ישיבת מליאה, כנסת 13, פרוטוקול מספר 1, 1992-07-13 00:00

יצחק שמיר: אדוני הנשיא, חברי הכנסת, לפני 15 שנה, ביום כ"ז בסיוון התשל"ז, 13 ביוני 1977, בדברי בפני הכנסת, לאחר היבחרי כיושב-ראש הכנסת, איחלתי לעצמנו, כי נדע למצות ולבטא בנאמנות ובעתו את כל המאחד את כולנו, והבעתי את המשאלה, שתשרה בקרבנו רוח של אהבת ישראל ואהבת ארץ-ישראל.

יצחק שמיר: הזכרתי אז את אחי גיבורי המחתרת האלמונים, אשר נפלו בדרך, במלחמה למען חירות ישראל, ואשר בזכותם הגענו והגעתי עד הלום.

יצחק שמיר: ואמרתי באותו מעמד, שדומה לי, כי אחי הגיבורים יושבים אתי כאן על הבמה, ברגעים אלה, צופים ומאזינים ונפשותיהם מתרוננות.

יצחק שמיר: הצללים של אחי האלמונים ליוו אותי מני אז בכל תחנות דרכי במערכת הממשלתית.

יצחק שמיר: כל אותו זמן הרגשתי, שכל אשר אני עושה ופועל – לפי עצתם אני עושה, ומשאלתם האילמת מנחה את פעולותי.

יצחק שמיר: והיום, בצעדי האחרונים על במות המדינה, אני אומר למלווי הנאמנים: שלום רעי היקרים, עשיתי כל אשר יכולתי, ומעתה תיעשה המלאכה על-ידי הבאים אחרי, על-ידי צעירים וחזקים ממני.

יצחק שמיר: אני מאמין ובוטח, כי הם ימשיכו בדרך שהלכנו בה לחיזוקה ולהאדרתה של חירות ישראל.

יצחק שמיר: חברי הכנסת, יש האומרים, שכל עם זוכה לנבחרים שהוא ראוי להם.

יצחק שמיר: אינני יודע אם יש אמת בקביעה זאת אם לאו, אבל אני משוכנע שעם ישראל ראוי למיטב הייצוג ולנבחרת המעולה ביותר.

יצחק שמיר: אין עם שסבל כל כך הרבה, הקריב כל כך הרבה וייחל כל כך הרבה למנוחה ולנחלה בארץ מכורתו.

יצחק שמיר: ואין עם כעמנו הזוכה לראות בחירות, במו עיניו, את הגשמת תפילותינו לאחר אלפי שנות ציפייה כעם ישראל.

יצחק שמיר: הבה נתפלל כי עם ישראל לא יסטה מדרכו ההיסטורית שצעדנו בה עד היום, וכולנו, נבחרים כבוחרים, נמצא בתוכנו את הכוח להתעלות מעל כל המפריד והמפלג ונמצא את הדרך להתקדם במשותף במצעד קידומו, חיזוקו והגברת אחיזתו של העם היהודי בארצו-מולדתו, בארץ-ישראל.

יצחק שמיר: ותקוים בימינו נבואתו המופלאה של הנביא יחזקאל מלפני כ-2,500 שנה לאמור: "ולקחתי אתכם מן הגוים וקבצתי אתכם מכל הארצות והבאתי אתכם אל אדמתכם – – – והסרותי את לב האבן מבשרכם ונתתי לכם לב בשר – – – וישבתם בארץ אשר נתתי לאבתיכם והייתם לי לעם ואנכי אהיה לכם לאלוהים".

יצחק שמיר: חברי הכנסת, בהתאם לסעיף 14 לחוק-יסוד: הכנסת, אקרא עתה באוזניכם את הצהרת האמונים שעל כל חבר כנסת להצהיר.

יצחק שמיר: כל חבר כנסת יצהיר ממקומו ויאמר את שתי המלים: "מתחייב אני", ולא יוסיף עליהן.

יצחק שמיר: אלה דברי ההצהרה במצוות חוק-היסוד: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת".

יצחק שמיר: מזכיר הכנסת יקרא את הרשימה וכל חבר כנסת יקום ויצהיר.

ש' יעקבסון: שמואל אביטל – מתחייב אני; רפאל אדרי – מתחייב אני; אהוד אולמרט – מתחייב אני; אורי אור – מתחייב אני; חיים אורון – מתחייב אני; דליה איציק – מתחייבת אני; מיכאל איתן – מתחייב אני; רפאל איתן – מתחייב אני; רפאל אלול – מתחייב אני; שולמית אלוני – מתחייבת אני; טלב אלסאנע – מתחייב אני; (בשפה הערבית) אסעד אסעד – מתחייב אני; יוסף בא-גד – מתחייב אני; זאב בנימין בגין – מתחייב אני; פנחס בדש – מתחייב אני; שלמה בוחבוט – מתחייב אני; אברהם בורג – מתחייב אני; יגאל ביבי – מתחייב אני; יוסף ביילין – מתחייב אני; נעמי בלומנטל – מתחייבת אני; בנימין בן-אליעזר – מתחייב אני; אליהו בן-אלישר – מתחייב אני; אליהו בן-מנחם – מתחייב אני; שלמה בניזרי – מתחייב אני; עוזי ברעם – מתחייב אני; תמר גוז'נסקי – מתחייבת אני; שאול גוטמן – מתחייב אני; מיכה גולדמן – מתחייב אני; אלכסנדר גולדפרב – מתחייב אני; אלי גולדשמידט – מתחייב אני; אפרים גור – מתחייב אני; מרדכי גור – מתחייב אני; גדליה גל – מתחייב אני; אריה גמליאל – מתחייב אני; אלי דיין – מתחייב אני; חיים דיין – מתחייב אני; יעל דיין – מתחייבת אני; עבד-אלוהב דראושה – מתחייב אני; אריה דרעי – מתחייב אני בעזרת השם; אברהם הירשזון – מתחייב אני; שמואל הלפרט – מתחייב אני; זבולון המר – מתחייב אני; צחי הנגבי – מתחייב אני; שבח וייס – מתחייב אני; יוסף ונונו – מתחייב אני; רחבעם זאבי – מתחייב אני; נסים זוילי – מתחייב אני; תופיק זיאד – מתחייב אני; (בשפה הערבית) עמנואל זיסמן – מתחייב אני; אליעזר זנדברג – מתחייב אני; וליד חאג' יחיא – מתחייב אני; נעמי חזן – מתחייבת אני; מיכאל חריש – מתחייב אני; בנימין טמקין – מתחייב אני; סאלח טריף – מתחייב אני; שאול יהלום – מתחייב אני; אברהם יחזקאל – מתחייב אני; רן כהן – מתחייב אני; רענן כהן – מתחייב אני; יוסי כץ – מתחייב אני; לימור לבנת – מתחייבת אני; מאשה לובלסקי – מתחייבת אני; דוד לוי – מתחייב אני;

ש' יעקבסון: יצחק לוי – מתחייב אני; דוד ליבאי – מתחייב אני; עוזי לנדאו – מתחייב אני; יורם לס – מתחייב אני; ענת מאור – מתחייבת אני; משה מאיה – מתחייב אני; דוד מגן – מתחייב אני; האשם מחאמיד – מתחייב אני; רוני מילוא – מתחייב אני; חגי מירום – מתחייב אני; דוד מנע – מתחייב אני; נואף מסאלחה – מתחייב אני; יהושע מצא – מתחייב אני; דן מרידור – מתחייב אני; רון נחמן – מתחייב אני; אורה נמיר – מתחייבת אני; משה נסים – מתחייב אני; בנימין נתניהו – מתחייב אני; אסתר סלמוביץ – מתחייבת אני; אפרים סנה – מתחייב אני; יוסף עזרן – מתחייב אני; עובדיה עלי – מתחייב אני; שאול עמור – מתחייב אני; אברהם פורז – מתחייב אני; חנן פורת – מתחייב אני; משה פלד – מתחייב אני; רפאל פנחסי – מתחייב אני בעזרת השם; מנחם פרוש – מתחייב אני; שמעון פרס – מתחייב אני; יצחק חיים פרץ – מתחייב אני; עמיר פרץ – מתחייב אני; גדעון פת – מתחייב אני; יאיר צבן – מתחייב אני; דוד צוקר – מתחייב אני; אביגדור קהלני – מתחייב אני; חיים קופמן – מתחייב אני; ישראל קיסר – מתחייב אני; משה קצב – מתחייב אני; יצחק רבין – מתחייב אני; אמנון רובינשטיין – מתחייב אני; חיים רמון – מתחייב אני; אבנר חי שאקי – מתחייב אני; גונן שגב – מתחייב אני; גדעון שגיא – מתחייב אני; אברהם שוחט – מתחייב אני; משה שחל – מתחייב אני; מאיר שטרית – מתחייב אני; שמעון שטרית – מתחייב אני; דב שילנסקי – מתחייב אני; סילבן שלום – מתחייב אני; יעקב שמאי – מתחייב אני; יעקב שפי – מתחייב אני; אברהם שפירא – מתחייב אני; אריאל שרון – מתחייב אני; יוסי שריד – מתחייב אני; דן תיכון – מתחייב אני.

ש' יעקבסון: תודה.

ש' יעקבסון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה.

ש' יעקבסון: )

יצחק שמיר: הפסקה של חמש דקות.

יצחק שמיר: (הישיבה נפסקה בשעה 16:33 ונתחדשה בשעה 16:40.

יצחק שמיר: )

יצחק רבין: חברי הכנסת, אני מתכבד לחדש את ישיבת הכנסת.

יצחק רבין: על סדר-היום הסעיף הבא: בחירת יושב-ראש הכנסת.

יצחק רבין: האם יש הצעות למועמדים?

יצחק רבין: חבר הכנסת רמון.

חיים רמון: אני מציע את חבר הכנסת שבח וייס.

יצחק רבין: חבר הכנסת עובדיה עלי.

עובדיה עלי: אני מציע את חבר הכנסת דב שילנסקי.

יצחק רבין: האם יש מועמד נוסף?

יצחק רבין: בהעדר מועמד נוסף, יש שני מועמדים: חבר הכנסת שבח וייס וחבר הכנסת דב שילנסקי.

יצחק רבין: נעבור להצבעה.

יצחק רבין: אבקש למנות – – –

חיים אורון: – – –

יצחק רבין: אני לא יודע מה קורה.

אמנון רובינשטיין: לא צלצלו.

יצחק רבין: על-פי הצעת מזכיר הכנסת, נעבור להצבעה.

יצחק רבין: אני ממנה שני מונים: חברת הכנסת לימור לבנת וחבר הכנסת רפי אלול.

יצחק רבין: אנחנו ניגשים להצבעה.

יצחק רבין: מי בעד חבר הכנסת שבח וייס – ירים ידו.

יצחק רבין: מי בעד חבר הכנסת דב שילנסקי?

קריאה: מי נמנע.

יצחק רבין: מי נמנע?

עוזי לנדאו: את הקול שלי לא ספרו, תוסיפו את הקול שלי.

יצחק רבין: אני מוכן לחזור על השאלה: מי נמנע?

יצחק רבין: יש פה בקשה – נתחיל ברוח טובה – מצד סיעת הליכוד, בטענה שחבר הכנסת עוזי לנדאו לא היה.

יצחק רבין: אני מוכן לחזור על ההצבעה.

יצחק רבין: מי בעד חבר הכנסת דב שילנסקי?

יצחק רבין: בעד ההצעה לבחור בחבר הכנסת ש' וייס כיושב-ראש הכנסת – 72

יצחק רבין: נמנעים – 1

יצחק רבין: תוצאות ההצבעה: בעד בחירתו של חבר הכנסת שבח וייס ליושב-ראש הכנסת הצביעו 72 חברי כנסת; בעד בחירתו של חבר הכנסת דב שילנסקי הצביעו 44; אחד נמנע.

יצחק רבין: על-פי תוצאות ההצבעה הזאת נבחר חבר הכנסת שבח וייס ליושב-ראש הכנסת.

יצחק רבין: אני מצרף לו מדוכן זה את ברכתי, ואני מזמין אותו לעלות לכאן ולנהל את הישיבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, מכובדי, אני מודה לכם מקרב לב על הבחירה.

שבח וייס: אני מודה לאלה שתמכו בי, ואני מבין כמובן את כללי המשחק הפוליטיים ומודה לכולכם, גם למי שלא תמכו.

שבח וייס: מרגע זה ואילך אני יושב-ראש הבית כולו, של כולכם, כאילו כולכם תמכתם בי.

שבח וייס: אני מבקש עכשיו להזמין את היושב-ראש הקודם, חבר הכנסת דב שילנסקי, ידידי.

שבח וייס: בבקשה.

דב שילנסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת חדשה ונכבדה, לפני שעה קלה סיימתי את כהונתי כיושב-ראש הכנסת השתים-עשרה.

דב שילנסקי: מדינת ישראל מדינה דמוקרטית היא.

דב שילנסקי: המחנה הלאומי שאליו אני משתייך והוא הצביע בעבורי לכהונת יושב-ראש הכנסת הקודמת קיבל בבחירות האחרונות לכנסת מספר מושבים קטן יותר, ורוב חברי הכנסת הזאת הצביעו היום בעבור מועמד הקואליציה החדשה, ידידי ורעי חבר הכנסת פרופסור שבח וייס.

דב שילנסקי: לא יהיה זה כן אם אגיד שאני שמח על התוצאה הזאת, אך אני מקבל את הכרעת חברי הכנסת בהבנה ובכבוד, כפי שקיבלתי גם את פסק-דינו של הבוחר בישראל.

דב שילנסקי: מרגע זה חבר הכנסת פרופסור שבח וייס הוא יושב-ראש הכנסת, ואני עובר לספסלי האופוזיציה להמשיך משם את שליחותי.

דב שילנסקי: ככה זה בחיים וכך זה בדמוקרטיה.

דב שילנסקי: בצעירותי ספגתי תורה בבית-המדרש – כל מה שעשה הקדוש ברוך הוא, הכול לטובה.

דב שילנסקי: כך גם אני מקבל את הדין.

דב שילנסקי: במעמד זה, שבו אעביר את פטיש היושב-ראש ליושב-ראש הכנסת שנבחר זה עתה, אני מאחל לו שיזכה למלא בכבוד את תפקידו, למען העם היושב בציון, למען ארצנו ולמען מולדתנו.

דב שילנסקי: אני מאחל לו שיצליח לנווט את הכנסת בממלכתיות, ברוח טובה, במאור פנים, בהגינות וביושר.

דב שילנסקי: אני מאחל לו שדלתו ולבו יהיו פתוחים לכול, ובמיוחד לחלש ולדל ולכל מי שהמצוקה במעונו.

דב שילנסקי: בדברי, לאחר שנבחרתי ליושב-ראש הכנסת השתים-עשרה, נשאתי את עיני אל טובי בנינו שחירפו את נפשם למען תקומת המדינה, למען קיומנו וביטחוננו.

דב שילנסקי: כידוע, מביאני גורלי האישי אליהם לעתים קרובות יותר.

דב שילנסקי: השתדלתי להיות נאמן לזכרם ולצוואתם בהתאם להבנתי ולאמונתי.

דב שילנסקי: מן הנמנע להגיע למעלתם.

דב שילנסקי: אם אי-פה אי-שם חס וחלילה שגיתי, אני מבקש מהם במעמד זה סליחה ומחילה.

דב שילנסקי: אני בטוח שהם יעמדו תמיד גם מול עיניו של היושב-ראש החדש, חבר הכנסת פרופסור שבח וייס.

דב שילנסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כהונתי כיושב-ראש כנסת מדינת ישראל גרמה לי סיפוק רב.

דב שילנסקי: במאי 1944 לקחתי חלק בצעדת המוות של דכאו.

דב שילנסקי: הלכנו והלכנו והשארנו אחרינו שובל של גופות אחים, שעל סף הגאולה נפחו את נשמתם.

דב שילנסקי: חיי לא היו שווים הרבה יותר, ואני זכיתי להגיע ממצב זה עד לכהונת יושב-ראש הפרלמנט של מדינת היהודים בארץ אבות.

דב שילנסקי: מה יכולתי עוד לבקש.

דב שילנסקי: חבר הכנסת שבח וייס הינו שריד השואה כמוני.

דב שילנסקי: לאורך כל תקופת כהונתו בכנסת היה הוא לי שותף בכל הקשור לזיכרון השואה.

דב שילנסקי: אני מאמין שלקח השואה ימשיך לעמוד מול עיניו והוא ישמור בכל מאודו על מדינתנו, בבת עיננו, הערובה שכל מה שעבר על עמנו שם לא יחזור עלינו עוד לעולם.

דב שילנסקי: אדוני היושב-ראש, מי ייתן והשם אלוהינו יאיר ויצליח דרכך וישלח ברכה והצלחה בכל מעשי ידיך, ונזכה בתקופת כהונתך – מאתחלתא דגאולה לגאולה שלמה.

דב שילנסקי: ברכה דומה שולח אני למועמד לכהונת ראש הממשלה, חבר הכנסת יצחק רבין, ולמועמדים לממשלה כולה.

דב שילנסקי: הרי מה מטרת כולנו, קואליציה ואופוזיציה גם יחד?

דב שילנסקי: – שיהיה טוב לארץ ולאזרחיה.

דב שילנסקי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת שבח וייס, אני מתכבד בזה להעביר אליך את פטיש יושב-ראש הכנסת, בברכה שיצלח בידיך הנאמנות.

דב שילנסקי: בבקשה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת דב שילנסקי, תודה מקרב לב.

שבח וייס: חברי הכנסת, יש שעות בחייו של אדם המתמצתות בתוכן פרקי חיים, ואולי חיים שלמים.

שבח וייס: זו הרגשתי ברגע זה.

שבח וייס: ב-1947 עליתי לארץ-ישראל בעודי נושא באמתחתי סרטיפיקט מזויף.

שבח וייס: הייתי אז ילד בן 12.

שבח וייס: סחבתי על גבי מטען כבד ונורא של זיכרונות מימי האפלה.

שבח וייס: עד עצם היום הזה, יום יום, שעה שעה, וגם ברגע זה אני זוכר מאין באתי.

שבח וייס: מי שיודע מאין הוא בא יודע גם לאן הוא הולך.

שבח וייס: עמוקים הם המקורות של הפרלמנטריזם הישראלי.

שבח וייס: אנחנו מוצאים במסורת היהודית תהליכים שניתן להגדיר אותם במונחים דמוקרטיים.

שבח וייס: בתנ"ך, בתורה שבעל-פה אנחנו מוצאים סימנים מובהקים של תרבות הפלוגתא, של חד וחלק צורב ושל מעל ומעבר, מתעתע לפעמים.

שבח וייס: אבל – פלוגתא ולגיטימיות של הפלוגתא.

שבח וייס: על כן אפשר לומר, שהפרלמנטריזם הישראלי מושתת על מקורות של דת יהודית, דת וכחנית, עמוקה, רוויית הגות.

שבח וייס: ואחר כך – המוסדות הפרלמנטריים שבדרך, הארגון של הקהילה היהודית, הקונגרסים הציוניים, הפרלמנט ההסתדרותי הראשון בחיפה, ב-1920, עם האמירה החשובה של ברנר, כאשר יוסף שפרינצק, שניהל אותה ישיבה והיה גם יושב-ראש הכנסת ההיסטורי והמייסד שלנו, אמר לו: אדוני, אין לך רשות הדיבור, והוא השיב לו: כן, אבל יש לי זכות הזעקה.

שבח וייס: גם בבית הזה מתקיימת זכות הזעקה דרך קבע.

שבח וייס: הדמוקרטיה הישראלית היא בבחינת חד-נס.

שבח וייס: לציבור שהתקהל כאן ברובו לא היה ניסיון דמוקרטי.

שבח וייס: ברובו הוא הגיע ממשטרים טוטליטריים, דיקטטוריים, סמכותיים.

שבח וייס: כאן, בהשראת מייסדי התנועה הציונית ובהשראת התרבות היהודית, עוצבו מסגרות דמוקרטיות למופת, וזה לא פשוט כלל ועיקר.

שבח וייס: החברה הישראלית מאופיינת בקיטוב, בשסעים על רקע לאומי, דתי, חברתי.

שבח וייס: היא מתמודדת עם הקושי של הדבקות בחוקי הריבון, זה אנחנו, לבין חוקי ריבון העולמים.

שבח וייס: וגם בקרע ובתפר הזה עומד הבית הזה.

שבח וייס: המייסדים של הכנסת, היושבים-ראש הראשונים של הכנסת: יוסף שפרינצק, נחום ניר, קדיש לוז, ראובן ברקת, ישראל ישעיהו, יצחק שמיר, יצחק ברמן, מנחם סבידור, שלמה הלל, דב שילנסקי, טיפחו, איש-איש על פי דרכו ועל-פי מזגו, את הבית הזה.

שבח וייס: אנחנו לא חייבים לקום כל בוקר עם בשורה פרלמנטרית חדשה, עם נטייה רפורמטורית של שינוי התקנות – הן מגובשות היטב.

שבח וייס: חלק ממגבשי התקנון והסדר יושבים כאן אתנו, חברי הכנסת הוותיקים והטובים.

שבח וייס: זאת גם הזדמנות לברך אותם בברכה חמה.

שבח וייס: אנחנו אמונים כאן על כללי המשחק.

שבח וייס: חוק-יסוד: הכנסת והתקנון קובעים את המסגרות.

שבח וייס: נשחק את המשחק הזה בהגינות, תוך תחושת חופש ותוך רתיעה מכל אנרכיה, בבית ומחוצה לו.

שבח וייס: כאן מושמעות גם המחאות, והמחאות של היום ייתכן שהן הפרוגרמות של מחר.

שבח וייס: תהיה כאן סובלנות גדולה מאוד לכל הדעות הנפוצות במקומותינו, תוך הקפדה על כללי המשחק.

שבח וייס: כללי המשחק והפרוצדורה כאן הן המגנה כרטה של הפרלמנט.

שבח וייס: אני מתחייב בפניכם לעשות מאמץ להשרות כאן אווירה טובה, לשמור על סדרי הבית, לדאוג ללוגיסטיקה כדי שנוכל לעבוד.

שבח וייס: הוותיקים שבנו יודעים זאת, אבל אני רוצה לומר לחברי הכנסת החדשים: יש לנו כאן סגל עובדים מסור, חרוץ, מיומן ונעים-הליכות.

שבח וייס: הם מסייעים לנו בכל עבודתנו ואנחנו מחויבים גם בכבודם.

שבח וייס: אנחנו עובדים יחד בבית הזה ומשרתים אותה מטרה.

שבח וייס: איני רוצה להלעיט אתכם בדברי הפתיחה בדברים נוספים, אנחנו עוד ניפגש כאן פעמים הרבה, אבל תרשו לי לומר מלה אישית, אף שיש בה סממן, הייתי אומר פוליטי-מפלגתי – אני נוטל לעצמי את הזכות לומר אותה כאן, ואולי בפעם הראשונה והאחרונה כאן בכיסא הזה אהיה גם פוליטי.

שבח וייס: אני רוצה להודות לחברי מפלגתי אשר גרמו לכך שאהיה חבר כנסת, לחברי סיעתי וללשכה אשר בחרו בי אתמול.

שבח וייס: בשבילי, באופן אישי, מי שמכיר את הפעילות הפוליטית שלי, העובדה שיצחק רבין הוא האיש שהזמין אותי לכאן לשבת על כיסאו, יש לה משמעות מיוחדת, ואני רוצה להודות לו אישית.

שבח וייס: אני מודה לכולכם, וקדימה לעבודה.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את יושב-ראש הוועדה המסדרת, חבר הכנסת חיים רמון, והוא ימסור לנו פרטים הנוגעים לסדרי הבית, עד התגבשות המוסדות הקבועים, ואני מקווה שנעשה זאת חיש מהר.

שבח וייס: בבקשה.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית אני שמח לברך את היושב-ראש החדש, חבר הכנסת שבח וייס.

חיים רמון: אני משוכנע שהוא יהיה יושב-ראש כנסת טוב, אובייקטיבי, שיוסיף הרבה כבוד לבית.

חיים רמון: טרם הקמנו ועדה מסדרת, וההצעה היא מטעם הוועדה המסדרת הלא-פורמלית, אשר אמונה על סדרי העבודה עד אשר אתם תבחרו, אם תבחרו, את הוועדה המסדרת.

חיים רמון: לוועדה המסדרת הזאת יש כוונה לסיים את תפקידה במהירות רבה, על-מנת שהכנסת תחזור לחיים פרלמנטריים תקינים, בראש ובראשונה לבחירת הוועדות.

חיים רמון: אנחנו מקווים שבתחילת השבוע הבא נסיים את התהליך, והכנסת תוכל לחזור לסדר-יומה הרגיל, כפי שיקבעו היושב-ראש והסגנים.

חיים רמון: הריני מתכבד להציע את הרכב הוועדה המסדרת לכנסת השלוש-עשרה כדלקמן – הוועדה תמנה 21 חברים: יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת חיים רמון, ממלא-מקום יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת יהושע מצא.

חיים רמון: חברים בוועדה: חברי הכנסת אורה נמיר, חגי מירום, עמנואל זיסמן, משה שחל, שמעון שטרית, נואף מסאלחה, דן תיכון, מיכאל איתן, חיים קופמן, עובדיה עלי, דדי צוקר, חיים אורון, אליעזר זנדברג, יגאל ביבי, רפאל פנחסי, מנחם פרוש, רחבעם זאבי, האשם מחאמיד, עבד-אלוהב דראושה.

חיים רמון: אבקש אישור הכנסת להרכב המוצע.

חיים רמון: תודה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, חלק מכם, זו הצבעת

שבח וייס: כם הראשונה בכנסת, ונקיים אותה ידנית.

שבח וייס: מי תומך בהצעה שהובאה בפנינו על-ידי חבר הכנסת חיים רמון?

שבח וייס: בעד ההרכב המוצע של הוועדה המסדרת – רוב

שבח וייס: ההרכב המוצע של הוועדה המסדרת נתקבל.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אני רוצה רק להודיע, שההצבעה היא גם אישור לנוהל הדיון שהוועדה קבעה.

שבח וייס: האם בעקבות התוספת הזו מישהו רוצה הצבעה חוזרת?

שבח וייס: אין.

שבח וייס: מוסכם.

שבח וייס: אם כן, איני עושה הצבעה חוזרת.

שבח וייס: חבר הכנסת חיים רמון, מכיוון שאתה כנראה תהיה שר, עוד הערב, ואתך עוד כמה חברים, תזדרזו, זה גם לטובת הבית, כדי שנוכל לעבוד מהר.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לסעיף הבא בסדר-היום והוא: כינון הממשלה.

שבח וייס: אני רוצה לקרוא בפניכם מכתב ששלח המיועד לראשות הממשלה, חבר הכנסת יצחק רבין.

שבח וייס: "לכבוד יושב-ראש הכנסת, ירושלים.

שבח וייס: יושב-ראש נכבד, על-פי סעיף 13(ב) לחוק-יסוד: הממשלה, הריני מתכבד להודיעך כי הרכבתי ממשלה.

שבח וייס: אודה לך אם תודיע על כך לכנסת, ותכנס אותה כדי שהממשלה שהורכבה תתייצב בפניה ותבקש הבעת אמון על-פי סעיף 15 לחוק האמור.

שבח וייס: בכבוד רב, יצחק רבין".

ש' יעקבסון: כבוד הנשיא! 16(חברי הכנסת מקדמים בקימה את פני נשיא המדינה.

ש' יעקבסון: )

שבח וייס: הודעה למזכיר הכנסת.

ש' יעקבסון: ברשות יושב-ראש הכנסת, הנני מתכבד להודיע, כי הונחו היום על שולחן הכנסת קווי היסוד של מדיניות הממשלה, והסכמים שחתמה מפלגת העבודה עם מפלגות מרצ וש"ס; וכן מסמכים שהגישה מפלגת העבודה לסיעת חד"ש ולסיעת מד"ע בעניין תמיכה בממשלה בראשות העבודה.

ש' יעקבסון: תודה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק רבין להציג את ממשלתו.

שבח וייס: בבקשה.

יצחק רבין: כבוד נשיא המדינה, יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, הממשלה המבקשת היום את אמונה של הכנסת השלוש-עשרה יודעת היטב, כי עיני כל אחת ואחד בישראל נשואות אליה בתפילה ובתקווה גדולה.

יצחק רבין: רבים בארץ ומחוצה לה מייחלים מהיום לדרך חדשה, לתנופה, לדף חדש בספר ההיסטוריה של מדינת ישראל.

יצחק רבין: מלווים בברכתם ובדאגתם אנו יוצאים היום לדרך הארוכה והקשה.

יצחק רבין: חברי הכנסת, הואילו נא לרשום בפניכם, כי ממשלה זו נחושה בדעתה לאמץ כל כוח, להבקיע כל דרך, לעשות את כל הדרוש, האפשרי ומעבר לכך למען הביטחון הלאומי והאישי, למען השלום ומניעת מלחמה, למען חיסול האבטלה, למען העלייה וקליטתה, למען צמיחה כלכלית, לביצור יסודות הדמוקרטיה ושלטון החוק, ולמען הבטחת שוויון לכל האזרחים ושמירה על זכויות האדם.

יצחק רבין: אנחנו נשנה את סדר העדיפויות הלאומי.

יצחק רבין: אנו יודעים היטב, כי בדרך שבה אנו הולכים ייערמו מכשולים, יפרצו משברים, תהיינה אכזבות, דמעות וכאב.

יצחק רבין: אולם אחרי כל אלה, אחרי שנעבור בדרך הזאת, תהיה לנו מדינה חזקה, מדינה טובה, כשכולנו שותפים למאמץ הגדול וגאים להיות אזרחיה.

יצחק רבין: "מאמץ מאוחד, עקשני וער של אלף זרועות, האומנם ייבצר לגול את האבן מפי הבאר?"

יצחק רבין: – שאלה המשוררת רחל.

יצחק רבין: התשובה היא בנו ושלנו.

יצחק רבין: חברי הכנסת, בשמכם, ותיקים כחדשים, אני רוצה להודות ליושב-ראש היוצא של הכנסת דב שילנסקי על חלקו ותרומתו לכנסת ולאורחות החיים הדמוקרטיים במדינת ישראל.

יצחק רבין: תודת כולנו נתונה לך.

יצחק רבין: ברכות מכל הלב בשם כולנו ליושב-ראש הכנסת שנבחר זה עתה, ידידי שבח וייס.

יצחק רבין: אני רואה בו סמל לקורותיו של העם היהודי בדור האחרון; אוד מוצל מאש, נער יהודי ששרד מאימת החרב בשואה; עולה חדש שהתערה בארץ, למד ולימד, וזוכה היום להוקרתנו.

יצחק רבין: לך ולבית הזה – בהצלחה.

יצחק רבין: אני מקווה שגם בשמכם, חברי הכנסת, בלחיצת יד חמה, חוצה מפלגות, דעות שונות ויריבויות פוליטיות, אני מקדם בברכה את חברי הכנסת החדשים.

יצחק רבין: אני מבקש להודות ולהביע הוקרה ל-40 חברי הכנסת היוצאת, רבים מהם בוני הארץ הזאת וטובי לוחמיה.

יצחק רבין: נבצר ממני לקרוא בשמותיהם ולהעריך ולהוקיר פועלו של כל אחת ואחד מהם.

יצחק רבין: אבל אני משוכנע שכל סיעות הבית, ימין ושמאל, דתיים וחילונים, מלוות אותם בתודה.

יצחק רבין: חברי הכנסת, ביום א' בתמוז התשנ"ב, 2 ביולי 1992, הטיל עלי נשיא המדינה להרכיב ממשלה לישראל.

יצחק רבין: ביום שישי, ט' בתמוז, 10 ביולי, הודעתי לו כי אכן צלחה המלאכה.

יצחק רבין: בממשלה המבקשת היום את אמון הכנסת ישתתפו מפלגות העבודה, מרצ – ישראל הדמוקרטית – ר"צ, מפ"ם, שינוי – וש"ס – התאחדות הספרדים שומרי תורה.

יצחק רבין: לחזית הדמוקרטית לשלום ולשוויון ולמפלגה הדמוקרטית הערבית הבהרנו את מדיניותה של הממשלה באשר לאזרחים הערבים בישראל.

יצחק רבין: דלתה של הקואליציה תהיה פתוחה להרחיב את שורותיה עם אותן מפלגות שיסכימו להיות שותפות לקווי היסוד של הממשלה.

יצחק רבין: בצד חילוקי הדעות האפשריים בין מרכיבי הקואליציה, בהיותם מגוני הקשת הפוליטית, מאחדת הממשלה החדשה תחושה הנטועה בימים אלה בעם, שזוהי שעת רצון, שעה של אפשרויות והזדמנויות גדולות, אשר נעשה הכול כדי שלא להחמיץ אותן.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בעשור האחרון של המאה ה-20 שוב אין האטלסים וספרי ההיסטוריה והגיאוגרפיה מציירים את תמונת המצב העדכנית.

