמך.

שבח וייס: בבקשה.

עוזי לנדאו: יש ספר של דן בן-אמוץ עם תמונת המחבר מאחור.

עוזי לנדאו: אני מתקשה לזהות את האיש שמפנה אלי את גבו.

שבח וייס: זה שר הכלכלה והתכנון, המדע והטכנולוגיה.

עוזי לנדאו: אם שר מפנה אלי את גבו, זו בוודאי תעודת כבוד עבורי.

עוזי לנדאו: אני מבקש להביא לידיעת חברי הכנסת, שבסנט ארצות-הברית – – –

שבח וייס: סליחה, אל תפריעו, כי הקציתי לו דקה, שתיים.

קריאה: אבל אין איש מהאופוזיציה.

שבח וייס: לא משנה כעת.

שבח וייס: מספיק.

שבח וייס: כל אחד רואה מי ישנו כאן ומי לא.

עוזי לנדאו: בארצות-הברית, אם מבקשים להביא להפסקת פיליבסטר, צריך רוב של 61 איש מסנט של 100 איש.

עוזי לנדאו: לא זכור מקרה שפיליבסטר הופסק.

עוזי לנדאו: יש כבוד בסיסי ויסודי בדמוקרטיה הזאת למוסד הזה.

חיים אורון: זה מה שהיה פה.

עוזי לנדאו: ולא בא איש ממשל, שר מן הממשל ואומר לציבור או אומר לסנט, שאם יביטו הציבור ותלמידיו בטלוויזיות – ירד כבוד הבית.

אברהם-בייגה שוחט: ירד.

עוזי לנדאו: מבינים שזה חלק מן המשחק, אדוני השר.

עוזי לנדאו: את הטענה כפי שהעלית יכולים להעלות במדינה נהדרת, עם מסורת דמוקרטית ארוכת שנים.

רן כהן: זה חלק מן המשחק המכוער.

שבח וייס: אדוני סגן השר, אנא.

שבח וייס: אני רוצה לגמור את זה.

עוזי לנדאו: לצערי הרב, הבעיה האמיתית כאן איננה האם הדמוקרטיה נעשית או לא נעשית, על-פי הטענה שלכם.

עוזי לנדאו: הבעיה האמיתית כאן – – –

שבח וייס: תתמצת בבקשה.

עוזי לנדאו: כבוד היושב-ראש, אני הרבה יותר קצר מכל אחד מן האנשים שדיברו פה.

עוזי לנדאו: אני מסיים בתוך זמן קצר.

שבח וייס: אני לא עושה השוואות.

שבח וייס: אני מבקש ממש שתתמצת.

עוזי לנדאו: הבעיה האמיתית כאן איננה האם מקיימים דמוקרטיה, או האם מקיימים דמוקרטיה בבניין הזה, לשיטתכם.

עוזי לנדאו: הבעיה האמיתית היא, שאף כי בשנה שעברה התקציב עוכב על-ידיכם, בשיטות לא – – –

קריאות: – – –

עוזי לנדאו: – – – לא ב-1 בינואר, בארבעה ימים.

עוזי לנדאו: השנה זה ביום אחד.

אורי אור: זה לא נכון.

עוזי לנדאו: הטענות שלכם והבעיות שלכם כרגע נובעות מעייפות, מעצבים מרוטים ומרצונכם לישון.

עוזי לנדאו: יש כללים במשחק הדמוקרטי, שבגללם אתם – – –

שבח וייס: סליחה, חלק רוצה לישון וחלק ישן.

עוזי לנדאו: ומוטב, רבותי – – –

קריאות מספסלי המערך: – – –

עוזי לנדאו: חבר הכנסת אבי יחזקאל, כדאי שתבין, שאם חלק מן המשחק הדמוקרטי הוא התשה – – –

אברהם יחזקאל: – – –

עוזי לנדאו: אם תקשיב, אולי תשמע.

שבח וייס: רגע, רגע.

שבח וייס: תן לי להשתיק אותם.

שבח וייס: חברים יקרים.

רפאל אלול: איפה החברים שלך?

יורם לס: תשמע את שר האוצר.

שבח וייס: חבר הכנסת לס, תקשיב לי.

שבח וייס: אני מבקש שקט.

שבח וייס: חבר הכנסת עוזי לנדאו יסיים בתוך דקה.

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום ידבר לאחר מכן ונמשיך כפי שאחליט.

רן כהן: אני מבקש שאילתא.

שבח וייס: אני לא רוצה יותר סימפוזיון.

שבח וייס: אני כל פעם אומר סוף הרשימה, ועוד אחד, ועוד אחד.

שבח וייס: אי-אפשר.

רן כהן: אני מבקש.

שבח וייס: מייד, אראה משהו, חבר הכנסת רן כהן.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: אני מבקש שתסיים בתוך דקה, ואני אדאג שלא יפריעו לך.

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר לחבר הכנסת לס, שבארצות-הברית, מראשי הרפובליקנים, הסנטור רוברט בירד – – –

יורם לס: – – –

שבח וייס: סלח לי, אני מבקש לא להפריע.

שבח וייס: זה בדיוק, אולי, מה שרוצה הנואם.

עוזי לנדאו: תקשיב טוב, אולי תלמד משהו.

עוזי לנדאו: זה ברור, אתה סוף כל סוף פרופסור, אבל כדאי שתקשיב למשהו מצד האינפורמציה.

שבח וייס: סליחה, חברי הכנסת.

שבח וייס: אני לא בטוח שדוקטורים צריכים ללעוג לפרופסורים; רק להשתוקק להגיע לאותה דרגה.

עוזי לנדאו: ישנו סנטור רוברט בירד, סנטור ידוע ומכובד בארצות-הברית.

עוזי לנדאו: אחד הדברים שהוא ידוע בהם הוא, שהוא לוקח בדרך כלל ספר תנ"ך וקורא מתוכו פרקים שלמים.

עוזי לנדאו: אין שום פרופסור באולם שמעז להתערב ולקרוא לא בושה ולא הבל, ושם בדרך כלל הרפרטואר גדול יותר.

שבח וייס: חבר הכנסת אבי יחזקאל, חבר הכנסת עובדיה עלי, התייעצות היא דבר נהדר, אבל קצת מאחורי הקלעים.

שבח וייס: מפאת כבוד המליאה – מאחורי הקלעים.

שבח וייס: אדוני שר הפנים, התייעצות – מאחורי הקלעים, לא בתוך המליאה.

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום.

שבח וייס: חבר הכנסת עוזי לנדאו מסיים בתוך דקה ממש.

שבח וייס: הערת כמה הערות לגבי נימוסים פרלמנטריים, ואני יודע שיש לך כאלה.

שבח וייס: אני מבקש, בתוך דקה.

שבח וייס: אחרי זה, אם תהיה הודעה להסדר, אני אאפשר.

שבח וייס: אם יהיה רצון להתייעץ מאחורי הקלעים, אני אאפשר.

שבח וייס: אני אתחיל להפעיל את הבית לכיוון של הצבעה בתוך דקות ספורות.

שבח וייס: איך היא תתרחש – גם לי יהיו כמה הצעות וכמה שאלות.

שבח וייס: נא לא להפריע.

עוזי לנדאו: אני רוצה לומר לחברי מפלגת העבודה ולחברי הקואליציה: תפקיד האופוזיציה בבניין הזה הוא להקשות ולבלבל בדיונים על תקציב ולזרוק ערפל לגבי הכוונות שלכם; לקיים דיונים ענייניים על התקציב כדי לחדד בפני הציבור את המסרים שלנו ואת הטעויות שלכם.

עוזי לנדאו: עשינו זאת היום, ואנחנו מצפים שלמרות כוח השלטון והרוב שישנו, לא תתבלבלו, תהיה כאן סבלנות ותהיה כאן סובלנות.

עוזי לנדאו: הצטערתי לשמוע את הערות שר האוצר.

קריאות: – – –

שבח וייס: אתה צריך לסיים.

שבח וייס: אל תפריעו לו.

רן כהן: – – –

שבח וייס: הוא יסיים בעוד 13 שניות.

שבח וייס: אם לא, אני אפסיק אותו.

שבח וייס: אל תפריע לו עכשיו.

רן כהן: עומד אדם, מחרף את הקואליציה – – –

שבח וייס: חבר הכנסת רן כהן, אתה עשית את זה לא אחת.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, גם אני יכול לצעוק פעם אחת בערב בלי שתנזוף בי.

שבח וייס: חבר הכנסת רן כהן, אתה יכול לצעוק.

רן כהן: גם אני יכול להרים את הקול.

רן כהן: הגיע הזמן שהוא ירד מהבמה.

שבח וייס: את זה אתה לא תגיד לו.

שבח וייס: את זה אני אגיד לו.

רן כהן: אז תגיד לו כבר.

שבח וייס: אל תגיד לי להגיד לו.

שבח וייס: אל תגיד "כבר" בכלל – והיינו כבר גומרים.

שבח וייס: אני מבקש לסיים, זה עובר כל גבול.

עוזי לנדאו: אי-אפשר שיפסיקו אותי כל רגע.

שבח וייס: סלח לי, הפסיקו אותך עשרים פעם, אבל אני משוכנע שאתה יכול לתמצת את דבריך.

עוזי לנדאו: אדוני היושב-ראש, צריך לצפות מן הקואליציה שבמשחק הזה תשתתף בסובלנות בלי שתאבד את עצביה, ולא תיקח מן האופוזיציה את נשק המצער שיש לה.

עוזי לנדאו: אנחנו את התקציב נאפשר להעביר באחריות.

עוזי לנדאו: יהיה תקציב, אבל נמרר לכם את החיים כפי שצריך להיות.

שבח וייס: נא לשבת.

אברהם יחזקאל: – – –

שבח וייס: מספיק, חבר הכנסת אבי יחזקאל.

שבח וייס: יש לי הודעה.

שבח וייס: חברי הכנסת, בבית הזה, בארבע היממות וחצי האחרונות נאמרו הרבה דברים קשים.

שבח וייס: כיוון שניתנה כאן דוגמה מהחיים הפרלמנטריים של ארצות-הברית, אני רוצה לומר שהדברים שנאמרו פה במשך כל השבוע לא נאמרו מעולם בחיים הפרלמנטריים של ארצות-הברית.

שבח וייס: לכן צריך מאוד להיזהר מדוגמאות; אפילו לא הפסוק האחרון כפי שנאמר על-ידי הדובר הקודם.

שבח וייס: נוריד קצת את המתח.

שבח וייס: אם יש לחבר הכנסת עובדיה עלי הצעה, אתן לו להעלות אותה.

שבח וייס: יסיים את הדיון הזה חגי מירום.

שבח וייס: הוא יהיה אחרון בקטע הזה.

עובדיה עלי: אני מציע שקודם כול חגי מירום יאמר את דבריו.

עובדיה עלי: אם יהיה משהו להוסיף, אני אוסיף.

עובדיה עלי: יש לי הצעה שאני חושב שהיא מוסכמת על דעת הקואליציה.

שבח וייס: מכיוון שלחבר הכנסת עובדיה עלי יש הצעה מוסכמת, אני אאפשר לחבר הכנסת חגי מירום לומר את דברו, ואחר כך, אם תהיה הסכמה – נהדר.

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום, עלה על הבמה, בבקשה.

שבח וייס: תדבר בתמצית, יפה.

שבח וייס: יש לי בקשה, חברי הכנסת, אני מקבל עשרות פתקים.

שבח וייס: כל אחד מהם פנינה.

שבח וייס: אני לא מסוגל גם לנהל ישיבה וגם לעיין בהם.

שבח וייס: אני מבקש מראש סליחה שלא אחזיר תשובה מייד.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אילו ראינו לפנינו אופוזיציה רצינית, לוחמת, עם נוכחות, עם קו, עם מי שמנהל אותה, הייתי אומר שהמשחק הפרלמנטרי מתנהל כאן באופן תקין ועל-פי כללי משחק.

חגי מירום: אבל האמת היא, שבאופוזיציה לית דין ולית דיין.

חגי מירום: אתה לא יודע מי מנהיג את זה, אתה לא יודע מי נושא ונותן בשמכם, אתה לא יודע מה אתם רוצים.

חגי מירום: יש בכם קיצונים, קיצונים יותר וקיצונים עוד יותר.

חגי מירום: אי-אפשר בכלל לגמור משהו.

חגי מירום: יושב-ראש הסיעה שלכם לא נמצא פה כל הלילה, אתם כאן מתי מעט, מחזיקים מכוח מה שמותר לכם ומכוח מה שאסור לכם את הכנסת באופן שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

עוזי לנדאו: לא.

חגי מירום: אני רוצה לומר כמה דברים כדי שהדברים יירשמו.

חגי מירום: אני אומר אותם כיושב-ראש ועדת הכנסת.

קריאות: – – –

שבח וייס: בלי עצות.

שבח וייס: אני רוצה לשאול אותך שאלה, חבר הכנסת לנדאו, ובאמצעותך גם חברים אחרים בבית הזה.

שבח וייס: לפני שתי דקות אתה היית כאן והתלוננת על כך שמפריעים לך.

שבח וייס: ירדת מן הדוכן, עוד לא הספקת להתיישב, ואתה מפריע לו.

עוזי לנדאו: על דאטפת אטפוך.

שבח וייס: וזה בהתאם לכללי המשחק של הפרלמנט האמריקני.

שבח וייס: הבנתי.

חגי מירום: זה שעתיים-שלוש שעות מופעלים עלי לחצים, ונשקלת כל הזמן אפשרות גם כן לעשות שימוש בתקנון.

לימור לבנת: מי לוחץ עליך?

חגי מירום: חברי.

חגי מירום: בתקנון הזה יש סעיפים שאפשר בנקל לעשות בהם שימוש ולהפוך את הדיון כאן לדיון מוסדר ביותר, שלכם תהיה בו מעט מאוד שליטה.

חגי מירום: אנחנו, מתוך כבוד, מתוך רצון לאפשר את העבודה הפרלמנטרית על-פי תקנון קיים, מנסים לתת לכם לעשות את זה, ואתם כל הזמן מנצלים את העניין.

עוזי לנדאו: עשו את זה.

עוזי לנדאו: כמו מינויים פוליטיים, עשו גם את זה.

שבח וייס: מה זה שייך לעניין?

שבח וייס: מדברים על התקנון.

חגי מירום: אני אומר כך: אנחנו נצטרך – נעשה את זה.

עוזי לנדאו: תעשו את זה.

שבח וייס: חבר הכנסת מירום, תמציתית.

חגי מירום: סעיף 131 לתקנון קובע, כי "בדיון על תקציב המדינה, ובמקרים אחרים יוצאים מן הכלל, רשאית ועדת הכנסת לקבוע סדרי דיון מיוחדים".

חגי מירום: אנחנו עד כה נמנענו – – –

קריאות: – – –

חגי מירום: סדרי דיון זה הכול, לרבות הצבעה.

קריאות: זה לא הצבעה.

חגי מירום: אתם תטענו מה שאתם רוצים, איפה שאתם רוצים.

חגי מירום: אנחנו נמנענו מלהפעיל את זה.

חגי מירום: יתירה מזאת – – –

יצחק לוי: תיזהר משימוש בסעיפים כאלה.

חגי מירום: יתירה מזאת, סעיף 148 לתקנון קובע במפורש, ש"הכנסת לא תדון בשום עניין בצורת דיון החורגת מהוראות התקנון, או מהתקדימים, אלא אם כן דנה והחליטה ועדת הכנסת על כך".

חגי מירום: עד עכשיו, חברי מהאופוזיציה, אני התנגדתי לעשות שימוש בסעיפים הללו מתוך רצון שלא להפעיל סעיפים גורפים, שיש לנו זכות מוקנית לעשות בהם שימוש.

חגי מירום: אבל אני אומר פה, שאם לא תהיה ברירה ואתם תמשיכו לגרום לביזוי הכנסת, לא יהיה מנוס מלכנס את ועדת הכנסת ולהפעיל את מה שצריך להפעיל כדי להביא לכך שיהיה לנו תקציב.

אברהם הירשזון: אל תהלך עלינו אימים.

שבח וייס: חברי הכנסת, הודעה.

שבח וייס: לא להפריע.

שבח וייס: קודם כול תשבו.

שבח וייס: אדוני שר הפנים, שב.

שבח וייס: אל תצביעו עכשיו.

שבח וייס: אני לא רואה עכשיו הצבעות.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, שב.

שבח וייס: חבר הכנסת מנע, שב.

שבח וייס: חבר הכנסת בני טמקין.

שבח וייס: אנחנו פרלמנטרים כאן.

שבח וייס: כל אחד חופשי לקרוא פה קריאות ביניים.

שבח וייס: כל אחד חופשי לעלות על הבמה ולהגיד שמבזים את הכנסת, וכעבור כמה שניות לחזור אל הספסל ולעשות אותו דבר.

שבח וייס: אני רוצה, בטובכם, אין לי שום חשבון של קואליציה ואופוזיציה; אם כל רגע כל אחד יחזור ויאמר שמבזים את הכנסת, התוצאה מהביטוי הזה היא ביזוי עצמי.

שבח וייס: אני מבקש – א.

שבח וייס: להפסיק עם העניין הזה של ביזוי.

שבח וייס: מספיק.

שבח וייס: ב.

שבח וייס: אין שום קושי לעשות כאן תוהו ובוהו.

שבח וייס: אני לא השר ולא חלילה איזה שליט עריץ, ואף לא סגן יושב-ראש כנסת אחר.

שבח וייס: אתם משתמשים כאן במלה "תרגילים".

שבח וייס: אני לא רוצה אפילו לקרוא לזה תרגילים.

שבח וייס: אני לא חושב שצריך להשתמש בביטוי הזה.

שבח וייס: מעבר לכל זכות מוקנית לכל חלק בבית הזה לעשות שימוש בתקנון באופן, נאמר, וירטואוזי – אין לי מלה עברית עכשיו – יש גם רגעים שצריך לעשות איזו החלטה משותפת, קולקטיבית, שהיא מעבר למשחק הלגיטימי מאוד בבית הזה, שלדעתי התקיים השבוע באופן יוצא מן הכלל.