יצחק רבין: חומות איבה נפלו, גבולות נמחקו, מעצמות קרסו, אידיאולוגיות התמוטטו, מדינות נולדו והלכו לעולמן.

יצחק רבין: שערי העלייה אף הם נפתחו.

יצחק רבין: חובתנו, כלפינו וכלפי בנינו, היא לראות את העולם החדש כפי שהוא עכשיו, לבחון את הסכנות, לבדוק את הסיכויים, ולעשות הכול כדי שמדינת ישראל תשתלב בעולם המשנה פניו.

יצחק רבין: אין אנו עוד בהכרח עם לבדד ישכון, ואין זה נכון עוד שהעולם כולו נגדנו.

יצחק רבין: עלינו להיחלץ מתחושת הבידוד האוחזת בנו כמעט יובל שנים.

יצחק רבין: עלינו להצטרף למסע השלום, הפיוס ושיתוף הפעולה הבין-לאומי, הדוהר בימים אלה על פני הגלובוס כולו, שאם לא כן, נישאר אחרונים ובודדים בתחנה.

יצחק רבין: לכן הממשלה החדשה שמה לה למטרה מרכזית לקדם את עשיית השלום לישראל ולפתוח בצעדים נמרצים כדי להוליך לסיומו של הסכסוך הערבי-הישראלי.

יצחק רבין: נעשה זאת על בסיס הכרת מדינות ערב והפלשתינים בישראל כמדינה ריבונית ובזכותה לחיות בשלום ובביטחון.

יצחק רבין: אנו מאמינים בכל לב שזה אפשרי, שזה הכרחי, שזה יבוא.

יצחק רבין: "אאמינה גם בעתיד אף אם ירחק זה היום, אך בוא יבוא, ישאו שלום אז וברכה לאום מלאום" – כתב שאול טשרניחובסקי.

יצחק רבין: אני רוצה לקוות, שהיום הזה לא ירחק.

יצחק רבין: הממשלה תציע למדינות ערב ולפלשתינים להמשיך בדיונים על השלום על-פי המתכונת שגובשה בוועידת-מדריד.

יצחק רבין: כצעד ראשון בדרך לפתרון הקבע נדון בהחלת האוטונומיה על יהודה, שומרון וחבל-עזה.

יצחק רבין: אין בכוונתנו לאבד זמן יקר.

יצחק רבין: ההנחיה הראשונה של הממשלה לצוותי המשא-ומתן תהיה לזרז את השיחות ולקיים דיונים רצופים בין הצדדים.

יצחק רבין: בתוך זמן קצר נפתח ונמשיך בשיחות, כדי להקטין את להבת האיבה בין הפלשתינים לבין מדינת ישראל.

יצחק רבין: כצעד ראשון וכדי להמחיש את כנותנו ורצוננו הטוב אני מבקש להזמין לשיחה בלתי פורמלית אצלנו בירושלים את המשלחת הירדנית-הפלשתינית, כדי לשמוע ולהשמיע וליצור את האווירה היאה לשותפות טובה.

יצחק רבין: דבר לי אליכם, הפלשתינים בשטחים, מעל דוכן זה: נגזר עלינו לחיות במשותף על אותה כברת אדמה באותה ארץ.

יצחק רבין: חיינו מתנהלים אתכם לצדכם ונגדכם.

יצחק רבין: אתם נכשלתם במלחמות נגדנו.

יצחק רבין: 100 שנות דמים וטרור שלכם נגדנו גרמו לכם רק סבל, כאב ושכול.

יצחק רבין: איבדתם אלפים מבניכם ומבנותיכם, וכל הזמן אתם נסוגים לאחור.

יצחק רבין: כבר 44 שנים ויותר אתם שוגים באשליות.

יצחק רבין: מנהיגיכם מוליכים אתכם בכזב ובכחש.

יצחק רבין: הם החמיצו את כל ההזדמנויות.

יצחק רבין: הם דחו את כל ההצעות שלנו לפתרון והובילו אתכם לאסון אחר אסון.

יצחק רבין: ואתם, הפלשתינים בשטחים, היושבים בדלות העלובה של עזה וח'אן-יונס ובמחנות הפליטים בשכם ובחברון, אתם שלא ידעתם בחייכם אפילו יום אחד של חופש ושמחה, כדאי שתשמעו לנו ולו רק הפעם.

יצחק רבין: אנחנו מציעים לכם את ההצעה ההוגנת והאפשרית ביותר מבחינתנו היום – האוטונומיה, הממשל העצמי – על יתרונותיה ומגבלותיה.

יצחק רבין: לא תקבלו כל מה שאתם רוצים.

יצחק רבין: ייתכן שגם אנחנו לא נקבל את כל מה שאנחנו רוצים.

יצחק רבין: קחו סוף-סוף את גורלכם בידיכם, אל תאבדו שוב את ההזדמנות שייתכן שלא תחזור עוד.

יצחק רבין: קחו את ההצעה שלנו ברצינות הראויה, כדי למנוע מכם עוד סבל, עוד שכול.

יצחק רבין: די לדמעות ולדם.

יצחק רבין: הממשלה החדשה מציעה היום לפלשתינים בשטחים לתת הזדמנות לשלום ולחדול מכל פעילות אלימה וטרוריסטית בתקופת המשא-ומתן בנושא האוטונומיה.

יצחק רבין: אנו יודעים היטב כי הפלשתינים אינם עשויים מקשה אחת ויש ביניהם חריגים.

יצחק רבין: אבל לאוכלוסייה הסובלת כבר שנים ולמחוללי המהומות בשטחים אנו מציעים לחדול מן האבן ומן הסכין ולהמתין לתוצאות השיחות שעשויות להוליד שלום במזרח התיכון.

יצחק רבין: אם ידחו הפלשתינים את ההצעה, נמשיך בשיחות, אך ננהג בשטחים עצמם כאילו אין דיונים בינינו לבינם.

יצחק רבין: אז, במקום הושטת יד ידידותית, נפעיל את כל האמצעים כדי למנוע טרור ואלימות.

יצחק רבין: הבחירה היא בידי הפלשתינים בשטחים.

יצחק רבין: אנחנו איבדנו את הטובים שבבנינו ובבנותינו במאבק המתנהל על הארץ הזאת במלחמה נגד הצבאות הערביים.

יצחק רבין: חברי לדרך הארוכה בצה"ל ואנוכי, כמי שהיה איש צבא, כמי שלקח חלק במלחמות ישראל, נוצרים גם היום באהבה רבה את זכרם של הנופלים.

יצחק רבין: אנו שותפים לכאב המשפחות, שלילותיהן טרופי שינה וכל השנה היא להם יום-זיכרון ארוך אחד.

יצחק רבין: "כי רק מי ששכל את הטוב ברעיו אותנו יוכל להבין.

יצחק רבין: " לבנו גם עם הנכים, שצלקות המלחמה והטרור חרותות בגופם.

יצחק רבין: גם בשעה חגיגית זו אין אנו שוכחים את חיילי צה"ל הנעדרים והשבויים.

יצחק רבין: נמשיך לעשות כל מאמץ להחזירם הביתה.

יצחק רבין: מחשבותינו גם היום, כמו תמיד, עם המשפחות.

יצחק רבין: חברי הכנסת, אנו נמשיך להילחם על זכותנו לחיות כאן בשלום ובשלווה.

יצחק רבין: שום סכין, אף אבן, לא בקבוק תבערה ולא מוקש לא יעצרו אותנו.

יצחק רבין: הממשלה המוצגת כאן היום רואה עצמה אחראית לביטחונו של כל אחד ואחד מאזרחי ישראל, יהודים וערבים במדינת ישראל, ביהודה, בשומרון ובחבל-עזה.

יצחק רבין: אנו נכה קשות וללא רתיעה בטרוריסטים ובמסייעים להם.

יצחק רבין: לא יהיו פשרות במלחמה בטרור.

יצחק רבין: צה"ל וכוחות הביטחון האחרים יוכיחו לאנשי הדמים, כי חיינו אינם הפקר.

יצחק רבין: אנו נפעל לצמצום מרבי של הפעילות העוינת ולקיום הביטחון האישי של תושבי ישראל ותושבי השטחים, תוך הקפדה על קיום החוק ושמירת זכויותיו של הפרט.

יצחק רבין: בהזדמנות זאת, גם בשמכם, חברי הכנסת, הרשו לי להביע הוקרה ותודה לחיילי צה"ל ומפקדיו, ללוחמי הסתר של שירות הביטחון ולשוטרי משמר הגבול ומשטרת ישראל על לילות המרדפים והמארבים, על ימי השמירה והעין הפקוחה.

יצחק רבין: בשם כולנו אני לוחץ את ידיכם.

יצחק רבין: חברי הכנסת, התוכנית ליישום ממשל עצמי לפלשתינים ביהודה, בשומרון ובעזה – אוטונומיה – במסגרת הסכמי קמפ-דייוויד, היא הסדר ביניים לחמש שנים.

יצחק רבין: לא יאוחר משלוש שנים אחרי כינונה, יחלו דיונים על פתרון הקבע.

יצחק רבין: מטבע הדברים, עצם קיומם של דיונים בנושא זה מעורר דאגה בלבם של אלה מתוכנו אשר בחרו להתיישב ביהודה, בשומרון ובחבל-עזה.

יצחק רבין: הריני להודיעכם כי הממשלה, באמצעות צה"ל וכוחות הביטחון האחרים, תהיה אחראית לביטחונם ולרווחתם של התושבים ביהודה, בשומרון ובחבל-עזה.

יצחק רבין: עם זאת, הממשלה תימנע ממהלכים ומפעולות שישבשו את ניהולו התקין של המשא-ומתן לשלום.

יצחק רבין: אנחנו רואים צורך להדגיש, כי הממשלה תוסיף לבסס ולחזק את ההתיישבות היהודית לאורך קווי העימות, בשל חשיבותם הביטחונית, ובירושלים רבתי.

יצחק רבין: ממשלה זו, כמו כל קודמותיה, מאמינה כי אין חילוקי דעות בבית הזה בדבר נצחיותה של ירושלים כבירת ישראל.

יצחק רבין: ירושלים השלמה והמאוחדת היתה ותהיה לעולמי עד בירתו של עם ישראל, בריבונות ישראל, מוקד לגעגועיו ולחלומותיו של כל יהודי.

יצחק רבין: הממשלה נחושה בדעתה כי ירושלים אינה נושא למיקוח.

יצחק רבין: גם השנים הבאות יעמדו בסימן הרחבת הבנייה בירושלים רבתי.

יצחק רבין: כל יהודי, דתי וחילוני, נשבע "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני".

יצחק רבין: שבועה זו מאחדת את כולנו, ובוודאי אותי, כיליד ירושלים.

יצחק רבין: הממשלה תשמור על חופש הפולחן של בני כל הדתות האחרות בירושלים, תקפיד לשמור על גישה חופשית למקומות הקדושים לכל הדתות ולכל העדות, ותאפשר חיים סדירים ונוחים לבאים בשעריה וליושבים בתוכה.

יצחק רבין: חברי הכנסת, רוחות השלום נושבות בזמן האחרון ממוסקבה עד וושינגטון, מברלין עד בייג'ין.

יצחק רבין: החיסול מרצון של אמצעי השמדה המונית וביטול הבריתות הצבאיות הפחיתו את סיכוני המלחמה גם במזרח התיכון.

יצחק רבין: ואולם, האזור הזה, עם סוריה, עירק ולבנון, עדיין רוחש סכנות.

יצחק רבין: לכן, בענייני ביטחון לא נוותר כהוא זה.

יצחק רבין: מבחינתנו, הביטחון אפילו קודם לשלום.

יצחק רבין: בזמן האחרון הגבירו כמה ארצות באזורנו את מאמציהן בתחום הפיתוח והייצור של הנשק הגרעיני.

יצחק רבין: לפי הפרסומים, היתה עירק קרובה מאוד לבעלות על נשק גרעיני.

יצחק רבין: למזלנו, נחשפה היכולת הגרעינית העירקית בעוד מועד, ולפי עדויות שונות היא נפגעה וניזוקה במלחמת-המפרץ ולאחריה.

יצחק רבין: האפשרות שנשק גרעיני ייכנס למזרח התיכון באחת השנים הקרובות היא שלילית וחמורה ביותר מבחינתה של ישראל.

יצחק רבין: הממשלה כבר בראשית צעדיה, ואפשר שבשיתוף פעולה עם מדינות אחרות, תיתן דעתה לסיכול כל אפשרות שאי מי מאויביה של מדינת ישראל יחזיק בנשק גרעיני.

יצחק רבין: ישראל ערוכה כבר זמן רב לנוכח סכנת קיומו של נשק גרעיני.

יצחק רבין: ואולם, מציאות זו מחייבת אותנו למחשבות נוספות בדבר הצורך הדחוף בסיומו של הסכסוך הערבי-הישראלי ובשלום עם שכנינו.

יצחק רבין: חברי הכנסת, מרגע זה המושג של תהליך שלום איננו רלבנטי.

יצחק רבין: מהיום ולהבא לא נדבר על תהליך אלא על עשיית שלום.

יצחק רבין: בעשיית השלום אנו רוצים להסתייע במצרים, שמנהיגה המנוח אנואר סאדאת אזר אומץ וידע להנחיל לעמו ולנו את הסכם השלום הראשון.

יצחק רבין: הממשלה תחפש דרכים נוספות לשיפור יחסי השכנות ולהידוק היחסים עם מצרים ונשיאה חוסני מובארק.

יצחק רבין: אני קורא לראשי מדינות ערב ללכת בעקבותיהם של מצרים ונשיאיה, לעשות את הצעד אשר יביא שלום לנו ולהם.

יצחק רבין: אני מזמין אל הדוכן הזה כאן, בכנסת ישראל בירושלים, את מלך ירדן ואת נשיאי סוריה ולבנון לבוא ולדבר שלום.

יצחק רבין: אני מוכן לנסוע היום, מחר, לרבת-עמון, לדמשק, לביירות, בשליחות השלום, כי אין ניצחון גדול יותר מניצחונו של השלום.

יצחק רבין: במלחמות יש מנצחים ומפסידים, בשלום הכול מנצחים.

יצחק רבין: בעשיית השלום תהיה שותפה לנו גם ארצות-הברית, שאת ידידותה וקרבתה המיוחדת אנו מעריכים ומוקירים מכל לב.

יצחק רבין: לא נחסוך כל מאמץ להדק ולשפר את היחסים המיוחדים שיש לנו עם המעצמה היחידה בעולם.

יצחק רבין: אומנם נסתייע בעצותיה, אך ההחלטות יהיו שלנו בלבד, של ישראל כמדינה ריבונית ועצמאית.

יצחק רבין: נדאג גם לטיפוח, לחיזוק ולהידוק הקשרים עם הקהילה האירופית.

יצחק רבין: גם אם לא תמיד ראינו עין בעין אתה, והיו לנו חילוקי דעות עם האירופים, אין לנו ספק שהדרך לשלום תעבור גם באירופה.

יצחק רבין: נעמיק כל קשר אפשרי עם רוסיה, עם מדינות חבר העמים, עם סין, עם כל מדינה שתרצה בידנו המושטת.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביטחון איננו רק הטנק, המטוס וספינת הטילים.

יצחק רבין: ביטחון הוא גם, ואולי קודם כול האדם – האדם, האזרח הישראלי.

יצחק רבין: ביטחון הוא גם החינוך של האדם, הוא הבית שלו, הוא בית-הספר, הוא הרחוב והשכונה שלו, הוא החברה שבתוכה צמח.

יצחק רבין: וביטחון הוא גם התקווה של האדם.

יצחק רבין: ביטחון הוא שלוות הנפש ואמצעי הקיום של העולה מלנינגרד, הוא קורת הגג לעולה מגונדר שבאתיופיה, הוא בית-החרושת והתעסוקה לבן-הארץ הזאת, לחייל המשוחרר, הוא ההשתלבות בהווי ובתרבות שלנו.

יצחק רבין: גם זה ביטחון.

יצחק רבין: אתם שואלים, איך נעשה זאת?

יצחק רבין: אנו נשנה את סדר העדיפויות הלאומי בהקצאת המשאבים הכספיים מתקציב המדינה ומכספים שנגייס בחוץ-לארץ.

יצחק רבין: בראש ובראשונה תינתן העדיפות הלאומית למלחמה באבטלה ולחיזוק מערכות הכלכלה והחברה.

יצחק רבין: האבטלה היא אם כל חטאת.

יצחק רבין: היא נוטלת מן האדם את כבודו, היא דורסת ורומסת גם את נשמתו של האיש שאינו יכול להביא פת לחם הביתה.

יצחק רבין: אין חרפה גדולה מחרפת רעב.

יצחק רבין: בכוונתנו להגדיל את קצב הצמיחה, ליצור מקומות תעסוקה למאות אלפי עולים חדשים ובני הארץ הזו, שייכנסו למעגל העבודה בשנים הקרובות.

יצחק רבין: נעשה זאת על-ידי התאמת המשק לניהול פתוח וחופשי ממגבלות מינהליות וממעורבות יתר של הממשלה.

יצחק רבין: יש יותר מדי ניירת ופחות מדי תוצרת.

יצחק רבין: נקדם את מכירת המפעלים שבבעלות הממשלה, ההפרטה.

יצחק רבין: נעשה זאת בהידברות עם העובדים, כדי שלא ייפגעו.

יצחק רבין: עולם חופשי דורש משק חופשי.

יצחק רבין: נשקיע בפרויקטים חיוניים בסיסיים כדי למשוך יזמים לבנות מפעלים.

יצחק רבין: נקצה כספים לתשתית, לתחבורה, לחשמל, למים וביוב, לתעשיות עתירות מדע, למחקר ולפיתוח.

יצחק רבין: זה תפקידה של הממשלה.

יצחק רבין: נקטין את מעורבות הממשלה בשוק ההון ונפתח שוק להון סיכון.

יצחק רבין: נעודד צמיחתם של עסקים קטנים.

יצחק רבין: נקבע סל שירותים חברתיים, שיינתן על-פי חוק לכל האזרחים בחינוך, בבריאות, ברווחה ובשיכון.

יצחק רבין: אנו רוצים שהעולים החדשים, הבנים והבנות שלנו, ימצאו כאן בארץ עבודה ופרנסה ועתיד.

יצחק רבין: איננו רוצים שענף היצוא של ישראל יהיה הילדים שלנו.

יצחק רבין: חברי הכנסת, החלטתנו נחושה להעמיד את האזרח בראש דאגותינו.

יצחק רבין: אני מבקש שכולנו, כל יושבי הבית הזה, יזכרו, העם לא משרת אותנו – אנחנו משרתים את העם.

יצחק רבין: בראש השירות לאזרח יעמוד חינוך ילדינו.

יצחק רבין: אנחנו נעשה כל מאמץ כדי שכבר בשנת הלימודים הקרובה, בתום החופש הגדול, בעוד חודשיים, יונהג יום לימודים ארוך בעיירות הפיתוח ובשכונות המצוקה.

יצחק רבין: ייתכנו קשיים ארגוניים, אך גם אם יהיו כאלה, נעשה כדי לגבור עליהם.

יצחק רבין: נבטיח שוויון בין כל הזרמים בחינוך, גם ביישובים הערביים והדרוזיים.

יצחק רבין: נעשה כל מאמץ כדי שכל סטודנט בישראל יוכל ללמוד, גם אם אין הפרוטה מצויה בכיסו או בכיס הוריו.

יצחק רבין: אחד היעדים המרכזיים שלנו יהיה חיזוק עיירות הפיתוח.

יצחק רבין: אנחנו נעניק עדיפות לביסוסן.

יצחק רבין: נעשה זאת על-ידי מתן תמריצים.

יצחק רבין: נשתדל לטפח את השכונות בערים על-ידי הבטחת סל שירותים שכונתי, שיענה על צורכי החינוך, הבריאות והרווחה.

יצחק רבין: הדאגה תהיה לא רק לצעירים.

יצחק רבין: בכוונתנו ליזום חוק פנסיה ממלכתית, שיכלול את כל המפרנסים במשק, שכירים ועצמאים.

יצחק רבין: קרנות פנסיה יהיו בפיקוח ממשלתי.

יצחק רבין: אנו חבים לבוגרים שבנו חיי כבוד, נאמנים למסורתנו: "אל תשליכנו לעת זיקנה".

יצחק רבין: נעשה כל דבר כדי להבטיח קורת גג לעולים החדשים ופתרונות דיור לזוגות הצעירים, תוך מתן קדימה וסיוע לחיילים משוחררים.

יצחק רבין: אנו שולחים את הצעירים שלנו לקשה ולמסוכנת שבמשימות הלאומיות ומתעלמים מהם בשובם מהן בשלום.

יצחק רבין: "כל הכבוד לצה"ל", פירושו גם לדאוג לחיילי צה"ל אחרי השירות.

יצחק רבין: הממשלה היוצאת היום לדרך רואה לנגד עיניה במקום גבוה בסדר העדיפויות את בריאותו של האזרח – "רפואה שלמה" אינה רק איחולים לבריאות טובה, אלא זכויותיו של החולה על-פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

יצחק רבין: החוק יקבע את המימון הציבורי הנדרש כדי לקיים מערכת בריאות ציבורית ושוויונית ברמה גבוהה.

יצחק רבין: כל אזרח בישראל ייהנה מביטוח הבריאות באמצעות קופות-החולים הציבוריות.

יצחק רבין: העיקר שנהיה בריאים.

יצחק רבין: חברי הכנסת, יהיה זה נכון להודות, שבמשך שנים שגינו בהתייחסות לאזרחים הערבים והדרוזים.

יצחק רבין: היום, כמעט 45 שנה אחרי הקמת המדינה, יש פערים לא קטנים בין היישוב היהודי ליישוב הערבי בתחומים רבים.

יצחק רבין: בשמה של הממשלה החדשה אני רואה לנכון להבטיח לאוכלוסייה הערבית, הדרוזית והבדואית, לעשות כל שאפשר לסגירת הפערים הללו.

יצחק רבין: ננסה לעשות את קפיצת הדרך, שתבטיח רווחה לבני המיעוטים שקשרו את גורלם בגורלנו.

יצחק רבין: חברי הכנסת, בנימין זאב הרצל אמר: כל מעשי בני האדם בחלום יסודם.

יצחק רבין: אנחנו חלמנו, לחמנו, והקמנו, חרף כל הקשיים, למרות כל הביקורות, מקלט בטוח לעם היהודי.

יצחק רבין: זו תמצית הציונות.

יצחק רבין: זו התגשמות חלום הדורות.

יצחק רבין: בשנים האחרונות נפתחו שערי העלייה, ובתוכנו מצאו וחידשו את חייהם היהודיים מאות אלפים שהגיעו מקצווי תבל, ובעיקר מרוסיה וממדינות חבר העמים.

יצחק רבין: אנחנו הבית ואנחנו המשפחה שלהם.

יצחק רבין: אין לנו קרובים מהם.

יצחק רבין: אנו מצווים להיות להם למורי דרך, לקולטים ברוח אהבת ישראל.

יצחק רבין: בחודשים האחרונים פחת זרם העולים, וצר לנו על כך.

יצחק רבין: הממשלה תפעל לחידוש העלייה ולהגברתה, בעיקר ברוסיה ובמדינות חבר העמים, ותמשיך במאמצים להצלתם של יהודים הנרדפים באשר הם יהודים.

יצחק רבין: בלי כל אלה, אין לנו שיבת ציון, והרי כולנו שבי ציון.

יצחק רבין: בארץ הקטנה הזאת התקבצו עשרות גלויות ועדות, קהילות וזרמים ותרבויות.

יצחק רבין: אין זה קל למזג את כל אלה לעם אחד.

יצחק רבין: בינתיים אנו חייבים לטפח את הסובלנות והסבלנות, לקרב לבבות.

יצחק רבין: המורשת היהודית קיימה את עם ישראל דרך כל נדודיו וגלויותיו.

יצחק רבין: אנו רואים חובה לעצמנו לשמור על הקשר והזיקה ההדדיים בין ממשלת ישראל לבין מורשת ישראל.

יצחק רבין: השמירה על אחדות העם מחייבת יצירת תנאים לחיים משותפים, מתוך כבוד הדדי בין דתיים לחילונים.

יצחק רבין: נפעל למניעת קיטוב ופגיעה ברגשות ציבור שלומי אמוני ישראל.

יצחק רבין: נדאג לחינוכם של כלל ילדי ישראל לאור ערכי היהדות, ונמשיך בהקניית ערכים אלה ללא כל פגיעה בהם.

יצחק רבין: הממשלה תימנע מכל כפייה דתית ואנטי-דתית מכל צד שהוא.

יצחק רבין: היא תבטיח את צורכי הדת הציבוריים של התושבים ללא השפעות וזיקות פוליטיות.

יצחק רבין: יבוטלו הכספים הייחודיים.

יצחק רבין: שר הביטחון ימנה צוות בראשותו, וזה יבדוק ויקבע את אמות המידה והנהלים למתן דחיית שירות בצבא ללומדים בישיבות, במגמה למנוע ניצול לרעה של הסדרים הקיימים בתחום זה.

יצחק רבין: אני מאמין כי צעדים אלה ושותפות מלאה עם מפלגות חרדיות יתרמו להקהיית הקיטוב בעם ולקרבה בין שבטי ישראל.

יצחק רבין: חברי הכנסת, עוד הדרך רב, עוד רבה המלאכה.

יצחק רבין: נשלים את חקיקתם של חוקי-יסוד כדי לגבש חוקה למדינה.

יצחק רבין: נתייחס בכל כובד הראש לדוחות מבקרת המדינה, ונעקור כל פינה של שחיתות.

יצחק רבין: ניישם סוף-סוף את החוק, שכבר עבר, לבחירה ישירה של ראש הממשלה ולשינוי שיטת הבחירות לכנסת.

יצחק רבין: נקדיש תשומת לב מיוחדת לאיכות הסביבה, לשיפור התחבורה ודרכיה.

יצחק רבין: חברי הכנסת, כמה מלים לחברי מסיעות האופוזיציה.

יצחק רבין: אנו יודעים היטב כי עלינו הוטלו משימות ענק.

יצחק רבין: המלחמה רבה ומאמצינו עלולים להיתקל בקשיים.

יצחק רבין: דאגתנו תינתן לעשייה, ואין עשייה בלא טעויות.

יצחק רבין: אנו מצפים מכם לביקורת, ותהא נוקבת אשר תהא, ובלבד שתהיה זו ביקורת בונה, שבאה מתוך דאגה לעתידו ולגורלו של העם הזה.

יצחק רבין: זו גם ההזדמנות לבקש מכם, מכולנו, חברי הכנסת, לעשות הכול כדי לרומם את קרנה של הכנסת, לנהוג בנימוס ובאחריות.

יצחק רבין: עם ישראל צופה בנו מדי ערב על מסך הטלוויזיה, ואל תבואו אליו בטענות, כי דמותכם, דמותנו, היא שנשקפת במראה הלאומית, וכך גם מתייחסים אלינו.

יצחק רבין: הממשלה פותחת היום דף חדש.

יצחק רבין: אני מציע שגם אנחנו, חברי הכנסת, נפתח דף חדש עם מי ששלחו אותנו לכאן.

יצחק רבין: חברי הכנסת, על שולחנה של הממשלה הנחנו היום את קווי היסוד לממשלה החדשה.

רוני מילוא: על שולחנה של הכנסת.

יצחק רבין: סליחה.

יצחק רבין: על שולחנה של הכנסת הנחנו היום את קווי היסוד לממשלה החדשה ואת כל המסמכים הקשורים בהקמת הממשלה, לרבות ההסכמים הקואליציוניים.

יצחק רבין: אין ולא יהיו סודות והסכמים חשאיים.

יצחק רבין: הכול גלוי, הכול פתוח, הכול על השולחן, על-פי החוק.

יצחק רבין: ועתה, אדוני היושב-ראש, הריני מתכבד להציג בפני הכנסת את הממשלה שהרכבתי על-פי התפקיד שהוטל עלי על-ידי כבוד נשיא המדינה, לפי סעיף 15 לחוק-יסוד: הממשלה.

יצחק רבין: אני מבקש מהכנסת להביע את אמונה בממשלה כדלהלן: יצחק רבין, ראש הממשלה, שר הביטחון, ומחזיק, עד למינוי שרים אחרים, גם בתיקי הדתות והעבודה והרווחה; שולמית אלוני – אני הולך לפי סדר האל"ף-בי"ת – שרת החינוך והתרבות; בנימין בן-אליעזר – שר הבינוי והשיכון; עוזי ברעם – שר התיירות; אריה דרעי – שר הפנים; מיכה חריש – שר התעשייה והמסחר; דוד ליבאי – שר המשפטים; אורה נמיר – השרה לאיכות הסביבה; שמעון פרס – שר החוץ; יאיר צבן – שר הקליטה ; יעקב צור – שר החקלאות; ישראל קיסר – שר התחבורה; אמנון רובינשטיין – שר האנרגיה והתשתית ושר המדע והטכנולוגיה; חיים רמון – שר הבריאות; אברהם שוחט – שר האוצר; משה שחל – שר המשטרה ושר התקשורת; שמעון שטרית – שר הכלכלה.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, זוהי הצהרת הכוונות שלנו, זוהי תעודת הזהות, אלה הרצונות שאנחנו רוצים להפוך למציאות.

יצחק רבין: כל אשר אמרתי בשם הממשלה ובשמי נאמר מתוך רצון טוב ונפש חפצה לצאת לדרך חדשה, להתנער, להתעורר, להקים ולקיים כאן את המדינה שכל יהודי בכל מקום יראה בה את ביתו ואת מחוז חלומותיו.

יצחק רבין: את כל המדיניות שלנו, כולה, אפשר לתמצת בפסוק אחד מספר הספרים: "השם עוז לעמו ייתן, השם יברך את עמו בשלום".

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק רבין.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לדיון.

שבח וייס: אנחנו פותחים בדיון בהודעה על הרכבת הממשלה.

שבח וייס: הוקצו שלוש שעות לדיון סיעתי, והוותיקים יודעים מהי המשמעות של שלוש שעות.

שבח וייס: אני אבקש מאוד שתקפידו על לוח הזמנים.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את ראשון הדוברים בדיון הזה, את יצחק שמיר.

שבח וייס: אדוני, אתה היית יושב-ראש הכנסת.

שבח וייס: מכיוון שעדיין אין ממשלה, אני מבין שאתה עדיין ראש ממשלה.

שבח וייס: נכון?

שבח וייס: אם כן, אני מזמין את ראש הממשלה יצחק שמיר; אחריו – חבר הכנסת חגי מירום.

שבח וייס: חברי הכנסת, אף שהזמנתי את הנואם הראשון, אנחנו נבקש מכבודו להישאר אתנו חצי דקה כדי שתוכל לומר את הדברים בנחת, ומי שמתכוון לצאת – נא לעשות זאת בזריזות.

שבח וייס: בבקשה.

יצחק שמיר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בראשית דברי אני רוצה לברך את יושב-ראש הכנסת שנבחר היום, חבר הכנסת שבח וייס.

יצחק שמיר: אני מאחל לו הצלחה וסיפוק במילוי תפקידו האחראי.

שבח וייס: תודה רבה.

יצחק שמיר: חברי הכנסת, הקשבתי בקשב רב לדבריו של חבר הכנסת רבין.

יצחק שמיר: עיינתי בקווי היסוד של הממשלה המבקשת לקבל את אמון הכנסת, וראיתי את שמות המועמדים לכהן בממשלה הזאת.

יצחק שמיר: אני חייב לומר, שאין בדברים בשורה.

יצחק שמיר: יותר ממהפך יש בהם מפח-נפש.

יצחק שמיר: יש ירידת מדרגה של מערכת השלטון בישראל.

יצחק שמיר: יש התנכרות לכל תוכן לאומי, ציוני ויהודי.

יצחק שמיר: יש כאן ריאקציה קיצונית נגד כל הישגי הקואליציה הלאומית בראשות הליכוד.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש.

חגי מירום: יש כאן סירוב לקבל את דין הבוחר.

שבח וייס: חבר הכנסת חגי מירום, המסורת היא, שאין מפסיקים נאום ראשון של דובר.

שבח וייס: בכנסת הזאת זהו נאום ראשון של מר יצחק שמיר.

יצחק שמיר: אדוני היושב-ראש, משחר תולדותיו ידע העם היהודי בארץ-ישראל – ואגב, לא שמענו אף לא פעם אחת בנאומו של חבר הכנסת רבין את המלים ארץ-ישראל – – –

אלי בן-מנחם: קצת כבוד.

יצחק שמיר: משחר תולדותיו ידע העם היהודי בארץ-ישראל – – –

שבח וייס: חברי הכנסת, זהו דיון ראשון, הצגת ממשלה.

שבח וייס: יש מסורת, ואני אקפיד עליה.

שבח וייס: אין מפסיקים נואם בנאומו הראשון בכנסת.

שבח וייס: אפשר להתאפק.

שבח וייס: יש גם מחר וגם מחרתיים.

שבח וייס: בבקשה.

יצחק שמיר: משחר תולדותיו ידע העם היהודי בארץ-ישראל, שאין לו קיום בלי אידיאולוגיה, בלי תשתית רעיונית, בלי חזון.

יצחק שמיר: דבר זה נכון פי כמה כאשר מדובר במדינת ישראל בדור הזה, שהוא דור של קיבוץ גלויות, דור שבו מתגבשת החברה הישראלית לעם אחד.

יצחק שמיר: מסיבות רבות, הנובעות מעברו, מתפיסת עולמו ומתעודתו של העם היהודי, המדינה היהודית איננה יכולה להתקיים בלי תוכן רעיוני מיוחד.

יצחק שמיר: לא נוכל להתקיים לאורך זמן ככל מדינה אחרת, שעיקר מעייניה נתונים אך ורק לדאגה לרווחת תושביה.

יצחק שמיר: מכאן שמנהיגי העם צריכים להנחיל לדור הצעיר בישראל תוכן רעיוני שעל ברכיו יתחנך ולאורו יפעל למען החברה והמדינה.

יצחק שמיר: יש לשאוף ליצירת מוטיבציה בקרב בנינו ובנותינו, מוטיבציה בעלת תוכן ואתגר.

יצחק שמיר: גם המוני העולים החדשים המגיעים אלינו ללא כל חינוך יהודי זקוקים לחינוך ציוני יהודי נמרץ ולדוגמה ומופת ביישום הרעיון הציוני.

יצחק שמיר: נאמר לנו שיחול שינוי בסדר-העדיפויות הלאומי, אך במה שהוצג לפנינו היום אין חזון ובולטת הנטייה להפקיר את העתיד תמורת הישגים עכשוויים קצרי מועד וקצרי ראות.

יצחק שמיר: יש חתירה לשלום עכשיו, להישגים עכשיו, על חשבון מטרות לאומיות בסיסיות.

יצחק שמיר: אם יש תוכן של ממש במה ששמענו היום, הרי שהוא דומה יותר לפילוסופיה ניהיליסטית, שלאורך זמן תגבה מאתנו מחיר יקר.

יצחק שמיר: בתוקף תפקידו בממשלה, שר החינוך הוא המופקד על הקניית ערכים לדור הצעיר בישראל.

יצחק שמיר: המועמדת לתפקיד הזה, לא תוכל למלא את המשימה הזאת.

יצחק שמיר: אם לשפוט על-פי דברים שאמרה לאורך הקריירה הציבורית שלה, יש להניח שהיא תרחיק מתוכנית הלימודים בבתי-הספר כל זיקה למורשת היהודית וכל התייחסות לתוכנה הלאומי של מסורת ישראל וזיקתה לארץ-ישראל.

יצחק שמיר: ועל כן, מוצדקת מאוד היא הדאגה שהביעו חוגים רבים במדינה כאשר נודע על הכוונה למנות את חברת הכנסת אלוני לתפקיד שרת החינוך והתרבות.

יצחק שמיר: אדוני היושב-ראש, תוצאות הבחירות הוגדרו כמהפך, כאילו הפנה הציבור עורף למחנה הלאומי, שם מבטחו בגוש השמאל והפקיד בידיו את גורל העם הזה ואת ניהול ענייניו.

יצחק שמיר: הצגה זו של תוצאות הבחירות איננה מתיישבת עם העובדות, ומוטב שישימו לב לכך כל חברי הכנסת.

יצחק שמיר: עיון מעמיק בתוצאות הבחירות במספרים יוכיח, כי רוב הבוחרים בישראל נתנו את קולותיהם לתנועות ולמפלגות שהצהירו במפורש על זיקתן לקואליציה לאומית בראשות הליכוד.

יצחק שמיר: ב-15 השנים האחרונות היה שיתוף פעולה הדוק והרמוני של הליכוד והמפלגות הדתיות.

יצחק שמיר: הדבר לא נבע אך ורק מתוך כורח פוליטי ואינטרסנטי.

יצחק שמיר: תנועת הליכוד רחשה מאז ומתמיד יחס של כבוד למסורת, לדת ולשומרי מצוותיה.

יצחק שמיר: אך קיים גם מרכיב נוסף וחשוב להבנה ולקרבה רבת-השנים בין היהודי הלאומי ליהודי הדתי והחרדי בארץ-ישראל – בעיני שתי הקבוצות הללו באוכלוסייה ארץ-ישראל איננה סתם פיסת קרקע, איננה רק ארץ מגורים.

יצחק שמיר: מעל ומעבר לזה, ארץ-ישראל היא ערך, היא דבר שבקדושה.

יצחק שמיר: יהודי בעל תודעה ושורשים לא יתייחס, ולא יוכל להתייחס, לארץ-ישראל כאל חפץ הנסחר בבורסה, או כאל מטבע העובר לסוחר במשא-ומתן מדיני, יהיה חשוב ככל שיהיה.

יצחק שמיר: ארץ-ישראל היא אחת.

יצחק שמיר: אין ארץ-ישראל שלמה ואין ארץ-ישראל בלתי-שלמה.

יצחק שמיר: ואם תורשה לי פרפראזה על דברי המשורר: כמו שיש שמש אחת, כך אחת היא ירושלים, וכמו שיש רק ירושלים אחת, כך יש רק ארץ-ישראל אחת, וכמו שיש ארץ-ישראל אחת, כך יש עם ישראל אחד.

יצחק שמיר: ארץ-ישראל היא מעל לחישובי קואליציה ואופוזיציה.

יצחק שמיר: היא משאת נפשו של עמנו משחר ההיסטוריה.

יצחק שמיר: פעמיים גלינו ממנה ועתה שבנו אליה על מנת שלא ניטוש אותה עוד לעולמים.

יצחק שמיר: היא המלה הראשונה במגילת העצמאות.

יצחק שמיר: היא בשלמותה נמצאת היום בידינו, ולא קיבלנוה מתנה משום גורם ומשום אדם.

יצחק שמיר: מיטב בנינו נפלו בהגינם עליה ולמען תהיה מורשה לנו ולבנינו ולבני בנינו.

יצחק שמיר: רבים סביבנו, מקרוב ומרחוק, מתנכלים לארצנו, מציבים סימני שאלה לגבי בעלותנו עליה, וחותרים לקרוע חבלים ממנה, כדי למוסרם לאחרים.

יצחק שמיר: אך אנחנו יכולים וחייבים להישאר נאמנים לפיקדון היקר הזה שהופקד בידינו ולשומרו מכל משמר.

יצחק שמיר: יהודי החי בארץ-ישראל לעולם לא יהיה נתון תחת ריבונות זרה, והגלות לא תחזור לעולם לאדמת ארץ-ישראל.

יצחק שמיר: המפתח להבטחת הדבר הוא אמונה עמוקה ובלתי ניתנת לערעור, כי ארץ-ישראל כולה היא קניינו הנצחי של העם היהודי.

יצחק שמיר: ומשום כך לא ייתכן שההתיישבות בכל שטחי ארץ-ישראל תיעדר מעקרונותיה של ממשלה ישראלית.

יצחק שמיר: העדר עיקרון זה כמוהו כוויתור מדעת על חלק גדול ונכבד של ארץ-ישראל.

יצחק שמיר: חברי הכנסת, אחד ההבדלים הבולטים בין הממשלה היוצאת לזו הנכנסת מתבטא בכך, שהממשלה בראשות הליכוד פעלה למען המשק הלאומי וצורכי החברה בישראל על כל מגזריה, מתוך ראייה כוללת של טובת המדינה.

יצחק שמיר: לעומת זאת, בממשלה הנכנסת, המוצגת, נמצאות מפלגות שעדיין שבויות בתיאוריות הסוציאליסטיות שכבר עברו מן העולם.

יצחק שמיר: ידוע גם שזהו מחנה המשועבד עד היום לאינטרסים ולמוסדות מעמדיים וכיתתיים, שאין למדינה כל עניין לתמוך בהם ולקיים אותם.

יצחק שמיר: המוסדות הללו שקועים בחובות של מאות מיליונים, וראשיהם כבר עומדים בתור במשרד האוצר, כדי לזכות בכספי ציבור, שיחלצו אותם מפשיטת רגל.

יצחק שמיר: האזרח המשלם מסים בישראל יידרש לשלם סכומי עתק כדי לסבסד את המוסדות הללו.

יצחק שמיר: וזו אולי "הבשורה" האמיתית הראשונה של הממשלה הזאת.

יצחק שמיר: הליברליזציה של הכלכלה הלאומית הפכה לדרך המועדפת, המוכחת והנכונה בניהול המשק ברוב מדינות העולם.

יצחק שמיר: הממשלה היוצאת פעלה בכיוון זה.

יצחק שמיר: היא הנהיגה מדיניות של צמצום המעורבות הממשלתית בכלכלה.

יצחק שמיר: היא החלה בצעדים לקראת ביטול מוחלט של הפיקוח על מטבע חוץ.

יצחק שמיר: היא קיצצה במס ההכנסה.

יצחק שמיר: היא החלה בהפרטת החברות הממשלתיות.

יצחק שמיר: היא הרחיבה את התמריצים לעידוד השקעות הון מחוץ-לארץ.

יצחק שמיר: כל אזרח בישראל חש בשינויים לטובה שחלו במצבו הכלכלי, שהתבטאו בעליית רווחתו ורמת החיים שלו, וזאת על אף ההוצאות הכרוכות במימון קליטת העלייה הגדולה בשנים האחרונות.

יצחק שמיר: על כן ספק אם הממשלה המוצגת בפני הכנסת היום תמשיך במלאכה הזאת.

יצחק שמיר: בפרק המדיני של קווי היסוד מבטיחים לנו, שהממשלה החדשה תקדם את תהליך השלום ותממש את תוכנית האוטונומיה.

יצחק שמיר: יושב-ראש מפלגת העבודה נתלה באילן גבוה, כאשר הוא מצהיר, שבסך הכול הוא מבקש להוציא לפועל את תוכניתו של מנחם בגין, זיכרונו לברכה, על-פי הסכמי קמפ-דייוויד והאוטונומיה.

יצחק שמיר: אינני יודע כמה בוחרים הולכו שולל אחרי ההצגה הזאת, כי הפער בין מצעה של מפלגת העבודה לבין הסכמי קמפ-דייוויד, כפי שהציג והבין אותם מנחם בגין וחתר להגשמתם, הוא פער גדול מאוד.

יצחק שמיר: הליכוד יזם את תוכנית האוטונומיה והצליח להביא לכך, שתהליך השלום, שהחל בכינוס במדריד, יתבסס עליה.

יצחק שמיר: מן הרגע הראשון לא הסתיר הליכוד את עמדתו, ולפיה בבוא שלב המשא-ומתן על מעמד הקבע, ישראל תתבע ריבונות על יהודה, שומרון ועזה.

יצחק שמיר: הליכוד גם קבע ויישם את העיקרון, שלאורך כל התהליך לא תישלל לעולם זכותו של יהודי להתיישב בכל חלק שהוא בארץ-ישראל.

יצחק שמיר: על אף התנגדותם העקבית של גורמים רבים בעולם ובאזור, לא פסקה לרגע תנועת ההתיישבות של יהודים ברחבי הארץ, לרבות ביהודה, בשומרון ובעזה, ללא הבדל.

יצחק שמיר: אין צל של ספק, שהערובה היחידה לכך שלא תקום ריבונות ערבית בשום שטח ממערב לירדן היא ההתיישבות היהודית ברחבי כל ארץ-ישראל, בערים, בכפרים, ביישובים קהילתיים ובפארקים תעשייתיים.

יצחק שמיר: לכן אין דבר מקומם ופוגע יותר מאשר ההבחנה המלאכותית הנעשית בין יישוב ביטחוני ליישוב פוליטי כביכול.

יצחק שמיר: בכל תולדות ההתיישבות בארץ-ישראל, מימי הביל"ויים ועד היום, לא היתה הפרדה בין התיישבות כשרה ללא-כשרה, בין יישוב פוליטי ליישוב ביטחוני.

יצחק שמיר: הליכוד הוכיח בימי קמפ-דייוויד, ובחידוש התהליך עכשיו, כי ניתן להתקדם לשלום בלי ויתורים בעניינים מהותיים ועקרוניים.

יצחק שמיר: הממשלה החדשה באה לבטל הישג זה ולחזור לתזה המשותפת לערבים ולכמה חוגים תבוסתניים בקרבנו, כי ללא ויתורים מסוכנים אי-אפשר להגיע לשלום.

יצחק שמיר: הציבור הלאומי בארץ יתנגד בכל תוקף לחלוקה מחדש של ארץ-ישראל, ולא ירשה שתקום ממשלה בישראל אשר תמנע מיהודים להתגורר באיזה חלק שהוא של ארץ-ישראל.

יצחק שמיר: למתיישבים ביהודה, בשומרון ובעזה מגיעה ברכת "חזק ואמץ".

יצחק שמיר: הם חלוצים לפני המחנה, וההיסטוריה תרשום את תרומתם הנכבדה לביצורו של עם ישראל בארץ-ישראל.

יצחק שמיר: ראש הממשלה המיועד, חבר הכנסת רבין, הודיע כמה פעמים שיש בכוונתו להחיש את המשא-ומתן לכינון האוטונומיה, ואף קבע למשא-ומתן מסגרת זמן של תשעה חודשים.

יצחק שמיר: הצהרות אלה יגבירו את הציפיות ואת התיאבון של הצד שכנגד, ולא ברור איזו תועלת תפיק מכך מדינת ישראל.

יצחק שמיר: הודעות והצהרות מסוג זה יביאו להקמת מנוף של לחץ בלתי נסבל על ישראל, למען תסתלק מהר מאזורי יהודה, שומרון ועזה ותחזור לגבולות החנק של 1967.

יצחק שמיר: הממשלה היוצאת עמדה על כך, שבמשא-ומתן לאוטונומיה ישתתפו נציגים ערבים שהם תושבי יהודה, שומרון ועזה ואינם תושבי ירושלים וכן אינם תושבי חוץ.

יצחק שמיר: הסיבות לכך ברורות: שילובו של נציג ערבי מירושלים היה מציב את ירושלים בירתנו כנושא למשא-ומתן, בסתירה לעמדתה הנחרצת של ישראל, שבירתנו איננה ולא תהיה נושא למשא-ומתן כלשהו.

יצחק שמיר: אני קורא לממשלה שתקום ולמנהלי המשא-ומתן להישמר בנקודה חיונית זאת מכל משמר.

יצחק שמיר: אל תעמידו סימן שאלה לגבי ירושלים המאוחדת, בירת הנצח של עם ישראל ובירת העם היהודי.

יצחק שמיר: האוטונומיה, על-פי הסכמי קמפ-דייוויד, שחבר הכנסת רבין חזר והצהיר על נאמנותו לתוכנם, מיועדת במפורש למצוא פתרון לתושבי יהודה, שומרון ועזה הערבים.

יצחק שמיר: אין בנמצא פתרון מדיני בתוך ארץ-ישראל לערבים שמסיבות כלשהן עברו לגור בארצות אחרות.

יצחק שמיר: הפתרון האנושי והמדיני היחיד לקבוצת אוכלוסין זאת הוא ביישובם במדינות שבהן הם יושבים.

יצחק שמיר: כל ניסיון לשלב קבוצת אוכלוסין זו בתהליך ההסדרים יחתור תחת מדינת ישראל, יפגע בביטחונה ויסכן את עתידה.

יצחק שמיר: רבות דובר בחודשים האחרונים על מצב יחסינו עם ארצות-הברית.

יצחק שמיר: העובדה הבלתי מעורערת היא, שבמשך 15 השנים האחרונות, בזכות מאמצינו, התקדמו והעמיקו קשרי הגומלין ושיתוף הפעולה בין ישראל לארצות-הברית בצעדי ענק.

יצחק שמיר: הבסיס של שיתוף הפעולה והידידות בינינו ובין ארצות-הברית הוא איתן ובלתי מעורער, וגם ראשי ארצות-הברית טוענים כך.

יצחק שמיר: חילוקי דעות מזמן לזמן הם תופעה נורמלית, אך אסור לנו להסכים להתניה של סיוע בוויתורים מדיניים.

יצחק שמיר: זו דרך מסוכנת, שיכולה לערער לאורך זמן את עצמאותה של ישראל ואת חופש התמרון שלה בתהליך השלום.

יצחק שמיר: אדוני היושב-ראש, לסיום, יש לקבוע שהממשלה המוצגת בפני הכנסת היום נעדרת חזון, חסרה מסר אידיאולוגי, והרכבה נוטה בחלקו הגדול לקצה השמאלי-הקיצוני של הקשת הפוליטית.

יצחק שמיר: זו ממשלה שמדיניותה תהיה מושפעת, אם לא מובלת על-ידי אנשים הדוגלים במשא-ומתן עם ארגוני הטרור השוללים את קיומה של ישראל ושואפים לחיסולה בשלבים, אך נצח ישראל לא ישקר.

יצחק שמיר: אני בטוח, שלא יארך הזמן, ורוב העם בישראל יבין את ההבדל המהותי שבין הדרך שבה הוביל הליכוד את המדינה להישגים גדולים, בכל התחומים, לדרך הרגרסיבית והתבוסתנית של הממשלה המוצגת, המובילה לנסיגות בכל התחומים המדיניים והחברתיים.

יצחק שמיר: הציבור יתעורר ויסיק את המסקנות, ועם ישראל יחזור לדרך המלך של מדיניות אמיצה ונכונה, השוקדת על טיפוחה של שלמות העם ועל חיזוקה המתמיד של שלמות ארץ-ישראל.

יצחק שמיר: זו הדרך היחידה שתבטיח ביטחון, שלום וקיום יעדיו הנצחיים של העם היהודי.

עבד-אלוהב דראושה: נכשלת ואתה עוד ממשיך לנאום את הנאומים האלה.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, לא מפריעים.

שבח וייס: אני הסברתי שאין משסעים נאום ראשון.

יצחק שמיר: אנחנו לא נביע אמון לממשלה הזאת.

יצחק שמיר: תודה.

שבח וייס: תודה רבה.

ש' יעקבסון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת מכבדים בקימה את צאת נשיא המדינה.

ש' יעקבסון: )

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים.

שבח וייס: הקימה היתה במסגרת הטקס של יציאת הנשיא.

שבח וייס: הדיון נמשך.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש למסור הודעה.

שבח וייס: הדיון הוא סיעתי.

שבח וייס: הזמנים שהוקצו לדיון מדודים.

שבח וייס: אני כמובן לא התערבתי בזמן נאומו של ראש הממשלה, מר שמיר, לפי המסורת של קודמי.

שבח וייס: מרגע זה ואילך נקפיד על לוח הזמנים.

שבח וייס: אם חברי הכנסת יעברו על לוח הזמנים, אני אצטרך לבטל את שמות הנואמים האחרונים מאותה סיעה.

שבח וייס: אין לנו ברירה.

דן תיכון: אדוני היושב-ראש, זה דיון מיוחד, יום מיוחד; תהיה ליברלי, זו בקשתי.

שבח וייס: לכן ניתן זמן רב.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון מבקש שאהיה ליברלי.

שבח וייס: אני ממפלגת העבודה, אתה ליברלי, אבל זה בסדר, אנחנו נתפשר על-ידי כך שאנשים יקפידו על הזמן, כי הזמן הוקצה באופן ליברלי.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת חגי מירום; עשר דקות בדיוק.

שבח וייס: בבקשה לא לשסע דברי נואמים, חברים, לא הערב.

דן תיכון: עוד לא היה דבר כזה.

שבח וייס: חבר הכנסת תיכון, אני רואה שרוח סגן יושב-ראש הכנסת עדיין מפעמת בך.

שבח וייס: מייד אעיר על כך.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו נקיים את הדיון בכל הרכב.

שבח וייס: אני באמת רוצה להביע צער על כך שמי שהושבעו רק לפני שעה וחצי כבר אינם כאן; חלקם הקטן כאן.

שבח וייס: במשך הזמן אולי נעשה פעולה משותפת בעניין זה.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת מירום.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מברך אותך, אדוני היושב-ראש, ברכות הצלחה בתפקידך, ואני בטוח שתצליח.

שבח וייס: תודה רבה.

חגי מירום: אני גם מברך את סיעות הבית הזה, כל אחת על-פי מיקומה החדש, ובמיוחד אני מברך את סיעת הליכוד, שתדע להיות סיעה אופוזיציונית מרכזית ולוחמת.

חגי מירום: ואני רוצה להבטיח כאן, שמול סיעה אופוזיציונית לוחמת של הליכוד, תהיה גם סיעה קואליציונית לוחמת של מפלגת העבודה, אשר תעשה כל מאמץ אפשרי כדי להגשים את קווי היסוד שממשלת ישראל הציגה כאן ולאפשר לממשלת ישראל לשלוט במדינת ישראל.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, העם בישראל העביר את ממשלת הליכוד מן השלטון בגלל מחדליה החמורים.

חגי מירום: לא היתה ממשלה שכל כך החלישה את מדינת ישראל; לא היתה ממשלה שפגעה כך באינטרסים החיוניים הבין-לאומיים של מדינת ישראל, ובמיוחד ביחסי ישראל–ארצות-הברית; לא היתה ממשלה שפגעה כל כך, בהתנהגותה האנטי-ציונית והאנטי-הומנית, כמו ממשלת הליכוד; ולא היתה ממשלה שהפקירה, כמו ממשלת הליכוד, את ענייני אזרחיה, במיוחד בתחומים הכלכליים-החברתיים.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ניגע אחד לאחד במחדלי הליכוד בשנים הללו.

חגי מירום: והראשון – תהליך השלום.

חגי מירום: יפה אמר פה המועמד לראשות הממשלה יצחק רבין, שאנחנו נעשה משהו אחר מתהליך.

חגי מירום: כי הדיבור על תהליך היה מראית עין.

חגי מירום: אנחנו נעשה שלום, אמר יצחק רבין, והוא צודק.

חגי מירום: לא הרי דיבור על תהליך ומראית עין של תהליך כהרי עשיית שלום.

חגי מירום: והשלום לא היה שלום משני טעמים: האחד – העדר נכונות של ראש הממשלה ושל אנשי הליכוד ללכת לשאת ולתת על שטח ואי-מתן אפשרות להסדר של שלום שיש בו נכונות לשאת ולתת על שטח; קידוש האדמה ולא האדם.

חגי מירום: אלה אשר מונעים תהליך של שלום.

חגי מירום: לשמחתנו, בימים האחרונים שמענו הרהורי כפירה נוגים של מי שהיה שר הביטחון בממשלת הליכוד, משה ארנס, כאשר אמר:

חגי מירום: אינני בטוח שהתזה המדברת על החזקת עזה היא תזה נכונה.

חגי מירום: מה היה לכם, אנשי הליכוד, שפתאום מתערער הביטחון הפנימי בתזה הזאת שאתם מובילים כל השנים, שמוכרחים להחזיק בארץ-ישראל הגדולה?

חגי מירום: מה היה לכם שבארזים שלכם נפלה השלהבת, והם אומרים: בואו ונחשוב שנית.

חגי מירום: האם הדיבור על השטח, על השלמות, על חוסר נכונות לוותר על אף שעל, הוא דיבור נכון ואמיתי, שאתו אפשר לכונן את השלום?

חגי מירום: אתם נתפסתם לגישה משיחית, לגישה המקדשת את האדמה הזאת, במקום לחשוב על הצורך בשלום שיש בו בשורה, גם ביחסי ישראל ושכנותיה וגם לתושבי מדינת ישראל ולרווחתם.

חגי מירום: הטעם השני הוא העדר נכונות לממשל עצמי.

חגי מירום: אתם לא מודים, אבל אינכם מתכוונים לממשל עצמי אמיתי.

חגי מירום: מעולם לא חשבתם על זה בצורה כנה ואמיתית, והדיבורים על אוטונומיה מוניציפלית היו סיכול מוחלט של אפשרות להגיע לשלום.

חגי מירום: מהי אוטונומיה מוניציפלית?

חגי מירום: אתם רוצים לתת לאליאס פרייג' לנהל את ענייני הביוב בבית-לחם?

חגי מירום: זה יש לו בלי תהליך השלום.

חגי מירום: ומדוע הוא צריך לשבת אתכם סביב שולחן אחד?

חגי מירום: אוטונומיה יכולה להיות רק כאשר נותנים לתושבים את האפשרות לנהל את העניינים שלהם בעצמם, את כל העניינים שלהם בעצמם, פרט לענייני הביטחון ומדיניות חוץ בתקופה של הסדר ביניים.

חגי מירום: ואתם לא נתתם צ'אנס, שחייבים לתת אותו, להסדרי ביניים.

חגי מירום: וכך הלכתם והשקעתם אגורה אחר אגורה ביהודה, בשומרון ובעזה, השקעות ענק.

חגי מירום: שליש מתקציב הכבישים במדינת ישראל בשנה האחרונה הושקע ביהודה, בשומרון ובעזה.

חגי מירום: מה, כבר אין צורך בכבישים בגולן?

חגי מירום: אין צורך בכבישים בגליל?

חגי מירום: אין צורך בכבישים בנגב ובדרך חוצה-ישראל, אשר תוכל להעביר את התחבורה כמו שצריך?

חגי מירום: אבל אתם חשבתם שדרך סלולה, רחבה, שעולה להר-ברכה מעל שכם, היא קודש קודשים.

חגי מירום: וכך הפקרתם את ענייני המדינה הזאת והשקעתם בקרוונים, בתשתיות, בחשמל, במים, במבנים, בדירות, שהן אגב דירות פנויות, למי?

חגי מירום: ל-2% מהאוכלוסייה שיושבים בשטחים.

חגי מירום: האם זו מדיניות רצינית?

חגי מירום: האם כך אפשר לנהל את העניין?

חגי מירום: ואחר כך אין להתפלא שכאשר עושים כך ונוהגים כך ונכנסים למשבר עמוק עם ממשלת ארצות-הברית, לא מקבלים את הערבויות להלוואות ואין אפשרות לבצע את מפעל קליטת העלייה.

חגי מירום: בארצות חבר העמים של ברית-המועצות לשעבר יש יותר ממיליון אשרות יציאה חתומות למדינת ישראל, על-פי בקשות של יהודים.

חגי מירום: אבל אתם לא נתתם את האפשרות לקלוט מיליון יהודים כאלה.

חגי מירום: ואנחנו מפספסים בכל רגע את הסיכוי הלאומי הזה לראות עוד מיליון יהודים באים מברית-המועצות.

חגי מירום: דיבר פה יצחק שמיר על הישגי ממשלת הליכוד.

חגי מירום: בחודש האחרון עלו לישראל פחות מ-5,000 יהודים.

חגי מירום: האם זה מה שאפשר לעשות בתקופה הזאת, כאשר למעלה ממיליון יהודים חתמו על רצון, על בקשה לצאת לישראל, אבל הם אינם באים מפני שאין כאן תנאי קליטה?

חגי מירום: וכך מפקירים את העולים מרוסיה בכרמיאל, בבאר-שבע, בשדרות ובקריות, בחוסר יכולת תעסוקתית, בחוסר יכולת לדיור ובחוסר יכולת לקבל חינוך ראוי.

חגי מירום: על החטא הזה של הפקרת העלייה אנחנו עוד נדרוש ועדת חקירה, כי זה חטא ממלכתי, שאי-אפשר לעבור עליו לסדר-היום.

חגי מירום: הדבר הנוסף הוא, כמובן, נושא התעסוקה.

חגי מירום: אני זוכר את הימים שבהם חבר הכנסת יוסי ביילין היה סגן שר האוצר ודיבר על כך שנצטרך להתרגל למצב של 7% אבטלה במדינת ישראל.

חגי מירום: איזה כעס היה בחוגי מפלגת העבודה, ובצדק.

חגי מירום: כי למה להשלים עם 7% אבטלה?

חגי מירום: אבל כיום, כאשר אחוזי האבטלה מרקיעים שחקים, והם נעים בין 12% ל-14%, אתם עוד יכולים לומר שאתם מנהלים ממשלה אחראית?

חגי מירום: זו אחריות לאומית?

חגי מירום: ואחר כך אתה מסתכל על הדור הצעיר ורואה שהדרך ממדינת ישראל ללוס-אנג'לס הפכה דרך רחבה, דרך המלך.

חגי מירום: מדוע?

חגי מירום: מפני שלדור הצעיר אין תעסוקה, אין לו דיור ואין לו השכלה.

חגי מירום: ובאין תעסוקה, דיור והשכלה לדור הצעיר, הוא לא יוכל לסלול את דרכו בחברה הישראלית.

חגי מירום: ואחר כך אנחנו מסתכלים על החינוך.

חגי מירום: חבר הכנסת מאיר שטרית, החינוך קרוב ללבך, שמעתי אותך מדבר על חינוך, ואני מסכים עם כל מלה שלך.

חגי מירום: זו היתה הפקרה של מערכת החינוך.

חגי מירום: גם סל חינוך עלוב ביותר, גם מעמד מורים מן הגרועים ביותר שהיו אי-פעם, וגם חוסר יכולת לעשות חינוך, ומבחני הבנת הנקרא שלא היו גרועים מהם בתולדות המדינה.

חגי מירום: כך עושה ממשלה?

חגי מירום: אחר כך עוד נדבר על הזנחת ההתיישבות החקלאית והחקלאות כולה.

חגי מירום: מושבים ממוטטים, הזנחה של תנועה קיבוצית התיישבותית רחבה ושל ההתיישבות בגולן ובבקעה.

חגי מירום: לא ניתן עוד להזניח אותם, על-פי קווי היסוד של הממשלה.

חגי מירום: ועל הכול – ההסתאבות בשלטון.

חגי מירום: איזו הסתאבות, איזו שחיתות ציבורית, איזו שימת יד על כספי האומה, ואילו מינויים פוליטיים בכל משרד ממשלתי בנפחים אדירים.

חגי מירום: לא אומר הרבה יותר מאשר – שימו לבכם לדוח מבקרת המדינה, ותתביישו לכם.

חגי מירום: ולמרות כל אלה אומר כאן ראש הממשלה: הממשלה המוצגת כאן היא ירידת מדרגה.

חגי מירום: זו ירידת מדרגה?

חגי מירום: אולי תעמוד אתה פה, ראש הממשלה, ותאמר: נראה אתכם, קיבלתם בבחירות את הסיכוי מהאומה להוביל, תעשו עכשיו אתם את העבודה ונראה אם אתם ראויים לה או לא.

חגי מירום: אבל ראש הממשלה יורד לשפל המדרגה וקורא לזה "ירידת מדרגה" בעת חגיגית שכזאת.

חגי מירום: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מסיים ואומר: הציבור נתן את פסק-דינו ושלח את הממשלה הזאת ואת מפלגת השלטון לאופוזיציה.

חגי מירום: אתם, חברי בליכוד, קחו על שכמכם את הנטל הזה, שהוא נטל אחראי מאוד ורציני, היו אופוזיציה, ותנו כבוד לממשלה הזאת בראשות יצחק רבין, שאין לי כל ספק שתקבל את אמון העם גם בבחירות הבאות.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת מירום.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חברת הכנסת שולמית אלוני.

שבח וייס: סיעתך הקצתה לך רק שמונה דקות.

שבח וייס: אני ממש לא מבין, איזו אפליה.

שבח וייס: אני רוצה לקוות, שהעובדה שהרבה חברי כנסת חדשים וותיקים אינם נמצאים כאן נובעת מכך שהם נפרדים בוודאי מן המשפחות עכשיו, וזה אנושי.

דן תיכון: על זה אומרים: אשרי המאמין.

שולמית אלוני: אדוני היושב-ראש, קודם כול תרשה לי לברך אותך.

שולמית אלוני: אני שמחה לראות אותך כאן.

שבח וייס: תודה רבה.

שולמית אלוני: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, היושב-ראש תהה על שום מה הקצתה לי סיעתי זמן קצר – חשבתי שלאחר דברי ראש הממשלה כאן בכנסת, במעמד חגיגי, בימים של תקווה, לא יהיה לי הרבה מה להוסיף.

שולמית אלוני: רציתי לברך את יום החג של הדמוקרטיה ואף לציין לשבח את צעיריה ופעיליה של מפלגת הליכוד, על הדרך שבה הם ידעו לקבל את רצונו של הציבור.

שולמית אלוני: אלא שעלה כאן לדוכן מי שברגע זה עדיין ראש הממשלה, ואולי בתוך זמן קצר, אני מאמינה, נוכל לברך אותו – לבילוי נעים, לחופשה טובה ולפנסיה מהנה.

אברהם בורג: ממלכתית.

שולמית אלוני: כזאת או אחרת, ודאי לא ממלכתית, לפי דבריו.

שולמית אלוני: הוא אחרון האנשים שיש לו זכות לדבר על מהותה של מורשת ישראל ושל תרבות ישראל.

שולמית אלוני: רק אדם שהוא אנטי-דמוקרט יכול, במסגרת של הכנסת, להחליט שיש בינינו צודקים לחלוטין ובלתי צודקים לחלוטין.