שבח וייס: איש לא יכול להתלונן על סתימת פיות.

שבח וייס: היה פה חופש דיבור עצום.

שבח וייס: כמה הערות: 1.

שבח וייס: חבר הכנסת עוזי לנדאו הביא את הדוגמה האמריקנית.

שבח וייס: אני מרשה לעצמי לומר, שברוב הפרלמנטים באירופה אין פיליבסטר.

שבח וייס: אני יודע שאנגליה היא דמוקרטיה פרימיטיבית ודניה היא ממש תת-פרימיטיבית.

שבח וייס: גם בכנסת אין פיליבסטר.

שבח וייס: אבות הבית הזה החליטו שאין.

שבח וייס: אפשר לחבר הסתייגויות לחוק, ליצור מצב שהוא פיליבסטרי.

שבח וייס: אבל אין.

שבח וייס: 2.

שבח וייס: עד כה לא רציתי להפעיל שום פרשנות שונה מזו של קודמי בשנים האחרונות.

שבח וייס: אני יודע שברוב השנים שאני חבר כנסת התקציב והנלווים לו הובאו לאישור בערך יממה לפני המועד שהוא צריך להיכנס לתוקפו; ברוב המקרים, חוץ ממקרה אחד.

שבח וייס: גם אז היו אופוזיציות והיו ממשלות אחדות, והיה למדינה הזאת תקציב במועד שצריך להיות לה תקציב.

שבח וייס: המדינה היא עכשיו שלוש שעות וחצי בלי תקציב.

שבח וייס: עם זה אפשר לחיות.

שבח וייס: השנה אנחנו הקדשנו בעצם לתקציב ולנלווים לו, עם הפסקות מסוימות, אבל אם נכניס את הלילות – אלה ישיבות אינטנסיביות מאין כמותן, שבוע שלם.

שבח וייס: אי-אפשר להתלונן שהצרו את צעדי הבית.

שבח וייס: לכן אני רוצה לשאול את חבר הכנסת גדליה גל, יושב-ראש ועדת הכספים.

שבח וייס: חבר הכנסת גדליה גל, אתה יושב-ראש ועדת הכספים, במובנים רבים זה ה"בייבי" שלך.

שבח וייס: אתה יכול למסור לנו משהו?

שבח וייס: אם לא, אני עובר להצבעה.

קריאה: – – –

שבח וייס: אני אתן, כמובן, לנציג שלכם, בוודאי, בוודאי.

שבח וייס: אני אתן לחבר הכנסת איתן, בוודאי.

שבח וייס: אני יודע שזה עובד כך.

רן כהן: אני מרים את היד שעה.

שבח וייס: אתה מרים גם את הקול.

שבח וייס: אני שאלתי את חבר הכנסת גדליה גל לא על מה קורה ומה דעת החברים בתוך הקואליציה.

שבח וייס: יש כרגע קואליציה ואופוזיציה.

שבח וייס: תוך כדי הדיון נולדה פה מנהיגות של הידברות.

קריאה: – – –

שבח וייס: תסלח לי, עבורי בעניין זה יושב-ראש ועדת הכספים הוא כתובת.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת גדליה גל.

שבח וייס: אחר כך חבר הכנסת מיכאל איתן, וזהו.

גדליה גל: אני מציע להתחיל בהצבעה.

גדליה גל: לפני זה, האם אתה יודע משהו על ההתנהגות בפרלמנט האירני?

שבח וייס: אני יודע, אבל אני לא רוצה להשוות.

שבח וייס: אתה רואה שאני נשארתי בתחום של דניה ואנגליה.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, יש איזו הודעה?

שבח וייס: בדיוק באותו אורך זמן כמו חבר הכנסת גדליה גל.

שבח וייס: לא עוד נאומים.

שבח וייס: משפט אחד או שניים.

שבח וייס: הנאומים נגמרו.

שבח וייס: חבר הכנסת גדליה גל, בפרלמנט האירני אתה ואני והרב עזרן היינו מתקבלים ברצון, כי לרובם יש שם זקן.

שבח וייס: זה מה שיש לי לומר.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אני מבין, אלא אם כן חלו שינויים בעקבות דבריו של חבר הכנסת חגי מירום – – –

שבח וייס: לא, לא.

שבח וייס: אני רוצה משפט.

שבח וייס: גמרנו עם הנאומים, ואתה לא קופחת.

מיכאל איתן: אני עוד לא אמרתי משפט ושמעתי שלוש פעמים את המלה "משפט".

שבח וייס: תאמר שני משפטים, אני לא אתערב.

מיכאל איתן: אני מבין שהאמירה של יושב-ראש ועדת הכספים, שאנחנו ניגש להצבעה מייד, מתבססת על ההבנה שבשלב זה אנחנו ניגשים להצבעה אלקטרונית, מתחילים להתקדם סעיף סעיף, הסתייגות הסתייגות, עד מחצית החוברת הצהובה הזאת, ועושים אתנחתה בשעה 06:00.

קריאה: לא.

שבח וייס: אם אין הסכמה, אני מתחיל בהצבעה.

מיכאל איתן: רגע אחד.

שבח וייס: כן, בבקשה.

שבח וייס: שני משפטים.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שחבר הכנסת גדליה גל יגיד האם ההסכמה היא הסכמה, יפרט אותה.

מיכאל איתן: הוא מסוגל להגיד את זה.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר רק הערה אחת.

מיכאל איתן: סיעת הליכוד נמצאת כאן בהרכבה כשאני ממלא-מקום יושב-ראש הסיעה.

מיכאל איתן: אני מסכים עם חבר הכנסת חגי מירום, שטוען שהסיעה לא מתפקדת בכל מאת האחוזים, כי היושב-ראש איננו, רק ממלא-מקומו נמצא פה.

מיכאל איתן: בשעה 06:00 יגיע לכאן היושב-ראש, ולכן ביקשנו להמתין עד השעה 06:00, כדי שהסיעה תוכל להופיע במיטבה.

שבח וייס: שלוש הודעות.

שבח וייס: מתחילים.

שבח וייס: א.

שבח וייס: הסכם לא מחייב אותי, אם אני אגיע למסקנה שהוא עומד בסתירה להיגיון המינימלי של התקנון; ב.

שבח וייס: יש לי גם אחריות לסייע גם לאופוזיציה לאיזה תהליך שיהיה תקציב; ג.

שבח וייס: מתחילים בהצבעה.

שבח וייס: אם ועדת הכנסת רוצה לעשות את בירוריה, אין שום בעיה.

שבח וייס: תעשו את זה.

שבח וייס: אתם סוברניים לעשות את הבירורים.

שבח וייס: אנחנו מתחילים.

שבח וייס: קדימה, חברי הכנסת, אנו מתחילים בהצבעה.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, אנחנו שומעים איומים.

קריאה: צריך לצלצל.

שבח וייס: כן, לצלצל, זה נכון.

שבח וייס: צריך לצלצל פעמיים, בבקשה.

שבח וייס: אגב, אני כבר רוצה להעיר לחברים, כיוון שאנחנו ממתינים למועד של הצלצול, בשבילי, רבותי, ממלא-מקום יושב-ראש סיעה, בהעדר יושב-ראש הסיעה, הוא כמו יושב-ראש הסיעה.

שבח וייס: כל סיעה יש לה סידור כזה.

שבח וייס: עוד שלוש דקות וחצי.

שבח וייס: חבר הכנסת רן כהן, אני בכל זאת איכשהו אאפשר לך, אבל לא רציתי בתוך המבוכה עוד הפעם – – – חברי הכנסת, אנחנו בתוך ישיבה, אלא שממתינים למועדים הקבועים בתקנון.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין, אני רואה שאתם באווירה של הסכמה ושמחה, אולי תגמרו, שנגמור את התקציב בעוד שעה?

אלי דיין: הליכוד – – –

שבח וייס: אגב, איפה 20 החותמים, הם בבניין?

שבח וייס: איך הם יכלו לדעת שלשום, שהם ירצו היום הצבעה אישית?

חיים קופמן: הם ידעו.

שבח וייס: מראש?

שבח וייס: נבואה?

שבח וייס: חברים, נא לשבת, מתחילים בהצבעה.

שבח וייס: עברו חמש דקות.

שבח וייס: אנחנו מתחילים בהצבעה בקריאה שנייה.

שבח וייס: לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו – – –

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: אני התחלתי בהצבעה, מה קרה?

מיכאל איתן: ההצבעה היא שמית.

שבח וייס: קודם כול, היא אישית.

שבח וייס: אני אתחיל בכך.

שבח וייס: אני אמשיך את המסורת כדי שלא ליצור כאן חלילה איזה מתח מיותר.

שבח וייס: אני אבקש ממזכיר הכנסת ומוועדת הכנסת לברר, אם ההצבעה אישית, האם המשמעות היא, שהחותמים צריכים לחתום ולהיות נוכחים כאן, אם לאו.

שבח וייס: אני אבקש לברר.

שבח וייס: בינתיים אני לא מברר את זה.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, אני מזכיר לך שאתה פסקת – – –

שבח וייס: אני מתחיל.

שבח וייס: חברי הכנסת, סעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו.

שבח וייס: הסתייגות לחבר הכנסת יעקב שמאי.

שבח וייס: מי תומך בהסתייגות?

שבח וייס: התחלנו להצביע, חבר הכנסת מיכאל איתן, קולך ילך לאיבוד, חבל.

מיכאל איתן: הצבעה שמית.

שבח וייס: נו, באמת, אתם צריכים להגיד נגד או בעד?

יעקב שמאי: נגד.

שבח וייס: הרי כולם יודעים את זה.

שבח וייס: 10 תומכים, 29 – – –

קריאה: למה אלקטרונית?

מיכאל איתן: הצבעה שמית.

שבח וייס: אה, אישית, סליחה.

שבח וייס: כן, אדוני המזכיר, בבקשה.

ש' יעקבסון: שמואל אביטל – נגד.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש – הצעה.

שבח וייס: באמצע ההצבעה אין שום הצעות.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: חבר הכנסת אורון, את הסעיף הזה נגמור כך.

שבח וייס: כולם מדברים על התקנון ועושים רמיסה שיטתית.

שבח וייס: בבקשה.

ש' יעקבסון: רפאל אדרי – אינו נוכח; אהוד אולמרט – אינו נוכח; אורי אור – נגד; חיים אורון – נגד; דליה איציק – אינה נוכחת; מיכאל איתן – בעד; רפאל איתן – אינו נוכח; רפאל אלול – נגד; שולמית אלוני – אינה נוכחת; טלב אלסאנע – נגד; אסעד אסעד – אינו נוכח; יוסף בא-גד – אינו נוכח; זאב בנימין בגין – אינו נוכח; פנחס בדש – אינו נוכח; שלמה בוחבוט – נגד; אברהם בורג – נגד; יגאל ביבי – אינו נוכח; יוסף ביילין – נגד; נעמי בלומנטל – בעד; בנימין בן-אליעזר – אינו נוכח; אליהו בן-אלישר – אינו נוכח.

שבח וייס: סליחה.

שבח וייס: חבר הכנסת אורון, על מנת לקיים הצבעה אישית, מזכיר הכנסת חייב לשמוע את התשובות.

שבח וייס: במהומה הזאת הוא איננו שומע.

שבח וייס: התייעצויות מאחורי הקלעים.

שבח וייס: בבקשה.

ש' יעקבסון: אליהו בן-מנחם – אינו נוכח; שלמה בניזרי – נגד; עוזי ברעם – אינו נוכח; תמר גוז'נסקי – נגד; שאול גוטמן – אינו נוכח; מיכה גולדמן – אינו נוכח; אלכס גולדפרב – בעד; אלי גולדשמידט – נגד; אפרים גור – בעד; מרדכי גור – אינו נוכח; גדליה גל – נגד; אריה גמליאל – אינו נוכח; אלי דיין – נגד; חיים דיין – בעד; יעל דיין – נגד; עבד-אלוהב דראושה – אינו נוכח; אריה דרעי – נגד; אברהם הירשזון – בעד; שמואל הלפרט – אינו נוכח; זבולון המר – אינו נוכח; צחי הנגבי – אינו נוכח; שבח וייס – נגד; יוסף ונונו – נגד; רחבעם זאבי – אינו נוכח; נסים זוילי – נגד; תופיק זיאד – אינו נוכח; עמנואל זיסמן – נגד; אליעזר זנדברג – בעד; וליד חאג' יחיא – אינו נוכח; נעמי חזן – נגד; מיכאל חריש – אינו נוכח; בנימין טמקין – נגד; סאלח טריף – אינו נוכח; שאול יהלום – אינו נוכח; אברהם יחזקאל – נגד; רן כהן – נגד; רענן כהן – נגד; יוסי כץ – נגד; לימור לבנת – בעד; מאשה לובלסקי – נגד; דוד לוי – אינו נוכח; יצחק לוי – בעד; דוד ליבאי – אינו נוכח; עוזי לנדאו – בעד; יורם לס – נגד; ענת מאור – נגד; משה מאיה – נגד; דוד מגן – אינו נוכח; האשם מחאמיד – נגד; רוני מילוא – אינו נוכח; חגי מירום – אינו נוכח; דוד מנע – אינו נוכח; נואף מסאלחה – אינו נוכח; יהושע מצא – אינו נוכח; דן מרידור – אינו נוכח; רון נחמן – בעד; אורה נמיר – אינה נוכחת; משה נסים – אינו נוכח; בנימין נתניהו – אינו נוכח; אסתר סלמוביץ – בעד; אפרים סנה – אינו נוכח; יוסף עזרן – נגד; עובדיה עלי – אינו נוכח; שאול עמור – אינו נוכח; אברהם פורז – אינו נוכח; חנן פורת – אינו נוכח; משה פלד – אינו נוכח; רפאל פנחסי – אינו נוכח; מנחם פרוש – אינו נוכח; שמעון פרס – אינו נוכח; עמיר פרץ – נגד; גדעון פת – אינו נוכח;

ש' יעקבסון: יאיר צבן – אינו נוכח; דוד צוקר – אינו נוכח; אביגדור קהלני – נגד; חיים קופמן – בעד; ישראל קיסר – אינו נוכח; משה קצב – אינו נוכח; יצחק רבין – אינו נוכח; אברהם רביץ – אינו נוכח; אמנון רובינשטיין – נגד; חיים רמון – אינו נוכח; אבנר חי שאקי – אינו נוכח; גונן שגב – אינו נוכח; גדעון שגיא – נגד; אברהם שוחט – נגד; משה שחל – אינו נוכח; מאיר שטרית – אינו נוכח; שמעון שטרית – נגד; דב שילנסקי – אינו נוכח; סילבן שלום – אינו נוכח; יעקב שמאי – אינו נוכח; יצחק שמיר – אינו נוכח; יעקב שפי – נגד; אברהם שפירא – אינו נוכח; אריאל שרון – אינו נוכח; יוסי שריד – אינו נוכח; דן תיכון – אינו נוכח.

שבח וייס: נא להוסיף את חבר הכנסת עובדיה עלי.

שבח וייס: חבר הכנסת אורון, בבקשה.

שבח וייס: ננצל את הזמן עד גמר הספירה.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, אני אומר כאן מה שסוכם עם יושב-ראש ועדת הכספים.

חיים אורון: נקיים הצבעה אלקטרונית עד עמוד 52, משרד העבודה והרווחה.

חיים אורון: בשלב ההוא, אם לא נגיע לשעה 06:00 – –

שבח וייס: נחשוב הלאה.

חיים אורון: – – תבקש האופוזיציה הצבעה אישית, הקואליציה תיענה או לא תיענה.

חיים אורון: אם היא לא תיענה, הם כמובן ינהגו על-פי הבנתם.

שבח וייס: אני שומע.

שבח וייס: כל עוד זה בהתאם לתקנון, אני אנהג כך.

שבח וייס: אם לא, גם לי יש מה לומר בנושא, או לאחד מסגני.

שבח וייס: מזכיר הכנסת יקרא בשמות חברי הכנסת הנוספים.

ש' יעקבסון: דוד מנע – בעד; עובדיה עלי – בעד.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אנחנו מעוניינים להתקדם.

מיכאל איתן: אני חוזר כדי שלא תהיינה אי-הבנות.

מיכאל איתן: אנחנו נתקדם עד העמוד שציין חבר הכנסת אורון, עמוד 52.

מיכאל איתן: אנחנו מסכימים להתקדם ולא מבקשים הצבעה אישית עד הנקודה שעליה דיבר חבר הכנסת אורון.

מיכאל איתן: אבל זה בהסכמה – אני מבקש שזה יירשם בפרוטוקול – שיש לנו זכות לתבוע הצבעה אישית.

מיכאל איתן: בכל זמן שלא שומרים על התקנון, זה ילך לפי המנהג הקיים ועל-פי הנורמה שהצבענו עכשיו – הצבעה אישית שלא כל מבקשיה החתומים עליה בהכרח נמצאים כאן.

מיכאל איתן: עכשיו הצבענו הצבעה אישית עם אנשים שלא חתומים.

שבח וייס: רבותי, את היושב-ראש מחייבים התקנון ופרשנותו.

שבח וייס: יש גם מנהגים, והיושב-ראש נוהג על-פיהם עד לרגע שהוא יגיע למסקנה שזה הופך בלתי אפשרי.

שבח וייס: היושב-ראש אוהב מאוד הסכמים בתנאי שהם מתקבלים על דעתו והם סבירים.

שבח וייס: בינתיים זה נראה סביר.

שבח וייס: קדימה.

מיכאל איתן: זה מוסכם על דעתו – – –

שבח וייס: כרגע אני מקיים הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: תמיד יש לכם כלי תקנוני להפריע לי.

קריאות: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת אבי יחזקאל.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הצבעה אישית; או שיש הסכמה או שאין הסכמה.

שבח וייס: חברי הכנסת אלי דיין וגדליה גל – – –

אלי דיין: יש הסכמה.

שבח וייס: אני אחרון שאפריע להסכמות כאן, אם הן משרתות את הבית, ואומר כאן דבר מאוד מוזר: ואת כבודו.

שבח וייס: חברי הכנסת, התוצאה של ההצבעה על ההסתייגות של חבר הכנסת שמאי היא: 14 תומכים, 39 מתנגדים.