שולמית אלוני: טבעה של הדמוקרטיה הוא וטבעה של המחשבה היהודית הוא וטבעה של המחשבה הנאורה הוא, שאין לנו תשובות מוחלטות בחיי חברה, ובכל מקום שבו הלכו בדרך המוחלט האחד – אם זה היה פאשיזם, אם זה היה קומוניזם ואם זה זה היה פנאטיזם מסוג אחר – הדברים לא החזיקו מעמד.

שולמית אלוני: הדמוקרטיה, על כל פגמיה, יש לה יתרון גדול אחד, והיתרון הגדול שלה הוא בכך שיש לה הכלים לתקן את עצמה.

שולמית אלוני: והיא תיקנה את עצמה ב-1977 והיא תיקנה את עצמה בבחירות של 1992, וחובתם של האזרחים במדינה, שבה הם משתתפים כאנשים ריבוניים בקביעת אורח החיים, לקבל את התיקונים, לעמוד, לבדוק ולבקר, ואם יהיה צורך בעתיד – להחזיר את המנדט לעם.

שולמית אלוני: אני רוצה לציין, שמאז עמדתי על דוכן זה בפעם הראשונה ב-1965 – יש פה חברי כנסת רבים שהיו אז רק ילדים קטנים – זו הפעם הראשונה שאני עומדת כאן בפניכם בחיל ורעדה, ועם זה בהרבה מרץ ושמחה, לעשות למען החינוך ולמען התרבות במדינת ישראל, גם למען הספורט, אבל בייחוד – – –

דן תיכון: מה עם הספורט?

שולמית אלוני: אמרתי: גם למען הספורט.

חיים אורון: את הספורט אנחנו נעשה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מרוצה מהאווירה הנעימה והאינטימית והדחוסה הזאת, אבל יש כללים בישיבה ראשונה.

שולמית אלוני: אבל לגבי עם שהתכנס כאן מהרבה גלויות, שיש בו הרבה מסורות, אין לנו דרך אחרת אלא להפנים את תרבותנו למן הגיל הרך, כדי שאנחנו נהיה אנחנו, כי אין לך אדם שהוא אדם שלם, שיכול להיות פתוח לרוח הזמן, אלא אם כן יש לו מורשת משלו, יש לו תרבות משלו, יש לו ערכים משלו, יש לו הבנה והבחנה בין כן ללא, בין טוב לרע, מתוך שייכות לכל המעיינות שפיכו בתרבות שלנו.

שולמית אלוני: ואני רוצה לפנות מעל במה זו אל הציבור החרדי דווקא, לא אל הציבור הדתי הלאומי, מפני שהציבור הדתי הלאומי איננו מאורגן ואיננו שייך למפלגה אחת, והוא איננו שוכן כולו לחוף ימים.

שולמית אלוני: יש בציבור הדתי הלאומי גם אנשי מפד"ל, גם אנשי מפלגת העבודה, גם אנשי מרצ וגם אנשי ליכוד, ואל ייקח איש אפוטרופסות עליהם.

שולמית אלוני: אבל אני רוצה לפנות אל הציבור החרדי, וחשוב לי לפנות אליו: הגיעה שעת פיוס גדולה ביניכם לבין התנועה הציונית.

שולמית אלוני: 100 שנות ציונות הגשימו את עצמן והביאו כאן עם ריבוני, ואתם שייכים למדינה הזאת בדיוק כמונו, ואתם חיים כאן ושותפים, וצריכים להיות שותפים, בכל אורחות חיינו.

שולמית אלוני: כולנו שייכים לעם אחד ויונקים מאותה מורשת, אבל המורשת הזאת היא בת 3,000 שנה ויותר.

שולמית אלוני: אנו זוכרים ויודעים שכולנו, מבחינת המסורת, היינו במעמד הר-סיני.

שולמית אלוני: בין שהיה ובין שלא היה – מבחינת המורשת והתרבות שלנו הוא היה, וכל אחד ואחת היו שם, וכל אחד ואחת קיבלו את תורת ישראל לפי עומק הבנת נשמתם, אבל היא שלהם.

שולמית אלוני: והלשון היא של כולנו והתרבות היא של כולנו וקצב החיים ומנגינת החיים בארץ הזאת ומועדי השמחה והעצב והנהי והבכי והגיל והשמחה הם של כולנו בארץ הזאת.

שולמית אלוני: ואחרי 44 שנות קיום מדינת ישראל הגיעה שעת פיוס ושעת הבנה, ושעת פיוס ושעת הבנה בחברה דמוקרטית פירושן שאנחנו צריכים להיות שותפים בקביעת גורלה של הארץ הזאת גם אם אנחנו שונים.

שולמית אלוני: כי דמוקרטיה פירושה הזכות להיות שונה, הכבוד לשונה, ועם זה – האחריות היא של כולנו.

שולמית אלוני: ויש שונים בינינו, ואנחנו מבינים בדרך זו או אחרת.

שולמית אלוני: יש מי שרואה את "צדק צדק תרדוף", ויש מי שמדבר על "עם אדם", כי כל אדם, איש, אשה וילד, הם בעלי ערך, ויש מי שמדבר על תורת הנביאים, ויש מי שמדבר על "החרם תחרימם, השמד תשמידם", ויש מי שמדבר על האדם ועל השלום ועל הרווחה, ויש לנו דרך משותפת, ויש לנו כבוד לשונה, ויש לכבד אותו.

שולמית אלוני: ויש בארץ הזאת עוד אזרחים, וגם הם שונים וגם אותם יש לכבד וגם להם יש לתת מערכות ולא לקפח אותם, ואני מתכוונת לציבור הערבי במדינת ישראל.

שולמית אלוני: הם אזרחים והם שווי-זכויות, ויש גם להם הזכות להישאר שונים, ועם זה שווים, ולחיות לפי שורשי תרבותם, והמדינה הזאת חייבת להקצות לכולם את הכלים הנכונים, איש איש בלשונו ובתרבותו ובמושגי הטוב והרע שלו, לגדול ולהיות איש בוגר בעל הזדמנות שווה וכלים ללמוד ולדעת ולהתמודד.

שולמית אלוני: כל אחד צריך להיות בעל נכסים תרבותיים כאלה שעמם הוא יוכל לצעוד יחד אתנו למאה ה-21, לא כמדינה מפגרת אלא כאחת המדינות הנאורות.

שולמית אלוני: ואם אני רואה לעצמי מטרה עליונה בתפקיד שר החינוך, היא לא לכפות דעות אלא לאפשר לאותו שפע של דעות, רעיונות ודרכים לפרוח.

שולמית אלוני: אני פונה אל הציבור החרדי: אל תתנכרו למדינה.

שולמית אלוני: חיו אתנו על-פי החוק ועל-פי נורמות אוניברסליות, לשיטתכם אתם, אנחנו לשיטתנו, מפני שיש לנו שפה משותפת, ויש לנו מעיינות משותפים, ויש לנו פיתוח ודרך לקראת העתיד.

שולמית אלוני: אני אומרת לציבור הערבי: אנחנו יכולים וחייבים להכות על חטא על שהזנחנו, על שסילפנו, על שרצינו להפוך אתכם ליהודים שלא לצורך ולימדנו אתכם משנות ודברים כעיקר, במקום שהם יהיו בבחינת תוספת.

שולמית אלוני: אתם לא זקוקים לאפוטרופסים, כי אתם אזרחים שווי-זכויות.

שולמית אלוני: אתם לא צריכים אנשים "מטעם", כי יש לכם "מטעם" שלכם, כי אתם אזרחים שווי-זכויות.

שולמית אלוני: יכולים לשכון יחד יפהפיותו של יפת באוהלי שם, ובאוהלים האלה יש מקום לחינוך הערבי הנכון, לחינוך הכללי הנכון, לממלכתי-הדתי, ולחרדי לשיטתו, והאדונים מ"אל-המעיין", לא מתחת לשולחן אלא במסגרת נכונה וגאה במדינה שמכירה ומכבדת את האחר ואת השונה, ונתקדם יחד ונכיר בכך.

שולמית אלוני: הציונות הצליחה.

שולמית אלוני: יש מדינת ישראל וכולנו ריבוניים במדינה הזאת, היא של כולנו, וכולנו חייבים להיות אחראים לבנייתה ולבניית עתידה ולקידום הנוער והתרבות בה.

שולמית אלוני: תודה.

שבח וייס: תודה רבה לחברת הכנסת שולמית אלוני.

שבח וייס: חבר הכנסת חיים אורון, לך נשארו רק שלוש דקות.

חיים אורון: נתפשר בהמשך.

שבח וייס: אני חייב היום לגמור את הדיון בשעה מסוימת.

שבח וייס: אני מבקש להקפיד על הזמן.

שבח וייס: אני בהחלט אקצץ.

שבח וייס: זהו.

דן תיכון: למה בשעה מסוימת?

שבח וייס: משום שהערב עוד עמוס לעייפה.

שבח וייס: חבר הכנסת אביגדור קהלני, אחריו – חבר הכנסת אריאל שרון.

שבח וייס: אביגדור קהלני – שמונה דקות; הוא ייתן לנו דוגמה, איך אפשר להגיד בשש דקות מה שהוא התכוון להגיד בשמונה דקות.

אביגדור קהלני: ערב טוב, אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, הרשו לי קודם כול לומר שאני מתרגש בעומדי בפעם הראשונה על הבמה הזאת.

אביגדור קהלני: הייתי רוצה לאחל לך, יושב-ראש הכנסת, הצלחה; אין לי שום ספק שזה יקרה.

אביגדור קהלני: אני רוצה גם לאחל לאלה שעזבו אותנו שיצליחו, ולאלה שהיו בממשלה – יש באולם נציג אחד – אני מאחל לך, בשם הסיעה שאני נמצא בה, הצלחה בדרכך, וגם לכל הממשלה שעזבה.

אביגדור קהלני: היום אנחנו מציגים ממשלה.

אביגדור קהלני: עדיין יש לנו משקעים של הבחירות.

אביגדור קהלני: מי ששמע את הנאומים קודם לכן חש שעדיין ננאמו נאומי בחירות מעל במה זאת.

אביגדור קהלני: הקהל באולם שמע את הדברים ועם ישראל שמע את הדברים.

אביגדור קהלני: אני רוצה להזכיר לכולנו שאנחנו אחרי הבחירות.

אביגדור קהלני: יש לממשלה הזאת ארבע שנים, ואני מקווה שהיא תסיים ארבע שנים.

אביגדור קהלני: היא קיבלה מנדט, מנדט לא קל, וצריך לעמוד כל יום בבחינה מחודשת מול העם.

אביגדור קהלני: לפעמים יש לנו תחושה שניתן את הדין בעוד ארבע שנים.

אביגדור קהלני: לדעתי, את הדין נצטרך לתת בתוך ימים ספורים.

אביגדור קהלני: צריך להציג קבלות לפני הציבור במדינת ישראל.

אביגדור קהלני: הוויכוח המרכזי שעלה כאן היום מעל במה זו הוא הוויכוח על הביטחון של ארץ-ישראל ומדינת ישראל.

אביגדור קהלני: אני, אשר גדלתי בארץ ישראל, לפעמים תוהה על אותם משפטים הקשורים בביטחון או במושגים כמו "מחנה לאומי" או "המשפחה הלוחמת".

אביגדור קהלני: כשאני בוחן את המושגים האלה חושב אני לעצמי, האם אני חלק מהמחנה הלאומי או אינני שייך למחנה הלאומי.

אביגדור קהלני: אני חושב שאני שייך לאותו מחנה ששומר על מדינת ישראל ושמר על מדינת ישראל.

אביגדור קהלני: ההבדל המרכזי בין הגישה שאני דוגל בה לבין הגישה שהועלתה כאן על-ידי מר שמיר, ראש הממשלה עד רגע זה, הוא בחשש לביטחון של תושבי מדינת ישראל.

אביגדור קהלני: כמי שעבר מלחמות במדינה הזאת, ברוך השם הרבה מאוד – מצאתי את עצמי על הטנק הראשון – אני פחות חושש ממלחמות, הייתי שותף בהן.

אביגדור קהלני: להגן על מדינת ישראל, צריך לדעת מהיכן להגן ולתת, לפחות לאלה אשר מסכנים אותנו מבפנים, לחיות כרצונם.

אביגדור קהלני: אני מאמין שאנחנו צריכים ליצור הפרדה בין תושבי יהודה ושומרון הערבים לבין תושבי רצועת-עזה.

אביגדור קהלני: אין לי שום ספק שהניסיון שלנו לשבת בתוכם, בתוך רצועת-עזה, איננו מגביר את הביטחון של מדינת ישראל.

אביגדור קהלני: לפני שבועות מספר שמעתי אשה מכפר-דרום מתלוננת על כך ש-10% מהמשפחות בכפר-דרום הן כבר משפחות שכולות.

אביגדור קהלני: באותו ערב היא התייצבה, יחד עם הרבה מאוד אנשים מכפר-דרום, מול ביתו של הנץ שבנצים – ואני מלא הערכה אליו – מר ארנס, שר הביטחון, בסביון, והם הפגינו על כך שהוא לא שומר על הביטחון שלהם.

אביגדור קהלני: ואני שואל את עצמי: אם ארנס, שר הביטחון, שרוצה לשמור על רצועת-עזה, לא מצליח לשמור על אותה בחורה מאותו כפר-דרום, מי בעצם יכול לשמור על אותו כפר-דרום?

אביגדור קהלני: מי מבטיח לנו שבעוד שנים מספר יהיו לא 10% משפחות שכולות בכפר-דרום אלא הרבה יותר?

שבח וייס: במסגרת התרגילים להתערותם של חברי הכנסת החדשים, אני מבקש להסביר לחבר הכנסת קהלני: שם מצוין שיש שתי דקות, וכאן מצוין שהזמן חלף.

שבח וייס: את זה אני מדגים באמצעותך לחברי הכנסת החדשים.

אביגדור קהלני: אני רוצה לומר לממשלה שאמורה לקום היום, שלדעתי ביטחון הוא הביטחון שנותנים לנו כלכלה נכונה, חינוך נכון; לתת לנו תחושה שהילדים שלנו לא יעזבו את הבית, לתת קורת-גג לכל אחד מאתנו, לעשות הכול כדי שבעוד עשר או 20 שנה נמצא את עצמנו כאן ולא נחזור לשנת 1992 ונשאל: היכן טעינו?

אביגדור קהלני: ראייה של ממשלה צריכה להיות ראייה עם חזון, להסתכל למרחק של דור או שניים קדימה.

אביגדור קהלני: אם נסתכל למרחק של דור או שניים קדימה, נדמה לי שהשאיפה להישאר במחנה בלאטה היא לא השאיפה של כולנו, והשאיפה להישאר בדיר-אל-בלח היא לא השאיפה של כולנו.

אביגדור קהלני: השאיפה של כולנו היא לחיות כאן.

אביגדור קהלני: ומלים אחרונות לסיום.

אביגדור קהלני: הממשלה שקמה היום היא ממשלה אחת לכל עם ישראל.

אביגדור קהלני: הבית הלאומי שלנו בנוי מחדרים בצבעים שונים, מסתובבים בו אנשים רבים, בצבעים שונים, בני דתות שונות, ואנחנו אמורים לתת גג וביטחון לכל אחד במדינת ישראל, ואני מאחל לממשלה שלנו בהצלחה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת קהלני.

שבח וייס: יש לנו מנהג שכל אימת שנואם חבר כנסת חדש, הבא אחריו מברך אותו.

שבח וייס: זהו.

שבח וייס: רשות הדיבור לשר אריאל שרון, ואחריו – לחבר הכנסת רפאל איתן.

שבח וייס: שימו לב להרכב, קהלני, שרון, איתן.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית הרשה לי לברך אותך עם בחירתך לתפקיד הנכבד של יושב-ראש הכנסת, ואת חבר הכנסת החדש אביגדור קהלני.

אריאל שרון: אני מאחל לשניכם הצלחה.

אריאל שרון: מגילת העצמאות מגדירה את מהותה ואת טיבה של המדינה שהוקמה בארץ-ישראל על חורבות המנדט הבריטי, היא מדינת ישראל.

אריאל שרון: על-פי מגילת העצמאות, המאפיין המכריע, המרכזי, של מדינת ישראל הוא בהיותה המדינה היהודית בארץ-ישראל.

אריאל שרון: מדינת ישראל לא הוקמה כדי להוסיף עוד מדינה דמוקרטית בעולם.

אריאל שרון: תכליתה האחת והיחידה היא, כמאמר מגילת העצמאות, "פתרון בעיית העם היהודי אשר תפתח לרווחה את שערי המולדת לכל יהודי ותעניק לעם היהודי מעמד של אומה שוות-זכויות בתוך משפחת העמים".

אריאל שרון: לכן, מדינת ישראל מיוחדת בעולם בכך שהיא שייכת לעם היהודי בישראל וגם בתפוצות, וכל יהודי באשר הוא הינו אזרח ישראל בכוח.

אריאל שרון: מסיבה זו, חוק השבות, שאיננו מפלה לא-יהודים לרעה, אבל מפלה את היהודים לטובה, הוא בלי ספק החוק החשוב ביותר בחוקי מדינת ישראל.

אריאל שרון: זכויות לאומיות במדינת ישראל יש אך ורק לעם היהודי, ועל כן אין היא אפילו מדינת היהודים אלא מדינה יהודית, מדינה שסמלה הוא מנורת בית-המקדש השני, שבמרכז דגלה מגן-דוד, הוא דוד בן-ישי מלך ישראל, והנפש ההומה בהמנונה היא נפש יהודי.

אריאל שרון: מדינת ישראל הוקמה בתוך "התקפת הדמים" שאסר עליה העם הערבי.

אריאל שרון: בראש החץ של ההתקפה הנפשעת הזאת עמדו ערביי ארץ-ישראל, לרבות מי שהפכו אחר-כך תושבי מדינת ישראל.

אריאל שרון: מגילת העצמאות איננה משאירה כלל ספק בכך שלתושביה הערבים של המדינה יש זכויות פרטיות וציבוריות, אבל לעולם לא זכויות לאומיות כלשהן, וכי זכויות האזרחות המלאה והשווה המוצעות להם מותנות כדבר מובן מאליו בעמידה בכל חובותיהם הטבעיות כאזרחי המדינה היהודית ובנאמנות מוחלטת ובלתי-חצויה למטרותיה הלאומיות, שכולן יהודיות, ורק יהודיות.

אריאל שרון: את הדברים האלה ראוי מאוד להדגיש עכשיו, נוכח הממשלה שהוצגה היום במליאת כנסת נכבדה זו, והסיבה לכך פשוטה: לראשונה בתולדות מדינת ישראל, הבוחרים הערבים – או, כלשון מגילת העצמאות, "בני העם הערבי תושבי מדינת ישראל" – הם שהכריעו איזו ממשלה תקום בישראל ומי יעמוד בראשה.

אריאל שרון: ואין מדובר, אני מדגיש, אין מדובר באותם אזרחי ישראל לא-יהודים שנאמנותם למדינת ישראל כמדינה היהודית היא נאמנות מוכחת ובלתי-מפוקפקת, ואשר, לצערנו, כיום הם רק מיעוטו של הציבור הלא-יהודי בישראל.

עבד-אלוהב דראושה: מי שהצביעו ליכוד, אתה חושב?

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, הרי דיברנו על זה.

עבד-אלוהב דראושה: אתה – – –

אריאל שרון: אלא מי שהעלה – – –

שבח וייס: סליחה, אדוני השר, רק רגע.

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, אני רוצה רגע לדבר אליך כעמיתי, ואני מרשה לעצמי לומר גם כתלמידי, אם זו לא בושה.

שבח וייס: זה כלל שלא מפריעים בנאום ראשון.

שבח וייס: אתה עושה את זה בפעם השלישית.

שבח וייס: אני מבין שיש לך איזה צורך לומר את הדברים האלה.

שבח וייס: אתה ודאי תשתתף בדיון ושם תרכז את הערותיך.

משה שחל: אדוני היושב-ראש – – –

רן כהן: זה לא הנאום הראשון – – –

משה שחל: נאום ראשון גם לחבר כנסת ותיק?

שבח וייס: זאת שאלה שצריכה עיון, ואני מבקש מן המשפטן עתיר הניסיון, משה שחל, עוד מעט שר, להרהר בדבר.

שבח וייס: אחר-כך אני אקבל את חוות דעתך.

שבח וייס: בינתיים אני נוהג כך.

שבח וייס: בבקשה.

רן כהן: ייתכן שזה הנאום הראשון שלו בכנסת השלוש-עשרה, אבל זה לא הנאום הגזעני הראשון.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, האם מותר לחבר כנסת להסית הסתה פרועה נגד 18% מכלל האוכלוסייה?

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, סלח לי, לא נתחיל כך את החיים הפרלמנטריים שלנו.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני, הוא הסית.

שבח וייס: זה בדיוק המשפט הראשון שתוכל לומר בנאומך כאשר תוזמן לכאן; אם תרצה, אם זו דעתך.

שבח וייס: בבקשה.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, אפשר לומר כל דבר, אבל מדינת ישראל היא מדינה יהודית וכל הזכויות הלאומיות בארץ-ישראל הן רק זכויות יהודיות.

אריאל שרון: כל הזכויות קיימות, לפרט, לכל אזרח שחי במדינה, אבל זכויות לאומיות על ארץ-ישראל יש רק לעם היהודי.

אריאל שרון: זה נאמר עוד במגילת העצמאות.

עבד-אלוהב דראושה: תקרא את מגילת העצמאות.

שבח וייס: סליחה, זה לא ילך כך.

שבח וייס: לכל אחד יש היום רשות דיבור.

עבד-אלוהב דראושה: תקרא את מגילת העצמאות.

עוזי לנדאו: אולי נוציא את חבר הכנסת דראושה מן האולם?

שבח וייס: חבר הכנסת לנדאו, אני מבקש להקפיד על הכללים.

שבח וייס: אתם כבר ותיקים ומנוסים.

רן כהן: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת רן כהן, אפילו עצה כדאי לומר שם יותר בשקט.

אריאל שרון: אני מדגיש שוב, אין מדובר באותם אזרחי ישראל לא-יהודים, שנאמנותם למדינת ישראל כמדינה היהודית היא נאמנות מוכחת ובלתי-מפוקפקת, ואשר, לצערנו, כיום הם רק מיעוטו של הציבור הלא-יהודי בישראל.

אריאל שרון: אבל מי שהעלה את מר יצחק רבין לכס ראש הממשלה הוא בעיקר אותו רוב של ערביי ישראל, שיחסו למדינה היהודית – – –

אלי בן-מנחם: – – – תושבי השכונות.

אלי בן-מנחם: אדוני היושב-ראש, מותר להפריע, הוא לא חבר כנסת חדש.

אלי בן-מנחם: זה לא נאום בתולין שלו.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש כרגע לא להפריע.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, ידידי – – –

דן תיכון: הוא ממשיך כמו בכנסת הקודמת.

שבח וייס: סליחה, רציתי להגיד שהוא ב"שוונג".

שבח וייס: גם אם מותר להפריע, רצוי לא להפריע כי אנחנו ממש חייבים לסיים.

אלי בן-מנחם: – – –

שבח וייס: אל תפריע לי עכשיו בזמן שאני מדבר.

שבח וייס: מה זה פה?

אלי בן-מנחם: יצחק רבין קיבל רוב יהודי הרבה יותר מאשר הליכוד קיבל.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, נא לא להפריע.

שבח וייס: חברי הכנסת, גם מי שמדבר עכשיו בשם סיעתו, זה דיון סיעתי, ונצטרך להקפיד על הזמן.

שבח וייס: זו עוד סיבה לא להפריע.

שבח וייס: אנחנו חייבים לסיים את הדיון בשעה מסוימת, כי יש אחר-כך עוד פעילויות.

שבח וייס: זו עוד סיבה לכך שאני מבקש שלא להפריע.

רן כהן: אילו דיבר חבר קונגרס בארצות-הברית כך על היהודים, הוא היה נחשב לרב-גזען.

עוזי לנדאו: זה שטויות במיץ עגבניות.

רן כהן: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת רן כהן, בדיון ראשון אני לא רוצה אפילו לקרוא אותך לסדר.

עבד-אלוהב דראושה: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, תקשיב לי.

שבח וייס: חבר הכנסת רן כהן, תקשיב לי.

שבח וייס: אני אוציא אתכם מהאולם אף-על-פי שזה דיון ראשון.

שבח וייס: נגמר העניין הזה.

שבח וייס: אי-אפשר להתחיל את החיים הפרלמנטריים באווירה של אנרכיה.

שבח וייס: מספיק.

וליד צאדק חאג'-יחיא: זה מרגיז, מרגיז מאוד.

שבח וייס: יש לך זכות דיבור להשיב לו.

שבח וייס: חבר הכנסת וליד צאדק, אתה גם היית חבר כנסת.

שבח וייס: אתה יודע שיש סדרים.

וליד צאדק חאג'-יחיא: – – –

שבח וייס: הכול אפשר כאן.

עוזי לנדאו: – – – לריבונות היהודית.

שבח וייס: חבר הכנסת עוזי לנדאו.

שבח וייס: אני מבקש מהשר שרון לרכז את דבריו, כי הוקצו לך כאן שמונה דקות ואנחנו קצת עברנו בגלל המהומות.

שבח וייס: אני רוצה להזכיר, שגם השרים מופיעים כחברי כנסת.

שבח וייס: לפיכך, אני כבר מוחק נואם אחד של הליכוד, אני לא רוצה למחוק שניים.

דן תיכון: כן, אבל יש לו שם שמונה דקות.

דן תיכון: תסתכל על האיתות, יש לך שמונה דקות ריקות של הליכוד.

אריאל שרון: ייתכן שחוט המחשבה ניתק, ולכן אחזור על המשפט האחרון.

אריאל שרון: אבל מי שהעלה את מר יצחק רבין לכס ראש הממשלה הוא בעיקר אותו רוב של ערביי ישראל שיחסו למדינה היהודית – – –

עמנואל זיסמן: רוב יהודי גדול.

אלי בן-מנחם: זה שקר.

אלי בן-מנחם: מפלגת העבודה קיבלה הרבה קולות – – –

שבח וייס: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, אני לא רוצה ליצור תקדים ולהוציא אותך בדיון ראשון.

שבח וייס: כך אתה רוצה להתחיל את הכנסת הזאת?

אלי בן-מנחם: – – –

עמנואל זיסמן: – – –

שבח וייס: חבר הכנסת עמנואל זיסמן, חבר הכנסת אלי בן-מנחם, זה לא ילך כך.

שבח וייס: אני מבקש מכם שלא להפריע בצורה כזאת.

שבח וייס: זה לא ילך, אתה לא תשתלט על הדיון הזה, אתה תתנהג כמו שנחוץ.

אריאל שרון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אומר משפט, לא מאלה שהיו כתובים כאן.

אריאל שרון: אם יש תופעה מסוכנת, זאת הברית בין השמאלנות היהודית ללאומנות הערבית, ואת זה אנחנו רואים פה לנגד עינינו, ובזה ניאבק.

חיים אורון: – – –

עבד-אלוהב דראושה: הדבר המסוכן הוא הגזענות שלך ושל חבריך.

דן תיכון: אי-אפשר לדבר כאן?

שבח וייס: חבר הכנסת דראושה, חבר הכנסת וליד צאדק, חבר הכנסת אלי בן-מנחם, זה דיון ראשון של הכנסת השלוש-עשרה.

שבח וייס: אני לא אאפשר שכך יימשכו הדברים.

קריאה: – – –

שבח וייס: אני אבקש שלא תפריע לי.

שבח וייס: אני אוציא אותך.

שבח וייס: אני לא צנזור של נואם.

שבח וייס: בבית הזה כבר נאמרו דברים קשים יותר.

שבח וייס: תתרגלו לזה.

שבח וייס: אני מודיע לכם, זה לא ילך, גם אם יהיה צורך להפסיק את הדיון הזה.

אריאל שרון: – – – שיחסו – אני מדבר על הרוב שבחר במר רבין – למדינה היהודית נע בין נאמנות על תנאי לבין עוינות לה ושלילת זכות קיומה.

אריאל שרון: החשש המקנן בלב הוא, שמר רבין יראה את עצמו מחויב לרצות ולטפח את מי שהעלה אותו לשלטון, תוך חיזוק מעמדם והשפעתם של אותם זרמים ואותם גופים פוליטיים בקרב ערביי ישראל שרוצים למעשה בהתחסלותה כמדינה היהודית בארץ-ישראל.

אריאל שרון: לחשש זה יש, לצערי, יסוד מבוסס.

אריאל שרון: בעוד מר רבין מתקשה למצוא מכנה משותף, ולו אלמנטרי, עם איזו מפלגה יהודית לאומית, וספציפית עם צומת או עם המפד"ל, מסתבר כי למר רבין אין כל קושי למצוא שפה ובסיס משותפים עם מפלגות הלאומנות הערבית הקיצונית ועם השמאלנות היהודית.

אריאל שרון: אותה שמאלנות שבעודה נלחמת בעוז לחיסול אופיה היהודי של מדינת ישראל ובכך לקיצוץ שורשיה ועצם זכות קיומה של המדינה היהודית, הפכה את עצמה לשפחתו החרופה של העניין הערבי הלאומי האנטי-יהודי ולמכשירו המתרפס והכנוע.

אריאל שרון: ואכן, מינויה של הגברת שולמית אלוני, המגלמת את השמאלנות הזאת והמנהיגה אותה כיום, לתפקיד שר החינוך, הוא צעד הרסני ומסוכן בכוח ליהודיותה של מדינת ישראל לא פחות מן ההסתמכות על נציגיה המובהקים של הלאומנות הערבית המוצהרת.

וליד צאדק חאג'-יחיא: הוא לא מבין מה שהוא מדבר.

אריאל שרון: הממשלה שמר רבין מציג היום בפנינו שונה במרכיביה, ביעדיה, ובעיקר בכיוונה המצטייר מכל ממשלה קודמת, ובוודאי מכל אלה שעד היום מר רבין עמד בראשן או השתתף בהן, והשינוי כולו לרעה, כולו מעורר חששות כבדים, כולו רק לשלילה.

אריאל שרון: כיהודי לאומי, נאמנותי מסורה בראש ובראשונה לעם היהודי ולאינטרסים החיוניים שלו, ורק בכפוף לכך, ובשורה שנייה, למסגרת המפלגתית.

אריאל שרון: לכן גם, בשם מפלגתי, אינני מהסס כלל לומר למר רבין מעל במה זו, כי אם יפריך את החששות החמורים שממשלתו מולידה כמעט בלב כל יהודי, ואם יוכיח כי גם בהרכב זה הוא מקדם ומשרת את ענייניו של העם היהודי ומבצר את יהודיותה של מדינת ישראל – הוא יגלה כי הליכוד איננו אופוזיציה מופקרת, כפי שהיתה מפלגתו ב-15 השנים האחרונות, אלא אופוזיציה אחראית.

אריאל שרון: אבל, אוי למר רבין מאתנו ואוי לממשלה אם מדיניותו ומעשיו, וקודם כול בתחומי הביטחון הלאומי – המשא-ומתן עם ערביי ארץ-ישראל, ההתיישבות היהודית בכל רחבי ארץ-ישראל המערבית, שחייבת להימשך, והמפה החדשה – זהו המהפך האמיתי שהביאו ממשלות הליכוד.

אריאל שרון: זה דבר שאין איש יכול לשנותו עוד, אבל יש להמשיך בחיזוק המפה – –

אלי בן-מנחם: אריק שרון, בגלל המפה שלך – – –

שבח וייס: חבר הכנסת אלי בן-מנחם, אתה הוספת ארבע דקות נטו לנאום של השר שרון.

אלי בן-מנחם: הוא הפקיר את השכונות.

אריאל שרון: – – להמשיך ביישום ציוויי מגילת העצמאות, פעולות החקיקה, קידום העלייה ובכל הנושאים האחרים העומדים על הפרק ועוד יעלו על הפרק – אוי להם אם יתברר שבכל אלה יאשר מר רבין את חששותינו.

אריאל שרון: לא נרשה כי במסווה של הבטחת שלום ושפע כלכלי יניח מר רבין יסודות למדינה ערבית שנייה בתוך שטח ארץ-ישראל, בצד מדינת ירדן, שהיא המדינה הפלשתינית, ונוסף עליה.

אריאל שרון: לא נשלים, וניאבק בכל כוחנו בכל מעשה ובכל מדיניות של ממשלת רבין שתדחף את מדינת ישראל אל הדרך להתפתחותה, כלומר להתנוונותה, כמדינה דו-לאומית, ברוח חזון העיוועים של השמאלנות הישראלית.

אריאל שרון: אני מנסה להאמין, שבכל זאת רוח הציונות האמיתית תגבר, ואם כך יהיה, ורק אחרי שנראה שכך יהיה – בינתיים האמון שלנו לא יהיה בממשלה הזאת – נוכל לברך את ראש הממשלה להצלחה במשימתו הכבדה.

אריאל שרון: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת רפאל איתן, אחריו – חבר הכנסת דוד לוי, ואחריו – חבר הכנסת משה שחל.

שבח וייס: חבר הכנסת צחי הנגבי, אתה היית מעורב בעיצוב החלוקה של הזמן.

שבח וייס: שמונה הדקות הנותרות שהיו לכם הלכו בנאום של חבר הכנסת שרון.

רפאל איתן: ברכותי וברכת צומת ליושב-ראש היוצא וליושב-ראש הנבחר, לחברי הכנסת החדשים, המייצגים הליכים של בחירות כנהוג וכמנהג המפלגות המיוצגות בכנסת השלוש-עשרה, והגיעו לכאן לתרום את חלקם למערכת הפוליטית הישראלית.

רפאל איתן: איחולי לכולם שנדע לשמש דוגמה לציבור בהתנהגות מאופקת ועניינית ונדע להקשיב בסבלנות, למרות חילוקי הדעות, ולזכור, בבקשה, כי מי שאינו מחזק את נימוקו מחזק את קולו.

רפאל איתן: צומת הוזמנה, מאז היוודע תוצאות הבחירות, למגעים עם מי שקיבל את מינויו של הנשיא להרכיב ממשלה בשיחות, במשא-ומתן, בדיונים, ובסופו של דבר החליטה צומת שלא להצטרף לממשלה המוצעת, כי קווי היסוד של הממשלה הזאת ועקרונות צומת אינם ניתנים לגישור בתנאים הקיימים.

רפאל איתן: לממשלה הזאת בהרכבה הצפוי לא תהיה מדיניות ברורה וחד-משמעית, שעל-פי דרכנו חייבת להיות מדיניות של ארץ-ישראל השלמה ושל שלום תמורת שלום במישור המדיני, ומתן עדיפויות לבעיות החברתיות במישור הפנימי.

רפאל איתן: הממשלה המוצעת תשדר בכמה ערוצים.

רפאל איתן: שידורים אלה עלולים ליצור אשליות מחד גיסא ותקוות שווא מאידך גיסא בכל הקשור למגעים עם ארצות ערב.

רפאל איתן: תוצאה צפויה – הגברת הטרור, לחצים מבחוץ וקיטוב מבפנים.

רפאל איתן: המדיניות המוצעת על-ידי הממשלה והרכבה של הממשלה עלולים לגרום לכך שחלקים מארץ-ישראל יופקרו ויינטשו כתוצאה מאשליית שווא ומחוסר ביטחון.

רפאל איתן: ההתיישבות בארץ-ישראל כולה היתה ותהיה הביטוי היחיד והבלעדי למימוש זכותנו על הארץ, ואל לנו לנהוג אחרת כלפי מי שיצא למלחמות בלתי פוסקות בנו, שמטרתן האחת והיחידה – השמדת הישות הציונית.

רפאל איתן: מי שיפסיק, לא יעודד, יתעלם ויתכחש לציונות הבסיסית הזו – ההתיישבות בכל חלקי ארץ-ישראל – מתכחש לעצם קיומנו ופוגע בתשתית החברתית-לאומית.

רפאל איתן: הממשלה המוצעת לא מבטיחה, למיטב הבנתנו, המשך נמרץ להתיישבות בכל חלקי ארץ-ישראל.

רפאל איתן: הממשלה המוצעת לנו מדברת על אוטונומיה, כהמשך לצעדיה של הממשלה הקודמת וקודמותיה, שהעלו לדיון את הרעיון המסוכן הזה.

רפאל איתן: צומת מתנגדת לאוטונומיה לא ברורה, שהצד השני, אם יסכים לה, יחתור לכך שתהווה פרוזדור למדינה פלשתינית ממערב לירדן, שעלולה, בתהליך מחושב, לסכן את קיום מדינת ישראל.

רפאל איתן: ממשל עצמי מוניציפלי – רק לאחר החלת ריבונות על השטח כולו.

רפאל איתן: האשליות שנוטעת הממשלה הזו עלולות לקרב מלחמה, שיוזמיה ינחלו אכזבה מתקוות שווא, או מלחמה שתתרחש כתוצאה ממהלכים מדיניים שייטעו באויבנו תקווה לנצח.

רפאל איתן: טיפול בבעיות החברתיות ופתרונן מחייבים חריש עמוק ויסודי.

רפאל איתן: ממשלה הנשענת על קטבים ונתמכת על-ידי סיעות ערביות לא תוכל לתכנן ולהוציא לפועל תוכניות חברתיות חיוניות לקיום החברה הישראלית כחברה מתקדמת ונאורה בדורות הבאים.

רפאל איתן: צומת תצביע נגד אמון בממשלה.

רפאל איתן: צומת תישא את דברה ותפעל, כמובטח על-ידה במערכת הבחירות, לשלמות ארץ-ישראל, חינוך – ראשון בסדר עדיפויות לאומי, כלכלה חופשית, שירות לאומי לכול ושינוי שיטת הבחירות.

רפאל איתן: תודה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת רפאל איתן.

דן תיכון: מה דעתך, אדוני היושב-ראש, אולי כדאי שהמועמד לראשות הממשלה ייכנס לאולם?

דן תיכון: הוא יצטרך להשיב על הדיון.

שבח וייס: אני מתאר לעצמי שהוא מאזין לדברים באיזה מקום.

דן תיכון: חבר הכנסת שחל, אולי כדאי שהמועמד לראשות הממשלה ייכנס ויכבד את הכנסת.

משה שחל: אני הולך בעקבות הפסיקה של היושב-ראש.

שבח וייס: בשלב זה, ראש ממשלה אחד עדיין נמצא באולם.

שבח וייס: עקרון ממשלת המעבר מתקיים.

שבח וייס: ..

דן תיכון: ראש הממשלה המיועד יצטרך להשיב.

שבח וייס: זאת אולי עצה לסיעה שלי.

שבח וייס: אדוני השר, בבקשה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, בראשית דברי אני רוצה לברך אותך ולאחל לך הצלחה.

דוד לוי: אתה ידוע בבית הזה כפרלמנטר מנוסה ובקי.

דוד לוי: אתך, גם ביריבות פוליטית עונג להתווכח.

דוד לוי: תרמת לבית הזה תרומה חשובה.

דוד לוי: אין לי צל של ספק כי תמשיך במעמדך הרם הזה להעלות את קרנו של הבית, לשמור על ניהול תקין ואובייקטיבי של הדיונים כאן, לכבוד לכולנו.

שבח וייס: תודה רבה.

דוד לוי: ממשלת הליכוד היוצאת, אדוני היושב-ראש, מפקידה בידי הממשלה הנכנסת נכסים מדיניים שלא היו דוגמתם מאז קום המדינה.

דוד לוי: מעולם לא עמדה ישראל בעיצומו של משא-ומתן לשלום עם כל שכניה.

דוד לוי: מעולם לא הסבו נציגים ישראלים עם נציגי מדינות ערב סביב שולחן אחד לשיחות שלום פנים אל פנים ללא תנאים מוקדמים.

דוד לוי: מעולם לא זכתה יוזמה מדינית של ישראל לתמיכה חובקת עולם כזו שאנו עדים לה בעידן זה.

דוד לוי: לא ראינו בעבר חיזיון של שרי חוץ וראשי מדינות העולים לירושלים ופוקדים אותנו בביקורים אוהדים בתדירות כה רבה וכמעשה של שגרה.

דוד לוי: לא יכולנו לשער לעצמו אי-פעם קיומן של שיחות רב-צדדיות בהשתתפותן של ישראל, מדינות חצי-האי ערב, מדינות צפון-אפריקה ומדינות במערבו ובמזרחו של כדור הארץ, המיועדות ליצירת שיתוף פעולה בתחומים חיוניים שונים לרווחת עמי האזור.

דוד לוי: זאת ממשלת הליכוד עשתה.

דוד לוי: כל ניסיון להעלים עובדות אלה הוא גנבת דעת לשמה.

דוד לוי: בשום תקופה, אדוני היושב-ראש, לא התנוסס דגל ישראל בבירות רבות כל כך בתבל.

דוד לוי: בשום תקופה מאז 1949 לא פתחה ישראל כל כך הרבה שגרירויות חדשות, 34 במספר במרוצת 20 חודש בלבד.

דוד לוי: זאת עשתה ממשלת הליכוד, ושום ניסיון למחוק עובדות אלה לא ייקרא אלא הפקרות.

דוד לוי: ובין אלה המדינות המוכרות ביותר, הגדולות ביותר והמאוכלסות בתבל – סין, ברית-המועצות לשעבר, הודו וניגריה.

דוד לוי: 34 השגרירויות החדשות מהוות גידול מדהים – כן, מדהים – של 55% בקירוב, לעומת 61 השגרירויות שהיו לישראל ברחבי העולם לפני שנתיים בלבד.

דוד לוי: שום ניסיון לטשטש עובדה זו לא יתקבל כרציני.

דוד לוי: במדינות הנוספות הללו, שעמהן קשרנו קשרים דיפלומטיים ב-1992-1990, חיים קרוב לשני-שלישים מתושבי העולם.

דוד לוי: לא היה עוד בדורנו עידן שבו נהנתה ישראל ממידה כה רבה של הבנה והזדהות עם מפעלה הציוני ותקומתה המדינית גם בארגון האומות המאוחדות.

דוד לוי: האו"ם איננו עוד במה מובהקת לביטויי עוינות ומשטמה כלפי ישראל, כפי שהורגלנו להכירו מאז שנות ה-50.

דוד לוי: ביטוי מובהק לשינוי הערכי ביחסן של אומות העולם כלפי ישראל היה בביטול החלטת האו"ם המשווה את הציונות לגזענות.

דוד לוי: החלטה זו, המבטלת את קודמתה, הושגה ברוב מדהים של 80% מאומות העולם.

דוד לוי: זאת עשתה ממשלת הליכוד, ושום ניסיון לטשטש את העובדה הזאת לא יתקבל אלא כצרות-עין וכהפקרות.

דוד לוי: ישראל לא זוכרת ביטוי כה מקיף של אהדה בין-לאומית והבנה לעמדותיה מאז החליט ארגון האומות המאוחדות לפני 45 שנה על תמיכתו בתקומתנו המדינית.

דוד לוי: ישראל לא שמעה עד אשתקד הצהרה חד-משמעית מפי הקהילייה האירופית כי החרם הערבי נוגד את עקרונותיה ואת עקרונות הסחר הבין-לאומי.

דוד לוי: לראשונה נשמעה השנה גם הצהרה מפי יושב-ראש ארגון איחוד עמי אפריקה על הצורך בביטולן של ההחלטות העוינות שקיבל ארגון זה בעבר נגד ישראל.

דוד לוי: זאת השיגה ממשלת הליכוד במדיניותה האמיצה הפורצת נתיבית חדשים.

דוד לוי: בשנתיים אלה, אדוני היושב-ראש, חתמה ישראל עשרות הסכמים עם עשרות מדינות נוספות לשיתוף פעולה בתחומי הכלכלה, החקלאות, האנרגיה, הרפואה, התרבות והמדע.

דוד לוי: ישראל היטיבה את מעמדה בקהילייה האירופית, שיפרה את הסכמי הסחר הקודמים ופתחה בראשית דיונים על אפשרות של שילובה במרחב הכלכלי האירופי, מעמד שלא דובר בו מעולם לגבי מדינה כלשהי מחוץ ליבשת אירופה.

דוד לוי: בשנתיים אלה הרחיקה ישראל עד הודו וסין, חזרה לאפריקה השחורה, היא מפתחת קשרים עם הרפובליקות של חבר העמים, לרבות ובמיוחד עם המוסלמיות שבהן.

דוד לוי: זאת עשתה ממשלת הליכוד.

דוד לוי: בעצם הימים האלה, אדוני היושב-ראש, ייפתחו בירושלים שיחות בין ישראל לארצות-הברית, לגיבוש וליישום הסכם לשיתוף פעולה אמריקני-ישראלי שייתן סיוע לכלכלתן ולפיתוח משקיהן של מדינות חבר העמים.

דוד לוי: זאת יוזמת ממשלת הליכוד, שנתקבלה על-ידי ארצות-הברית.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, חרף הניגוחים וחרף הניסיון לטשטש את העובדות האלה, אוכל לומר כאזרח – לא רק חוקרי העתים, גם העם בישראל ידע להעריך עובדות אלה לאשורן.

דוד לוי: ספרי הלימוד שלנו יצביעו על שנות ה-90 הראשונות כעל פרק דרמטי, שהיווה תפנית מכרעת בתולדות הסכסכוך הערבי-הישראלי, על ההשפעה שהיתה לכך על מעמדה של ישראל בעמים.

דוד לוי: תמורה רבה זו היא פרי נחישות של הממשלה, ממשלת הליכוד, לדחוף ולהוביל את תהליך השלום, ליזום, לדרבן ולהמריץ, ולא רק להגיב על יוזמות של אחרים.

דוד לוי: וכל אלה – תוך עמידה איתנה על זכויותינו, על האינטרסים החיוניים של ישראל.

דוד לוי: ביסוד התמורה הזאת עמדה מערכה מדינית שהנחילה לאומות העולם את סגולותיה – כן, חזרנו והדגשנו – של ישראל כדמוקרטיה האמיתית היחידה במזרח התיכון וכמעוז השפיות והיציבות באזורנו המסוכסך והאלים.

דוד לוי: מדינות המערב גם עמדו על הצירוף המחריד של עוצמה צבאית אדירה שבידי כמה רודנים במדינות ערב עם העדר מעצורים להשתמש בה.

דוד לוי: הן הועמדו על חלקן שלהן בהעברת מצבורי נשק לאזורנו; הן למדו לדעת, כי טירן, שאינו מסוגל לערוך מאזן שפוי, אינו יודע גם מהו מאזן אימה ואינו מונחה על-ידה.

דוד לוי: העולם המתפכח היטיב להבין את מעמדה של ישראל כדמוקרטיה היחידה באזורנו.

דוד לוי: הועמקה ההבנה לשורשי הסכסוך הממושך והמר, הנעוצים זה עשרות שנים בסירובן של רוב מדינות ערב להכיר בקיומה של ישראל ולהשלים עם עצמאותה.

דוד לוי: אדוני היושב-ראש, מפאת קוצר הזמן, אני כבר שומע את הצלצולים – – –

שבח וייס: אתה מתנתק מן הנייר.

דוד לוי: אני מתנתק.

דוד לוי: יכולתי להרחיב על העשייה הגדולה של הממשלה הזאת.

דוד לוי: עמדות בסיסיות של ישראל, שנדחו בעבר כלא-ריאליות, נשמעות עתה בפתיחות ומתקבלות בהבנה ובהסכמה.

דוד לוי: כך גם הובנה עמדתנו, כי המשא-ומתן הישיר עם שכנינו הוא הדרך האחת והיחידה ליצירת תהליך שלום, כי הישיבה המשותפת בין ישראל לשכניה היא עצמה מהווה בשורה ראשונה לפתיחתו של עידן חדש.

דוד לוי: הובנה גם עמדתנו, שאין לטפל במרכיב אחד, ולו הפלשתיני, של הסכסוך כמרכיב מבודד ומנותק מן הפתרון הכולל שבמסגרתו יכירו מדינות ערב בישראל ויעלו על דרך השלום.

דוד לוי: נתקבלה גם תביעתנו למשא-ומתן ללא תנאים מוקדמים וכן הגישה הדו-שלבית להסבר הבעיה הפלשתינית, המבוסס על הסכמי קמפ-דייוויד.

דוד לוי: אימוץ כל העקרונות הללו, אדוני היושב-ראש, על-ידי ארצות-הברית, ובעקבותיה על-ידי הקהילייה האירופית, הוא שהניע אף את הערבים לקבלם ולעלות לראשונה על דרך השלום.

דוד לוי: אנו עומדים עתה מעבר לספו של תהליך היסטורי, ואנו פותחים בו בתנאים הטובים ביותר שממשלה כלשהי בישראל יכלה להשיג.

דוד לוי: את הנכס המדיני הזה זרעה והנביטה ממשלת הליכוד.

דוד לוי: את הנכס הזה אנו מניחים על מפתנה של הממשלה הנכנסת.

דוד לוי: תקוותנו כי נשכיל לטפחו תוך עמידה איתנה על האינטרסים של ישראל, כי גלים מאיימים על התהליך וודאי גלים מסוכנים על ביטחוננו.

דוד לוי: אני יכול לומר, אדוני היושב-ראש – הצהרות שאנו שומעים משותפים בממשלה הזאת, הקוראים להקמתה של מדינה פלשתינית, הצהרות נוספות, שאת סוריה נשאיר לסוף, הדליקו נורה אדומה, וציפיות שלא היו קמו היום והיו לאיום על כל העקרונות אשר סיכמנו והיו אבני דרך מוצקה, סלולה ובטוחה לשלום.

דוד לוי: הצהרות אלה נרשמות בעולם כולו, ובעולם הערבי בפרט, והן מעוררות ציפיות.

דוד לוי: כל אימת שהממשלה הזו הנכנסת תעמוד על המינימום, היא תואשם בקיצוניות.

דוד לוי: יהיה לחץ מבחוץ ומבפנים.

דוד לוי: אני חושש מאוד שהצהרות אלה, נוסף על כל הדיבורים על "ייבוש היישובים", הדבר הבלתי-אחראי הזה, המאיים על אזרחים שכל חטאם הוא ששמעו לקול האידיאל הציוני שלהם, אשר הלכו בעקבות החלטות ממשלה נבחרת, והם מאוימים בדרך נלוזה ובלתי-אחראית – הצהרות אלה הן הפקרה לשמה.

דוד לוי: הניסיון להפריד בין התנחלות פוליטית להתנחלות אחרת ולהמשיך התנחלות בקו העימות איננו מתקבל בשום מקום בעולם כדבר רציני.

דוד לוי: יש תגובות מארצות-הברית ומהעולם כולו.

דוד לוי: זה יעורר לחץ כבד מאוד על ישראל, ולא זו בלבד שהממשלה תהיה במצב שבו לא תוכל לקדם את תהליך השלום, שעליו עמלנו כל כך, אלא היא תיסוג אחורנית, תרתי משמע.

דוד לוי: היא לא תוכל לעמוד על האינטרסים החיוניים שלנו, אפילו בהתאם לעמדתה, בלי שתואשם בקיצוניות.

דוד לוי: אנו חוששים מאוד כי על-ידי זה היא תביא לא רק ללחץ אלא גם לאובדן דרך, אובדן דרך השלום, ותאבד תקווה.

דוד לוי: לצערי הרב, אני יכול לומר שנהיה עדים לאכזבה גדולה, שיהיה צורך בשנים רבות רבות כדי להעלות שוב את האזור על דרך השלום.

דוד לוי: אנו נעקוב אחר מעשיה.

דוד לוי: אנו מתייצבים כאן כדי למלא את חובתנו.

דוד לוי: אנו נבחן אותה על-פי החלטותיה.

דוד לוי: נבקר אותה.

דוד לוי: אם היא תשכיל ותעשה את הדברים הנכונים, היא תזכה מאתנו גם ל"יישר כוח".

דוד לוי: אם היא תסטה מהעקרונות אשר גובשו והם הם אבני הדרך בדרך לשלום, תוך עמידה על שלנו – אנחנו נעשה הכול כדי להפילה.

דוד לוי: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מצטער על שאני צריך לנהל את המשא-ומתן מכאן.

שבח וייס: עדיין אין לי סגן, ואני לא יכול לרדת להסדיר את העניינים.

שבח וייס: אם יש כאן מישהו מחברי הוועדה המסדרת מטעם הליכוד, אני פונה ואומר, שאני מוחק את הנואם האחרון שלכם, שהוא חבר הכנסת בנימין בגין, אלא אם כן תמסרו למישהו אחר.

שבח וייס: אני מודיע שוב, לא אעיר עוד, לא נעים לי, אלה שרים, אני פשוט אמחק מהרשימה לפי קצבת הזמן.

שבח וייס: אותו דבר, כמובן, לגבי כל המפלגות.

שבח וייס: אין לי דרך אחרת.

שבח וייס: אני לא רוצה לפגוע, האנשים עדיין שרים, ובאופן טבעי הם רוצים לדבר ללא גבול, אבל זה דיון סיעתי.

שבח וייס: אין לי דרך אחרת.

שבח וייס: אני מצטער שאני אומר את זה מפה.

שבח וייס: לו היה לי סגן הייתי יורד ומברר זאת.

שבח וייס: זה כל הסיפור.

שבח וייס: תרצו, תערערו אחר-כך.

שבח וייס: יש לי המון גמישות.

שבח וייס: עד כה כל אחד נאם פי שניים וחצי מן הזמן שהוקצב לו; פי פעם וחצי – זה בתחום הגמישות שלי.

משה קצב: האם היושב-ראש גם מוריד את הזמן מסיעת העבודה על ההפרעות לאריאל שרון?

שבח וייס: בוודאי.

שבח וייס: איזו שאלה?

שבח וייס: תרומתו של חבר הכנסת אלי בן-מנחם לשר אריאל שרון היתה ארבע וחצי עד חמש דקות.

משה קצב: האם זה ירד מזמן המכסה של סיעת המערך?

שבח וייס: חברים, תפסיקו להתמקח, זה לא יאה.

שבח וייס: אני מבין את הקושי של שרים להיות פתאום בתוך מסגרת.

שבח וייס: אני מבין, ולא מזלזל בזה.

שבח וייס: זהו דיון סיעתי.

שבח וייס: אם קובעים שמונה דקות, ומישהו נואם תשע-עשר דקות – ניחא.

שבח וייס: אבל אם קובעים שמונה דקות ומישהו נואם 22 דקות – האם אני יכול לנהל כך דיון?

שבח וייס: אני מתנצל, ואני פשוט אנכה זאת.

שבח וייס: בבקשה.

משה קצב: זה עוד לא קרה.

שבח וייס: מחר נקיים דיון, מחר.

משה שחל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בראש ובראשונה הרשה לי לברך אותך לבחירתך כיושב-ראש הכנסת, וברכתי כפולה: גם להיותך בן העיר חיפה וגם לתפקיד הרם והחשוב.

משה שחל: אם מותר לי להמליץ המלצה, אדוני היושב-ראש, דווקא לא הייתי עושה חשבון של דקות עם חברי הממשלה היוצאת ועם חברי האופוזיציה החדשים, כי, לאמיתו של דבר, זה הדבר היחיד שנשאר להם לעשות בארבע השנים הבאות.

משה שחל: דווקא מניסיוני, כמי שהיה באופוזיציה, הייתי מגלה רוחב-לב וגם מידה של נכונות לתת זמן.

משה שחל: הרי אחרי הכול לא יהיה לכם מה לעשות חוץ מאשר לדבר.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון עדיין חושב שמה שנתת לי זו עצה.

שבח וייס: הוא לא מבין שזאת הערה נגדכם.

דן תיכון: – – –

משה שחל: אני רוצה לברך אישית את חברי הממשלה, ולברך אותם שיהיו, כמונו, 15 שנה באופוזיציה.

משה שחל: זה תהליך בריא.

משה שחל: הייתי רוצה לומר לשר שרון, שנהג לומר, כאשר הוא פגש מישהו מאנשי האופוזיציה ואותי, כמה טוב להיות שר.

משה שחל: וזה נכון.

מאיר שטרית: לא הייתם 15 שנה באופוזיציה.

משה שחל: על כן, על דבריו שנאמרו היום אומר: אין שר נתפס בצערו.

משה שחל: השר שרון היה אחד הגורמים לכישלון הליכוד בבחירות האלה.

משה שחל: חברי הכנסת מהליכוד, מוטב שהיום תעשו לכם את חשבון הנפש.

משה שחל: אנחנו עברנו תהליך כזה ועשינו חשבון נפש.

משה שחל: אני רוצה לצטט את דברי מנחם בגין, זיכרונו לברכה, אשר אמר ב-1959 על מפא"י, שארבע שנים בשלטון – זה לא מעט, שמונה שנים – זה מספיק, 12 שנים – זה יותר מדי.

משה שחל: אתם ישבתם 15 שנים יותר מדי.

משה שחל: אתם עייפתם את העם הזה במלחמות פנימיות, שנמשכות גם היום, בציניות מופגנת, בבומבסטיות מתישה וביומרה שלא היה לה כיסוי, שאתם רוצים להיטיב עם העם, העם הזה שבחר אתכם, תושבי עיירות הפיתוח והשכונות.

משה שחל: אתם בגדתם באמון שהוא נתן בכם ופיתחתם איזה לקסיקון חדש של נסיכים.

משה שחל: אני אינני מכיר את הסגנון הזה.

משה שחל: האמת היא, בכל הכנות – וזאת גם לפני שחבר הכנסת שטרית דיבר בהופעה מרשימה בטלוויזיה, כנה, אמיתית – תמיד התקוממתי.

משה שחל: מה זה?

משה שחל: אנחנו מחולקים כאן לנסיכים, לבני מלכים ולפשוטי-עם שדמם שונה?

עוזי לנדאו: – – – שנוסעים ב"מרצדס".

משה שחל: אדם שצמח מתוך העם הזה והגיע לאן שהגיע בשתי ידיו – הוא איננו מתאים כלל להימנות עם מי שמפנקים אותם בתקשורת ובדברים אחרים?

משה שחל: הוא איננו מתאים להיות נציג כאן בבית הזה?

משה שחל: – נפלו עלינו נסיכים שהכול הוגש להם על מגש.

משה שחל: אני אומר לכם, וזו האמת, שלפני ארבע שנים, בשבתי ליד שולחן הממשלה, אמרתי לאחד החברים שלכם, ואינני רוצה לנקוב בשם: תיפלו לפני שתרגישו, כי אתם התרחקתם מציבור הבוחרים שלכם.

דן תיכון: ואתה קרוב לציבור הבוחרים?

משה שחל: וציבור הבוחרים הזה החליט הפעם הזאת להעניש אתכם.

דן תיכון: באיזו מכונית הגעת לכנסת?

עוזי לנדאו: באיזו מכונית נוסע הפרולטריון שלכם?

משה שחל: הוא החליט להעניש אתכם, חבר הכנסת דן תיכון.

משה שחל: הוא החליט להעניש אתכם מפני שאתם משאירים לנו מדינה תקועה עם תלות כלכלית, תקועה עם סכסוך בלתי-פתור, תקועה עם פער סוציאלי הולך ומחריף, תקועה עם מערכת פוליטית שעסקה בכל המניפולציות.

משה שחל: ויושבים פה שניים מאלה שהביאו אותה למצב זה שבו הפער בינה לבין הציבור שבחר בה הלך והעמיק.

משה שחל: ססמת

משה שחל: כם בבחירות היתה: הליכוד זה נכון.

משה שחל: וזו אמת, הליכוד זה נכון, ואומר לכם במה הוא נכון.

משה שחל: זה נכון שהוא סיבך אותנו במלחמת לבנון, וזה נכון שהוא הרס את הכלכלה, וזה נכון שהוא גרם לאבטלה המונית.

משה קצב: הבחירות נגמרו.

משה שחל: וזה נכון שהוא פגע בעלייה, וזה נכון שהוא ביזה את העולים, וזה נכון שהוא גרם לייאוש בקרב צעירים, וזה נכון שהוא השחית את השירות הציבורי, וזה נכון שהוא הסתאב וסיאב.

משה שחל: האיש שדיבר כאן לפני, השר שרון, היה אחד מאלה שסיאבו את המערכת הציבורית.

משה שחל: זה נכון שאתם פגעתם ברמת המוסר הציבורי, וזה נכון שאתם חילקתם מיליונים בהקצבות ייחודיות, וזה נכון שאתם הפקרתם את ביטחון הפנים.

משה שחל: לכן, אנא מכם, מעט דרך-ארץ וקצת, קצת צניעות לא תזיק.

משה שחל: אומר השר שרון: הצביעו.

משה שחל: מי שקבע שרבין ירכיב ממשלה הם, רחמנא ליצלן, אזרחים במדינת ישראל.

משה שחל: אלא מה?

משה שחל: הם ערבים.

משה שחל: אותו ליכוד חיזר אחרי הקול הערבי, שילם, עשה, השקיע.

משה שחל: היכן השר דוד מגן?

משה שחל: – אני יודע, פתאום, לפתע פתאום, נפתחו תקציבים במקומות.

משה שחל: אותו שר, שרון, מעז כאן לקום ולומר דבר שלא יעלה על הדעת בשום מדינה דמוקרטית.

משה שחל: אבל הוא אמר גם דבר נוסף.

משה שחל: הוא איים עלינו.

משה שחל: הוא אמר: דעו לכם, אם לא תתנהגו, אנחנו כאופוזיציה נלמד אתכם.

משה שחל: מיהו השר שרון שיאמר את זה?

משה שחל: מיהו שיעז לומר את הדברים האלה?

משה שחל: כלפי מי?

משה שחל: – כלפי תנועה פוליטית שבקרב חבריה שישה מפקדים בכירים בצה"ל; כלפי תנועה פוליטית שאם יש ביטחון במדינה הזאת היא הצמיחה אותו.

משה שחל: אותו שרון, חבר מפא"י לשעבר.

משה שחל: הוא היה חבר מפא"י כשמפא"י היתה בשלטון.

משה שחל: אני מכיר אותו מחיפה, כשהוא היה בפיקוד הצפון.

משה שחל: הוא דאג שמסיו למפלגה ישולמו, כדי שחס וחלילה זה לא ימנע את היותו חלק מן השלטון.

משה שחל: אותו אריק שרון בא לכאן, נושא ומתנשא, מתיימר לומר באיום: אם לא תנהג ממשלת רבין, במה?

משה שחל: – זו ממשלה דמוקרטית, שזכתה ברוב קולות הציבור.

משה שחל: חברי הכנסת, אני אסיים שוב בדברי מנחם בגין – לא יזיק לכם גם לעיין מעט בדרך שבה הוא נהג.

משה שחל: והיו לנו מחלוקות אתו, רבות מאוד.

משה שחל: חבר הכנסת מיקי איתן, אם תרשה לי.

שבח וייס: הוא רשום כמיכאל איתן.

משה שחל: היה ויכוח על מספר הקולות שקיבל המערך אז, בבחירות ב-1981.

משה שחל: שימו נא לב.

משה שחל: אמר מר בגין אז בנאום בכנסת, דומה לזה שהיה בעת הצגת הממשלה: המערך קיבל בציבור האזרחי 708,536 קול, והליכוד קיבל 718,941 קול.

משה שחל: והוא המשיך ואמר: בגין 10,000 קולות אלה העם הכריע, כי הרוב היה עם הליכוד.

משה שחל: 10,000 קולות.

משה שחל: השר שרון לא יודע כנראה חשבון.

משה שחל: אולי בגלל זה המצב במשרד השיכון התדרדר כפי שהוא התדרדר.

משה שחל: רבותי, חברי הכנסת, העבודה קיבלה הפעם 255,681 קולות יותר מהליכוד.

משה שחל: לכן תשפילו מעט את העיניים.

משה שחל: קיבלנו אמון מלא מן העם.

משה שחל: עלינו ב-350,000 קולות בקירוב.

דן תיכון: איזו בשורה אתה מביא לציבור?

משה שחל: אסיים את דברי בדברים של בן-גוריון.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, אתה יצאת מחוץ לתחום, אבל אתה ממשיך להפריע.

משה שחל: אגב, הוא גם לא יכול לדבר מהכיסא הזה, בכל הכבוד.

שבח וייס: זה מה שרציתי לומר.

משה שחל: מה זה?

משה שחל: זה לא גן שמטיילים בו.

משה שחל: אסיים את דברי בדברי בן-גוריון.

דן תיכון: – – –

משה שחל: חבר הכנסת דן תיכון, אנא תקשיב לי.

אלי בן-מנחם: הוא מהנסיכים.

שבח וייס: הוא מקריית-חיים.

שבח וייס: בבקשה.

משה שחל: מן הראוי לסיים את דברי בדברי בן-גוריון.

משה שחל: בשבילי זהו רגע מרגש.

משה שחל: אני הייתי עד למהפך של 1977, ואומר לכם בגילוי לב, לא אכחיש, גם זלגה דמעה מעיני, ואולי יותר מדמעה.

משה שחל: זה לא פשוט.

משה שחל: זה קשה.

משה שחל: מתרגלים לזה.

משה שחל: אבל אני בהחלט רואה סגירת מעגל בכך שאנחנו חוזרים חזרה, ואני מקווה ל-15 שנה, כדי לתקן את מה שקלקלתם.

משה שחל: בן-גוריון אמר, כי "כל עם מן הראוי שישאף לגדולה רוחנית ותרבותית".

משה שחל: לגבי מדינת ישראל אין זו רק שאיפה רצויה, אלא גורל, ייעוד ובהכרח קיום.

משה שחל: זו ההבטחה שאנו נותנים: להחזיר לעם ישראל את הגדולה הרוחנית, שאבדה לו ב-15 שנה שבהן הכפשתם את הוויכוח הציבורי, להחזיר אותו ליעדים אמיתיים של שלום, של חברה צודקת, ומעל לכול – של ביטחון לעם ישראל.

משה שחל: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת משה שחל.

עוזי לנדאו: התקרבות לדראושה – – –

שבח וייס: חבר הכנסת לנדאו, אין נואם שאתה לא נותן לו פרשנות.

שבח וייס: זה יותר מדי.