שבח וייס: לפיכך, היא הוסרה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בהצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: הסתייגות לסעיף 01, של חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

שבח וייס: הצבעה מס' 2 בעד התיקון של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 01 – 10 נגד – 35 התיקון של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 01 לא נתקבל.

שבח וייס: 10 בעד, 35 נגד, אני מודיע שההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון, בבקשה.

מיכאל איתן: – – –

שבח וייס: תעזור לנו כמו אתמול בלילה.

שבח וייס: אם אחר כך תעבור להצבעה בהנפת יד בכלל זה יהיה נהדר.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת שמאי הציע חמישה סעיפים שונים.

מיכאל איתן: אתה חייב להצביע על כל אחד מהם בנפרד.

שבח וייס: מייד נתקן זאת.

רן כהן: אדוני היושב-ראש, רק אם המציע בעצמו מבקש.

שבח וייס: אני יודע.

שבח וייס: כבר ליבנו זאת בארבעת הימים האחרונים.

שבח וייס: הצבעה מס' 3 בעד התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 01 – 11 נגד – 33 התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 01 לא נתקבל.

שבח וייס: התוצאה: 11 תומכים, 33 מתנגדים.

שבח וייס: אני מודיע שבשלב זה ההסתייגות של חבר הכנסת תיכון נדחתה.

שבח וייס: בקשר להצבעה סעיף-סעיף, מכיוון שהמשכתי כאן על-פי הפרשנות של השנה שעברה השנויה במחלוקת, בכל זאת אישרתי אותה, שגם לגבי תת-סעיפים א', ב', ג' – אני אחזור על ההצבעה.

שבח וייס: אני חוזר על ההצבעה על ההסתייגויות של חבר הכנסת שמאי לסעיף 01.

שבח וייס: הצבעה מס' 4 בעד תיקון א.א.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 – 12 נגד – 32 נמנעים – אין תיקון א.א.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 5 בעד תיקון א.ב.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 – 12 נגד – 31 נמנעים – 1 תיקון א.ב.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים להצבעה על סעיף א.ג.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, האם תסכים שנעבור להצבעה בהנפת יד, לפחות?

שבח וייס: תשקלו את זה.

מיכאל איתן: נגמור שני דפים ונראה.

שבח וייס: בסדר.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על תיקון א.ג.

שבח וייס: של חבר הכנסת שמאי לסעיף 01.

שבח וייס: הצבעה מס' 6 בעד תיקון א.ג.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 – 12 נגד – 31 תיקון א.ג.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 6 בעד תיקון א.ד.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 – 11 נגד – 31 נמנעים – 2 תיקון א.ד.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 7 בעד תיקון א.ה.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 – 9 נגד – 31 נמנעים – 1 תיקון א.ה.

שבח וייס: של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 01 לא נתקבל.

שבח וייס: מאחר שעל תיקון ב' כבר הצבענו, וגם על התיקון של חבר הכנסת מיכאל איתן, אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת דן תיכון לסעיף 01.

שבח וייס: גם פה יש שלושה סעיפים.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על סעיף 0101, נשיא.

שבח וייס: הצבעה מס' 8 בעד התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 01(0101) – 11 נגד – 28 נמנעים – 3 התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 01(0101) לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 9 בעד התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 01(0102) – 10 נגד – 27 נמנעים – אין התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 01(0102) לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 10 בעד התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 01(0110) – 12 נגד – 27 נמנעים – 1 התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 01(0110) לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת גונן שגב לסעיף 01.

שבח וייס: הצבעה מס' 11 בעד ההצעה של חבר הכנסת ג' שגב לסעיף 01 – 12 נגד – 28 נמנעים – אין ההצעה של חבר הכנסת ג' שגב לסעיף 01 לא נתקבלה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אחרי שההסתייגויות לסעיף 01 נדחו, אני מעמיד להצבעה בקריאה שנייה את סעיף 01, נשיא המדינה ולשכתו, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: הצבעה מס' 12 בעד סעיף 01, כהצעת הוועדה – 32 נגד – 11 נמנעים – 1 סעיף 01, נשיא המדינה ולשכתו, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אני קובע בזאת, שסעיף 01, כהצעת הוועדה, התקבל בקריאה שנייה.

שבח וייס: אנחנו עוברים לסעיף 02 – הכנסת.

שבח וייס: לחבר הכנסת קופמן יש הסתייגות לסעיף 0102.

שבח וייס: הצבעה מס' 13 בעד התיקון של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 02 – 12 נגד – 32 נמנעים – 1 התיקון של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 02 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת שמאי לסעיף 02.

שבח וייס: הצבעה מס' 14 בעד תיקון א' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 02 – 11 נגד – 30 נמנעים – 1 תיקון א' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 02 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 15 בעד תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 02 – 14 נגד – 30 נמנעים – אין תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 02 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, האם לא אכפת לכם שאני לא אומר כמה בעד וכמה נגד, אלא אם התיקון התקבל או נדחה?

שבח וייס: מוסכם.

שבח וייס: אם כך נמשיך.

שבח וייס: הצבעה מס' 16 תיקון ג' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 02 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 17 תיקון ד' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 02 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 18 תיקון ה' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 02 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 19 תיקון ו' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 02 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אחרי שכל ההסתייגויות לסעיף 02 נדחו, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שנייה על סעיף 02, הכנסת, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: הצבעה מס' 20 בעד סעיף 02, כהצעת הוועדה – 28 נגד – 15 נמנעים – 1 סעיף 02, הכנסת, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אני מודיע שסעיף 02, הכנסת, כהצעת הוועדה, התקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 3, משרד ראש הממשלה והסעיפים הצמודים לו, סעיף 04.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת ונונו.

יוסף ונונו: ביטלתי את ההסתייגות הזאת.

חיים אורון: כל ההסתייגויות של הקואליציה, להוציא אחת, בוטלו.

שבח וייס: בתקנון הכנסת אין קואליציה ואופוזיציה.

שבח וייס: ההסתייגויות הן של כל אחד באופן אישי, בהנחה שאנחנו מבינים במה מדובר.

שבח וייס: אנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת מאיר שטרית לסעיף 04.

שבח וייס: הצבעה מס' 21 ההצעה של חבר הכנסת מ' שטרית לסעיף 04 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצבעה מס' 22 התיקון של חברת הכנסת נ' בלומנטל לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 23 התיקון של חבר הכנסת א' הירשזון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 24 התיקון של חבר הכנסת ז"ב בגין לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 25 התיקון של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים להצבעה על ההסתייגות של חברי הכנסת אורון, טמקין ופורז.

חיים אורון: אני מוותר.

שבח וייס: אנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת מיכאל איתן.

שבח וייס: הצבעה מס' 26 תיקון 1 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 27 תיקון 2 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 28 הצעה 3 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 04 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצבעה מס' 29 הצעה 4 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 04 לא נתקבלה.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 4.

שבח וייס: תודיעו לי כשתרצו לעבור להצבעה בהנפת יד.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון לסעיף 04.

שבח וייס: הצבעה מס' 30 תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה תיקון 2.

שבח וייס: הצבעה מס' 31 תיקון 2 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה תיקון 3.

שבח וייס: הצבעה מס' 32 תיקון 3 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה תיקון 4.

שבח וייס: הצבעה מס' 33 תיקון 4 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה תיקון 5.

שבח וייס: הצבעה מס' 34 תיקון 5 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה תיקון 6.

שבח וייס: הצבעה מס' 35 תיקון 6 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה תיקון 7.

שבח וייס: הצבעה מס' 36 תיקון 7 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה תיקון 8.

שבח וייס: הצבעה מס' 37 תיקון 8 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה תיקון 9.

שבח וייס: הצבעה מס' 38 הצעה 9 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבלה.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, יש לי הרושם שיש טעות בהצבעה האלקטרונית.

עובדיה עלי: אנחנו כאן יותר מ-11 חברים, וכל הזמן מופיע על לוח ההצבעה המספר 11.

עובדיה עלי: אני מבקש לנסות לערוך הצבעה ידנית, עם שני מונים.

שבח וייס: נעשה בדיקה.

שבח וייס: חבר הכנסת עובדיה עלי, אני לא קורא את מספר הקולות, כך שזה לא משנה.

שבח וייס: אני רק אומר שההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אנחנו עושים עכשיו הצבעה ניסיונית.

שבח וייס: אני לא רוצה לבזבז זמן, תרשו לי לעשות את זה מהר.

שבח וייס: נערוך הצבעה ידנית על תיקון 9.

עובדיה עלי: על תיקון 13.

שבח וייס: נצביע על תיקון 13 של חבר הכנסת דן תיכון לסעיף 04.

שבח וייס: אני מציע שני מונים – חברי הכנסת אבי יחזקאל ודוד מנע.

שבח וייס: בטלוויזיה הייתם צמד מאוד אפקטיבי.

שבח וייס: אני מבקש למנות.

עובדיה עלי: התיקון הוא בנושא הרשות למלחמה בסמים.

שבח וייס: מי בעד תיקון 13?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: בעד תיקון 13 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 – 18

שבח וייס: בעד ההסתייגות – 18, נגד – 26.

שבח וייס: אני לא השתתפתי בהצבעה.

שבח וייס: ברשותכם, כל אחד יצביע עכשיו בהצבעה אלקטרונית בדיוק כפי שהצביע לפני חצי דקה ידנית.

שבח וייס: אני מעמיד שוב להצבעה הסתייגות 13 של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: הצבעה מס' 39

שבח וייס: אני מבטל עכשיו את ההצבעה האלקטרונית.

שבח וייס: אני חוזר שוב על ההצבעה האלקטרונית, ואני מבקש מכם מאמץ אינטלקטואלי לזכור איך הצבעתם ידנית לפני דקה ורבע.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: הצבעה מס' 40

שבח וייס: התוצאות שונות לגמרי.

שבח וייס: חברים יקרים, הרבה חברים יצאו, אי-אפשר לעשות את הניסיון הזה.

שבח וייס: אנחנו חוזרים להצבעה אלקטרונית, ואני לא אודיע את התוצאות.

שבח וייס: בסדר?

שבח וייס: אם ברגע מסוים תהיה לכם תחושה שיש הבדל של קול אחד, תבקשו הצבעה אישית או ידנית.

שבח וייס: אנחנו חוזרים להסתייגות 10 של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: הצבעה מס' 41 תיקון 10 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מודיע לכם: א.

שבח וייס: מי שמצביע שלא בתום לב לא במקומו, עושה עבירה תקנונית חמורה; ב.

שבח וייס: מי שמכניס איזה מכשיר, גפרור או אסימון, במקום להצביע בכל הצבעה באופן נפרד – עושה לא עבירה תקנונית, אבל הוא עושה מעשה שאני אוסר לעשותו והוא גם מקלקל את המערכת.

שבח וייס: הצבעה מס' 42 הצעה 11 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצבעה מס' 43 תיקון 12 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 44 תיקון 13 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים עכשיו להסתייגויות של חבר הכנסת חיים קופמן.

שבח וייס: הצבעה מס' 45 תיקון א' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 46 תיקון ב' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 47 תיקון ג' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 48 תיקון ד' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להסתייגויות של חבר הכנסת יעקב שמאי.

שבח וייס: הצבעה מס' 49 תיקון א' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 50 תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 51 תיקון ג' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 52 תיקון ד' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 53 תיקון ה' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: מה לעשות עכשיו, חבר הכנסת איתן?

מיכאל איתן: מטעמי נימוס נדלג על התיקון הבא.

שבח וייס: נעבור להסתייגות ח'?

עובדיה עלי: סליחה, אני מתנגד לזה.

עובדיה עלי: זו פגיעה בתקנון.

עובדיה עלי: חבר הכנסת שמאי לא נמצא.

שבח וייס: סליחה, אני הבנתי.

שבח וייס: אנחנו מצביעים עכשיו על סעיף 0235 של חבר הכנסת שמאי.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, מה זה בעברית?

שבח וייס: בעברית זה: אפס, בג"ה.

עובדיה עלי: זה תקדים לא טוב.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 54 תיקון ז' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 55 תיקון ח' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 56 תיקון ט' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 57 תיקון י' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 58 תיקון י"א של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 59 תיקון י"ב של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להסתייגויות של חברי הכנסת רפאל איתן וחיים דיין.

שבח וייס: הצבעה מס' 60 התיקון של חברי הכנסת ר' איתן וח' דיין לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקון לחלופין של חברי הכנסת ר' איתן וח' דיין לסעיף 04 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים עכשיו להסתייגות של חברי הכנסת עבד-אלוהב דראושה וטלב אלסאנע.

קריאה: – – –

שבח וייס: הם לא כאן.

שבח וייס: איש לא יכול לבטל בשמם.

שבח וייס: סליחה, הם כאן, לא ראיתי.

שבח וייס: הם כן רצו את ההצבעה.

שבח וייס: הצבעה מס' 61 ההצעה של חברי הכנסת ע' דראושה וט' אלסאנע לסעיף 04 לא נתקבלה.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה.

יוסף עזרן: יש לי הצעה.

שבח וייס: רק לא דיון פרוצדורלי של שעתיים עוד פעם.

שבח וייס: חבר הכנסת גדליה גל, רצית להציע משהו?

גדליה גל: כן, אני מציע שנעבור להצבעה ידנית, וכאשר נגמור, נלך לשתות קפה ונחזור בשעה 06:00.

שבח וייס: מקובל?

שבח וייס: אם כן, אנו עוברים להצבעה ידנית.

שבח וייס: חברי הכנסת, אחרי שכל ההסתייגויות לסעיף 04 נדחו, אנו מצביעים עכשיו על סעיף 04 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: הצבעה זו היא עדיין לא ידנית.

שבח וייס: הצבעה מס' 62 סעיף 04, משרד ראש הממשלה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: זה לא נמחק.

שבח וייס: יכול להיות שהאלקטרוניקה התעייפה?

שבח וייס: אתם יודעים, ממש כשהחלטתם שההצבעה תהיה ידנית התקלקלה המערכת האלקטרונית.

נעמי חזן: אדוני היושב-ראש, ההצבעה שלי לא נקלטה.

שבח וייס: טוב, אנחנו ממילא לא מודיעים את התוצאות, אבל המערכת פשוט התקלקלה.

שבח וייס: תראו איזו נבואה, בחושים, ממש לפני שאנחנו עוברים להצבעה ידנית.

שבח וייס: חברי הכנסת, לתשומת לבכם, אנו עוברים להצבעה ידנית.

שבח וייס: אנחנו עומדים עכשיו בסעיף 03, עמוד 5.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 03 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים עכשיו להצבעה על סעיף 03 כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 3, חברי הממשלה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו לסעיף 35 בעמוד 6.

שבח וייס: לסעיף 35 אין הסתייגויות.

שבח וייס: סעיף 35, הוועדה לאנרגיה אטומית, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 05 בעמוד 7, ותחילה נצביע על ההסתייגות של חבר הכנסת אלי דיין.

קריאה: הוא הסיר אותה.

שבח וייס: הסיר אותה.

שבח וייס: נצביע עכשיו על ההסתייגות של חבר הכנסת רענן כהן.

קריאה: הסיר אותה.

שבח וייס: הסיר.

שבח וייס: אנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות של חבר הכנסת סילבן שלום.

שבח וייס: תיקונים 1, 2, 3 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 05 לא נתקבלו.

שבח וייס: אנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת חיים קופמן.

שבח וייס: תיקונים א', ב', ג', ד' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 05 לא נתקבלו.

שבח וייס: אנו עוברים להסתייגות של חברי הכנסת חיים אורון, בנימין טמקין ואברהם פורז.

קריאה: בוטלה.

שבח וייס: בוטלה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 8, ותחילה ההסתייגויות של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 7 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 9 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 11 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 13 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 15 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 17 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 19 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 21 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

חיים דיין: אדוני היושב-ראש, לא מרימים ידיים.

שבח וייס: לא באמצע הסעיף, אני יודע מה שאתה רוצה להגיד לי.

שבח וייס: תיקון 22 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 24 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 26 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 28 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 30 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 32 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, האם אתם מסכימים – אחרי שהוסכם על קפה ועל שעה – שנעשה את זה בחבילה, מפאת – – –

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, ביקשנו קודם הליכים מקוצרים, היתה התנגדות נוראה.

מיכאל איתן: רצינו להגיע להסדר – – –

שבח וייס: הנה הגענו לאט לאט.

מיכאל איתן: יש נקודה מסוימת שאנחנו לא יכולים להפוך הכול לעסקה – – –

שבח וייס: לא, אני לא רוצה.

שבח וייס: אתמול הצבענו יפה מאוד ככה.

מיכאל איתן: השעה היא 04:15.

מיכאל איתן: אני מבקש רבע שעה להמשיך להצביע כך ואחר-כך נראה איך אנחנו עומדים ומה משמעות ההצבעה.

שבח וייס: אין לי התנגדות לזה.

שבח וייס: אחר כך, אחרי שנסיים מחר בצהריים או ביום ראשון, אני אבקש הסבר על המתודה.

שבח וייס: בסדר?

שבח וייס: ממשיכים.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, חמש דקות יד ימין, חמש דקות יד שמאל.

שבח וייס: חברי הכנסת, הסתייגות של חבר הכנסת שמאי.

מיכאל איתן: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, למה לסגת אחורה מהסכמות טובות?

שבח וייס: חברי הכנסת, כל הערה כזאת יכולה להסיג אותנו לאחור.

שבח וייס: למה?

מיכאל איתן: – – –

שבח וייס: תעשו את זה מאחורי הקלעים.

שבח וייס: מי מכם שרוצה להימנע – אני לא רוצה בכל סעיף לחזור על זה, כי יש גבול גם לגרון שלי – יתפרץ בזעקה שהוא נמנע, ואנחנו נעצור את התהליך ונרשום בהיסטוריה הפרלמנטרית שהוא נרשם.

שבח וייס: בסדר?

שבח וייס: תודה.

שבח וייס: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת שמאי.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ה' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ז' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ט' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון י"א של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון י"ג של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ט"ו של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון י"ז של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אם לא תצביעו, אני אקבל פה הסתייגות.