שבח וייס: עכשיו אני מבקש לקרוא לשר זבולון המר, ואחריו – לחברת הכנסת יעל דיין.

מאיר שטרית: חבר הכנסת שחל – – –

שבח וייס: אני יודע, אני חוסך זמן.

שבח וייס: הנאום של חבר הכנסת מיכה גולדמן בסכנה.

שבח וייס: אני ממש מקצץ בזמן, תראו בסוף.

שבח וייס: בבקשה, השר המר.

שבח וייס: אני אמרתי שאתם היום לא בתקן של שרים אלא חברי סיעה, אף שאתם עדיין שרים.

שבח וייס: לכן אתם צריכים להקפיד על הזמן, כי השרים בדרך כלל רשאים לדבר ללא הגבלה.

זבולון המר: תסתכל גם על האחרים.

שבח וייס: כן, אני מקצץ בזמן של האחרונים וחבל לי לפגוע בהם, אך אין לי ברירה.

שבח וייס: בבקשה.

זבולון המר: קודם כול, אני רוצה לברך את יושב-ראש הכנסת, באמת ידידי, פרופסור שבח וייס, שראוי על דעת כל הכנסת לעמוד בראשה – בידע שלו, ביושר שלו, בבקיאות שלו בכנסת, במסירות שלו לכנסת; ואני מאחל לו הצלחה גדולה.

שבח וייס: אני מודה לך מאוד.

זבולון המר: אני רוצה לברך את חברי הממשלה המוצעת, שיהיו להם בריאות ונחת במשפחה.

זבולון המר: אשר להצלחה שלהם כממשלה, שונים הדברים.

זבולון המר: מפני התורה שבכתב והתורה שבעל-פה שלה וההרכב שלה וההשפעות של המרכיבים שלה והרקורד שלה, לא ניתן לנו לסמוך על חבריה בעניינים החיוניים לנו.

זבולון המר: לפני 16 שנה בערך, בתרגיל שכונה "מבריק" ובעצת אחיתופל, נדחתה המפד"ל על-ידי תנועת העבודה, והתוצאה היתה הליכתה של העבודה ל-15 שנות אופוזיציה.

זבולון המר: המפד"ל זכתה אז ל-12 מנדטים.

זבולון המר: עכשיו שוב, בעצת חברים מהשמאל בעבודה, שנוטרים איבה לכיפות הסרוגות, לא רצו לדון ברצינות בדרכה המדינית והחינוכית והדתית של הממשלה הזאת והעדיפו ברית של שמאל של מרצ, שמאל שבעבודה עם ש"ס ברוח של "יומרץ רבין", ממשלה בדוחק, שאנחנו לא יכולים לסמוך על דרכה ועל יכולתה.

זבולון המר: ראש הממשלה המיועד הבטיח שלא יהיה סחר-מכר ולא לחצים ולא "דילים", שהוא יחליט והוא יקבע, ועל-פי כישורים.

זבולון המר: בסופו של דבר, צר היה לראות איש גיבור מלחמות, בעל זכויות רבות, כיצחק רבין, נלכד בפח יוקשים של כוחניות, מרפקנות, שכפתה עליו ההגמוניה של ה"בלייזרים" משמאל, והתקיים רצונם שתהיה ממשלה שמאלית, אנטי-דתית ואנטי-חינוכית.

זבולון המר: היום אנחנו יודעים, שמה שהנחה אותם מההתחלה, על-פי תכנון של קבוצות בשמאל, שרבין ואחרים נכנעו להן, היה להרחיק מן הממשלה כל מי שלא מסכים עם הקו השמאלי שלה.

זבולון המר: קודם כול, כדי לפנות להם אחוזות ואחיזות בממשלה, ואחר-כך כדי לסלק מן הדרך כל אי-נוחות באשר לדרכה של הממשלה בנושאים המדיניים, הדתיים והחינוכיים.

זבולון המר: נוחה היתה השותפות עם אלה שלא מציבים גבולות, שלא מעמידים עקרונות מנוגדים לשמאל בעניינים המדיניים, ההתיישבותיים והביטחוניים של המדינה.

זבולון המר: אלה שאצה להם הדרך השלטונית והמדינית, אלה שרוצים לוותר ברוח של "ייבוש התנחלויות" ואוטונומיה בלי מגבלות, שמונעות סיכון של מדינה פלשתינית, הם שלא רצו בדרך של גשר בין חלקי הציבור, הם שאוהבים לגלגל בלשון את הקיטוב, את שנאת האחדות, הם הקימו ממשלה כזאת.

זבולון המר: הם רצו ממשלה צרה מאוד ושותפים פרגמטיים, נוחים לשעה, שהמחיר של ההשתתפות שלהם שונה.

זבולון המר: אנחנו לא העלינו על הדעת שאיש כמו רבין, ביטחוניסט, שאלוני ושריד ואחרים השותפים לממשלה תקפו אותו בברוטליות על הביטחוניות שלו, שהוא ייכנע לשמאלנות וירחיק מחנות לאומיים לא-דתיים ודתיים, שטובי בניהם לחמו לצדו ולצד מפקדים אחרים במלחמות עקובות מדם על הגנת הארץ, שבנו יישובים בקווי העימות ובכל רחבי ארץ-ישראל והתיישבו בהם.

זבולון המר: גם לא העלינו על דעתנו, שלא ייגע בלבו הכאב של גדולי רבנים חרדים, דתיים, שכואבים ורגישים לנושא החינוכי היהודי, ויגלה אי-רגישות מוחלטת בנושא החינוך והמורשת היהודית.

זבולון המר: בעצת ילדים, בחשבון ללא חזון, בחוזים פסולים, אפשר עכשיו להשתבח בממשלה, בקרעים שייווצרו.

דוד צוקר: למה אתה כל כך רוצה להצטרף אליה?

זבולון המר: אני לא רוצה.

זבולון המר: חבר הכנסת דדי צוקר, אתך אני לא רוצה להיות בממשלה, מפני – – –

דוד צוקר: זה הדדי.

שבח וייס: אחרי שכרתתם כאן את ברית ההדדיות, אני מבקש להפסיק את ההתנגחות האישית.

זבולון המר: המפד"ל לא נכנסת לממשלה מפני שהיא כזאת.

זבולון המר: המפד"ל, נכון, יצאו לה מוניטין בעבר, שהיתה שותפה בממשלות מפני האחריות הלאומית שלה לבניין המדינה, אבל לא בכל מחיר, לא במחיר של הממשלה כפי שהיא.

זבולון המר: בדקנו את זה בקווי היסוד, בדקנו אתכם ביחס לחינוך של ילדי ישראל, ראינו שזה לא אנחנו והחלטנו להיות באופוזיציה ולהשמיע את הביקורת שלנו, והדברים שלנו יהדהדו בארץ ובעולם היהודי, שלא כמוכם, חלק משותפי הממשלה הזאת, שכשהייתם באופוזיציה הוצאתם את דיבת הארץ רעה בעולם והסבתם נזק לא לממשלה אלא למדינה.

זבולון המר: אנחנו יותר זהירים.

חיים אורון: אין לך נימוקים יותר טובים?

זבולון המר: יש לי, עוד מעט.

חיים אורון: עזוב את הסיפור הזה.

זבולון המר: זה סיפור אמיתי.

חיים אורון: מה שאתה אומר עכשיו זה – – –

שבח וייס: יש כאן שיתוף פעולה מרתק, כאשר חברי הכנסת חיים אורון ודדי צוקר מאריכים מאוד את נאומו של השר המר.

שבח וייס: זאת סימביוזה נהדרת.

זבולון המר: אנחנו נהיה זהירים, לא כמוכם, אבל נאמר את דברינו בשער בת-רבים, ההכרח לא יגונה, עד שיבין הציבור, תבין הכנסת, שהממשלה הזאת כמות שהיא, ממשלת אנטי-אחדות ונושאת דגל קיטוב עדתי, דתי ולאומי וצרה מאוד בבסיסה, לא תאריך ימים במניפולציות.

זבולון המר: אנחנו מרוצים שעמדת מעצבי הממשלה הזאת בדמות שלה, מעודדת תהליכים של אחדות פנימית במחנה הציוני-הדתי הגדול, מפני שיש כאן ויכוח אידיאולוגי ופוליטי ודתי, ויש פה קרע בארץ-ישראל וביהדות.

זבולון המר: והאחדות הזאת תסייע לנו במאבק האופוזיציוני שננהל, וככל שתהיה מלחמת חינוך ותרבות ודת, ותתקיים זכות היהודים לגור ברווחה בארץ-ישראל, נצא מהמלחמה הזאת, ואני בטוח שננצח בה.

זבולון המר: אני רוצה לומר מלים אחדות על מהות הוויכוח שלנו עם הממשלה.

זבולון המר: הגברת אלוני והשמאל שלה הטיפו במשך שנים – ואומר שתי נקודות כרגע – דברים שנועדו להביא לשנאת הדת והדתיים, כאילו אלה פרימיטיביים, או בלשונכם חיים בחשכת ימי הביניים.

זבולון המר: כשרציתי שהנוער או העולים ידעו מה זה סידור, יבינו מה היא חוויה של תפילה – האשימו: שטיפת מוח וכפייה דתית.

זבולון המר: כשרציתי שידעו תלמוד, שידעו מדרש – אמרו: זה על חשבון אמנות, תיאטרון, קולנוע וספרות.

זבולון המר: כאן בני אור – כאן בני חושך.

זבולון המר: לחמו כשרצינו שתלמידינו ילמדו על תקופת בית שני וימי הביניים – כאילו זה על חשבון ההיסטוריה הכללית.

זבולון המר: מצאו סתירות בין תורה למדע, בין תרבות כללית לשורשים רוחניים.

זבולון המר: מי שלא מבין באופן עמוק את החוויה הדתית והמורשת היהודית – חסרה לו תרבות כללית.

זבולון המר: אכפת לנו שבפני כל ילד וילדה לא תיסגר ספרות המורשת היהודית.

זבולון המר: עשינו זאת בדרכי נועם והותקפנו על-ידיכם.

זבולון המר: גם כשהורים בתל"י – תגבור לימודי יהדות – ביקשו ללמד יהדות בבית-ספרם, פסלתם זאת.

זבולון המר: יצרתם קיטוב בין דתיים ללא-דתיים.

זבולון המר: גם ההטפה לנישואין אזרחיים – נגד החוק.

זבולון המר: ההשלמה וההגנה על סרבני גיוס ושירות ביש"ע, גיוס אוטובוסים בשבת – כל אלו דברים לא חינוכיים.

זבולון המר: לכן, אל תתפלאו שאנחנו חוששים ומוחים אם בתפקידה תמשיך הממונה על החינוך באותה דרך והנוער יהיה מנוכר ליהדותו ולמקורותיו; אם ימשיכו לטעון שמקורותינו, התלמוד וההגדה של פסח – אמרו זאת כאן מעל הבמה הזאת – והתנ"ך מטיפים לשנאת זרים.

זבולון המר: מאחר שאני מאמין שעתיד עמנו תלוי בשורשיו, אני מאמין שצריך לעשות זאת בדרכי נועם, וסדר העדיפויות שלנו כן צריך להעמיד את היהדות בחינוך כנושא מרכזי.

זבולון המר: אם תרצי להגשים את דברייך מתקופת האופוזיציה – בתפקידך – נילחם בכך.

זבולון המר: ועל זה נזעקו רבים.

זבולון המר: אם תשני – נראה.

זבולון המר: נקודה שנייה ואחרונה.

זבולון המר: את מי שבונים את הארץ ומגינים עליה דחיתם, כדי שתהיה לכם אוטונומיה נוחה יותר לדרככם, שחלק מכם רוצים להביא באמצעותה להקמת מדינה פלשתינית.

זבולון המר: אנחנו נפריע בכך.

זבולון המר: אני אומר פה לחברי הכנסת – אני יודע שהחברים משמאל מזלזלים בכל מי שהוא לא הם – אנחנו רוצים שלום מעומק נפשנו.

זבולון המר: אבל, עם זאת, איננו רואים סתירה בין זה לבין הרצון שלנו, שבכל הסדר של שלום יוכל כל יהודי לשבת בכל שטחי ארץ-ישראל.

זבולון המר: כל מי שתוקף את אוהבי ארץ-ישראל כאילו היו מעדיפים אדמה ואבנים ומזלזלים בקדושת עם ואדם מטעה במזיד ובמכוון.

זבולון המר: אנחנו אוהבים את ארץ-ישראל, ולא נשלים אם יובילו אפילו לכך שבהסדר יימנע מיהודים לחיות בכל מקום בארץ-ישראל; הם ייושבו ולא ייובשו.

זבולון המר: אוהבי ארץ-ישראל והיישובים לא עושים זאת על חשבון קדושת החיים ולא על חשבון המאמצים לשלום.

זבולון המר: אנחנו תומכים במאמצים להשגת השלום, אבל לא בדרכים ובפתרונות שימנעו יכולת וזכות יהודים לחיות ברווחה בכל רחבי ארץ-ישראל.

זבולון המר: אין "יודן ריין" בארץ-ישראל.

זבולון המר: חברי הכנסת, אסיים ואומר, שתחילת הדרך שלכם, ההרכב של הממשלה, התפקוד שלה והתפקידים שלה מעידים על סכנה של המשך שיבוש הדרך והדעת בעתיד.

זבולון המר: אנחנו נבטא את עמדותינו בצורה ברורה, משום שאנו בטוחים שאין סתירה בין שלום לארץ-ישראל ובין יהדות לקדמה רוחנית.

זבולון המר: השבוע מתחילים ימי "בין המצרים".

זבולון המר: היתה שנאת חינם, היה חורבן הבית.

זבולון המר: בדרך שבה הרכבתם את הממשלה לא הייתם רגישים לזה.

זבולון המר: ראוי שהממשלה הזאת תראה את עצמה מנהיגה של כל העם ולא של קליקה.

זבולון המר: זאת אחריות כבדה מאוד.

זבולון המר: אנו מתפללים שיהיו לכם העצה והתבונה לנהוג נכונה – יותר אחדות, פחות קיטוב, יותר יהדות, פחות ניכור, יותר רגישות ליישובים של ארץ-ישראל, עם מאמצים לשלום מבית ומחוץ.

זבולון המר: לא השתכנענו שזאת דרכה של הממשלה, ולכן נצביע נגד הממשלה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חברת הכנסת יעל דיין; אחריה – השר משה קצב.

שבח וייס: אני חוזר ואומר: אין לי דרך אחרת אלא לנהוג בזמן שהוקצב באופן מקובץ.

שבח וייס: ישבה ועדה מסדרת, קבעה סדרים, והיא רוצה שלא יקיימו אותם.

שבח וייס: זה בלתי אפשרי.

שבח וייס: חברת הכנסת יעל דיין, דור שלישי בכנסת, זה דבר מיוחד מאוד.

שבח וייס: בבקשה.

יעל דיין: כבוד יושב-ראש הכנסת – בהערכה אישית חמה ולכבוד לי שהכנסת הראשונה שלי היא כנסת שאתה מכהן בה כיושב-ראש – חברות וחברי הכנסת, אני לא מנסה להסתיר את התרגשותי.

יעל דיין: התרגשותי נובעת לא רק משום שאלה דברי הראשונים מעל הבמה הנכבדה הזאת.

יעל דיין: אם תורשה לי נימה אישית, אני נרגשת משום שעל הדוכן הזה ייצגו את תנועת העבודה סבי, שמואל דיין, זיכרונו לברכה, ואבי, משה דיין, זיכרונו לברכה.

יעל דיין: מעשיהם, פועלם, מייסוד דגניה ונהלל, מחויבותם לשוויון, לקליטה, לביטחון, ניצחונות במלחמות ישראל, עד השלום עם מצרים והידברות של כבוד ושל שוויון עם הפלשתינים – יהיו לי מורה-דרך, ואני מקווה להיות ראויה למורשתם.

יעל דיין: אני נרגשת אישית, כי הייתי מטרה מצד הימין שהיה בשלטון, כשהיה בשלטון, מחוץ לבית הזה, כמו עמיתים בתוך הבית הזה, להסתה, לדה-לגיטימציה ולאיומים פליליים.

יעל דיין: לדידם הייתי – ושמענו זאת גם היום – "מחוץ לגדר", עוכרת ישראל, מלשינה, מרעילת בארות, קומנדו כזה או אחר, שמטרתו להקטין את חוזקה ועוצמתה של מדינת ישראל.

יעל דיין: היום מסתיים הפרק הזה של ההסתה.

יעל דיין: היום מסתיים הפרק הזה של דה-לגיטימציה גם של ערכים וגם של אנשים שמייצגים אותם וגם של חלקי אוכלוסייה שלמים במדינת ישראל.

יעל דיין: הפרק הזה, שכולו היה חבלה בדמוקרטיה, באחדות העם, בזכויות היסוד; הפרק הזה מסתיים לגבי לא משום שרכשתי לי בבחירה דמוקרטית חסינות של חברת כנסת, אלא כי היום תקום ממשלה לישראל, שתחזיר צלילות למים העכורים האלה שכיסו אותנו עד צוואר, תחזיר לעם כולו את המונופול שנלקח ממנו.

יעל דיין: מונופול על אהבת המולדת שייך לעם, לא למפלגה אחת ולקבוצה אחת.

יעל דיין: המונופול על הכחול-לבן יוחזר לעם, המונופול על פטריוטיות יוחזר לעם.

יעל דיין: וגם ריגוש נשי קטן.

יעל דיין: בממשלה המוצעת יהיו שתי שרות, ובוודאי גם סגניות שרים.

יעל דיין: בכנסת הזאת עלה מספרנו משמונה ל-11, ואין לי ספק, שניתן וחייבים לצפות מהממשלה הזאת לקפיצת דרך בנושאי מעמד האשה – בחקיקה, במודעות, בעבודה ובייצוג.

יעל דיין: היום אנחנו נחליף את שלטון הימין והליכוד ונשקם את עצמנו מתוצאות שלטונו, מהפנטסיה המשיחית והשקרית ומהפחד; הפנטסיה שאומרת, שאפשר גם להחזיק בכל השטחים הכבושים לנצח וגם להשיג שלום אמת, גם ביטחון אמת וגם ארץ-ישראל השלמה, גם קליטה ועלייה ויצירה ורווחה וכלכלה בריאה וגם כל השטחים ושליטה על 2 מיליוני פלשתינים לדורי דורות.

יעל דיין: אנחנו יודעים שהבחירה האמיתית היא בין שלום ובין מלחמה, בין החיים ובין המוות.

יעל דיין: וישראל חזקה דיה לצאת מהאשליה, לנפץ את הפנטסיה ולבחור נכון.

יעל דיין: אנחנו לא נחזור לגבולות 1967 ולא נחלק את ירושלים ונמנע הקמת מדינה פלשתינית עצמאית בינינו לבין ירדן.

יעל דיין: אבל בין שטחים צפופי אוכלוסייה לבין שלום וביטחון, אנחנו נבחר בשלום של פשרה טריטוריאלית.

יעל דיין: בין עלייה וקליטה ורווחה ויצירה לבין שטחים – אנחנו נבחר בציונות, בדמוקרטיה היהודית, במציאות מבטיחת החיים ולא בפנטסיה האובדנית.

יעל דיין: נשחרר את עצמנו מן האשליות ומן הפחד.

יעל דיין: לא יפחיד אותנו הימין לא ב"סטינגרים" מקלקיליה ולא ב"קטיושות" מג'נין.

יעל דיין: לא פחדנו מהמלחמות שנכפו עלינו, אנחנו לא מפחדים גם משלום של פשרה.

יעל דיין: אנחנו נוציא את ישראל מן הפחד, שהביא לייאוש ולבורות, שהביא לשנאה ולאלימות, שהביא לגזענות.

יעל דיין: בשביל להוציא את עזה מבת-ים צריך להוציא בהסדר הקבע גם את בת-ים מעזה, ונעשה זאת מהר.

יעל דיין: ונעשה את זה מהר, משום שכל רגע שאיננו צועדים בו לקראת עשיית שלום, כמו שאמר יצחק רבין, לא תהליך שלום, עשיית שלום – מקרב אותנו למלחמה הבאה.

יעל דיין: הייאוש של האבטלה, של מקרר ריק במחנה פליטים, מוליד אלימות ושנאה.

יעל דיין: ומקרר ריק בעיירת פיתוח או בשכונה ישראלית השרויה במצוקה מונע תקווה.

יעל דיין: בית-ספר סגור ברמאללה מוליד ייאוש ובורות, שנאה ואלימות, ואי-הבנת הנקרא וחינוך שקורס מחסלים את התקווה אצלנו ומולידים אף הם אלימות ושנאה וגזענות.

יעל דיין: לשלום הזה שנעשה דרושים גם דמיון וגם יצירתיות, ולממשלה הזאת יש זאת בשפע, יש בעיקר היכולת, שלא היתה לממשלה הקודמת, לראות את האחר, להעמיד את עצמנו במקומו.

יעל דיין: וכשם שאני דורשת משכני הפלשתינים שיבינו אותנו, את המצוקה של עשרות שנים של איום בהשמדה, את הזיכרון הקולקטיבי של השואה והגלות, את "אין לנו ארץ אחרת", את "תסביך הקורבן", אני דורשת מעצמנו לראות אותם במצוקתם – ללא סטטוס, ללא דגל, ללא תקווה, ללא זכויות וללא סיכוי לעתידם כעם.

יעל דיין: כדי שהם יצאו מהפנטסיה של "הכול או לא כלום", גם אני צריכה לוותר על הפנטסיה הזאת ולחזור למציאות, שהיא אתוס נהלל וכפר-גלעדי, אשדוד וקריית-שמונה, ולא מיתוס מצדה וביתר.

יעל דיין: אמון בממשלתו של יצחק רבין, עם שותפינו לקואליציה, הוא אמון בתקווה, בעתיד, בגבהים שאליהם אפשר להמריא, בחיים ובאיכותם, במדינת ישראל יוצרת ומפותחת ושוויונית, שבטוח וגם טוב לחיות בה.

יעל דיין: אני רוצה לסיים בכמה מלים למפלגות הערביות התומכות בקואליציה, וגם לליכוד.

יעל דיין: המחויבות שלנו לערביי ישראל היא מוחלטת, גם לאלה שאינם שותפים לקואליציה ותומכים בה מבחוץ.

יעל דיין: זו מחויבות לשוויון ולקידום ומחויבות לשלום צודק.

יעל דיין: הייתי רוצה לקוות, שהצבעת אמון בממשלה, שלהם ושל בוחריהם, איננה רק אקט פוליטי של בחירת הרע במיעוטו, אלא גם הבעת אמון אמיתית במחויבות הזו שלנו ובנחישותנו ליישם אותה.

יעל דיין: ידי החברים והחברות של סיעת הליכוד יורמו נגד הממשלה המוצגת.

יעל דיין: אני יודעת שלידיים האלה מחוברים חברי כנסת שאינם שלמים תמיד עם עמדתם כפי שהיא באה לידי ביטוי בהצבעה.

יעל דיין: בכירים בליכוד אמרו אחרי הבחירות, שזו היתה טעות להפוך את שלמות הארץ לדת, ושהשלמות הזאת עיוותה את סדרי העדיפויות, והיו שהכו על חטא זניחת הרווחה והקליטה – אלה יצביעו היום אי-אמון לממשלת רבין ויעשו שקר בנפשם.

יעל דיין: בוחריהם שלהם מאסו בהם והצביעו לנו אמון בבחירות לכנסת.

יעל דיין: הימים הבאים והשנים הבאות לא יהיו קלים.

יעל דיין: אנחנו נוביל בהם בבטחה מעמדה חזקה, לאור, לאמת, לרווחה ולשלום.

שבח וייס: תודה רבה לחברת הכנסת יעל דיין.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השר משה קצב.

משה קצב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מבקש להצטרף לברכות ליושב-ראש הכנסת שבח וייס.

משה קצב: למדנו להכיר את ערכיות פעולותיו של יושב-ראש הכנסת.

משה קצב: אנחנו מעריכים, מכבדים ואוהבים את חבר הכנסת שבח וייס, ואני בטוח שהוא יביא כבוד לכנסת ולעבודתה.

שבח וייס: תודה רבה.

משה קצב: אני מבקש לברך את הנואמת האחרונה, חברת הכנסת יעל דיין.

משה קצב: יעל דיין בוודאי תוסיף נדבך לעבודה הפרלמנטרית.

משה קצב: היא ניחנה בכישורים, בסגולות ובכשרונות מבורכים.

משה קצב: אני מקווה שתכונותיה המיוחדות יביאו כבוד גם לאביה וגם לסבה, זיכרונם לברכה.

משה קצב: אני מבקש גם לברך את ראש הממשלה המיועד ואת חברי הממשלה.

משה קצב: אנחנו נאחל לראש הממשלה המיועד ולשרים שיצליחו לעמוד במשימות וביעדים של השגת שלום, אבל גם ביטחון, של השגת יציבות כלכלית, ביטחון אישי וצדק חברתי.

משה קצב: אלה למעשה היעדים שראש הממשלה המיועד הציג פה, ואלה היו גם ססמאות הליכוד.

משה קצב: עוד מעט נברך את ראש הממשלה הבא ונאמר לו: אדוני ראש הממשלה, שר הביטחון, שר העבודה והרווחה ושר הדתות.

משה קצב: וזאת בשורה חדשה.

משה קצב: זה דף חדש שראש הממשלה המיועד מבקש לפתוח.

משה קצב: יצחק רבין עורר היום תקוות רבות מאוד בקרב אזרחי ישראל.

משה קצב: ובנאומיו בחודש האחרון הוא גם עורר תקוות רבות בקרב מדינאי עולם.

משה קצב: הם יתבעו ממנו את פירעון השטרות שהוא מתחייב עליהם.

משה קצב: יצחק רבין אמר היום בנאום הצגת הממשלה: "רבים בארץ ובעולם מייחלים לדרך חדשה", דף חדש, אמר יצחק רבין, הוא פותח בהיסטוריה של עם ישראל.

משה קצב: הוא רוצה לבנות מדינה חזקה וטובה.

משה קצב: מר יצחק רבין, האומנם אתה מתיימר לפתוח היום דף חדש בהיסטוריה של עם ישראל?

משה קצב: נדמה לי, מר יצחק רבין, שמערכת הבחירות הסתיימה, ומערכת פולחן האישיות הגיעה גם היא לסיומה.

משה קצב: נראה שהוא לא שם לב לכך, כי אילו שם לב בוודאי לא היה מרהיב עוז ואומר שהוא יפתח דף חדש בהיסטוריה של עם ישראל.

משה קצב: מר רבין לא אמר לנו איזה דף חדש הוא רוצה לפתוח בהיסטוריה של עם ישראל, אילו אתגרים לאומיים הוא מתכוון להציב היום, איך הוא מתכוון להתמודד עם בעיות האבטלה, איך הוא רוצה למנוע את הירידה מן הארץ, איך הוא רוצה להתמודד עם בעיות יסוד בחיי דת ומדינה.

משה קצב: תחת זאת קיבלנו מקסמים, הצהרות, קווי יסוד מעורפלים, ססמאות והבטחות שאין מאחוריהם שום כיסוי.

משה קצב: אומנם כן, מר רבין נשא היום נאום בחירות מובהק.

משה קצב: במקום להציג לעם ישראל ולמדינאים בעולם דרך, תוכנית פעולה, חזון ויעדים לאומיים, הוא מציג לכנסת ישראל ולעם ישראל ממשלה של קיטובים וניגודים, ממשלה של קיטובים בנושאי דת ומדינה, ניגודים בנושאי שלום וביטחון, קיטובים בנושאי כלכלה וחברה.

משה קצב: כדי לבסס את מצעו, הציג מר יצחק רבין חלקים מתוכנית הליכוד.

משה קצב: הוא מדבר בעד חוק ביטוח בריאות ממלכתי ובעד חוק פנסיה ממלכתית.

משה קצב: היכן היתה מפלגת העבודה במשך השנה האחרונה, השנתיים האחרונות, הקדנציה האחרונה, עשר השנים האחרונות, כאשר מפלגת העבודה הצליחה למנוע מהליכוד להעביר שני חוקים כל כך חשובים?

משה קצב: קרנות הפנסיה עומדות להתמוטט, אך הוא מעדיף להמשיך לשמור על ההסתדרות.

משה קצב: הוא בעד ביטוח בריאות ממלכתי, אבל הוא נגד פרוגרסיביות במס האחיד, הוא נגד ביטול לשכות המס, הוא נגד חיסכון בהוצאות הגבייה של המס האחיד, הוא בעד העברת כספי המס האחיד לפעילות מפלגתית בהסתדרות.

משה קצב: מר רבין, חשוב שתדע, כי לא במקרה יזם הליכוד את תוכנית שיקום השכונות, לא במקרה יזם הליכוד את החוקים החברתיים, בחלקם המתקדמים ביותר בעולם, ואנחנו לא במקרה צמצמנו את התלות של האזרחים במנגנון.

משה קצב: מר יצחק רבין לא אמר אפילו מלה אחת על ערכי דת ומסורת.

משה קצב: לגבי מפלגת העבודה דת היא קרדום לחפור בו; לגבינו, הליכוד, זו אמונה, זו דרך.

משה קצב: תוצאות הבחירות, אדוני היושב-ראש, אינן מבטאות ניצחון למפלגת העבודה, גם לא לדרכה.

משה קצב: אומנם הליכוד נכשל בבחירות, אך לא נכשלו דרכו של הליכוד ומדיניות הליכוד.

משה קצב: אדרבה, רוב הציבור הביע אמון בדרכה של הממשלה היוצאת ובמדיניות הליכוד, אך לא בליכוד.

משה קצב: הציבור יודע היטב מהי מדיניות הליכוד ומהי מדיניות ממשלת הליכוד, אולם איש איננו יודע מהי מדיניות מפלגת העבודה.

משה קצב: מר רבין לא אמר אף לא מלה אחת, אם הוא בעד, כן או לא, מדינה פלשתינית.

משה קצב: הוא לא אמר אף לא מלה אחת אם הוא בעד, כן או לא, פשרה טריטוריאלית.

רענן כהן: – – –

משה קצב: מדיניות מפלגת העבודה מובילה בהכרח להקמת מדינה פלשתינית.

משה קצב: מי שמדבר על פשרה טריטוריאלית, מי שמוכן לדבר עם אש"ף, מי שרוב שריו – וכך רוב שריו של יצחק רבין – תומכים בהקמת מדינה פלשתינית ביהודה ובשומרון – צריך בהחלט לומר שהוא מוביל להקמת מדינה פלשתינית בניגוד לרצון רוב העם.

משה קצב: רוב העם בישראל איננו רוצה מדינה פלשתינית.

משה קצב: ומר רבין כבר מיהר לוותר, בהצהרותיו הפומביות, מאז התברר שהוא זכה ברוב קולות, על עמדות חשובות.

משה קצב: על מה יוותר מר יצחק רבין במהלך המשא-ומתן, כאשר יתקיים בחודש הבא, אותו משא-ומתן שהליכוד בנה והכשיר ובישל והוא מגיש אותו כרגע ליצחק רבין?

משה קצב: במשך 30 שנה השתוקקה מפלגת העבודה למשא-ומתן ישיר ודו-צדדי ולא הצליחה.

משה קצב: מפלגת העבודה היתה מוכנה, גם בתקופת שלטונו הקודם של יצחק רבין כראש ממשלה, לעשות ויתורים מרחיקים-לכת.

משה קצב: הליכוד לא ויתר כמלוא הנימה, ואף-על-פי-כן מתנהל משא-ומתן ישיר ודו-צדדי עם ארצות ערב, בחלקן גם עם הקיצוניות ביותר.

משה קצב: אנחנו השקענו במשק בקדנציה הזאת השקעות אדירות.

משה קצב: רק בתשתית התחבורתית, של משרד ממשלתי אחד, משרד התחבורה, השקענו 4.2 מיליארדי ש"ח.

משה קצב: יש צמיחה כלכלית, יש גידול בתל"ג.

משה קצב: הורדנו את האינפלציה בקדנציה הזאת.

משה קצב: בשנה האחרונה לבדה נוצרו 108,000 מקומות עבודה.

משה קצב: גל עלייה גדול – ולא יעזור לאיש – הגיע דווקא בשנתיים האחרונות.

משה קצב: עיירות הפיתוח מכפילות את אוכלוסייתן.

משה קצב: שחררנו את האזרח מכבלי השלטון.

משה קצב: אבל, לעומת זאת, מר יצחק רבין, שאיננו נוכח פה, ורוב שריו המיועדים אינם פה, לא השכיל להציג בפנינו כוחות צעירים.

משה קצב: אני לא רואה בממשלתו את הכוחות הצעירים שמפלגת העבודה כה הרבתה לדבר עליהם, כפי שעשה יצחק שמיר עם שרי הליכוד.

משה קצב: אין בממשלתו של יצחק רבין ייצוג הולם לערי הפיתוח.

משה קצב: מול שלושה שרים בליכוד – אף לא שר אחד ממפלגת העבודה.

משה קצב: מר יצחק רבין לא הציג עמדות, לא הציג תוכניות.

משה קצב: שמענו ססמאות ונזרקו הבטחות סרק.