שבח וייס: תיקון י"ח של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: זה מתחיל להיות גבולי, כי חלק מכם לא מצביע.

שבח וייס: תיקון י"ט של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון כ"א של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון כ"ג של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון כ"ה של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להסתייגות של חברי סיעת מד"ע.

שבח וייס: הם מציעים למחוק "שירותי מס רכוש".

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת מד"ע לסעיף 05 לא נתקבלה.

שבח וייס: ההסתייגות של חבר הכנסת מיכאל איתן.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 05 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על סעיף 05.

שבח וייס: כל ההסתייגויות נדחו.

שבח וייס: מי בעד הסעיף?

שבח וייס: סעיף 05, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: הסעיף התקבל, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לעמוד העשירי, סעיף 12.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת קופמן.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 12 לא נתקבל.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת תיכון.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 12 לא נתקבל.

שבח וייס: הסתייגות של חברי הכנסת גוז'נסקי, זיאד ומחאמיד.

שבח וייס: התיקון של חברי הכנסת ת' גוז'נסקי, ת' זיאד וה' מחאמיד לסעיף 12 לא נתקבל.

שבח וייס: מי בעד אישור סעיף 12, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה?

שבח וייס: סעיף 12, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: הסעיף התקבל לפי הצעת הוועדה.

שבח וייס: אנחנו עוברים עכשיו לסעיף 13 בעמוד 11.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 13 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 13 לא נתקבל.

שבח וייס: הסתייגות של חברי סיעת חד"ש.

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת חד"ש לסעיף 13 לא נתקבלה.

שבח וייס: הסתייגות של חברי סיעת מד"ע.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 13 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 13 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, מי תומך בסעיף 13, כהצעת הוועדה?

שבח וייס: סעיף 13, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד הבא – סעיף 25.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 25 לא נתקבל.

שבח וייס: הסתייגות של חברי סיעת חד"ש.

שבח וייס: התיקון של חברי סיעת חד"ש לסעיף 25 לא נתקבל.

שבח וייס: מי תומך בסעיף 25, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה?

שבח וייס: סעיף 25, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: הסעיף אושר.

שבח וייס: חברי הכנסת, סעיף 45.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 45 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 45 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 45 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 7 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 45 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, מי תומך בסעיף 45, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה?

שבח וייס: סעיף 45, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: הסעיף אושר, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 14, סעיף 51 – דיור ממשלתי.

שבח וייס: בסעיף זה הסתייגות של חבר הכנסת קופמן.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 51 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 55 – אוצר.

שבח וייס: בסעיף זה הסתייגות של חבר הכנסת ביבי.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 55 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 83 – הוצאות פיתוח שונות – הסתייגויות.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 83 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 83 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 83 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת מד"ע לסעיף 83 לא נתקבלה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 17, סעיף 84 – תשלום חובות.

שבח וייס: לסעיף זה אין הסתייגויות.

שבח וייס: סעיף 84, תשלום חובות, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 99 – ריבית לבנק ישראל.

שבח וייס: לסעיף זה אין הסתייגויות.

שבח וייס: סעיף 99, ריבית לבנק ישראל, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 19 – סעיף קרן לבנק ישראל.

שבח וייס: אין הסתייגויות לסעיף זה.

שבח וייס: סעיף קרן לבנק ישראל נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 20, סעיף 89 – מפעלי האוצר.

שבח וייס: לחבר הכנסת מיכאל איתן הסתייגות לסעיף זה.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 89 לא נתקבלה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 21, סעיף 06 – משרד הפנים.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת חד"ש לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חברי סיעת חד"ש לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 06 לא נתקבל

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקון של חברי הכנסת ח' אורון, ב' טמקין וא' פורז לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, נא לעבור לעמוד 22, להסתייגויותיו של חבר הכנסת אלי גולדשמידט.

שבח וייס: אני מבין שהוא מבטל את כולן.

שבח וייס: חבר הכנסת פלד איננו, אי-אפשר לבטל את ההסתייגויות שלו.

עמנואל זיסמן: רגע, רגע, אדוני היושב-ראש, הנה הגיע יושב-ראש סיעת הליכוד.

קריאות: ברוך הבא.

מיכאל איתן: עכשיו אתם תראו מה יהיה.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, אני מבקש ממך לא לאיים עלינו.

שבח וייס: חבר הכנסת קצב, אילו ידעת מה התרחש פה בלעדיך.

שבח וייס: בינתיים הגיע חבר הכנסת פלד, ואנו נצביע על הסתייגויותיו.

שבח וייס: חברים, אם אתם ממשיכים להפריע, בסוף עוד תתקבל הסתייגות.

שבח וייס: לי זה לא מפריע, אני מנהל את הישיבה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 7 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 9 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 11 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 06 לא נתקבל.

שבח וייס: אדוני השר דרעי, אנחנו נכנסנו כאן לאיזה מין ריתמוס.

שבח וייס: יש בו כוריאוגרפיה, יש בו טונציה, ואתה עומד באמצע ומטשטש לנו את כל הריטואל.

שבח וייס: תשב.

שבח וייס: פשוט נכנסנו לתנופה מסוימת, וזה מפריע.

שבח וייס: בין היתר, עוסקים כאן במשרד הפנים, שבוודאי מוכר לך, פחות או יותר.

שבח וייס: אנו עוברים להצבעה על סעיף 06, כהצעת הוועדה, בלי כל ההסתייגויות, אשר נדחו.

שבח וייס: סעיף 06, משרד הפנים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 23, סעיף 14 – מימון מפלגות.

שבח וייס: בסעיף זה הסתייגות של חבר הכנסת קופמן.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 14 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו מתקדמים לעמוד 24.

גדליה גל: זה הזמן לעסקת חבילה, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: מה ההצעה, חבר הכנסת מיכאל איתן?

מיכאל איתן: אני סבור שעד השעה 05:00 נסיים את כל ההצבעות עד סעיף 62, ואחר כך נעשה הפסקה; בשביל הפסקה צריך לעבוד.

שבח וייס: בסדר, אנחנו ממשיכים.

שבח וייס: הגענו לסעיף 18 – רשויות מקומיות.

שבח וייס: אנו מצביעים על ההסתייגויות של חבר הכנסת ונונו לסעיף זה.

יוסף ונונו: אני מסיר את ההסתייגויות.

שבח וייס: חבר הכנסת אביגדור קהלני?

אביגדור קהלני: מסיר.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, מסיר?

דן תיכון: לא.

שבח וייס: אנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שנותרו.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד הבא – הסתייגות של חברי הכנסת אורון, טמקין ופורז.

אורי אור: ביטלו.

שבח וייס: חבר הכנסת אורון יושב מחובר לאיזו טכנולוגיה אחרת.

שבח וייס: להצביע או לא?

חיים אורון: למחוק את כל ההסתייגויות שלנו עד הסוף, חוץ מהסתייגות אחת של אורון, גל – – –

שבח וייס: תזכיר לי לפני שנגיע אליה.

רענן כהן: גם את ההסתייגויות שלי אני מבקש לבטל.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה רק להעיר שקודם הועלו כאן כל מיני טענות, שרק אנשים הנוכחים באולם יכולים לחתום כדי לקבל את הזכות להצבעה אישית.

אלי גולדשמידט: אבל הטענה הזאת נדחתה.

שבח וייס: למה לחזור לזה?

מיכאל איתן: והנה עכשיו מורידים הסתייגויות של אנשים שאינם נוכחים באולם.

חיים אורון: לא נכון, זו הסתייגות סיעתית.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, למה הוויכוח הזה?

שבח וייס: הרי אני הודעתי, כאשר דובר על כך, שאני אמשיך גם על-פי המנהגים ולא רק על-פי התקנון, עד שהמנהגים יגיעו למצב ציני.

שבח וייס: בינתיים זה עובד, עוד לא הגיעו.

שבח וייס: קדימה.

קריאה: "דוואי".

שבח וייס: "דוואי", כן, זה דווקא יפה.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 18 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 18, רשויות מקומיות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, הסעיף אושר.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להמשך.

שבח וייס: סעיף 57 – רשויות מקומיות.

שבח וייס: חבר הכנסת סאלח טריף – איננו באולם, הוא לא יכול לבטל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 57 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 57 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חברי סיעת חד"ש לסעיף 57 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 57 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 57 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 57 – רשויות מקומיות – כהצעת הוועדה, אושר.

שבח וייס: סעיף 07 בעמוד 27 – משרד המשטרה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 07 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 07 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 07 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 07 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 07 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 07 לא נתקבל.

שבח וייס: לגבי ההסתייגות של חברי הכנסת אורון וטמקין כבר היתה הודעה.

שבח וייס: התיקון של חברי סיעת מד"ע לסעיף 07 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 07 – משרד המשטרה – אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לסעיף 52 – משטרה ובתי-סוהר.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 52 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 52 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 52 – משטרה ובתי-סוהר – אושר כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

שבח וייס: חברי הכנסת, נא לעבור לעמוד 29, לסעיף 08 – משרד המשפטים.

שבח וייס: תיקון 1 לסעיף 08 של חבר הכנסת ד' תיכון לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 לסעיף 08 של חבר הכנסת ד' תיכון לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 לסעיף 08 של חבר הכנסת ד' תיכון לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ד' מרידור לסעיף 08 לא נתקבל.

יצחק לוי: היה לנו רוב בהסתייגות הזאת.

שבח וייס: אתה רוצה שנחזור על זה?

יצחק לוי: – – –

שבח וייס: סלח לי, על איזה סעיף אתה רוצה שאני אחזור?

יצחק לוי: מרידור 2.

שבח וייס: בסדר.

שבח וייס: אני אחזור על ההסתייגויות של חבר הכנסת מרידור מהתחלה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' מרידור לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' מרידור לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ד' מרידור לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת א"ח שאקי לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א.2 של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א.4 של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א.6 של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א.8 של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 08 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 08, משרד המשפטים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: הסעיף אושר.

שבח וייס: סעיף 53 – בתי-משפט.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 53 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' מרידור לסעיף 53 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' מרידור לסעיף 53 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 53 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 53, בתי-משפט, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: סעיף 53 – בתי-משפט – אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: אנחנו עוברים לסעיף 09 – משרד החוץ.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ה' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ז' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

יצחק לוי: – – –

שבח וייס: אני חוזר.

שבח וייס: יש כאן הודעה של חבר הכנסת יצחק לוי, המזהיר אותנו מתרדמה.

שבח וייס: על מה אתה רוצה שנחזור?

יצחק לוי: אני מבקש לחזור ולהצביע על ההסתייגויות של חבר הכנסת שמאי.

שבח וייס: אני ממנה עכשיו את חבר הכנסת יצחק לוי על התרדמה.

שבח וייס: בכל פעם שתעיר לי, אני אחזור על ההצבעה.

שבח וייס: הוא ממונה על העירנות כאן.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים לחבר הכנסת שמאי.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ה' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ז' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ט' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון י"א של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון י"ג של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ט"ו של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 09 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 09, משרד החוץ, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 10 – משרד הכלכלה והתכנון.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 10 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 10 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ד' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 10 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 10 לא נתקבלה.

שבח וייס: חברי סיעת מד"ע הסירו את הסתייגותם לסעיף 10.

שבח וייס: מי בעד סעיף 10, כהצעת הוועדה?

שבח וייס: סעיף 10, משרד הכלכלה והתכנון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 19 – משרד המדע והפיתוח.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 19 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 19 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 19 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 19 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 19 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א.1 של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 19 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א.3 של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 19 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון א.5 של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 19 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 19 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 19 לא נתקבל

שבח וייס: סעיף 19, משרד המדע והפיתוח, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 26 – המשרד לאיכות הסביבה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ד' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ו' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ח' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון י' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון י"ב של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 26 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 26 לא נתקבלה.

שבח וייס: סעיף 26, משרד לאיכות הסביבה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים לסעיף 20.

שבח וייס: חבר הכנסת א' גולדשמידט הסיר הסתייגותו לסעיף 20.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת מ' שטרית לסעיף 20 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 2 של חברת הכנסת נ' בלומנטל לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חברת הכנסת נ' בלומנטל לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת בורג מבקש להצביע על סעיף ב' בהסתייגותו.

שבח וייס: נקיים הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: בעד הצעה ב' של חבר הכנסת א' בורג לסעיף 20 – 17

שבח וייס: הצעה ב' של חבר הכנסת א' בורג לסעיף 20 לא נתקבלה.

שבח וייס: ההסתייגויות של חבר הכנסת רענן כהן הוסרו.

שבח וייס: חבר הכנסת ונונו מסיר את הסתייגויותיו.

שבח וייס: חבר הכנסת בוחבוט מסיר את הסתייגויותיו.

קריאה: הוא לא נמצא כאן.

שבח וייס: מי דיבר בשמו?

שבח וייס: נצביע על הסתייגויותיו.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ש' בוחבוט לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ש' בוחבוט לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ש' בוחבוט לסעיף 20 לא נתקבל.

עובדיה עלי: אני מבקש לקיים הצבעה אישית לגבי הצעתו של חבר הכנסת בוחבוט.

שבח וייס: זה נגמר.

שבח וייס: אמרת לאחר שסיימנו.

שבח וייס: לא, את ההצבעה על ההסתייגות של חבר הכנסת בוחבוט גמרנו עכשיו.

שבח וייס: מה אני יכול לעשות?

שבח וייס: באת בדיוק כשסיימנו.

שבח וייס: אבל אתה יכול לבקש זאת לגבי ההסתייגות של חבר הכנסת יצחק לוי, למשל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 2 של חבר הכנסת ז' המר לסעיף 20 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצעה 2 של חבר הכנסת ח' פורת לסעיף 20 לא נתקבלה.

שבח וייס: חברי הכנסת, לא אערוך את ההצבעה אם תדברו.

שבח וייס: חבר הכנסת אבי יחזקאל, הדיבורים מפריעים לי.

שבח וייס: על ההסתייגות של חבר הכנסת פורת כבר הצבענו והיא לא נתקבלה.

שבח וייס: נעבור להסתייגות של חבר הכנסת שאול יהלום.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת ש' יהלום לסעיף 20 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 7 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אפסיק את ההצבעה אם תפריעו לי.

שבח וייס: אל תחשבו שזה כל כך פשוט כאן.

שבח וייס: כל סיבוב, כל דיבור מבלבל אותנו.

שבח וייס: אחכה עד שתתיישבו.

שבח וייס: אני לא מקיים את ההצבעה עם התייעצויות בעמידה.

שבח וייס: תשבו.

שבח וייס: אפשר לבקש לשבת?

שבח וייס: קשה לי להצביע.

שבח וייס: אני מסתכל וכל הזמן מסתובבים פה אנשים.

שבח וייס: אין עכשיו הצעות.

שבח וייס: נעבור להצבעה על ההסתייגויות בעמוד 38.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת י' שמאי לסיעף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 6 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: אני עורך הפסקה קצרה עד ששוב תתארגנו.

שבח וייס: אני מפסיק עד שחברי הכנסת שפי, זיסמן ואחרים ישבו; וזנדברג, וסגנית השר מאשה לובלסקי.

שבח וייס: אם לא תשבו לא אקיים הצבעה.

שבח וייס: יש פה עוד כמה אנשים עייפים.

עוזי לנדאו: המערך לא מאפשר לקיים הצבעה כמו שצריך.

שבח וייס: שלום, חבר הכנסת עוזי לנדאו.

שבח וייס: מי בעד הסתייגות מס' 9 של חבר הכנסת סילבן שלום?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: תיקון 9 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: אני מפסיק את ההצבעה.

שבח וייס: תודיעו לי כשתגמרו להתבדח.

שבח וייס: מי בעד הסתייגות מס' 10 של חבר הכנסת סילבן שלום?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: תיקון 10 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: שכחתי להצביע על הסתייגות מס' 8 של חבר הכנסת סילבן.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: תיקון 8 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 12 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: אני מעיר את תשומת לבכם לכך שאחזור על הצבעות ופעם אחרת אמנה מונים.

שבח וייס: יש פה חברי כנסת שלא מצביעים.

שבח וייס: יש פה חברי כנסת שמשאירים את היד כל הזמן ככה, כמו הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: יש גבול לזה.

שבח וייס: תתרכזו קצת.

שבח וייס: אני מבקש ריכוז.

שבח וייס: לא להשאיר את הידיים ככה, ולא שתי ידיים.

רון נחמן: אדוני היושב-ראש, האם אתה יכול להעיר את חבר הכנסת דן תיכון?

שבח וייס: יש לו סיבה לנוח, תאמין לי.

שבח וייס: הוא עבד קשה מאוד בחמשת הימים האחרונים.

שבח וייס: היו פה חברי כנסת שהיו פה כל הזמן, כל היום וכל הלילה, והוא אחד מהם.

שבח וייס: נמשיך בהצבעה.

שבח וייס: תיקון 14 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 16 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 18 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 20 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 22 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 24 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: מי בעד תיקון 26?

דן מרידור: אין 26.

שבח וייס: נעבור להצבעה על ההסתייגויות של חבר הכנסת הירשזון.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת א' הירשזון לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת א' הירשזון לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 20 לא נתקבל.

מיכאל איתן: יש לי הצעה.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אני רוצה להודיע בשמו של חבר הכנסת דן תיכון, שהוא מסכים להסיר את כל ההסתייגויות שלו עד עמוד 52.

שבח וייס: בסדר גמור.

מיכאל איתן: מאותו נימוק, מסכים חבר הכנסת קופמן להסיר את ההסתייגויות שלו עד עמוד 52.

שבח וייס: חבר הכנסת קופמן, האם אתה מסכים?

שבח וייס: הסכמת?

חיים קופמן: על-פי בקשה מיוחדת של ממלא-מקום יושב-ראש הסיעה, שעבד כל כך קשה, אני מסכים.

שבח וייס: בסדר גמור.

שבח וייס: אני דווקא נהנה להגיד קופמן א', ב', ג'.

שבח וייס: זה נחמד.

שבח וייס: שמואל א', שמואל ב'.

מיכאל איתן: תוסיף על זה גם את הסרת ההסתייגויות שלי עד עמוד 52.

שבח וייס: נעבור להצבעה על ההסתייגויות של חברת הכנסת לימור לבנת, בעמוד 38 למטה.

שבח וייס: תיקון א' של חברת הכנסת ל' לבנת לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: נא לעבור לעמוד 39.

שבח וייס: ההסתייגויות של חבר הכנסת תיכון כולן מתבטלות.

שבח וייס: נעבור להצבעה על ההסתייגויות של סיעת חד"ש.

שבח וייס: הצעה 1 של סיעת חד"ש לסעיף 20 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצעה 3 של סיעת חד"ש לסעיף 20 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 5 של סיעת חד"ש לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: אני מבין שחבר הכנסת קופמן ביטל את ההסתייגויות שלו, ואנחנו אסירי תודה לו.

שבח וייס: נעבור עתה להצבעה על ההסתייגויות של חבר הכנסת שפירא.

חיים אורון: הרדיו מודיע שההצבעה מתנהלת באווירה מאוד מתוחה והיושב-ראש מתקשה להשתלט.

חיים אורון: אני מבקש להודיע לרדיו שההצבעה מתנהלת באווירה מאוד רגועה והיושב-ראש משתלט באופן מאוד חיובי.

שבח וייס: אני אינני אומר לרדיו מה לעשות.

שבח וייס: על כל פנים, אם זה מה שהוא הודיע, אתם רואים; נו, טוב, אני אשמיץ את הרדיו?

שבח וייס: אני אסתכסך עם הרדיו?

שבח וייס: אני מודיע לכם שההצבעה היא באווירה מאוד רגועה והיושב-ראש משתלט מאוד על ההצבעה.

שבח וייס: אחתים אתכם על פטיציה למען היושב-ראש.

שבח וייס: זה שהוא יקבל "אקסנשוס", חוץ מהצרידות – זה עניין אחר.

שבח וייס: נעבור להצבעה על ההסתייגויות של חבר הכנסת אברהם שפירא.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת א' שפירא לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת א' שפירא לסעיף 20 לא נתקבל.

שבח וייס: מה, באמת הודיעו ברדיו דבר כזה?

שבח וייס: אני לא מאמין.

שבח וייס: איך רדיו יכול להגיד דבר לא אמיתי?

שבח וייס: נעבור להסתייגויות של חברי סיעת מד"ע.

טלב אלסאנע: יש לי הודעה.

שבח וייס: עכשיו אתם תוכיחו שהרדיו צדק ותגרמו לכך שלא אשתלט.

טלב אלסאנע: אני מציע להסיר את ההסתייגות.

שבח וייס: אתה מצטרף ליוזמה של חברי הכנסת איתן וקופמן, נכון?

טלב אלסאנע: רק לגבי הסעיף הזה.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן ויתר על ההסתייגויות שלו.

שבח וייס: לפיכך, חברי הכנסת, אנחנו חוזרים עכשיו להצבעה על סעיף 20, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: סעיף 20, משרד החינוך והתרבות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: הסעיף אושר בקריאה שנייה.

שבח וייס: אנחנו עוברים לסעיף 21 – השכלה גבוהה.

שבח וייס: ההצעה של חברת הכנסת ל' לבנת לסעיף 21 לא נתקבלה.

שבח וייס: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת סילבן שלום.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת טלב אלסאנע לא יכול לוותר בשם סיעת מד"ע – – –

שבח וייס: חברים, אני רוצה להכניס את חבר הכנסת עובדיה עלי לתמונה, ולהסביר מה קרה כאן לפני 10 דקות.

שבח וייס: חבר הכנסת יחזקאל, אני אפסיק את ההצבעה אם תמשיכו להפריע.

שבח וייס: לכו אל מאחורי הקלעים לדבר.

שבח וייס: חברי הכנסת, הערה דומה הושמעה קודם לגבי חבר הכנסת אורון, שם היתה שלישייה, והזכירו לי, שאם אין התנגדות מיוחדת, לא על-פי התקנון, אלא על-פי המסורת, אנחנו לא עוסקים בכגון אלה.

שבח וייס: ואז חבר הכנסת מיכאל איתן קם ואמר: רק תרשמו לפניכם, שלפעמים הולכים לפי מסורת ולא על-פי התקנון.

שבח וייס: אמרתי, שכל עוד זה לא מפריע להצבעה השוטפת, אני מוכן.

שבח וייס: להבא אני אחזור לתקנון, לגמרי.

שבח וייס: או.קיי.? טוב.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו בעמוד 41, ההסתייגויות של חבר הכנסת סילבן שלום.

שבח וייס: אני מעמיד את ההסתייגויות להצבעה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 7 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 9 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן ויתר על הסתייגותו.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה את ההסתייגות של סיעת חד"ש.

שבח וייס: ההצעה של סיעת חד"ש לסעיף 21 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון א.2 של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת י' שמאי לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של סיעת מד"ע לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של סיעת מד"ע לסעיף 21 לא נתקבל.

שבח וייס: סעיף 21, כהצעת הוועדה, אושר בקריאה שנייה.

שבח וייס: אנחנו עוברים לסעיף 60.

אביגדור קהלני: אני מסיר את הסתייגויותי.

אביגדור קהלני: תיקון 1 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת בוחבוט איננו, כך שהוא לא יכול לבקש להסיר את הסתייגותו.

שבח וייס: נצביע על הסתייגותו.

עובדיה עלי: רק רגע, אדוני היושב-ראש.

עובדיה עלי: על ההצעה של חבר הכנסת בוחבוט אני מבקש הצבעה שמית.

שבח וייס: לא זו בלבד שחבר הכנסת בוחבוט איננו פה, אנחנו עוד חוטפים הצבעה אישית.

שבח וייס: תודה רבה.

עמנואל זיסמן: זו הפרת הסכם – – –

עובדיה עלי: – – – אז מה קרה?

שבח וייס: אני מודיע על הצבעה אישית עכשיו.

שבח וייס: שיחות – מאחורי הקלעים.

עובדיה עלי: כדי שלא יגידו שזו הפרת הסכם אנחנו מבקשים שזו תהיה הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אם היא עובדת.

שבח וייס: חברי הכנסת, הצעה במסגרת האי-השתלטות שלי על ההצבעות כאן.

שבח וייס: אם יש תקלות קטנות, אנא מכם, לכו אל מאחורי הקלעים ותנסו להסדיר את זה.

שבח וייס: אנחנו עוברים אפוא להצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: הצבעה מס' 62 בעד התיקון של חבר הכנסת ש' בוחבוט לסעיף 60 – 14 נגד – 28 נמנעים – אין התיקון של חבר הכנסת ש' בוחבוט לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: 14 בעד, 28 נגד, אין נמנעים.

שבח וייס: ההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אנחנו חוזרים עכשיו להצבעה ידנית.

שבח וייס: אני מבקש מכם לא לבקש עוד הצבעה אלקטרונית, כי המערכת קרסה באופן חלקי.

עובדיה עלי: כל הכבוד להסכמים, אבל יש הצבעות שבהן אנחנו מבקשים ספירה.

עמנואל זיסמן: – – –

אברהם בורג: נראה לי שיש סיבה מספקת לפקפק בתוצאות של ההצבעה האלקטרונית – – –

שבח וייס: לא מופיע נמנע, מכאן שלא היה נמנע.

שבח וייס: אני לא משתתף בהצבעה הזאת מסיבות טכניות, כי יש לי קושי גם לצעוק, גם לסובב את הראש, גם להצביע עבורכם וגם עבורי.

שבח וייס: לאט לאט, לקראת השנה הבאה, אני אפתח עוד תכונה חמישית.

שבח וייס: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת טריף.

עובדיה עלי: על ההצעה השנייה של חבר הכנסת טריף אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אני לא יכול, כי המערכת קרסה.

עובדיה עלי: אז אני מבקש הצבעה שמית, כי חשוב שידעו מי הצביע בשביל הסעיף הזה.

שבח וייס: בסדר.

שבח וייס: חבר הכנסת עובדיה עלי, אין בעיה.

שבח וייס: חבר הכנסת סאלח טריף איננו, לכן הוא לא יכול לבטל את ההסתייגות שלו.

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים עכשיו הצבעה אלקטרונית, כי נראה לי שהיא שוב פועלת.

שבח וייס: נכון, המסוף התפנה.

שבח וייס: אנחנו מצביעים.

שבח וייס: הצבעה מס' 63 בעד תיקון 1 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 60 – 17 נגד – 28 נמנעים – אין תיקון 1 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: 17 בעד, 28 נגד, אין נמנעים, תיקון 1 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להצביע על תיקון 2 של חבר הכנסת טריף.

שבח וייס: אני רואה שהמערכת שוב קרסה.

שבח וייס: אפילו המערכת לא עומדת בעוצמות שלנו.

שבח וייס: מה דעתך עכשיו, חבר הכנסת עובדיה עלי?

עובדיה עלי: הנה המערכת שוב בסדר.

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים הצבעה אלקטרונית.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 62 בעד תיקון 2 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 60 – 19 נגד – 21 נמנעים – 1 תיקון 2 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: 19 בעד, 21 נגד, נמנע אחד.

שבח וייס: ההסתייגות לא נתקבלה.

שבח וייס: חברי הכנסת דקה להרגעה.

שבח וייס: אנחנו ממשיכים בהצבעה ידנית, אם אין התנגדות.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על ההסתייגויות של חבר הכנסת יגאל ביבי.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להסתייגויות של חבר הכנסת אברהם הירשזון.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת א' הירשזון לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת א' הירשזון לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגויות של חבר הכנסת דן תיכון הוסרו.

שבח וייס: למעשה הוסרו כל הסתייגויותיו עד עמוד 52.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על ההסתייגות של סיעת חד"ש לסעיף 60.

שבח וייס: התיקון של סיעת חד"ש לסעיף 60 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו מצביעים עכשיו על ההסתייגויות של סיעת מד"ע.

טלב אלסאנע: אני מבקש הצבעה אחת על שלושת הסעיפים.

שבח וייס: חברי הכנסת, הצבעה אחת על שלוש ההסתייגויות של סיעת מד"ע.

שבח וייס: תיקונים 1, 2, 3 של סיעת מד"ע לסעיף 60 לא נתקבלו.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה את סעיף 60 בנוסח הוועדה.

שבח וייס: סעיף 60, חינוך, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: סעיף 60, כהצעת הוועדה, נתקבל בקריאה שנייה.

שבח וייס: חברי הכנסת אנחנו עוברים עכשיו לעמוד 44, סעיף 22 – המשרד לענייני דתות.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 22 לא נתקבלה.

שבח וייס: המערכת האלקטרונית לא עובדת.

שבח וייס: אנחנו עוצרים עכשיו בהלפרט 2.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: בהסכמתו של חבר הכנסת יעקב שמאי נוריד את כל ההסתייגויות עד עמוד 52.

שבח וייס: עד כמה שאני מבין, חברי הכנסת איתן, תיכון, שמאי, קופמן – בהסכמתם יורדים עד עמוד 52.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ש' הלפרט לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 4 של חבר הכנסת ש' הלפרט לסעיף 22 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת א"ח שאקי לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת א"ח שאקי לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת חד"ש לסעיף 22 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת א' שפירא לסעיף 22 לא נתקבל.

שמואל הלפרט: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אין הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: המערכת קורסת מדי פעם בפעם, חבר הכנסת הלפרט.

שבח וייס: אגב, אנחנו הצבענו על ההסתייגויות שלך שלא בנוכחותך.

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת פורז.

קריאה: ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת פורז ויתר, טוב.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 22 לא נתקבל.

שבח וייס: מי תומך בסעיף 22, כהצעת הוועדה?

שבח וייס: סעיף 22, המשרד לענייני דתות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 46, סעיף 23 – משרד העבודה והרווחה.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת יורם לס.

יורם לס: אני מסיר.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת הלפרט.

שמואל הלפרט: אני מבקש הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אי-אפשר, המערכת קרסה.

שמואל הלפרט: אני מבקש שני מונים.

שבח וייס: אני ממנה שני מונים.

שבח וייס: חבר הכנסת הלפרט, רציתי למנות אותך כמונה על שני האגפים.

שמואל הלפרט: אני מוותר.

שמואל הלפרט: התיקון של חבר הכנסת ש' הלפרט לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: הסתייגות של חבר הכנסת רענן כהן.

רענן כהן: אני מסיר.

שבח וייס: חבר הכנסת רענן כהן הסיר.

שבח וייס: חבר הכנסת קופמן הסיר.

שבח וייס: חברת הכנסת נעמי בלומנטל.

נעמי בלומנטל: אני מסירה.

שבח וייס: אני מסיר, תודה לך.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ש' בוחבוט לסעיף 23 לא נתקבל.

עובדיה עלי: אנו מבקשים הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אין לי.

שבח וייס: לא עובד.

שבח וייס: מה אתה מציע כאלטרנטיבה?

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, ההסכם הג'נטלמני שלנו היה על הצבעה אלקטרונית.

עובדיה עלי: תוך כדי הצבעה הסכמנו גם לעבור להצבעה ידנית.

אריה מכלוף דרעי: – – –

שבח וייס: אבל הוא מדבר עכשיו.

אריה מכלוף דרעי: למה אתה צועק?

שבח וייס: אין לי כבר כוח להעיר לכם.

שבח וייס: תשב אתה פה שלוש שעות כאשר מסתובבים לך מתחת לעיניים.

אריה מכלוף דרעי: למה אתה משתולל?

שבח וייס: איזה מין דבר.

עובדיה עלי: כדי שלא ייווצר מצב כאילו הפרנו הסכמה, ההסכמה הג'נטלמנית התייחסה להצבעה אלקטרונית.

עובדיה עלי: בהצבעה אלקטרונית גם מופיעים השמות של חברי הכנסת שהצביעו בעד או נגד, ולנו זה חשוב.

עובדיה עלי: אם היא פועלת – אין בעיה.

עובדיה עלי: מכאן ואילך, אם היא לא תעבוד, אנחנו מבקשים שאותן הצבעות יידחו למועד מאוחר יותר, עד שההצבעה האלקטרונית תעבוד.

שבח וייס: נלך על האלקטרונית – כאשר היא עובדת.

שבח וייס: זה לא "זה צועק", אדוני השר.

שבח וייס: "זה צועק", במסגרת תרבות הנימוסים.

אריה מכלוף דרעי: יש גם תרבות של הערות.

שבח וייס: אדוני השר, תסלח לי עכשיו, בכל הכבוד, אנחנו מנהלים את הישיבות יחד עם הסגנים ארבעה ימים.

שבח וייס: הצבעה ידנית פירושה גם בקולו של יושב-ראש הישיבה.

שבח וייס: זה לא כל כך פשוט.

שבח וייס: עשרות פעמים ביקשתי, בלי להזכיר שמות, שלא ידברו ולא יסתובבו, שלא יצעקו, בקשה אנושית ביותר.

שבח וייס: זה לא "זה מבקש".

שבח וייס: "זה מבקש".

משה קצב: אדוני היושב-ראש, שר הפנים יושב פעם ראשונה בכנסת.

שבח וייס: לא נכון.

שבח וייס: שר הפנים יושב כאן שעות רבות.

אלי דיין: חבר הכנסת קצב, אתה ישנת כל הלילה.

שבח וייס: תאמין לי, אם זאת הפשרה, אני מסכים עם שר הפנים.

שבח וייס: נצביע הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: חברת הכנסת בלומנטל ויתרה על הצבעה.

שבח וייס: הגענו לחבר הכנסת בוחבוט.

שבח וייס: אנחנו הגענו, הוא לא הגיע.

שבח וייס: נקיים הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: הצבעה מס' 62 תיקון 1 של חבר הכנסת ש' בוחבוט לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: אנסה שוב להפעיל את ההצבעה האלקטרונית.

שבח וייס: היא לא עובדת.

שבח וייס: בסעיפים שחשוב לכם לקיים הצבעה אלקטרונית, נדחה את ההצבעה, נצביע על סעיפים אחרים, ואחר כך נחפש הצעות אחרות.

דב שילנסקי: יש לי הצעה.

שבח וייס: חבר הכנסת שילנסקי, יש הסכם ואני רוצה לקיים אותו.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן וחבר הכנסת עובדיה עלי, תחליטו איזה הצעות שאתם רוצים להצביע עליהן בהצבעה אלקטרונית אנחנו דוחים.

שבח וייס: את ההצעות של חבר הכנסת בוחבוט דוחים.

שבח וייס: את התיקונים 5-2 של חבר הכנסת בוחבוט דוחים.

שבח וייס: חבר הכנסת ונונו, מה עם ההסתייגויות שלך?

יוסף ונונו: אני מסיר אותן.

שבח וייס: אני עובר לתיקונים של חבר הכנסת יצחק לוי, בהצבעה ידנית.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 23 לא נתקבל.

עובדיה עלי: אני מבקש לקיים הצבעה אלקטרונית על ההסתייגויות של חברת הכנסת דליה איציק.

שבח וייס: מי שמתכוון לתקן את התקנון לשנה הבאה, יואיל בטובו להמציא לנו אלקטרוניקה משוכללת יותר.

שבח וייס: אני עובר לתיקון של חבר הכנסת שפירא.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת א' שפירא לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 48, התיקונים של חבר הכנסת סילבן שלום.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 7 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 9 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 11 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 13 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 15 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 17 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 19 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 21 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 23 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 25 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 27 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 29 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 31 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: אני מנצל את האלקטרוניקה כדי לחזור אחורה, כי מי יודע מה עוד יתחולל באלקטרוניקה.

שבח וייס: אני חוזר אחורה להסתייגויות של חבר הכנסת בוחבוט.

שבח וייס: הצבעה מס' 62 תיקון 2 של חבר הכנסת ש' בוחבוט לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: אני רואה שהאלקטרוניקה שוב לא עובדת.

שבח וייס: נא לרשום שאנחנו נחזור להצבעה בתיקונים של חבר הכנסת בוחבוט לתיקון 3.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 48, התיקונים של חבר הכנסת שאול עמור.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 7 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 9 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להצבעה על התיקונים של חברת הכנסת לימור לבנת.