משה קצב: נעמוד פה, אדוני היושב-ראש, בתום תקופת כהונת הממשלה הבאה, ואני מעז ואומר, כי לחלק גדול מהבטחות יצחק רבין לא יהיה שום כיסוי.

שבח וייס: תודה רבה לשר משה קצב.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת בנימין נתניהו, ואני מבין שהוא מאומן מאוד בדיוק בזמנים, ואחריו – את חבר הכנסת אברהם בורג.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – – –

שבח וייס: בעצם אני צריך להזמין אותך כסגן שר.

בנימין נתניהו: סגן שר.

שבח וייס: עדיין.

בנימין נתניהו: עדיין.

בנימין נתניהו: אני יכול לברך אותך, אדוני היושב-ראש, כבר יושב-ראש.

בנימין נתניהו: קודם כול, אתה מביא לתפקיד הזה לא רק ניסיון פרלמנטרי עשיר וידע אקדמי, אתה מביא לתפקיד משהו לא פחות חשוב – רוח טובה, ומעל הדוכן הזה זה מצרך נדיר, ואפילו חיוני.

שבח וייס: תודה רבה.

בנימין נתניהו: אני רוצה לברך את ראש הממשלה היוצא, מר יצחק שמיר, על עמידתו האיתנה והנחושה בשמירה על ארצנו ועל ביטחוננו.

בנימין נתניהו: אני רוצה גם לברך את הממשלה היוצאת, שאת הישגיה, אני מעריך, בפרספקטיבה של זמן, כלל הציבור – ואפילו אני מרשה לעצמי לומר, כלל ההיסטוריה – ידעו להעריך באור אובייקטיבי וחיובי ביותר.

בנימין נתניהו: את ראש הממשלה המיועד, יצחק רבין, אני רוצה לברך על כניסתו לתפקיד בעל משמעות ואחריות לאומית, ראשון במעלה.

בנימין נתניהו: אני מאחל לו שיגשים אותן הבטחות בנושאים שהוא הבטיח, שאנחנו מסכימים להם, אבל אני חושב שזה התפקיד הראשון שלנו כאופוזיציה להזכיר לכם את ההבטחות שלכם ולעמוד על כך שתקיימו את ההבטחות שלכם בעניינים הללו.

בנימין נתניהו: מובן שבדברים שאיננו מסכימים עמכם, ולפי ההערכה שלי ממה ששמעתי היום, אלה יהיו נושאים מרובים, אנחנו ניאבק בכם ונציע אלטרנטיבות שיש בהן, להערכתנו, פתרון טוב יותר של הבעיות שעומדות בפני המדינה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, הממשלה הנוכחית תיבחן בארבעה תחומים עיקריים: ברפורמה פוליטית, ברפורמה כלכלית, בקליטת עלייה ובאופן שבו היא תנווט את התהליך המדיני להשגת שלום בטוח.

בנימין נתניהו: אני חושב שכל הנושאים הללו מאפיינים עידן חדש, של פוליטיקה פנימית פתוחה יותר, של כלכלה חופשית יותר, של סיכויים לעלייה גדולה, של זרימה אנושית כבירה, שהעם היהודי יכול לה, ויכולים לרענן את הציונות באמצעותה, וגם עידן של אתגרים פוליטיים ביטחוניים רבים למדינת ישראל בעולם שמשתנה במהירות.

בנימין נתניהו: אדוני ראש הממשלה המיועד, אתה הזכרת שהעולם משתנה, אבל צריך להכיר כיצד הוא משתנה, ובאזורנו הוא לא משתנה לטובה בהכרח.

בנימין נתניהו: סדאם חוסיין השתנה לטובה?

בנימין נתניהו: לא.

בנימין נתניהו: קדאפי השתנה לטובה?

בנימין נתניהו: לא.

בנימין נתניהו: אתה הזכרת, ואני שמעתי בקשב רב, את הסיכון הגרעיני שאנחנו עומדים בפניו, סיכון גרעיני עם טילים בליסטיים.

בנימין נתניהו: אני חושב – בעניין הזה אין כאן עמדה מפלגתית כלשהי – שפתרון של הרתעה במציאות המשתנה הזאת איננו מספיק, ולכן בירכתי על המלה "סיכול" של הסכנה, ששמעתי ממך מעל הבמה הזאת.

בנימין נתניהו: ובכן, בעידן דינמי כזה, שבו הדברים משתנים, שבו הסכנות לא פחות מרובות מהסיכויים, בעידן כזה הממשלה צריכה לשלב דינמיות, דינמיות שלטונית פנימית, בצד זהירות ואחריות חיצונית.

בנימין נתניהו: את הרפורמה הפוליטית התחלנו בכנסת הקודמת עם העברת החוק לבחירה ישירה של ראש הממשלה.

בנימין נתניהו: אני חושב שאנחנו צריכים להסיר מעל החוק הזה את הכתמים, את הפגמים, שהוכנסו בו.

בנימין נתניהו: אגב, הפגמים הללו התגלו, להערכתי, בתהליך הרכבת הקואליציה, ואתה בוודאי ער להם.

בנימין נתניהו: אנחנו צריכים להשלים את תהליך החקיקה של בחירה ישירה של חברי כנסת, או חלקם לפחות, כדי להדק את הקשר בין הבוחר לנבחר.

בנימין נתניהו: אני מתכוון להגיש הצעת חוק בנדון, ואני מקווה לזכות בתמיכה מצד כל חלקי הבית הזה, במיוחד של שר המשפטים הנכנס, שאותו אני מברך, שהיה לו חלק בשינוי שיטת הממשל.

בנימין נתניהו: אני חושב שהרפורמה הפוליטית היא תנאי הכרחי לרפורמה כלכלית, ופירושה צמצום המעורבות הממשלתית במשק, ביזור הכוח הכלכלי של המדינה והעברתו ממשרדי הממשלה לכלל הציבור.

בנימין נתניהו: אדוני ראש הממשלה המיועד, אתה אמרת את הדברים האלה, אתה אמרת שתמשיך בתהליך ההפרטה, שאנחנו התחלנו בו, של חברות ממשלתיות.

בנימין נתניהו: אדרבה, אני הראשון שהייתי רוצה לראות הפרטה, אבל הפרטה אמיתית, לא הפרטה של כאילו, לא הפרטה של מקורבים או העברה של טובות הנאה לאנ"ש, "אנשי שלומנו".

בנימין נתניהו: אמרתם במהלך מערכת הבחירות, שתנהלו כלכלה נכונה.

בנימין נתניהו: אדרבה, הייתי רוצה לראות את מפלגת העבודה מתגברת על היצר המפלגתי, הייתי רוצה לראות אותה נמנעת מלהעביר את משאבי המדינה למפעלים הכושלים המקורבים לה, כמו מפעלי ההסתדרות וקופת-חולים, כי זה כסף שרק ייספג בחול ולא יביא כל צמיחה.

בנימין נתניהו: אמרתם, או לפחות אמר שר הבריאות המיועד, ידידי חיים רמון – וגם אותו אברך בהזדמנות זאת – הוא אמר בוועידת מפלגת העבודה, שהוא ימשיך את הרפורמה במערך הבריאות לחוק בריאות ממלכתי, על-פי דוח ועדת-נתניהו; ואין כאן עניין משפחתי, אגב.

בנימין נתניהו: כולם מסכימים שדרוש שינוי, רפורמה יסודית דרושה כאן, ואתם עצמכם הכרתם בצורך הזה.

בנימין נתניהו: אדרבה, נראה אתכם עושים זאת, נראה אתכם מתנתקים מהכבלים שמחזיקים אותנו, את כל הציבור, בתוך הקופה שהיא קופת-חולים.

בנימין נתניהו: אם תעשו את כל זה, אני מאמין שתקדמו גם את היעד השלישי – קליטת העלייה.

בנימין נתניהו: בעניין זה אתם ביטלתם במהלך החודשים האחרונים את ההישג של הממשלה הזאת, אתם ביטלתם אותו, לכן אני מרשה לעצמי ברוב צניעות להציע לכם אתגר צנוע.

בנימין נתניהו: אני מציע שתאמצו יעד לקלוט לפחות 400,000 עולים חדשים בקדנציה הזו.

יצחק-חיים פרץ: 430,000.

בנימין נתניהו: 430,000.

בנימין נתניהו: אני מודה לך, שר הקליטה היוצא.

בנימין נתניהו: 430,000, כפי שאנחנו עשינו.

בנימין נתניהו: אני חושב שזה יעד סביר, ואני אברך גם על זה, אם תעשו זאת.

בנימין נתניהו: אבל לא די לעשות זאת.

בנימין נתניהו: אני מצפה שתעשו זאת ברוח הרפורמות שאנחנו מציעים, כלומר שזו תהיה קליטה לא של שנות ה-50 אלא של שנות ה-90; לא קליטה שדואגת לחברי המפלגה ומתעלמת מאחרים, לא עשיית איפה ואיפה, לא מתן הטבות למישהו שהוא "משלנו" ודחיקתו של מישהו שאינו "משלנו".

בנימין נתניהו: אני מצפה שתמשיכו בקליטה הישירה, בקליטה א-פוליטית, כי כך אנחנו נהגנו וכך נדרוש מכם לנהוג.

יצחק רבין: הקליטה הישירה התחילה בתקופתו של השר הקודם.

בנימין נתניהו: בכל השאלות הללו, השאלה שאנחנו נשאל היא אותה שאלה והמבחן שבו נעמיד אתכם יהיה אותו מבחן.

בנימין נתניהו: המבחן הזה הוא פשוט: האם תצאו מן הקליפה המפלגתית הצרה ותאמצו גישה לאומית רחבה, או לא?

בנימין נתניהו: האם תיתנו לאזרחים להחליט על גורלם, במו-ידיהם, או שתשאירו את הכוח בידיכם?

בנימין נתניהו: אם תבחרו בצד החופש והרפורמות – שוב, נברך אתכם.

בנימין נתניהו: אם לא, אם תסטו מהדרך – אנחנו נילחם בכם, אני וחברי לסיעה, ואני מקווה שאופוזיציה גדולה ורחבה תתגבש מאחורינו.

בנימין נתניהו: אני חייב, אדוני, לומר משפט בנושא המדיני.

בנימין נתניהו: אתה אמרת, שלא תוותר ויתורים טריטוריאליים כשאתה הולך להסדר ביניים.

בנימין נתניהו: טוב.

בנימין נתניהו: מקובל.

בנימין נתניהו: אבל, אם במו-ידיך אתה מאמץ נוסחה שמפוררת את יכולת העמידה הזאת, הרי אתה מסיג לאחור את כל הנוסחה שאתה מדבר עליה, שלא תעשה ויתורים טריטוריאליים.

בנימין נתניהו: למשל, אמרת שאתה מבדיל בין התנחלות פוליטית לבין התנחלות ביטחונית.

בנימין נתניהו: אני רוצה לדעת, איפה בתולדות הציונות עשה מישהו הבחנה כזאת?

בנימין נתניהו: בן-גוריון עשה הבחנה כזאת?

בנימין נתניהו: טבנקין עשה הבחנה כזאת?

בנימין נתניהו: לא היתה סתם התיישבות ביטחונית?

בנימין נתניהו: לא היתה סתם התיישבות פוליטית?

בנימין נתניהו: כל ההתיישבות היתה קודם כול התיישבות ציונית, והיא נקנתה מכוח הזכות שיש לנו בכל מקום, ביוטבתה ובגוש-עציון, בהרצלייה ובאלון-מורה.

בנימין נתניהו: או שיש לנו הזכות או שאין לנו הזכות.

בנימין נתניהו: אדוני, ראש הממשלה המיועד, אתה תגלה מהר מאוד, כשאתה עומד מול הלחצים שהערבים יפעילו עליך ועל ממשלתך, שאם לא תעמוד על זכותנו בארץ-ישראל, בלב לבה של ארץ-ישראל, לא יהיה לך שום סכר ולא תהיה לך שום משענת נגד אותם לחצים כבירים.

בנימין נתניהו: שוב, אנחנו נהיה שם כל הדרך, אם תסטה ממנה – ניאבק בך, ואם תלך בה – נתמוך בך.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת נתניהו.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת אברהם בורג, ואחריו – את השר יצחק חיים פרץ.

שבח וייס: רבותי, תקפידו על הזמן, אתם יודעים שהישיבה כבר ארוכה, ואין סגנים ליושב-ראש, והביאו זאת בחשבון.

דן תיכון: – – –

שבח וייס: מה, אין לך כוח לשבת פה?

דן תיכון: – – –

שבח וייס: על זה אני אחליט.

שבח וייס: אתה רוצה לקיים על זה דיון?

אברהם בורג: חבר הכנסת תיכון, הנסיבות תהיינה ביולוגיות.

אברהם בורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, הרשה לי, ידידי חבר הכנסת וייס, להצטרף לכל דברי השבח והקילוסין שהושמעו כאן.

אברהם בורג: אני יודע שאתה ראוי לכולם.

אברהם בורג: אני מקווה שתעמוד בחלק מן הציפיות, ונעשה כמיטב יכולתנו על מנת לעזור לך להביא לכך שגדול יהיה כבוד הבית הזה מן הבית הקודם.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: גם לקודם היה כבוד.

אברהם בורג: אדוני, ראש הממשלה היוצאת, אין זו עת קלה לאדם, כאשר הוא נוטש את התפקיד הרם כל כך, והוא יושב אולי ברגעים האחרונים על כיסא ראש הממשלה.

אברהם בורג: כמי שהוא יריב לדרכך הפוליטית וכמי שאינו מסכים ולא הסכים לא למדיניות ולא לפוליטיקה שלך, אני יודע שהמציאות הזאת שלך היום איננה מציאות פשוטה, היא מציאות של להחליף את האיגרא רמא עם היום-יום, ואני מאחל לך בכל לבי הצלחה בכל אשר תלך.

אברהם בורג: אני רוצה לצרף אותה ברכה עם אותה נימה אישית לחברי השרים, שרי הממשלה היוצאת, מתוך תקווה שאכן תהיה לכם הדרך החדשה, באופן אישי, קלה, ובאופן ציבורי – נכונה למדינה.

אברהם בורג: במשך ארבע השנים האחרונות זכיתי להיות חבר כנסת וזכיתי להיות חבר כנסת מן האופוזיציה, ובכל פעם שעלה חבר מן הקואליציה והביט ביוהרה מסוימת אל ספסלי האופוזיציה ופלט בשמץ של לעג: יש לכם עוד הרבה שנים לשבת שם, יש לכם עוד תשע מערכות בחירות, עוד 15 שנה, אמרתי לעצמי דבר אחד – – –

דן תיכון: דיברת עם שחל?

אברהם בורג: לא.

אברהם בורג: חבר הכנסת תיכון, אני לא כל כך מוכשר כדי לדבר עם חבר הכנסת שחל.

אברהם בורג: מקסימום אני יכול לדברר את עצמי.

אברהם בורג: אמרתי לעצמי, שאם ירצה האל ויתהפך הגלגל ואני אעמוד כאן על הבמה, דבר אחד אינני רוצה לעשות, אינני רוצה ללעוג.

אברהם בורג: אני חושב שהלעג הזה איננו במקומו.

אברהם בורג: אני חושב שהציבור הישראלי התבגר דיו על מנת לתת לידינו פיקדון לארבע שנים, ולעולם אינך יכול לדעת על איזה נצח קצר תשתרע הקואליציה או תשתרע הממשלה הבאה.

אברהם בורג: אינני רוצה ללעוג לא באופן אישי ולא באופן קולקטיבי, זה לא ראוי, זה לא יפה, ואני מקווה שאיש לא ינהג כך.

אברהם בורג: אני גם לא רוצה, בישיבה חגיגית מן הסוג הזה, להתייחס לדבריו של חבר הכנסת נתניהו, שדיבר לפני על אינטרסים מפלגתיים כאלה ואחרים.

אברהם בורג: די אם אפנה אותך, ידידי נתניהו, לדוח מבקר המדינה האחרון.

אברהם בורג: ודי לחכימא ברמיזא ולשטיא בכרמיזא, כך כתוב.

אברהם בורג: תברר, ודי בזה בשביל להבין איך עבדה המערכת היוצאת.

אברהם בורג: אני מקווה שקו היסוד שהוסכם עליו בקווי היסוד של הממשלה הנכנסת, שדוח מבקר המדינה יידון וייושם בישיבת הממשלה ועל-ידי הממשלה, ימנע מאתנו להגיע לעומקים ולבורות עמוקים מן הסוג שהגענו בשנים האחרונות ועד כאן.

אברהם בורג: יש בארץ שפה פוליטית חדשה.

אברהם בורג: מי שעוד לא התרגל אליה לא יודע לאן אנחנו הולכים.

אברהם בורג: זאת שפה שבה המונים בוחרים את נבחרי הציבור.

מאיר שטרית: בכל זאת אתה לא שר.

אברהם בורג: אין לי מספיק כישורים, כנראה.

דן תיכון: איך אתה מסביר את זה?

שבח וייס: אני מציע שלא נקיים את הדיון הזה.

שבח וייס: הרי אתם יודעים שכנסת נבחרת, ממשלות בדרך כלל מתמנות.

שבח וייס: כך זה ברוב המשטרים הדמוקרטיים.

אברהם בורג: יש לי תשובה טובה.

אברהם בורג: כנסת נבחרת, ממשלות מתמנות.

אברהם בורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: זהו.

שבח וייס: איך אני אתך?

אברהם בורג: אני ממש מודה לך, אדוני היושב-ראש, אני שמח שבחרתי בך.

שבח וייס: או, יש לו עוד סיבה.

אברהם בורג: יש בארץ שפה פוליטית חדשה, קוראים לה "פריימריס", המונים בוחרים את חברי הכנסת.

אברהם בורג: אין עוד אימה מפני הממסד המפלגתי, אימת התלות במערכות הסגורות, בחדרים אפופי עשן, שבהם מוכרע גורלו של נבחר הציבור.

אברהם בורג: נבחר הציבור בשיטת הפריימריס עומד למבחן אחד בלבד, למבחן בוחריו.

אברהם בורג: אני מקווה, שכל הפוליטיקה הישראלית תאמץ את זה בתוך המערכת המפלגתית ותאמץ את זה גם כמערכת בחירה ממלכתית של חוק הבחירה הישירה של חברי הכנסת לכנסת.

אברהם בורג: אבל, התפקיד איננו מתמצה רק בניהול המדינה.

אברהם בורג: יש גם אחריות לאופוזיציה, ואחריות האופוזיציה היא ברורה.

אברהם בורג: לא מספיק, חבר הכנסת נתניהו, לעמוד על המשמר על מנת לבדוק שאכן הממשלה עומדת בציפיות – שהן לפי הבטחותיה.

אברהם בורג: על האופוזיציה יש חובה לרסן את אותם כוחות שירצו לנקוט אמצעים שאינם אמצעים פרלמנטריים ואינם אמצעים דמוקרטיים ואינם אמצעים של סובלנות, ויש עמם סכנה של הסתה ושיסוי ופילוג ושפיכות דמים, ותפקיד הריסון מוטל הפעם על שכמכם.

עוזי לנדאו: אתה תרסן את – – – ואת "בצלם"?

אברהם בורג: אתה תרסן את שלך, אני ארסן את שלי.

אברהם בורג: כי, בסופו של דבר, האינטרס שצריך להנחות את כל הבית הזה הוא לא רק תהליך שלום, אלא תהליך שלום שבסופו נישאר עם שלם.

אברהם בורג: כי מה לי תהליך שלום, או מה לי שלום אם יתקבל פתרון אחד שמביא לקריעת שליש העם מעל העם?

אברהם בורג: אם יתקבל הפתרון שמימין לי, יקראו לו גירוש, יקראו לו סיפוח, שליש העם שמשמאלי ייקרע.

אברהם בורג: ואם יתקבל פתרון שמשמאל לי, שליש העם שמימין לי ייקרע.

אברהם בורג: תפקידה של אחריות ממשלתית הוא להביא שלום, להגשים שלום, ליישם שלום ולשמור עם שלם.

אברהם בורג: האחריות הזאת, אדוני ראש הממשלה המיועד, מוטלת על שכמך.

אברהם בורג: אני מקווה שבדבר האחד הזה, שלום לישראל, אין מחלוקת כאן בבית.

אברהם בורג: תהיינה מחלוקות על הדרך, תהיינה פלוגתות על הסגנון, על הטקטיקה.

אברהם בורג: סביב היעד הסופי, כך אני מקווה, יתאחד כל הבית הזה, ואני מאחל לך ולנו איחוד אחד, שעוד לפני תום הקדנציה הזאת תזכה ותביא לפני הבית הזה את הסכם השלום הבא של מדינת ישראל.

אברהם בורג: בהצלחה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת בורג.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השר יצחק חיים פרץ.

שבח וייס: בבקשה.

יצחק-חיים פרץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי המאוד-נעלה ראש הממשלה מר יצחק שמיר, כנסת נכבדה, בפתח דברי ברצוני לברך מעומק הלב את היושב-ראש, ידידי הנכבד חבר הכנסת וייס.

יצחק-חיים פרץ: מר וייס, לדעתי ולדעת רבים-רבים בכנסת הוא בחירה מוצלחת מאוד לתפקיד רם וחשוב זה, ועל כך ברכותי, ועלה והצלח.

שבח וייס: תודה רבה.

יצחק-חיים פרץ: בספר בראשית נאמר על אברהם אבינו על-ידי בורא עולם: "כי ידעתיו למען אשר יצוה את בניו ואת ביתו אחריו ושמרו דרך השם לעשות צדקה ומשפט".

יצחק-חיים פרץ: מפרש רש"י: "ידעתיו" – חיבבתיו.

יצחק-חיים פרץ: ורש"י, במקום אחר בש"ס מפרש "ידעתיו" – אהבתיו.

יצחק-חיים פרץ: זו הפעם היחידה בתורה שבה בורא עולם מתייחס ליצור אנוש במונח כל כך קרוב וכל כך אינטימי במונח האהבה.

יצחק-חיים פרץ: וכל כך למה?

יצחק-חיים פרץ: במה זוכה אברהם אבינו להיות אהובו של מקום?

יצחק-חיים פרץ: – "למען אשר יצוה את בניו ואת ביתו אחריו ושמרו דרך השם לעשות צדקה ומשפט".

יצחק-חיים פרץ: אברהם אבינו זוכה להיות אהובו של מקום, שכן אברהם אבינו מוסר את נפשו על מזבח חינוך הדור הצעיר לערכים יהודיים נעלים, לערכים של אמונה, לערכים של מוסר, לערכים של אהבת אדם, של אהבת תורה, של אהבת ארץ-ישראל, של אהבת עם ישראל.

יצחק-חיים פרץ: עם ישראל עבר היסטוריה רבת-מאבקים ורבת-עימותים עם אימפריות אדירות ותרבויות רבות-עוצמה, ומכל המאבקים וההתמודדויות הנוראות יצא עם ישראל כאשר זר הניצחון מונח על ראשו.

יצחק-חיים פרץ: אומנם פעמים רבות יצא עם ישראל מתוך המאבקים מוכה, פצוע, אבל תמיד-תמיד יצא וידו על העליונה.

יצחק-חיים פרץ: בזכות מה זכינו לצאת כמנצחים ממאבקים נוראי-הוד אלו?

יצחק-חיים פרץ: בזכות מה שמרנו במצבים הנוראים ביותר של רדיפות ושחיטות על ייחודנו הלאומי ועל צביוננו היהודי?

יצחק-חיים פרץ: הווי אומר, בזכות החינוך היהודי הטהור, החינוך היהודי השורשי והאמיתי אשר ניתן בכל הדורות לילדי ישראל, החינוך היהודי שעליו מסרו אבותינו את נפשם, כפשוטו ממש.

יצחק-חיים פרץ: בזכות החינוך הזה זכינו לצלוח את כל הגלות החשוכה והאיומה רבת-הדמע ורבת-הדם, שכן החינוך בישראל היה מאז ומעולם לב-לבו של העם היהודי וציפור נפשה של האומה העברית.

יצחק-חיים פרץ: יהדות התורה המאוחדת ניהלה משא-ומתן די מתקדם עם המיועד לראשות הממשלה מר יצחק רבין, במטרה להגיע להבנה הדדית בקווי היסוד של הממשלה הבאה ולהקים יחד ממשלה בישראל.

יצחק-חיים פרץ: אולם, לצערנו, שגה מר רבין כאשר הטיל על חברת הכנסת שולמית אלוני לעמוד בראש משרד החינוך.

יצחק-חיים פרץ: הגברת אלוני, עם כל הכבוד, אינה ראויה לתפקיד זה ואינה מתאימה לו כלל וכלל.

יצחק-חיים פרץ: הגברת אלוני מרבה לתקוף בכל הזדמנות, מתאימה ולא מתאימה, את כל קודשי ישראל בצורה החריפה ביותר והבוטה ביותר.

יצחק-חיים פרץ: מי שאצלה מזוזות הן אמונות טפלות, בית-המקדש הוא סתם בית-מטבחיים, לימוד הסידור הוא ברכה לבטלה, וחיים בחטא של בני זוג עדיפים אצלה מנישואין כשרים וטהורים כדת משה וישראל, אינה ראויה בשום צורה שהיא להיות מחנך מספר אחת של מדינת ישראל, כהגדרתו של אחד מחבריה לסיעה של הגברת שולמית אלוני.

יצחק-חיים פרץ: לא רק הציבור הדתי במדינת ישראל נרתע מהמחשבה שהגברת אלוני תעמוד בראש משרד החינוך, אלא גם ציבור חילוני גדול, גדול מאוד, סבור ששולמית אלוני בחינוך זו מכשלה בחינוך.

יאיר צבן: לא נכון, לא נכון.

יצחק-חיים פרץ: הגברת אלוני נושאת ברמה לא רק את הדגל של המלחמה בקודשי ישראל אלא גם את הדגל של המלחמה בארץ-ישראל ההיסטורית.

יצחק-חיים פרץ: אהבת ישראל, אהבת ארץ-ישראל ואהבת תורת ישראל הן האהבות הגדולות שצריכות להתלהט בנפשו של כל נער ונער בישראל, ולצערי הרב, אף אחת מאהבות אלו אינן בוערות ואינן לוהטות בנפשה של הגברת אלוני.

עבד-אלוהב דראושה: אהבת האדם.

יצחק-חיים פרץ: גם אהבת האדם, ידידי היקר.

יצחק-חיים פרץ: אני מדבר כרגע על חינוך יהודי – – –

עבד-אלוהב דראושה: גם אהבת אדם היא חינוך יהודי.

יאיר צבן: חינוך יהודי יש לו כמה פירושים.

יצחק-חיים פרץ: ההערה שלך מצוינת.

יצחק-חיים פרץ: אני דוגל באהבת האדם מהסיבה הפשוטה, שלא היתה בעולם כולו תורה שנשאה את הכבוד לאדם באשר הוא אדם כתורת ישראל, אשר אמרה: חביב אדם אשר נברא בצלם, שנאמר, "בצלם אלוקים ברא את האדם".

יצחק-חיים פרץ: אבל כרגע אני מדבר על החינוך היהודי.

יצחק-חיים פרץ: מרגיעים אותנו ואומרים, שהחינוך של הנוער הדתי והחרדי בישראל לא ייפגע.

יצחק-חיים פרץ: אולם, ידידי ומכובדי, אין זה מנחם אותנו ואין זה מרגיע אותנו, שכן כל ישראל ערבים זה בזה ואנו חרדים מאוד גם לחינוכו ולצביונו היהודי של הנוער הכללי בישראל.

יצחק-חיים פרץ: בגין בחירתה של הגברת אלוני לתפקיד שרת החינוך הורו לנו כמעט כל גדולי ישראל פה-אחד, שלא להיכנס לממשלה זו ולא לתמוך בה.

יצחק-חיים פרץ: יתר-על-כן, הם גם אסרו עלינו לעשות זאת.

יצחק-חיים פרץ: ברצוני לציין, אין לנו, חלילה, דבר נגד המיועד לראשות הממשלה, מר יצחק רבין.

יצחק-חיים פרץ: אנו סבורים שמר רבין מתאים לתפקיד זה ויש לו הרגישות והאחריות גם לקודשי ישראל, אולם, לצערנו הרב, במקרה זה שגה מר רבין בבחירתו.

יצחק-חיים פרץ: בסיום דברי ברצוני למסור לכנסת הנכבדה, שמסיבות שונות עומד אני להגיש את התפטרותי מכנסת זו, ולא חשוב ברגע זה אם הדבר נעשה מסיבות מוצדקות או לא מוצדקות.

יצחק-חיים פרץ: מכל מקום, אני מודה לה' יתברך על שבשנים האחרונות זכיתי, בזכותו של ראש הממשלה מר שמיר, לעמוד בראש משרד הקליטה בתקופה היסטורית מופלאה.

יצחק-חיים פרץ: בשבילי זו היתה חוויה מרגשת יום יום מחדש לראות את המוני בני ישראל, רבבות רבבות, באים ועולים אלינו לישראל, באים ומגשימים את חלום הדורות של שיבת ציון.

יצחק-חיים פרץ: זו חוויה מרגשת, ואני בטוח שהיא תלווה אותי שנים רבות.

יצחק-חיים פרץ: זכינו בתקופה זו לקלוט רבבות יהודים הן מברית-המועצות, הן מאתיופיה, והן יהודים שבאו אלינו מכל קצווי הארץ.

יצחק-חיים פרץ: כיוון שנושא הקליטה היה מותקף פעמים רבות בצדק, ופעמים רבות מאוד שלא בצדק, ברצוני לקבוע כאן עובדה שאני אחראי לה, ואני אחראי לכל מלה שאני אומר:

יצחק-חיים פרץ: מאז הקמתה של מדינת ישראל מעולם לא היתה קליטה ראשונית כל כך מוצלחת כמו הקליטה הישירה שאותה יזמנו וניהלנו.

יצחק-חיים פרץ: היא הצליחה בצורה בלתי רגילה.

יצחק-חיים פרץ: על כך אני מודה לה', שהיינו מהשותפים והמובילים של שיטות קליטה חדשות אלה.

יצחק-חיים פרץ: יכול אני לומר במלוא האחריות, שכל מלה שנאמרה בנושא הקליטה היא אמת ויציב.

יצחק-חיים פרץ: בתקופה שבה הייתי בכנסת ובממשלה ניהלתי פעמים רבות מאבקים חריפים מאוד למען קודשי ישראל, חלילה, לא מתוך שנאה למישהו, לא מתוך איבה למשהו.

יצחק-חיים פרץ: אם ניהלתי מאבקים חריפים, עשיתי זאת, ואני מעיד עלי שמים וארץ, מתוך אהבה עמוקה לעם ישראל, מתוך דאגה עמוקה לעתידו היהודי של עם ישראל בארץ-ישראל, מתוך אהבה עמוקה לארץ-ישראל ולכל ערכי האומה.

יצחק-חיים פרץ: אם בלהט הוויכוח אפשר ופגעתי אי-פעם במישהו, ברצוני בהזדמנות זו לבקש את סליחתו של אותו מישהו שאולי נפגע.

יצחק-חיים פרץ: לא עשיתי זאת, חלילה, כפי שאמרתי, מתוך איבה, והריני מבטיחו שבלבבי חש אני אהבה עמוקה לכל יהודי באשר הוא יהודי, ללא הבדל עדה, ללא הבדל סקטור, ללא הבדל אם הוא דתי, חרדי או חילוני.

יצחק-חיים פרץ: חש אני כבוד גדול לכל אדם באשר הוא אדם, שהרי כך חונכנו – בצלם אלוקים נברא האדם.

יצחק-חיים פרץ: ועוד זאת, ובזה אני מסיים, אני מרגיש צורך לבקש סליחה ממאות פעילים של תנועת "מוריה", אשר פעלו במסירות נפש למען הצלחת רשימת יהדות התורה המאוחדת.

יצחק-חיים פרץ: כמו-כן מבקש אני סליחה מאלפי יהודים רבים הפזורים בכל רחבי הארץ, אשר הצביעו לרשימה זאת בזכות עבדכם הנאמן.

יצחק-חיים פרץ: לי נתנו את האמון, לי נתנו את הגיבוי, ועבורי הם הלכו והצביעו וארגנו רבים אחרים שיצביעו.

יצחק-חיים פרץ: צר לי שנמנע בעדי מלייצג אותם בכנסת זו, ועם כולם הסליחה ותודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה לשר פרץ.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים להמשך הדיון.

שבח וייס: אני מזמין את חבר הכנסת עמיר פרץ, והוא ידבר רק שמונה דקות.

שבח וייס: קיבלתי בקשה מראש הממשלה המיועד, שחברי סיעתו ידברו מעט.

שבח וייס: אחריו – חבר הכנסת תופיק זיאד.

שבח וייס: תרכז את דבריך, בבקשה.

עמיר פרץ: הרשה לי לברך אותך על בחירתך כיושב-ראש הכנסת.