לימור לבנת: אני מסירה.

שבח וייס: אנחנו עוברים להצבעה על התיקונים של סיעת חד"ש.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת חד"ש לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חברי סיעת חד"ש לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חברי סיעת חד"ש לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת א"ח שאקי לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 3 של חבר הכנסת א"ח שאקי לסעיף 23 לא נתקבלה.

שבח וייס: חבר הכנסת תיכון ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת רפאל איתן ויתר.

שבח וייס: אנחנו מגיעים לסיעת מד"ע.

עובדיה עלי: חבר הכנסת איתן לא ויתר.

עובדיה עלי: יש הסתייגות של חבר הכנסת רפאל איתן וחבר הכנסת חיים דיין.

שבח וייס: נכון.

שבח וייס: סליחה.

שבח וייס: זה קורה.

שבח וייס: אנחנו חוזרים לעמוד 50.

שבח וייס: אני מצביע את ההסתייגות של חברי הכנסת חיים דיין ורפאל איתן בהצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: ההצבעה האלקטרונית לא עובדת.

שבח וייס: נצביע ידנית.

שבח וייס: התיקון של חברי הכנסת ר' איתן וח' דיין לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצביע על ההסתייגויות של סיעת מד"ע.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 23 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 23 לא נתקבלה.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן ויתר על הסתייגויותיו.

שבח וייס: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 23 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: סעיף 23, משרד העבודה והרווחה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד מס' 51, סעיף 27 – העברות לביטוח לאומי.

שבח וייס: חבר הכנסת סילבן שלום ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון ויתר.

שבח וייס: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת שמואל הלפרט.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ש' הלפרט לסעיף 27 לא נתקבל.

שבח וייס: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת רענן כהן לסעיף 27.

רענן כהן: מסיר.

שבח וייס: לסעיף 27 יש הסתייגויות של חברי סיעת חד"ש, א' וב'.

שבח וייס: מי בעד ההסתייגויות של חברי סיעת חד"ש?

שבח וייס: תיקון א' של חברי סיעת חד"ש לסעיף 27 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקונים של חברי סיעת חד"ש לסעיף 27 לא נתקבלו.

שבח וייס: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 27, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: סעיף 27, העברות לביטוח הלאומי, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: לסעיף 91, המכון לפריון העבודה, אין הסתייגויות.

שבח וייס: מי בעד סעיף 91 כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 91, המכון לפריון העבודה, נתקבל.

שבח וייס: מה עם שתי ההסתייגויות בעמוד 47 שביקשתם שתהיה עליהן הצבעה אלקטרונית, אתם עומדים על זה?

שבח וייס: ההסתייגות של חברת הכנסת דליה איציק.

שבח וייס: יש שם סעיף אחד שלא גמרנו.

שבח וייס: אפשר שתהיה הצבעה ידנית?

שבח וייס: חבר הכנסת בוחבוט.

שבח וייס: לא.

שבח וייס: אז תהיה הצבעה ידנית.

שבח וייס: חברי הכנסת, לא העירו את תשומת לבי לכך שהצבענו על הסעיף אף שלא הצבענו על חמש הסתייגויות.

שבח וייס: על כן אחזור על זה.

שבח וייס: אני חוזר להסתייגות של חבר הכנסת בוחבוט בעמוד 47.

שבח וייס: אנחנו חוזרים לעמוד 47 ומצביעים הצבעה ידנית.

מיכאל איתן: אני מבקש לעשות הפסקה עד השעה 06:00.

מיכאל איתן: את כל הבעיות שלנו נתחיל לפתור בשעה 06:00.

שבח וייס: בסדר גמור.

אברהם בורג: מכיוון שיש הפסקה – – –

שבח וייס: עד השעה 06:00, 21 דקות.

אברהם בורג: ב-21 דקות אני לא אספיק להתפלל.

שבח וייס: יש פה בעיה רצינית לחברים שלנו שרוצים להתפלל, ואנחנו מאוד מכבדים אותם.

שבח וייס: חבר הכנסת גדליה גל, מה דעתך?

שבח וייס: אדוני שר הפנים, עד מתי אתה מעריך את התפילה?

שבח וייס: הרב עזרן, בבקשה.

יוסף עזרן: 06:30, אדוני.

שבח וייס: עד 06:30.

שבח וייס: חבר הכנסת גדליה גל, מה הבעיה?

גדליה גל: אין בעיה.

שבח וייס: אין בעיה.

שבח וייס: חברי הכנסת, עד 06:30 הפסקה.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, תיגש רגע אל חבר הכנסת אורון ותקיימו התייעצות של דקה.

שבח וייס: תשבו פה.

שבח וייס: מה הוחלט?

שבח וייס: – הפסקה.

שבח וייס: חברי הכנסת, הודעה: 1.

שבח וייס: אנחנו עושים עכשיו הפסקה למנוחה ולתפילה עד השעה 06:30; 2.

שבח וייס: אני מאוד מבקש מחברי הכנסת, בכל לשון של בקשה, לא לדחוף גפרורים או חפצים אחרים לכפתורי האלקטרוניקה, זה שיבש את כל המערכת.

שבח וייס: אנחנו ננסה לתקן.

שבח וייס: אבל להבא, אנא אל תעשו את זה; 3.

שבח וייס: אם מישהו כועס עלי משום שהרמתי את קולי קצת בזמן ההצבעה, אני מתנצל בפני כולכם; 4.

שבח וייס: ארוחת בוקר ותפילה.

שבח וייס: חבר הכנסת קצב, בבקשה.

משה קצב: שר האוצר נמצא פה.

משה קצב: אני מסב את תשומת לבו לכך, שהממשלה כבר חמש שעות בלי תקציב.

משה קצב: מה מעמד התקציב עכשיו?

שבח וייס: כמו בשנה שעברה, שזה היה עד ל-2 בינואר.

שבח וייס: (הישיבה נפסקה בשעה 05:40 ונתחדשה בשעה 06:31.)

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו מחדשים את הישיבה.

שבח וייס: אני מפנה אתכם לעמוד 53, לסעיף 24.

שבח וייס: חבר הכנסת עובדיה עלי, אתם הודעתם על ביטול ההסתייגויות של חברי הכנסת מיכאל איתן, דן תיכון, יעקב שמאי, ונעמי בלומנטל.

שבח וייס: אנחנו מתחילים עכשיו הכול מחדש, או שזה נשאר?

עובדיה עלי: לא.

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: עדיין אין.

שבח וייס: תודיעו לי מה.

עובדיה עלי: אמרנו לך – – –

שבח וייס: לזה אני לא חוזר, כל זמן שלא תהיה הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אנו מתחילים עכשיו בעמוד 53.

שבח וייס: חברת הכנסת דליה איציק הורידה עכשיו את ההסתייגות.

שבח וייס: חבר הכנסת שלמה בוחבוט, עדיין מחפשים אותו בבניין.

עובדיה עלי: איך תיעשה ההצבעה?

שבח וייס: בהנפת יד.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עושים מאמץ, כל הטכנאים שלנו והמהנדסים שלנו גויסו, חל שיבוש במערכת ההצבעה האלקטרונית.

שבח וייס: יש לנו בעיה, חברי הכנסת אחדים ניסו לחסוך לעצמם את המאמץ ועשו קיבוע, והוא גרם לנו נזק במערכת.

קריאה: אולי לא נלחץ על הכפתורים?

שבח וייס: לא, זה שאתם לוחצים, זה בסדר.

שבח וייס: חברי הכנסת הצבעה ידנית.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: כן, בבקשה, אדוני השר.

אריה מכלוף דרעי: על דעת יושב-ראש סיעת הליכוד בכנסת, יש לנו שני חברים שעדיין מתפללים.

משה קצב: זה בסדר, הם מקוזזים.

שבח וייס: חברי הכנסת, עמוד 53, סעיף 24 – משרד הבריאות.

שבח וייס: הסתייגויות של חבר הכנסת יורם לס.

יורם לס: מסיר את ההסתייגויות.

שבח וייס: הסתייגויות של חבר הכנסת קופמן.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת קופמן לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 1 של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 24 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצעה 3 של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 24 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 6 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 8 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 24 לא נתקבל

שבח וייס: תיקון 10 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 12 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 1 של חברת הכנסת נ' בלומנטל לסעיף 24 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצעה 3 של חברת הכנסת נ' בלומנטל לסעיף 24 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חברת הכנסת ל' לבנת לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקון של חברי סיעת חד"ש לסעיף 24 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 2 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 24 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצעה 4 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 24 לא נתקבלה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 56, סעיף 67 – בריאות.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 67 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת מד"ע לסעיף 67 לא נתקבלה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 57, סעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 29 לא נתקבלה.

רענן כהן: אני מסיר את הסתייגותי.

שבח וייס: מסיר.

שבח וייס: אנו ממשיכים בהצבעת ההסתייגויות לסעיף 29 – משרד הבינוי והשיכון.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 5 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 7 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 9 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 11 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת עובדיה עלי, בבקשה.

עובדיה עלי: אני מבקש לא לעשות צחוק.

שבח וייס: לא, אנחנו לא עושים צחוק.

שבח וייס: איש לא עושה צחוק.

שבח וייס: עושים כל כך הרבה תנועות, אז אנשים מגוונים את זה.

עובדיה עלי: ההסתייגויות של חבר הכנסת שמאי עד עמוד 68 מבוטלות.

עובדיה עלי: כך לגבי ההסתייגויות של חבר הכנסת מיכאל איתן.

שבח וייס: עד איזה עמוד?

עובדיה עלי: עד עמוד 68.

שבח וייס: אני חוזר להצבעה בעמוד 58, ההסתייגות השנייה של חבר הכנסת דן תיכון לסעיף 29.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי הסיר את הסתייגויותיו, חבר הכנסת מיכאל איתן הסיר את הסתייגותו.

שבח וייס: אנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת שאול עמור לסעיף 29.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו חוזרים על ההסתייגויות של חבר הכנסת שאול עמור מתיקון 4.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 6 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 8 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 10 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 12 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לעמוד 59.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת ח' פורת לסעיף 29 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצעה 1 של חברי סיעת חד"ש לסעיף 29 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 29 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על סעיף 29 כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 29, משרד הבינוי והשיכון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לעמוד 60, סעיף 42 – מענקי בינוי ושיכון.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 42 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 42 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להצבעה על התיקון של חברי סיעת מד"ע לסעיף 42.

קריאה: קריאה אחת לשלושתם.

שבח וייס: בבקשה, קריאה אחת לשלושתם.

שבח וייס: הצעות 1, 2, 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 42 לא נתקבלו.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 61, סעיף 43 – המרכז למיפוי ישראל.

שבח וייס: אין הסתייגות, כי חבר הכנסת שמאי ויתר.

שבח וייס: עכשיו נצביע בקריאה שנייה על סעיף 43, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 43, המרכז למיפוי ישראל, נתקבל.

שבח וייס: נא להתקדם לעמוד 62, סעיף 28 – מחלקת עבודות ציבוריות.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 28 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 28 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי ויתר על הסתייגותו.

שבח וייס: הצעה 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 28 לא נתקבלה.

שבח וייס: עכשיו נצביע על סעיף 28, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

שבח וייס: סעיף 28, מחלקת עבודות ציבוריות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 63, סעיף 70.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הצבעה אלקטרונית על ההצעה של חבר הכנסת סאלח טריף.

שבח וייס: נדמה לי שעוד אין לנו הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אולי נמנה מונה או שנסמוך על ההתרשמות?

עובדיה עלי: לא.

שבח וייס: אז נשאיר את ההצבעה הזאת עד שתהיה לנו הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: נא לרשום זאת.

שבח וייס: חבר הכנסת עובדיה עלי, אתם רוצים על שתי ההסתייגויות של חבר הכנסת סאלח טריף להצביע הצבעה אלקטרונית, או רק על הראשונה?

עובדיה עלי: רק על הראשונה.

עובדיה עלי: על סעיף 2 של חבר הכנסת טריף אפשר לקיים הצבעה רגילה.

עובדיה עלי: תיקון 2 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת שמואל אביטל מסיר את שתי הסתייגויותיו לסעיף 70.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי גולדשמידט מסיר את שתי הסתייגויותיו לסעיף 70.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: אני לא יכול להצביע עבור סעיף 70, כי לא הצבענו על ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת טריף.

שבח וייס: נא לרשום שעוד לא הצבענו על סעיף 70 בקריאה שנייה, כדי שלא יהיו לנו חס וחלילה אי-הבנות.

שבח וייס: עמוד 64.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי הכנסת ח' אורון, ר' אלול וג' גל לסעיף 70 נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות אושרה.

שבח וייס: מכיוון שהיו קריאות, אני מוכן לחזור על ההצבעה.

קריאות: – – –

שבח וייס: הצבעה שנייה כבר עכשיו.

שבח וייס: אני חוזר.

שבח וייס: חברי הכנסת, נתבקשתי על-ידי יושב-ראש ועדת הכספים להצביע עוד הפעם.

קריאות: – – –

שבח וייס: חברי הכנסת, היו לנו כמה מקרים כאלה פה.

יהושע מצא: היתה הצבעה וההסתייגות אושרה.

יהושע מצא: הודעת לפרוטוקול.

שבח וייס: טוב, קדימה.

שבח וייס: ההסתייגות הראשונה של חבר הכנסת אורון אושרה.

שבח וייס: הצעה 2 של חברי הכנסת ח' אורון, ר' אלול וג' גל לסעיף 70 נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 6 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 8 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 10 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 12 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 14 של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 70 לא נתקבלה.

שבח וייס: הצעה 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 70 לא נתקבלה.

שבח וייס: איננו יכולים להצביע על סעיף 70, כי חסרה לנו הצבעה על אחת משתי ההסתייגויות של סאלח טריף.

שבח וייס: נא לרשום שצריכים לחזור לזה.

שבח וייס: עמוד 65, סעיף 80, כבישים.

שבח וייס: יש כאן הסתייגות של חבר הכנסת קהלני.

אביגדור קהלני: מוותר.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על ההצעה של חבר הכנסת חנן פורת.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת ח' פורת לסעיף 80 לא נתקבלה.

שבח וייס: אנו עוברים לתיקונים של חבר הכנסת תיכון.

דן תיכון: מוותר.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על סעיף 80, כבישים, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

שבח וייס: סעיף 80, כבישים, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: סעיף 80, כבישים, כהצעת הוועדה, אושר בקריאה שנייה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 66, סעיף 98, מינהל מקרקעי ישראל.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן ביטל את ההסתייגויות שלו עד עמוד 68.

שבח וייס: יש כאן הצעה של חברי סיעת מד"ע.

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת מד"ע לסעיף 98 לא נתקבלה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 67, סעיף 30, המשרד לקליטת העלייה.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ש' הלפרט לסעיף 30 לא נתקבל.

שבח וייס: התיקון של חברת הכנסת ל' לבנת לסעיף 30 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 30 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 30 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת י' לוי לסעיף 30 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 30 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת א' שפירא לסעיף 30 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להצבעה על התיקונים של חבר הכנסת שמאי.

משה קצב: הוא ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן ויתר.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על סעיף 30 כולו כהצעת הוועדה בקריאה שנייה.

שבח וייס: סעיף 30, המשרד לקליטת העלייה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 69, סעיף 33, משרד החקלאות.

שבח וייס: לסעיף זה יש תיקון של חבר הכנסת קהלני.

קריאה: הוא ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת אביטל.

קריאה: ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת גולדשמידט.

אלי גולדשמידט: מוותר.

שבח וייס: אנו עוברים לתיקון של חבר הכנסת סאלח טריף.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 33 לא נתקבל.

שבח וייס: מה עם התיקונים של חבר הכנסת דן תיכון?

דן תיכון: ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן ויתר.

שבח וייס: אנו עוברים לעמ' 70.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת א' שפירא לסעיף 33 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 33 לא נתקבל.

שבח וייס: הצעה 2 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 33 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 4 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 33 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו מצביעים על סעיף 33 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 33, משרד החקלאות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 71, סעיף 41, משק המים.

שבח וייס: לסעיף זה אין הסתייגויות.

שבח וייס: סעיף 41, משק המים, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 72 בעמוד 72, חקלאות.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 72 לא נתקבלה.

שבח וייס: תיקון 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 72 לא נתקבל.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה את סעיף 72 בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 72, חקלאות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: יש לי כאן הודעה, שסיעת מד"ע ביקשה להצביע את ההסתייגויות שלה באופן מרוכז.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 73, מפעלי מים.

שבח וייס: אין הסתייגויות.

שבח וייס: סעיף 73, מפעלי מים, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 74, סעיף 34, משרד האנרגיה והתשתית.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 34 לא נתקבל.

סילבן שלום: אני מוותר על שני התיקונים.

שבח וייס: אנו ממשיכים הלאה.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 34 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 34 לא נתקבל.

יצחק לוי: אני מבקש הערה.

שבח וייס: חבר הכנסת יצחק לוי העיר קודם הערה שקיבלתי אותה.

שבח וייס: אני גם מיניתי אותו לראות האם אין כאן איזו עייפות שמשנה את התוצאות.

שבח וייס: נחזור על ההצבעה על התיקונים של חבר הכנסת יגאל ביבי.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 34 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת מד"ע לסעיף 34 לא נתקבלה.

שבח וייס: נצביע עכשיו על סעיף 34 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 34, משרד האנרגיה והתשתית, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 75, סעיף 31, הוצאות משק הדלק.

שבח וייס: יש כאן כמה תיקונים של חבר הכנסת סילבן שלום.

סילבן שלום: אני מוותר.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון?

דן תיכון: מוותר.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה בקריאה שנייה את סעיף 31, הוצאות משק הדלק.

שבח וייס: סעיף 31, הוצאות משק הדלק, נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לסעיף 36 בעמוד 76, משרד התעשייה והמסחר.

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים הצבעה אלקטרונית על ההצעות של חבר הכנסת סאלח טריף.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: הצבעה מס' 62 בעד ההצעה הראשונה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 36 – 25 נגד – 31 נמנעים – אין ההצעה הראשונה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 36 לא נתקבלה.

עובדיה עלי: אנו מבקשים הצבעה חוזרת על הסעיף הזה.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 63 בעד ההצעה הראשונה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 36 – 32 נגד – 38 נמנעים – אין ההצעה הראשונה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 36 לא נתקבלה.

עובדיה עלי: הצבעה מס' 64 בעד ההצעה השנייה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 36 – 30 נגד – 36 נמנעים – אין ההצעה השנייה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 36 לא נתקבלה.

לימור לבנת: אני מבקשת להוסיף את קולי בעד התיקון.

שבח וייס: אני מוכן להוסיף את קולך.

שבח וייס: התוצאה היא 31 בעד, 36 נגד.

שבח וייס: חברי הכנסת, אם עכשיו לא תהיו מרוכזים יהיו לנו שיבושים.

שבח וייס: הצבעה ידנית או אלקטרונית?

עובדיה עלי: ידנית.

שבח וייס: הצבעה ידנית, הרי הכול נעשה כאן על-פי הסכם, ואני מברך על ההסכם.

שבח וייס: חבר הכנסת סילבן שלום מוותר על ההסתייגות.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת ר' נחמן לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 3 של חבר הכנסת ר' נחמן לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי מוותר על ההסתייגות.

שבח וייס: התיקון של חבר הכנסת מ' איתן לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 2 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 4 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 6 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון 8 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 36 לא נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה בקריאה שנייה על סעיף 36, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 36, משרד התעשייה והמסחר, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 78, סעיף 38.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת ר' נחמן לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ג' של חבר הכנסת ר' נחמן לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ה' של חבר הכנסת ר' נחמן לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: תיקון ז' של חבר הכנסת ר' נחמן לסעיף 38 לא נתקבל.

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים הצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של חבר הכנסת שאול עמור.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: הצבעה מס' 65 בעד תיקון א' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 – 27 נגד – 37 תיקון א' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 66 בעד תיקון ב' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 – 27 נגד – 39 תיקון ב' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 67 בעד תיקון ג' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 – 24 נגד – 37 תיקון ג' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 68 בעד תיקון ד' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 – 29 נגד – 34 תיקון ד' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 69 בעד תיקון ה' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 – 27 נגד – 39 תיקון ה' של חבר הכנסת ש' עמור לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להסתייגות של חבר הכנסת ביבי.

שבח וייס: הצבעה אלקטרונית או ידנית?

שבח וייס: ידנית.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 38 לא נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון מוותר על ההסתייגות שלו.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה את סעיף 38, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 38, תמיכות בענפי המשק, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 79, סעיף 76.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון מסיר את ההסתייגות שלו.

שבח וייס: חבר הכנסת סילבן שלום מסיר את ההסתייגות שלו.

שבח וייס: ההצעה של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 76 לא נתקבלה.

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת חד"ש לסעיף 76 לא נתקבלה.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה את סעיף 76, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 76, פיתוח התעשייה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 80, סעיף 37.

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים הצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של חבר הכנסת טריף.

שבח וייס: הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: הצבעה מס' 70 בעד ההצעה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 37 – 29 נגד – 39 נמנעים – 1 ההצעה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 37 לא נתקבלה.

שבח וייס: חבר הכנסת קהלני מוותר על ההסתייגות שלו.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי גולדשמידט מוותר על ההסתייגות שלו.

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים שמעכשיו כל הצבעה תהיה אלקטרונית.

שבח וייס: בבקשה, תוכלו עוד להודיע לי הודעות אחרות.

שבח וייס: כולם יושבים?

שבח וייס: אפשר להתחיל.

שבח וייס: מוכנים, היכון, רוץ.

שבח וייס: הצבעה מס' 71 בעד תיקון 1 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 37 – 27 נגד – 40 נמנעים – אין תיקון 1 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 37 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה 72 בעד תיקון 2 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 37 – 26 נגד – 41 נמנעים – אין תיקון 2 של חבר הכנסת ס' שלום לסעיף 37 לא נתקבל.

שבח וייס: הצבעה מס' 73 בעד תיקון א' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 37 – 23 נגד – 39 נמנעים – 1 תיקון א' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 37 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוצרים לרגע.

שבח וייס: מה העניין, חבר הכנסת קצב?

חיים רמון: אם יש בשורה טובה.

חיים רמון: ..

משה קצב: אדוני היושב-ראש, אפילו השר רמון, בשמה של הממשלה, מרשה לי לומר, שהואיל שיום שישי הוא יום קצר, ואנחנו כבר נמצאים בשנת 1993, ועדיין אין לממשלה תקציב – – –

אלי דיין: באשמתכם.

שבח וייס: הו, מתחיל עכשיו ויכוח.

משה קצב: יש מי שמנהל את ענייני המדינה, חבר הכנסת דיין, וזו הממשלה.

משה קצב: ולממשלה אין תקציב.

משה קצב: תפקידנו להתנגד להצעות התקציב של הממשלה, שאנחנו חולקים על המדיניות שלה.

משה קצב: התקציב הוא תקציב שגוי, התקציב מבטא מדיניות שגויה, חבר הכנסת אלי דיין.

משה קצב: אנחנו לא תומכים במדיניות הממשלה, ולכן אנחנו מתנגדים לתקציב.

משה קצב: אל תאמר לנו: באשמתכם.

משה קצב: אתם מנהלים את העניינים בצורה גרועה, וזו הסיבה להתנגדות שלנו.

שבח וייס: מה ההצעה, אדוני?

משה קצב: אדוני היושב-ראש, הצעת התקציב כוללת בתוכה מאות רבות של הסתייגויות, בתוכן גם של חברי הקואליציה.

משה קצב: הסדר הטוב מחייב הצבעה על כל סעיף וסעיף, על כל הסתייגות והסתייגות.

משה קצב: אף-על-פי-כן, הואיל ואנחנו כבר ב-1993 ואין לממשלה תקציב, אנחנו מסירים את ההסתייגויות של חברי הכנסת של הליכוד עד עמוד 86, כדי להאיץ את תהליך ההצבעה ולאפשר דיון מזורז יותר באישור התקציב.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אנחנו מודים.

שבח וייס: קדימה, חברי הכנסת, נא לשוב למקומותיכם.

שבח וייס: עמוד 80.

שבח וייס: בינתיים אני מבקש ממזכיר הכנסת לסייע לי לחזור לסעיפים שלא הספקנו להצביע עליהם קודם, כי לא היתה הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: עמ' 80, אדוני השר המקשר, כל דקה של הממשלה בלי תקציב זה נזק, תעזור לי למהר.

שבח וייס: ההסתייגויות של חבר הכנסת דן תיכון נופלות.

שבח וייס: הסתייגות ב' של חבר הכנסת ביבי.

שבח וייס: חבר הכנסת ביבי, אתה מסיר או לא?

שבח וייס: אנחנו עוברים להצבעה ידנית.

שבח וייס: תיקון ב' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 37 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לעמ' 81, הצבעה על ההסתייגויות של חבר הכנסת פלד.

שבח וייס: תיקון 1 של חבר הכנסת מ' פלד לסעיף 37 לא נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים להצבעה על ההסתייגות של חברי סיעת מד"ע.

שבח וייס: ההצעה של חברי סיעת מד"ע לסעיף 37 לא נתקבלה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים עכשיו על סעיף 37, קריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 37, משרד התיירות, כהצעת הוועדה נתקבל.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד הבא, סעיף 78 – תיירות.

שבח וייס: תיקון א' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 78 לא נתקבל.

שבח וייס: ההצעה הראשונה של של חברי סיעת חד"ש לסעיף 78 לא נתקבלה.

שבח וייס: ההסתייגות של חבר הכנסת דן תיכון איננה, כי יש ויתור של סיעת הליכוד.

שבח וייס: נצביע על סעיף 78, קריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: סעיף 78, תיירות, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי דיין, אני רוצה לשאול אותך איזו שאלה.

אלי דיין: אני מבקש למסור הודעה.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: אולי אתה גם תוותר על ההסתייגויות של מפלגת העבודה.

אלי דיין: בשם הקואליציה אנחנו מורידים את כל ההסתייגויות של סיעות העבודה, מרצ וש"ס עד הסוף, וזאת כדי להקל על אנשי הליכוד, שהתעייפו.

משה קצב: אדוני היושב-ראש – – –

שבח וייס: כן, חבר הכנסת קצב, מה הבעיה?

משה קצב: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לשאול את חברי סיעת העבודה, במה שונה הודעה זו מכל ההודעות של מפלגת העבודה מאז תחילת ההצבעות על התקציב.

שבח וייס: תן תשובה.

קריאה: – – –

שבח וייס: לא, לא, היו הסתייגויות של חברי הכנסת טריף ושל חבר הכנסת בוחבוט.

אלי דיין: אין שוני.

שבח וייס: אין שוני, גמרנו.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, יש בעיה.

שבח וייס: מה הבעיה, חבר הכנסת עובדיה עלי?

שבח וייס: למיקרופון, בבקשה, העיקר מהר.

עובדיה עלי: אדוני היושב-ראש, אנחנו חייבים לשמור על התקנון.

עובדיה עלי: חבר כנסת שמגיש הסתייגות מגיש הסתייגות אישית, ורק הוא מוסמך לבטל אותה.

עובדיה עלי: חברי כנסת שאינם נוכחים, אי-אפשר לבטל את ההסתייגויות שלהם.

שבח וייס: אני רוצה לשאול אותך, חבר הכנסת עובדיה עלי: כאשר אתם הודעתם על כך שאתם מסירים את כל ההסתייגויות של חברי הליכוד, האם כל המסתייגים מטעם הליכוד היו כאן?

שבח וייס: אני מאמין.

עובדיה עלי: תרשה לי רגע, אתה שמת לב – – –

שבח וייס: אני מאמין.

עובדיה עלי: תרשה לי רגע.

שבח וייס: בבקשה.

עובדיה עלי: אתה שמת לב שבמשך כל ההצבעות, חבר כנסת מהליכוד שלא היה נוכח, לא הסרנו את ההסתייגות שלו.

שבח וייס: נכון.

שבח וייס: עכשיו כולם פה?

עובדיה עלי: סליחה, ומי שלא נמצא כאן, אני מבקש להצביע על ההסתייגויות שלו, והכול בהצבעות אלקטרוניות.

שבח וייס: בסדר, תודה.

שבח וייס: אז רק תפנו את תשומת לבי.

דב שילנסקי: הערה נוספת, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: כן, בבקשה.

דב שילנסקי: יושב-ראש הקואליציה לא יכול להודיע על הורדת ההסתייגויות של כל הקואליציה.

דב שילנסקי: כל סיעה צריכה להודיע בנפרד.

שבח וייס: נכון, אני אשאל כל סיעה.

שבח וייס: תודה רבה.

אלי דיין: בהסכמתן.

שבח וייס: רבותי, תאמינו לי שנתגבר על זה.

שבח וייס: הרי כל אחד רוצה להוסיף פה משפט, אני נותן להם.

שבח וייס: סעיף 78 כבר אושר בקריאה שנייה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 83, סעיף 40 – משרד התחבורה.

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים הצבעות אלקטרוניות.

שבח וייס: חבר הכנסת סאלח טריף איננו באולם.

שבח וייס: נצביע על ההסתייגויות שלו.

שבח וייס: הצבעה מס' 74 בעד ההצעה הראשונה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 40 – 35 נגד – 35 נמנעים – אין ההצעה הראשונה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 40 לא נתקבלה.

שבח וייס: 35 בעד, 35 נגד, ההסתייגות לא אושרה.

שבח וייס: תיקו, ההסתייגות הוסרה.

יוסף עזרן: אדוני היושב-ראש, רציתי להצביע נגד.

שבח וייס: נגד – 36.

שבח וייס: זו ממילא אותה תוצאה.

קריאה: – – –

שבח וייס: לא לתת לי עכשיו עצות, בזמן ההצבעה.

שבח וייס: אני מוסיף את קולו של חבר הכנסת עזרן, וזה 36 מול 35, זו אותה תוצאה, אבל אני מתקן למען ההיסטוריה הפרלמנטרית.

שבח וייס: הצבעה מס' 75 בעד ההצעה השנייה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 40 – 35 נגד – 37 נמנעים – אין ההצעה השנייה של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 40 לא נתקבלה.

שבח וייס: 35 בעד, 37 נגד.

יוסף עזרן: – – –

שבח וייס: מייד אטפל בזה.

שבח וייס: טכנאי ייגש ויעזור.

שבח וייס: אני מוסיף את קולך.

שבח וייס: מה רצית להצביע?

יוסף עזרן: נגד.

שבח וייס: אם כן, 38 מול 35.

שבח וייס: ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו לקצב קצת יותר אטי.

שבח וייס: האם חבר הכנסת ונונו הגיע?

שבח וייס: כיוון שהוא לא הגיע, אנחנו נצביע על ההסתייגות שלו.

שבח וייס: הצבעה מס' 76 בעד הצעה 1 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 40 – 32 נגד – 39 נמנעים – אין הצעה 1 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 40 לא נתקבלה.

שבח וייס: 32 בעד, 39 נגד, אין נמנעים, ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: הצבעה מס' 77 בעד תיקון 2 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 40 – 24 נגד – 41 נמנעים – אין תיקון 2 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 40 לא נתקבל.

שבח וייס: 24 בעד, 41 נגד, ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: הצבעה מס' 78 בעד תיקון 3 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 40 – 25 נגד – 41 נמנעים – אין תיקון 3 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 40 לא נתקבל.

שבח וייס: 25 בעד, 41 נגד, ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: הצבעה מס' 79 בעד תיקון 4 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 40 – 15 נגד – 50 נמנעים – אין תיקון 4 של חבר הכנסת י' ונונו לסעיף 40 לא נתקבל.

שבח וייס: בעד – 15, נגד – 50, ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: על ההסתייגויות של חבר הכנסת דן תיכון איננו מצביעים, כי הודיעו על ויתור.

שבח וייס: חבר הכנסת יגאל ביבי, אתה רוצה הצבעה אלקטרונית?

שבח וייס: הצבעה מס' 80 בעד התיקון של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 40 – 32 נגד – 42 נמנעים – אין התיקון של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 40 לא נתקבל.

שבח וייס: בעד – 32, נגד – 42, ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: הצבעה מס' 81 בעד התיקון של חברי סיעת חד"ש לסעיף 40 – 16 נגד – 40 נמנעים – 1 התיקון של חברי סיעת חד"ש לסעיף 40 לא נתקבל.

שבח וייס: 16 בעד, 40 נגד, אחד נמנע, ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי הסיר את הסתייגויותיו.

שבח וייס: אנחנו מצביעים עכשיו על סעיף 40, קריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: הצבעה מס' 82 בעד סעיף 40, כהצעת הוועדה – 44 נגד – 28 נמנעים – אין סעיף 40, משרד התחבורה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: 44 בעד, 28 נגד, אני מודיע שהסעיף אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו לעמוד 84, סעיף 79.

שבח וייס: הצבעה מס' 83 בעד תיקון א' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 79 – 32 נגד – 40 נמנעים – אין תיקון א' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 79 לא נתקבל.

שבח וייס: אני מבקש שקט, הרעש משפיע על האלקטרוניקה.

שבח וייס: בעד – 32, נגד – 40, ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: הצבעה מס' 84 בעד תיקון ב' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 79 – 29 נגד – 39 נמנעים – אין תיקון ב' של חבר הכנסת י' ביבי לסעיף 79 לא נתקבל.

קריאה: – – –

שבח וייס: בשתי אצבעות זה יעבוד.

שבח וייס: אפשר להדריך שם את חברי הכנסת שעוד לא למדו.

שבח וייס: בעד – 29, נגד – 39, ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון ויתר על ההסתייגויות שלו, גם חבר הכנסת מיכאל איתן.

שבח וייס: הצבעה מס' 85 בעד הצעה 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 79 – 25 נגד – 47 נמנעים – 1 הצעה 1 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 79 לא נתקבלה.

שבח וייס: כל חבר כנסת שמצביע על בעיות, אחד הטכנאים ייגש אליו ויסביר לו שמצביעים בשתי ידיים.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: נא להדריך את חברי הכנסת שם.

שבח וייס: לא להתבייש.

שבח וייס: אם למישהו לא הולך, זאת לא בושה להזמין טכנאי.

שבח וייס: בעד – 25, נגד – 47, נמנע אחד.

שבח וייס: ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: הצבעה מס' 86 בעד הצעה 2 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 79 – 22 נגד – 39 נמנעים – 2 הצעה 2 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 79 לא נתקבל.

שבח וייס: בעד – 22, נגד – 39, שניים נמנעו.

שבח וייס: ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: אנו עוברים עכשיו להצבעה על סעיף 79, קריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: כל אחד ישב במקומו.

שבח וייס: הנה יש בשורה, הגיעו חברי כנסת שלא היו כאן.

שבח וייס: יש בשורות בבוקר.

שבח וייס: הצבעה מס' 87 בעד סעיף 79, כהצעת הוועדה – 42 נגד – 23 נמנעים – אין סעיף 79, תחבורה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: 42 בעד, 23 מתנגדים, אין נמנעים, הסעיף אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: אנו עוברים לעמוד 85.

שבח וייס: לסעיף 95 אין הסתייגות, כיוון שחבר הכנסת מיכאל איתן הסיר את הסתייגותו.

שבח וייס: מי תומך בסעיף 95 בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה?

שבח וייס: הצבעה מס' 88 בעד סעיף 95 – 42 נגד – 32 נמנעים – אין סעיף 95, נמל יפו, נתקבל.

שבח וייס: 42 תומכים, 32 מתנגדים, אין נמנעים.

שבח וייס: לפיכך אני מודיע שסעיף 95 אושר בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: נעבור לעמוד הבא, עמוד 86, סעיף 39.

משה קצב: – – –

שבח וייס: דן תיכון הסיר, מיכאל איתן הסיר, יעקב שמאי הסיר.

יעקב שמאי: – – –

שבח וייס: משה קצב אמר לי משהו.

שבח וייס: תחליטו מי הדובר שלכם, בבקשה.

משה קצב: הסרנו.

שבח וייס: הסרתם.

שבח וייס: יש לי שלוש גרסאות של הליכוד.

שבח וייס: נא להחליט.

שבח וייס: אני אקבל אחת מהן.

שבח וייס: מי מוסמך להודיע בשם הליכוד?

שבח וייס: חבר הכנסת קצב ראש הסיעה.

משה קצב: על סעיף 6, עניין ערוץ-2 – – –

שבח וייס: יש לי בקשה.

שבח וייס: מכיוון שיושב-ראש סיעת הליכוד כאן, אם יהיו שלושה דוברים, אני אסתמך על ראש הסיעה.

שבח וייס: בסדר?

משה קצב: מקובל.

שבח וייס: בבקשה.

משה קצב: בסעיף 6, על עניין הערוץ-2 אנחנו מבקשים לקיים הצבעה.

קריאה: אלקטרונית.

שבח וייס: הצבעה אלקטרונית, אישית או ידנית?

קריאה: אישית.

שבח וייס: אדוני יושב-ראש הסיעה, מהי תשובתך?

משה קצב: אלקטרונית.

שבח וייס: חברי הכנסת, הודעה: אם יהיו חילוקי דעות בתוך סיעות הבית, ראש הסיעה או ממלא-מקומו הקבוע קובעים לגבי.

שבח וייס: סעיף 39, הסתייגות 6 של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: הצבעה מס' 89 בעד הצעה 6 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 39 – 31 נגד – 37 נמנעים – אין הצעה 6 של חבר הכנסת ד' תיכון לסעיף 39 לא נתקבלה.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן הסיר את ההסתייגות, חבר הכנסת שמאי הסיר את ההסתייגות.

שבח וייס: הצבעה על ההסתייגויות של חברי סיעת מד"ע.

אורי אור: מצביעים הכול יחד.

שבח וייס: הוא אמר לי שעל הכול יחד, אם כן, זה כולל את שלושת התיקונים.

שבח וייס: הצבעה מס' 90 בעד תיקונים 1, 2, 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 39 – 15 נגד – 39 נמנעים – 1 תיקונים 1, 2, 3 של חברי סיעת מד"ע לסעיף 39 לא נתקבלו.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על סעיף 39, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה, בלי כל ההסתייגויות.

שבח וייס: הצבעה מס' 91 בעד סעיף 39, כהצעת הוועדה – 45 נגד – 32 נמנעים – אין סעיף 39, משרד התקשורת, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 87, סעיף 81.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון ויתר.

שבח וייס: חבר הכנסת שאול עמור?

שבח וייס: מהי ההודעה של הסיעה?

עובדיה עלי: אנחנו מבקשים הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אדוני יושב-ראש הסיעה, מה עם שאול עמור?

משה קצב: אם אני רשאי להכריע, אני מודיע על הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אני מקבל במקרה זה ללא ויכוח.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על סעיף 81, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: הצבעה מס' 92 בעד סעיף 81 – 52 נגד – 30 נמנעים – אין סעיף 81, תקשורת, נתקבל.

שבח וייס: נא לעבור לעמוד 88, סעיף 96.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון ויתר?

דן תיכון: כן.

שבח וייס: אני מצביע עכשיו על סעיף 96, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

שבח וייס: הצבעה מס' 93 בעד סעיף 96 – 44 נגד – 33 נמנעים – אין סעיף 96, משרד התקשורת, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים עכשיו לעמוד 89, סעיף 32.

שבח וייס: הסתייגות של חברי הכנסת שמואל אביטל ואלי גולדשמידט.

שבח וייס: ויתרו.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, מה המצב?

קריאה: ויתר.

שבח וייס: הצבעה בקריאה שנייה על סעיף 32, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: הצבעה מס' 94 בעד סעיף 32 – 45 נגד – 26 נמנעים – אין סעיף 32, תמיכות במחירי מצרכי יסוד ובייצור חקלאי, נתקבל.

שבח וייס: נעבור לעמוד 90.

שבח וייס: בעמוד זה אין הסתייגויות.

שבח וייס: מי בעד סעיף 44, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה?

שבח וייס: הצבעה מס' 95 בעד סעיף 44 – 40 נגד – 31 נמנעים – אין סעיף 44, סבסוד אשראי, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לעמוד 91.

שבח וייס: חברי הכנסת, סעיף 97.

שבח וייס: דן תיכון ויתר?

דן תיכון: כן.

שבח וייס: אנחנו מצביעים עכשיו על סעיף 97, בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: הצבעה מס' 96 בעד סעיף 97 – 44 נגד – 32 נמנעים – אין סעיף 97, חשבונות הסחר הממשלתי, נתקבל.

שבח וייס: נא לעבור לעמוד 92, משרד הביטחון, סעיף 15.

שבח וייס: אברהם הירשזון, רוצה הצבעה?

אברהם הירשזון: מוותר.

שבח וייס: שטרית ויתר.

שבח וייס: רענן כהן?

רענן כהן: מוותר.

שבח וייס: אברהם פורז?

אברהם פורז: מוותר.

שבח וייס: הצבעה אלקטרונית על ההסתייגות של חברי סיעת חד"ש.

שבח וייס: הצבעה מס' 97 בעד התיקון של חברי סיעת חד"ש לסעיף 15 – 11 נגד – 53 נמנעים – 6 התיקון של חברי סיעת חד"ש לסעיף 15 לא נתקבל.

שבח וייס: הסתייגות של חברי סיעת מד"ע.

שבח וייס: הצבעה מס' 98 בעד התיקון של חברי סיעת מד"ע לסעיף 15 – 5 נגד – 64 נמנעים – 3 התיקון של חברי סיעת מד"ע לסעיף 15 לא נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 15, כהצעת הוועדה, בקריאה שנייה.

בנימין נתניהו: – – –

שבח וייס: לסעיף הקודם, אני מבקש לרשום בפרוטוקול שחבר הכנסת בנימין נתניהו נמנע.

שבח וייס: הצבעה מס' 99 בעד סעיף 15, כהצעת הוועדה – 38 נגד – 21 נמנעים – אין סעיף 15, משרד הביטחון, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: נא לעבור לעמוד הבא, עמוד 93, סעיף 16.

שבח וייס: אין הסתייגויות.

שבח וייס: הצבעה מס' 100 בעד סעיף 16 – 45 נגד – 29 נמנעים – אין סעיף 16, הוצאות חירום אזרחיות, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים לסעיף 17.

שבח וייס: ההסתייגות של מיכאל איתן לא קיימת, כי הוא ויתר.

שבח וייס: אנחנו מצביעים על הסעיף.

שבח וייס: הצבעה מס' 101 בעד סעיף 17 – 44 נגד – 32 נמנעים – אין סעיף 17, השתתפות בהוצאות המינהל האזרחי, נתקבל.

שבח וייס: אנחנו עוברים עכשיו לעמוד 95, סעיף 47.

שבח וייס: אין הסתייגויות.

שבח וייס: מי בעד הסעיף בקריאה שנייה?

שבח וייס: הצבעה מס' 102 בעד סעיף 47 – 42 נגד – 32 נמנעים – אין סעיף 47, רזרבה כללית, נתקבל.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לעמוד 96, סעיף 48.

שבח וייס: אין הסתייגויות.

שבח וייס: מי בעד? מי נגד?

שבח וייס: הצבעה מס' 103 בעד סעיף 48 – 44 נגד – 32 נמנעים – אין סעיף 48, רזרבה לקליטת עלייה, נתקבל.

שבח וייס: נא לעבור לעמוד 97, לתוספת השלישית – רשימת עודפים מיוחדים.

שבח וייס: הערה: כל שינוי באחד הסעיפים משמעותו שינוי מקביל בסעיף 47, רזרבה כללית.

שבח וייס: אין הסתייגויות.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: מי נמנע?

שבח וייס: הצבעה מס' 104 בעד התוספת השלישית – 39 נגד – 27 נמנעים – 1 התוספת השלישית, רשימת עודפים מיוחדים, נתקבלה.

שבח וייס: חברי הכנסת יש לנו עוד תוספות.

שבח וייס: נא לחזור לעמוד 63, להסתייגות של חבר הכנסת סאלח טריף.

שבח וייס: אני זוכר שסיעת הליכוד ביקשה הצבעה אלקטרונית לתיקון 1.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: מי נמנע?

שבח וייס: הצבעה מס' 105 בעד תיקון 1 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 70 – 33 נגד – 40 נמנעים – 1 תיקון 1 של חבר הכנסת ס' טריף לסעיף 70 לא נתקבל.

שבח וייס: בסעיף 70 התקבלו שתי הסתייגויות של חבר הכנסת אורון.

שבח וייס: אני מעמיד להצבעה בקריאה שנייה את סעיף 70, בתוספת שתי הסתייגויות של חיים אורון, כפי שהן מופיעות בראש עמוד 64.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: הצבעה מס' 106 בעד סעיף 70, עם התיקונים שנתקבלו – 49 נגד – 25 נמנעים – אין סעיף 70, שיכון, עם התיקונים שנתקבלו, נתקבל.

שבח וייס: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים להביא את חוק התקציב, בבקשה.

גדליה גל: אין צורך.

שבח וייס: אתה צריך להביא את חוק התקציב.

שבח וייס: אתה מרשה שאני אביא אותו בשמך?

שבח וייס: בוא עלה לרגע לדוכן, תאמר מלה אחת, זה מקובל.

שמעון פרס: לא צריך.

שבח וייס: אדוני שר החוץ, באמת, אני יכול להביא את זה בלי יושב-ראש ועדת הכספים?

שבח וייס: אני יודע שזה מעיק קצת.

שבח וייס: יש פה אנשים שיושבים חמישה ימים, נשב עוד שתי דקות.

שבח וייס: נעשה את זה מהר, אני מבטיח.

שבח וייס: בבקשה, יושב-ראש ועדת הכספים.

שבח וייס: חבר הכנסת גדליה גל ידוע בתמציתיותו.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אודה לכם אם תצביעו בעד חוק התקציב.

גדליה גל: תודה.

שבח וייס: נאום נהדר, תודה רבה.

חיים רמון: זה נאום שלא יישכח.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עתה להצבעה על ההסתייגויות לחוק התקציב.

שבח וייס: תחילה נצביע על ההסתייגויות לשם החוק.

שבח וייס: הסתייגות של חברי הכנסת אלי דיין, חיים אורון, חיים קופמן ועובדיה עלי.

קריאה: מסירים.

שבח וייס: הסרתם?

שבח וייס: בסדר.

שבח וייס: אנו עוברים להצבעה על סעיף 1, אין לו הסתייגויות.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: הצבעה מס' 107 בעד סעיף 1 – 41 נגד – 31 נמנעים – אין סעיף 1 נתקבל.

שבח וייס: סעיף 1 אושר.

שבח וייס: לסעיף 2 הסתייגות של חברי הכנסת זיאד, גוז'נסקי ומחאמיד.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: הצבעה מס' 108 בעד התיקון של חברי הכנסת ת' זיאד, ת' גוז'נסקי וה' מחאמיד לסעיף 2 – 4 נגד – 66 נמנעים – 4 התיקון של חברי הכנסת ת' זיאד, ת' גוז'נסקי וה' מחאמיד לסעיף 2 לא נתקבל.

שבח וייס: לאותו סעיף, הסתייגות של חבר הכנסת חיים קופמן.

שבח וייס: מי בעד? מי נגד?

שבח וייס: הצבעה מס' 109 בעד התיקון של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 2 – 28 נגד – 44 נמנעים – אין התיקון של חבר הכנסת ח' קופמן לסעיף 2 לא נתקבל.

שבח וייס: ההסתייגות הוסרה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים עכשיו להצבעה על סעיף 2, כהצעת הוועדה, בלי ההסתייגויות אשר לא נתקבלו, כאמור.

שבח וייס: נא להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 110 בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 44 נגד – 27 נמנעים – אין סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: 44 בעד, 27 נגד, אין נמנעים, סעיף 2 אושר בקריאה שנייה.

שבח וייס: לסעיפים 6-3 אין הסתייגויות.

שבח וייס: נצביע על שלושתם בקריאה שנייה.

שבח וייס: מי בעד?

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: הצבעה מס' 111 בעד סעיפים 6-3 – 43 נגד – 33 נמנעים – אין סעיפים 6-3 נתקבלו.

שבח וייס: 43 בעד, 33 נגד, אין נמנעים.

שבח וייס: לפיכך אני קובע שסעיפים 6-3 נתקבלו בקריאה שנייה, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: לסעיף 7 יש הסתייגות של חברי הכנסת יעקב שמאי ועובדיה עלי.

שבח וייס: נא להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 112 בעד התיקון של חברי הכנסת י' שמאי וע' עלי לסעיף 7 – 26 נגד – 49 נמנעים – אין התיקון של חברי הכנסת י' שמאי וע' אלי לסעיף 7 לא נתקבל.

שבח וייס: 26 בעד, 49 נגד, אין נמנעים.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שההסתייגות נדחתה.

שבח וייס: אני מצביע על סעיף 7 בחוק התקציב בקריאה שנייה, כרצון הוועדה.

שבח וייס: חברי הכנסת, בבקשה להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 113 בעד סעיף 7, כהצעת הוועדה – 43 נגד – 32 נמנעים – אין סעיף 7, כהצעת הוועדה, נתקבל.

שבח וייס: 43 בעד, 32 נגד, אין נמנעים.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שסעיף 7 אושר, כהצעת הוועדה.

שבח וייס: לסעיפים 11-8 אין הסתייגויות.

שבח וייס: נא להצביע.

שבח וייס: הצבעה מס' 114 בעד סעיפים 11-8 – 44 נגד – 31 נמנעים – אין סעיפים 11-8 נתקבלו.

שבח וייס: 44 בעד, 31 נגד, אין נמנעים.

שבח וייס: אני מודיע שסעיפים אלה אושרו בקריאה שנייה כהצעת הוועדה.

שבח וייס: מכיוון שבהצעת התקציב נתקבלה הסתייגות בקריאה שנייה של חבר הכנסת אורון, האם שר האוצר רוצה להתייחס לעניין או שאפשר לעבור לקריאה השלישית.

אברהם-בייגה שוחט: אפשר לעבור.

שבח וייס: חברי הכנסת, נא לא להתפזר כי עלינו עוד לאשר צו, ואלה הסדרים של חוקי התקציב.

שבח וייס: אני מבקש מכם עכשיו להצביע על חוק התקציב לשנת הכספים 1993, התשנ"ג–1992, בקריאה שלישית ואחרונה.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: הצבעה מס' 115 בעד החוק – 44 נגד – 36 נמנעים – אין חוק התקציב לשנת הכספים 1993, התשנ"ג–1992, נתקבל.

שבח וייס: 44 תומכים, 36 מתנגדים, אפס נמנעים.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שחוק התקציב לשנת הכספים 1993 אושר בקריאה שלישית, בשעה טובה.

שבח וייס: יש לנו תקציב לשנת 1993.

שבח וייס: לא להתפזר.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון מבקש לדבר?

שבח וייס: תקבל דקה.

דן תיכון: אני מוותר.

שבח וייס: אתה מוותר?

שבח וייס: בבקשה, יושב-ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גדליה גל, בוודאי תדבר גם בשמו של חבר הכנסת דן תיכון.

שבח וייס: חברי הכנסת, לפני שנערוך את ההצבעה האחרונה בעוד דקה ממש, אני רוצה להודות לכל עובדי הבית אשר בשבוע האחרון ליוו אותנו בעבודה מפרכת יום ולילה, מן המסד ועד הטפחות: הסדרנים, משמר הכנסת, עובדי מפעל השכפול שלנו, הקצרניות, עובדי הניקיון, הרופא, האחות, המזכיר, שני סגני המזכיר, הטכנאים – כולם יהיו ברוכים.

שבח וייס: אני רוצה להודיע הודעה משמחת.

שבח וייס: אני מקווה שלא תהיה התנגדות, ואני אבקש את הסיוע שלכם בוועדת הכנסת, אם זה יהיה כרוך בהוצאה תקציבית צנועה מאוד.

שבח וייס: אני ביקשתי ממזכיר הכנסת ומסגניו לפעול מהר מאוד כדי לבצע את המפעל הצנוע הבא למען אותם עובדים שעבדו אתנו: אנחנו נוציא אותם לסוף שבוע, למעין השתלמות ונופש כפיצוי וכתשורה מטעם הכנסת.

שבח וייס: תודה רבה.

אברהם בורג: גם את חברי הכנסת שהיו פה.

שבח וייס: גם את חברי הכנסת שהיו פה, בסדר.

שבח וייס: אני מזמין את יושב-ראש ועדת הכספים, בבקשה.

גדליה גל: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הנני מתכבד להביא לאישור הכנסת צו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכ"רים ומוסדות כספיים), התשנ"ג–1992, המפחית את שיעור מס השכר והרווח החל על מוסד כספי מ-18% ל-17%, ואת שיעור מס השכר החל על מלכ"רים מ-9% ל-8.5%, החל מהשכר המשתלם בעד עבודה בחודש ינואר 1993.

גדליה גל: צו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכ"רים ומוסדות כספיים), התשנ"א–1991 – בטל.

גדליה גל: אדוני היושב-ראש, אודה לך אם תעמיד להצבעה את הצו.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו מקיימים הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: נא לשבת.

שבח וייס: מי תומך בצו שהביא לפנינו יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת גדליה גל?

שבח וייס: ההצבעה החלה.

שבח וייס: הצבעה מס' 116 בעד ההחלטה – 69 נגד – 1 נמנעים – 1 ההחלטה בדבר אישור הוראות בצו מס ערך מוסף (שיעור המס על מלכ"רים ומוסדות כספיים), התשנ"ג–1993, נתקבלה.

שבח וייס: 69 בעד, אחד נגד, אחד נמנע.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שהצו אושר.

שבח וייס: בוקר טוב, שבת שלום, תודה לכם.

שבח וייס: הישיבה הבאה תיפתח ביום שני הקרוב, כרגיל.

שבח וייס: ישיבה זו נעולה.