עמיר פרץ: אם יש אדם בכנסת שהתפקיד הולם את תחומי התמחותו, הולם את שאיפותיו, אדם שבלי ספק התקבל על-ידי הציבור כבחירה טובה ואולי טבעית מאוד, זה אתה, ואין לי אלא לאחל לך, כי אתה כיושב-ראש תדע להעלות את קרנה של הכנסת בעיני הציבור, תדע לשמור על כבודה, ואולי אנחנו יחד אתך נחזק את הקשר בין העם לבוחריו.

שבח וייס: תודה רבה.

מאיר שטרית: איפה השרים מערי הפיתוח?

מאיר שטרית: השרים הצעירים?

עמיר פרץ: תיכף נענה על הכול.

עמיר פרץ: ישבתי היום בשקט והקשבתי לנואמים.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר, שאין לי עניין לבוא ולתאר עד כמה היו דבריהם של ראש הממשלה ושל השרים מנותקים במידת-מה מן התוצאה.

עמיר פרץ: אני מסכים שיש דברים חשובים, רציניים, שהתבצעו בתקופת הממשלה הזאת.

עמיר פרץ: שמעתי את דבריו של שר החוץ.

עמיר פרץ: אי-אפשר לבוא ולומר, כאשר שר החוץ אומר שנפתח מספר כזה של שגרירויות חדשות, שהדברים לא נכונים.

עמיר פרץ: אין ספק כי הם נכונים.

עמיר פרץ: כששר השיכון אומר שנבנה מספר כזה של בתים במקומות כאלה וכאלה ברחבי הארץ, לא ניתן לבוא ולסתור את העובדות האלה.

עמיר פרץ: אבל, אדוני ראש הממשלה, האם אינך חושב, שדווקא הפער הגדול הזה בין אותה עשייה המוצגת על-ידיך ועל-ידי שריך, הפער בין העשייה הזו לבין העובדה שהבוחרים במדינת ישראל סירבו לתת לך ולממשלתך אמון, האם הפער הזה איננו מחייב אתכם לאיזה חשבון-נפש?

עמיר פרץ: האם לא יעלה שר אחד ויגיד: עשינו, בנינו, תרמנו, אבל גם טעינו כאן וגם טעינו שם?

עמיר פרץ: אדוני ראש הממשלה, אתה עשית ניתוח מספרי והוכחת בדרך כזו או אחרת שהימין ניצח.

עמיר פרץ: אני אומר לך, גם אנחנו במפלגתנו הרבה מאוד זמן – – –

שבח וייס: חברי הכנסת, אלה שיושבים על הכיסאות – – –

עמיר פרץ: אדוני שר הקליטה, ידידי חבר הכנסת יצחק פרץ, ברשותך, אני רוצה לנצל את נוכחותך כאן – – –

שבח וייס: הוא מבקש שבין פרץ לפרץ לא תהיה צווחה.

עמיר פרץ: אני שמח על דבריך המסכמים את פעילותך, והזכרת את כל הדברים שנאמרו מדעת או שלא מדעת, בכוונה תחילה או שלא בכוונה תחילה.

עמיר פרץ: אני שמח שכשאתה מחליט לעזוב את הכנסת אתה עוזב ברוח טובה עם החברים, ואני שמח על דבריך ומאחל לך הצלחה בכל אשר תפנה.

מאיר שטרית: ניצלו את טוב לבו.

עמיר פרץ: אני לא יודע.

עמיר פרץ: חשוב שאדם בא ומסיים בדרך כזו.

עמיר פרץ: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, גם אנחנו במפלגתנו, אחרי כל מערכת בחירות, תיארנו לבוחרים כיצד ניצחנו.

עמיר פרץ: תמיד באנו ועשינו סיכום כזה ואחר של מנדטים, ותיארנו כיצד מספר כזה ואחר של בוחרים לא עבר את אחוז החסימה, ובגללם אנחנו לא בשלטון.

עמיר פרץ: אני אומר לך, תיאור כזה רק מביא תנועות לידי כך שאינן עושות את חשבון-הנפש האמיתי שלהן.

עמיר פרץ: גם בתוכנו היו חברים שאפילו אמרו שהעם טעה.

עמיר פרץ: גם לנו היה במה להתפאר.

עמיר פרץ: גם תנועתנו יכלה לבוא ולהציג את הבנייה הגדולה בימי ממשלות העבודה, ממשלות המערך במשך כל אותן 30 שנה.

עמיר פרץ: ובכל זאת, רק בימים שבהם הבנו, שכאשר העם מחליט שלא לתת את אמונו בך, אין לך ברירה אלא לחטט במעשיך ולבדוק אפוא איבדת את הקשר, האם כל אותם דברים גדולים לא השאירו את האדם, את הפרט, את האזרח לבד, בודד.

עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך, כאשר אתם עומדים כאן ומתארים את מערכת הבחירות הזו כמערכת של אחיזת עיניים, אתם שוב מטעים את עצמכם.

עמיר פרץ: נניח שהצלחנו להטעות את תושבי ערי הפיתוח הוותיקים ולספר להם סיפורים כאלה ואחרים, נניח שהצלחנו להטעות את תושבי השכונות, אבל מה קרה עם העולים?

עמיר פרץ: 420,000 עולים שהגיעו לישראל בתקופתכם, הרי כחומר בידי היוצר היו בידיכם, יכולתם להציג בפניהם כל דבר, לא היו להם שום דעות קדומות.

עמיר פרץ: להיפך, הם באו עם אותו רקע של איום בדגל אדום שהטלתם על ראשיהם.

עמיר פרץ: ובכל זאת, דווקא אותה עלייה היא שהצביעה באי-אמון מוחלט בממשלה שכיהנה עד היום.

עמיר פרץ: אני אומר לכם, שכדאי שיקום גם אחד הדוברים מהליכוד וייתן אותם ימי חסד שהממשלה העומדת לקום היום ראויה לקבל אותם.

עמיר פרץ: זו ממשלה שקיבלה את אמון העם, זו ממשלה שמוצגת ביום הפתיחה של כנסת ישראל, זו ממשלה שראויה שגם האופוזיציה תנסה לסייע לה, כי מדינת ישראל נמצאת בהרבה מאוד תחומים במצב קשה מאוד.

עמיר פרץ: מעבר לנושאים שבהם חילוקי הדעות בינינו הם קשים, הרי יש נושאים שבהם האופוזיציה תוכל לסייע לממשלה: מאבק באבטלה, נושאים חברתיים, צמצום הפערים בחינוך.

עמיר פרץ: האם לכל אלה לא תידרשו גם אתם?

עמיר פרץ: אתם שמניפים את דגל הממלכתיות, אתם שהטפתם לנו לא אחת על זה שאנחנו מסיתים, תראו מה קרה.

עמיר פרץ: שימו לב למה שקרה לתחיה ותראו כיצד העם לא רצה לסבול קיצוניות, כיצד נמאס לעם לשמוע את כל אלה.

עמיר פרץ: הוא רוצה לראות עשייה.

עמיר פרץ: אני פונה לאנשי הליכוד: תנו לנו זמן, אל תסיתו כבר ביום הראשון, ביום פתיחת הכנסת, אל תסיתו את הציבור נגד הממשלה העומדת לקום.

עמיר פרץ: אל תאיימו עליה איומים מיותרים, אל תעמידו את המתנגדים ככוח שאולי יקום עלינו, חלילה.

עמיר פרץ: אל תטיפו לא היום ולא מחר לשום מאבק בין אזרחים.

עמיר פרץ: יש משטר דמוקרטי, תקבלו את הזכות לבוא ולהסביר כפי שאנחנו עשינו, אבל הפעם, בתחילת הדרך, תנו לנו את הסיכוי להצליח.

עמיר פרץ: תודה.

שבח וייס: אני מודה מאוד לחבר הכנסת עמיר פרץ.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת תופיק זיאד, ואחריו – את חבר הכנסת מיכה גולדמן, ואם הוא לא יהיה – את חבר הכנסת רחבעם זאבי.

תופיק זיאד: אדוני היושב-ראש, אני מצטרף לברכות החמות לך.

תופיק זיאד: אני מאחל לך, ואני יכול להגיד שאני אפילו בטוח שתצליח לתרום רבות, במיוחד לדמוקרטיה ולעבודה הדמוקרטית של הכנסת.

שבח וייס: תודה רבה.

תופיק זיאד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול ברצוני לברך על התמונה החדשה של הכנסת, וגם לברך את הליכוד וחלק מבעלי בריתו הטרנספריסטים על מעמדם החדש כאופוזיציה.

תופיק זיאד: אני חושב שיש להבטיח להם מעמד זה גם לעתיד, עד שייעלמו כליל מהתמונה הפרלמנטרית.

תופיק זיאד: ברצוני לברך על היעלמותה של התחיה מהמפה הפרלמנטרית.

תופיק זיאד: אני מברך גם על אי-צירופו לממשלה של הג'וק המסומם הידוע.

שבח וייס: יש לי בקשה אליך, ברשותך, ברוח טובה.

שבח וייס: עולם הדימויים האלה הוא מסוכן כאשר באופן ישיר מדביקים אותו למישהו.

שבח וייס: אני מציע דיבור עקיף.

תופיק זיאד: זה עקיף מאוד, אדוני היושב-ראש.

תופיק זיאד: הוא עצמו השתמש בביטוי הזה כלפי עם בשלמותו.

תופיק זיאד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברור שהמשמעות העיקרית של תוצאות הבחירות היא, שהעם בישראל רצה מהפך במדיניות הרשמית של ישראל, ובמיוחד בכל הנוגע לבעיית השלום במזרח התיכון.

תופיק זיאד: מפלגת העבודה נכשלה בעבר, מפני שלא פתרה את הבעיה הזאת.

תופיק זיאד: הליכוד ובעלי בריתו הימניים גם הם נכשלו, בעיקר מכיוון שהם לא פתרו את הבעיה הזאת.

תופיק זיאד: מפלגת העבודה צריכה להבין את המסר הזה של הבוחר ולבנות מדיניות חדשה ושונה מכל מדיניות שניהלו ממשלות ישראל בעבר, וכוונתי במיוחד לנושא המדיני.

תופיק זיאד: יש בידי מפלגת העבודה היום הזדמנות היסטורית, ואני אומר לכם: אל תחמיצו את ההזדמנות הזאת.

תופיק זיאד: השאלה העיקרית היא, האם מפלגת העבודה מסוגלת להבין את המסר הזה ולנהוג בהתאם.

תופיק זיאד: ימים יגידו.

תופיק זיאד: קראתי את קווי היסוד של הממשלה וגם שמעתי את נאום המיועד לראשות הממשלה, ואני מוכרח להגיד, שקווי היסוד האלה וגם הנאום לא מבשרים טובות בנושא המדיני.

תופיק זיאד: לפי קווי היסוד האלה, השלום יבוא על בסיס חיזוק הצבא.

תופיק זיאד: אני חושב, שמי שרוצה שלום ומדבר על שלום לא צריך להתפאר בכוח הצבאי, בפולחן הכוח הצבאי.

תופיק זיאד: דבר שני, תוכנית השלום, כביכול מבוססת על המשך הדיכוי האכזרי בשטחים הכבושים.

תופיק זיאד: הדבר השלישי – להכריח את הפלשתינים ואת מדינות ערב להכיר בישראל אפילו בלי להזכיר שיש לפלשתינים ולמדינות ערב זכויות לאומיות.

תופיק זיאד: קווי היסוד האלה הם נסיגה מסוכנת אפילו מהפרוגרמה של מפלגת העבודה במערכת הבחירות.

תופיק זיאד: האמת, אמת שאיש לא יכול לברוח ממנה, היא שהדלת הפלשתינית פתוחה לשלום, הפלשתינים מוכנים להכיר בישראל.

תופיק זיאד: הדלת הערבית לשלום פתוחה, מדינות ערב מוכנות להכיר במדינת ישראל.

תופיק זיאד: אבל הדלת הסגורה היחידה היא הדלת הישראלית.

תופיק זיאד: האם אתם מסוגלים להבין את הדבר הזה ולפתוח את הדלת הזאת?

תופיק זיאד: החיים הוכיחו, שיש אפשרות לשלום רק על בסיס צודק, על בסיס נסיגה כללית לגבולות 1967, נסיגה מהאדמות הפלשתיניות והערביות הכבושות, על בסיס ההכרה בזכות ההגדרה העצמית של העם הערבי הפלשתיני וזכותו להקים מדינה משלו, וגם על בסיס הכרה באש"ף וביטול החוק האוסר פגישות עם אש"ף, וגם על בסיס פתרון צודק לבעיית הפליטים בהתאם להחלטות האו"ם הידועות.

תופיק זיאד: בלי זה, יימשך המצב הקיים עוד שנים רבות ויהווה הזמנה למלחמות חדשות והרסניות יותר במזרח התיכון.

תופיק זיאד: דבר נוסף, יש חשיבות לקידום המשא-ומתן, לזירוז המשא-ומתן לשלום עם הפלשתינים ונציגי מדינות ערב, אבל יש צורך בפעולות מיידיות שיעודדו את זה, שיעזרו לקידום התהליך הזה.

תופיק זיאד: אנחנו מציעים, כסימן של רצון טוב, להפסיק את העונשים הקולקטיביים.

תופיק זיאד: יש להפסיק את הירי נגד התושבים בשטחים הכבושים, את הריסת הבתים, את הגירושים, את סגירת האזורים, את מדיניות ההרעבה.

תופיק זיאד: יש לשחרר את העצורים והאסירים שנעצרו על בסיס פוליטי.

תופיק זיאד: יש לערוך בחירות חופשיות דמוקרטיות לגוף של שלטון עצמאי בשטחים הכבושים.

תופיק זיאד: זה יכול לכוון את המשא-ומתן לשלום, וזו התקווה שלנו לשלום בעתיד במזרח התיכון.

תופיק זיאד: המשא-ומתן לא צריך להיות סתם תמרונים, אלא באמת דרך רצינית להשגת השלום המיוחל.

תופיק זיאד: בעיה נוספת היא בעיית האוכלוסייה הערבית.

תופיק זיאד: זה הנושא המרכזי.

תופיק זיאד: אנחנו צריכים לדעת שאנחנו עם ולא אוסף של עדות: ערבים, דרוזים, מוסלמים, נוצרים.

תופיק זיאד: אנחנו עם אחד ויש לנו בעיה לאומית.

תופיק זיאד: אנחנו אזרחיה הערבים של מדינת ישראל.

תופיק זיאד: יש להבין את זה.

תופיק זיאד: על בסיס זה אנחנו מבקשים שוויון זכויות לאומי ולא רק אזרחי.

תופיק זיאד: זו זכותנו.

תופיק זיאד: יש להכיר בנציגות הנבחרת שלנו, בכל המוסדות הייצוגיים, ויש לתקן את הקיפוח שנמשך בעשרות השנים שעברו.

תופיק זיאד: נוסף על קווי היסוד יש מסמך חתום על-ידי נציגי מפלגת העבודה.

תופיק זיאד: אנחנו רואים שיש דברים חיוביים לא מעטים לקידום נושא השוויון.

תופיק זיאד: אבל זה לא מספק אותנו.

תופיק זיאד: יש הרבה דברים בסיסיים שיש לפתור אותם, כמו בעיות הקרקע וההפקעות, שטחי שיפוט, עניין האבטלה, מקורות עבודה, תיעוש, רווחה, הריסת בתים, תכנון ובנייה, הכרה בעשרות הכפרים הערביים הלא-מוכרים רשמית, ענייני חינוך, תרבות, ספורט, אמנות וכל היתר.

תופיק זיאד: בנושאים האלה קווי היסוד מעורפלים ויש לעשות קונקרטיזציה להרבה דברים.

תופיק זיאד: זה דבר חשוב.

תופיק זיאד: חשוב להגיד מה תעשה באמת הממשלה הבאה.

תופיק זיאד: חברי הקואליציה, יש לזכור שהאוכלוסייה הערבית נתנה לכם יותר מ-50% מהקולות.

תופיק זיאד: היא נתנה לכם את רוב הקולות שלה.

תופיק זיאד: יש להבין שיש לה בקשות, ואתם צריכים לקחת אותן ברצינות.

תופיק זיאד: בקשר לבעיות חברתיות וכלכליות, יש לנו גם כן מה להגיד.

תופיק זיאד: יש דברים רבים שצריך לקדם, כמו העלאת השכר הריאלי, העלאת שכר המינימום.

תופיק זיאד: אנחנו חושבים שיש ללכת בכיוון בריאות חינם לעם, וכן חינוך חינם לעם.

תופיק זיאד: נוסף על כך יש לפתור את בעיית האבטלה.

תופיק זיאד: פתרון הבעיות החברתיות והכלכליות יקדם את המדינה.

תופיק זיאד: זה אפשרי בתנאי – ואי-אפשר אחרת – שיהיה קצת פחות כסף בתקציבים למלחמות ולכוח הצבאי.

תופיק זיאד: אני רוצה לסיים, אדוני היושב-ראש, הסיעה שלנו היא סיעה יהודית-ערבית.

תופיק זיאד: כך הופיעה המפלגה שלנו והחזית שלנו.

תופיק זיאד: השגנו הצלחה חשובה במצבים קשים ביותר.

תופיק זיאד: אני רוצה שיהיה מובן שאנחנו המסמר של הגוש החוסם.

תופיק זיאד: אנחנו לא מבקשים שותפות בקואליציה בגלל קווי היסוד שלה, ובמיוחד בנושא הפוליטי.

תופיק זיאד: קל יותר בשבילנו להצביע נגד ואפילו הגיוני יותר, אבל הפעם הזו אנחנו נלך נגד ההיגיון המופשט ונלך אחרי התקווה שהממשלה הזאת תהיה נכונה להשתנות גם בעתיד ולשנות בצורה רדיקלית את המצב ואת המדיניות.

תופיק זיאד: הסיעה שלנו לא תצביע נגד הממשלה.

תופיק זיאד: אנחנו רוצים ומעוניינים שהממשלה תכונן הלילה בכל מחיר, ואנחנו ניתן יד לכך שהמטרה הזאת תוגשם והלילה תקום ממשלה חדשה בישראל.

תופיק זיאד: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת תופיק זיאד.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכה גולדמן, שמעת את התביעה של חבר הכנסת תופיק זיאד שהממשלה תוקם הלילה.

שבח וייס: אם תקצר את הנאום שלך, היא תוקם עוד הלילה.

שבח וייס: רשות הדיבור לחבר הכנסת מיכה גולדמן, אחריו – לחבר הכנסת רחבעם זאבי, ואחריו – חבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, וכולם מקצרים מאוד.

מיכה גולדמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך אותך כידיד וכחבר, ואני בטוח שתצליח.

מיכה גולדמן: חברי, חברי הכנסת, הערב אנחנו עומדים להצביע על ממשלה חדשה בישראל, לאחר 15 שנה של ישיבה באופוזיציה ותקופה של חמש שנים וחצי של אחדות לאומית.

מיכה גולדמן: כמפלגה מרכזית שחוזרת לנהל את ענייני המדינה, אנחנו חוזרים לאחר 15 שנה.

מיכה גולדמן: בהזדמנות זו אני רוצה לברך גם את ראש הממשלה החדש וגם את השרים, ורוצה לפנות לחברי באופוזיציה: תנו הזדמנות לממשלה להתמקד בנושאים המרכזיים שהם חשובים לכלל ישראל.

מיכה גולדמן: יש נושאים שלגביהם צריך לדעת מהי אחריות ומה זו אופוזיציה.

מיכה גולדמן: אם תפעלו כך, כולנו נצא מרוצים גם כתושבי מדינת ישראל.

מיכה גולדמן: הנושאים המרכזיים שלהם צריך לתת עדיפות מיוחדת והתייחסות מיוחדת הם בתחום המדיני, ובעיקר בתחום החברתי-הכלכלי; בהם יש לשנות את סדרי העדיפויות.

מיכה גולדמן: אם מדברים על שינוי סדרי עדיפויות, אנחנו מדברים על אותה מדיניות שכבר קבעה דוד בן-גוריון – מדיניות פיזור אוכלוסין, חיזוק אותם אזורים המהווים את חגורת הביטחון של מדינת ישראל, את קווי הביטחון של מדינת ישראל: הגליל, הנגב, רמת-הגולן, בקעת-הירדן.

מיכה גולדמן: לגבי ירושלים רבתי, זה לא ביטחון.

מיכה גולדמן: ירושלים יש רק אחת.

מיכה גולדמן: כשאני מתייחס ומדבר על סדר עדיפויות, אני מדבר גם על שינוי התמרוץ והתמריצים.

מיכה גולדמן: לא ייתכן שכאשר מדברים על חיזוק הגליל ועל חיזוק הנגב, התמריצים לאריאל יהיו זהים לאלה של קריית-שמונה ושל חצור.

רון נחמן: זה לא נכון.

מיכה גולדמן: לקריית-שמונה ולחצור.

רון נחמן: זה לא נכון.

רון נחמן: תודה כאן על האמת.

מיכה גולדמן: לקריית-שמונה ולחצור.

שבח וייס: חבר הכנסת רון נחמן, לא מפריעים לחבר כנסת חדש, וחבר כנסת חדש בסיבוב ראשון לא מפריע.

רון נחמן: אני לתומי חשבתי כחבר כנסת חדש שנאמרים כאן דברי אמת.

מיכה גולדמן: לא באים ולא יוצרים מקומות עבודה, ולא מעודדים משפחות וזוגות צעירים לעבור מגוש-דן ומחיפה לגליל או לנגב, ברגע שיודעים שבמרחק של 25 קילומטרים התמריצים זהים לתמריצים הניתנים ליישובים המצויים במרחק של 110 קילומטרים ו-130 קילומטרים.

מיכה גולדמן: אם אנחנו רוצים לחזק את היישובים האלה, צריך לקבוע סיווג חדש, והסיווג החדש בא ואומר: נחזק במערכות החינוך, בתשתיות, ביצירת מקומות עבודה.

מיכה גולדמן: אם אנחנו רוצים ליצור שינוי, יש להתייחס לתשתיות בצורה אחרת, בסדר עדיפויות אחר.

מיכה גולדמן: סלילת הכבישים צריכה להיות בגליל ובנגב.

מיכה גולדמן: אם אנחנו רוצים שיזמים יעתיקו מפעלים או יפתחו קווי ייצור חדשים בגליל ובנגב – אנחנו חייבים לשנות את סדר העדיפויות.

מיכה גולדמן: נעשה כן אם נסלול כבישים רחבים מחיפה לגליל, מחדרה דרך כביש ואדי-עארה, כביש ואדי-מילק; ולא כבישים שהם מרחק של 45 קילומטרים מחדרה לעפולה, ואנחנו נוסעים בהם שעתיים.

מיכה גולדמן: לכן אני מקווה שהממשלה החדשה תשנה את סדר העדיפויות.

מיכה גולדמן: שינוי סדר העדיפויות יאפשר לקלוט את העולים בגליל, לקלוט את העולים בנגב, לבנות דירות בתנאים נוחים יותר, לשנות את צורת המשכנתאות של היום, כדי שעולה יוכל להגיע לדירה, ולא שיהיה קשה לאכלס שכונות שלמות מלאות דירות בערי פיתוח כתוצאה מכך שהתמריצים והסיוע לא מאפשרים לרכוש דירה.

מיכה גולדמן: השינוי בסדר העדיפויות בא לביטוי ברגע שאנחנו עושים לחיזוק המערכות הבסיסיות – חינוך טוב יותר, פיתוח מקומות עבודה, פיתוח חיי תרבות, סיוע לספורט וסיוע לתרבות.

מיכה גולדמן: צריך לשנות את סל התרבות ואת סל הספורט.

מיכה גולדמן: אני חושב שסל הספורט וסל התרבות במדינת ישראל ב-1992 לא שונים מסל הספורט וסל התרבות של 1982.

מיכה גולדמן: הם לא תוקנו ריאלית.

מיכה גולדמן: יש נסיגה בסיוע לתרבות ובסיוע לספורט.

מיכה גולדמן: אני שמח שהגברת שולמית אלוני תהיה שרת החינוך והתרבות, כך שגם בנושאים האלה – חיי התרבות במדינת ישראל – יהיה שינוי.

מיכה גולדמן: הגיעו אלינו עולים.

מיכה גולדמן: צריך לסייע לקליטת העולים בתיאטראות, במתנ"סים.

שבח וייס: עבר הרבה זמן.

מיכה גולדמן: אני רוצה להמשיך.

שבח וייס: לא, אתה צריך לסיים.

שבח וייס: מה לעשות?

שבח וייס: הקצו לך – – –

מיכה גולדמן: אדוני היושב-ראש, אני מבין שהוקצה לי זמן קצר כתוצאה מכך שהקואליציה החדשה – – –

שבח וייס: לא, לא.

שבח וייס: פשוט כך סידרו את זה.

מיכה גולדמן: אני רוצה לסיים.

שבח וייס: תסיים במשפט חזק.

מיכה גולדמן: אני רוצה לסיים ולאחל הצלחה, קודם כול, למשלחת שלנו, שיוצאת בשבוע הבא לברצלונה למשחקים האולימפיים.

מיכה גולדמן: במשלחת הזאת יש גם עולים חדשים וספורטאים שהגיעו להישגים, כמו יעל ארד בג'ודו, השייטים וכו'.

מיכה גולדמן: אני רוצה לאחל לשרי ישראל, לממשלת ישראל ולראש הממשלה, שארבע השנים האלה תהיינה ארבע שנים של שינוי ותקווה לעם ישראל.

מיכה גולדמן: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: אתה רואה, אדוני שר החוץ?

שבח וייס: – ואני עוד יכול לקרוא לך שר החוץ – אתה שלחת משלחת למדריד, ואנחנו שולחים לברצלונה.

שבח וייס: חבר הכנסת רחבעם זאבי, ואחריו – חבר הכנסת אריה דרעי.

שבח וייס: אני אומנם קראתי בשמו של חבר הכנסת דראושה, אבל מכיוון שהגעת – אזי זהו תורך.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, האם זה יהיה מוגזם לבקש ממך שתזמין את ראש הממשלה המיועד לשמוע את חברי הכנסת ביומו הראשון כראש הממשלה?

שבח וייס: כן, אני רוצה להתייחס לעניין הזה.

שבח וייס: באמת הפניתי פעמיים פנייה כזאת.

אלי בן-מנחם: הוא עדיין לא ראש הממשלה.

שבח וייס: אל תתערב לי בדיון.

שבח וייס: הוא אמר "המיועד".

שבח וייס: והוא היה פה פעמיים, אלא שיש פשוט, בתוקף הנסיבות, עוד כמה דיונים.

שבח וייס: הבטיחו לי, ואני מאמין, שגם בעת שהוא איננו פה הוא שומע את הדיון.

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, בוועדה המסדרת הצעתי שיהיה דיון סיעתי של שעה אחת, כדי שכולם יכבדו את כולם ביום חגיגי.

רחבעם זאבי: דווקא סיעת העבודה תבעה דיון של שלוש שעות פלוס, והנה התוצאה.

רחבעם זאבי: ראש הממשלה המיועד איננו פה.

רחבעם זאבי: חברי הכנסת במקומות אחרים וכו'.

רחבעם זאבי: אבל אני אגש לדברי.

שבח וייס: בכל מקרה הם נשארו במולדת.

רחבעם זאבי: במולדת, אבל לא ב"מולדת".

רחבעם זאבי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנוכחים, אני מצרף את ברכתי ליושב-ראש החדש של הכנסת, שאמר כאן היום כי מרגע בחירתו הוא יושב-ראש של כולנו, של כל הבית הזה וגם שלי.

רחבעם זאבי: חילופי השלטון בישראל באו בעקבות הבחירות לכנסת, שבאו בשל נפילתה של ממשלת הליכוד, שהחלה בתהליך של הקמת האוטונומיה הפלשתינית ביש"ע, שאיננה אלא שלב מתקדם בדרך להקמתה של מדינת אש"ף בלב ארץ-ישראל.

רחבעם זאבי: מבחינה זאת אין הבדל בין הליכוד לבין העבודה.

רחבעם זאבי: אין הבדל ביניהן, ושתיהן עלולות להביא עלינו אותו דבר פסול וחמור.

רחבעם זאבי: אין זה משנה דבר מי יביא את ערפאת לרכסים העוטרים את ירושלים ולגבעות השרון הנושקות למרכזי האוכלוסייה, לגלבוע ולהר-חברון.

שבח וייס: אני מבקש שלא להפריע.

רחבעם זאבי: מר שמיר ומר רבין יכולים להתחרות ביניהם על התואר של מייסד מדינת ערפאת, וחלקנו לא היה ולא יהיה במעשה הזה.

רחבעם זאבי: תמהני על מר רבין, שאיננו מבין כי את התהליך הזה לא יהיה אפשר לעצור.

רחבעם זאבי: יקראו לזה תחילה בשם "מינהל עצמי" עם סמכויות מוגבלות, יעלו כיתה ל"ממשל עצמי", יקפצו כיתה ל"אוטונומיה" ויסגרו את המעגל ב"מדינת פלשתין".

רחבעם זאבי: מר רבין, האם אתה רוצה שתקום מדינה פלשתינית?

רחבעם זאבי: תרשו לי לצטט דברים חשובים שנאמרו מפיו של מדינאי ישראלי, ואת שמו אגיד בסוף הציטוט: "אני חושב שמדינה פלשתינית, כפי שהם רוצים, תהיה פצצת זמן, שתגרור את העולם הערבי למלחמה, משום שאין בה תשובה לבעיה הפלשתינית.

רחבעם זאבי: היא תיצור ציפיות להמשיך ולהשיג את מה שאש"ף באמת רוצה – – – נסיגה חד-צדדית היא הריסת הסיכוי לפתרון מדיני סביר".

רחבעם זאבי: את הדברים הנכוחים האלה אמר יצחק רבין, על-פי "מעריב", מיום 10 בפברואר 1989.

רחבעם זאבי: "מדינה פלשתינית היא פצצת זמן, שתגרום למלחמה", זה היה נכון בשנת 1989 ואיננו נכון היום, מר רבין?

רחבעם זאבי: ואוטונומיה תביא על-פי תורת השלבים למדינת פלשתין, שתגרום למלחמה.

רחבעם זאבי: אני רואה עצמי כתלמידו של יצחק רבין, ומסרב לנטוש את המשנה שהוא הרביץ בנו בכשרון רב.

רחבעם זאבי: את ההרצאה הכי חשובה והכי משכנעת בדבר חיוניותה של "הגדה המערבית" לביטחון ישראל שמעתי מהאלוף רבין, כראש אגף ההדרכה, במחצית שנות ה-50.

רחבעם זאבי: "הגדה המערבית" היתה אז בשלטון ירדן, ורבין הוכיח, שהמגננה של ישראל הקטנה צריכה להתבסס על מתקפה, אשר תכליתה כיבוש מהיר של גב-ההר ומעברות הירדן והחזקה בהם.

רחבעם זאבי: הוא שכנע אותנו בכך, שהשטחים הגבוהים של יהודה ושומרון נותנים למחזיק בהם יתרונות של קשר, תצפית ומודיעין.

רחבעם זאבי: הוא ניתח את משמעותו של העומק האסטרטגי למדינה הנשענת על צבא מיליציוני, שצריך להתגייס בהתקפת פתע.

רחבעם זאבי: האם האמת הזאת עברה מן העולם ב-1992?

רחבעם זאבי: האם הטופוגרפיה השתנתה?

רחבעם זאבי: ואם הערבים השתנו – הרי זה רק מחזק את התזות של האתמול.

רחבעם זאבי: מיצחק רבין למדנו את חשיבותה של ההתיישבות, וגם כי – אני מצטט מפיו – "ייעודה של כל נקודה הוא גם ביטחוני וגם התיישבותי.

רחבעם זאבי: לכל נקודה ונקודה בהתיישבות יש חשיבות אסטרטגית".

רחבעם זאבי: כך אמר רבין אתמול, ואילו היום הוא מבחין בין התיישבות ביטחונית להתיישבות מדינית.

רחבעם זאבי: גם את תורת הטרנספר למדתי מיצחק רבין.

רחבעם זאבי: הוא נתן לנו, לחטיבת יפתח-פלמ"ח במבצע "דני", בתש"ח, את הפקודה לגרש 35,000 ערבים מלוד ומרמלה שביקשו להיכנע.

רחבעם זאבי: הוא הסתמך בכך על בן-גוריון.

רחבעם זאבי: יצחק רבין כאלוף פיקוד הצפון יזם וביצע את פינוי הכפרים הערביים מהאזור המפורז המרכזי בגליל-העליון.

רחבעם זאבי: זה היה טרנספר בכפייה, להבדיל מטרנספר בהסכמה, או מרצון, שתנועתי ממליצה עליהם.

רחבעם זאבי: יצחק רבין, כרמטכ"ל, אישר לאלוף פיקוד הצפון, דדו, זיכרונו לברכה, את פעולת סילוקם של כל הכפרים הערביים מרמת-הגולן לאחר שתמה מלחמת ששת-הימים ונדמו התותחים.

רחבעם זאבי: רבין אישר לאלוף פיקוד המרכז עוזי נרקיס את סילוקם של הכפרים הערביים בגזרת לטרון ושל הפליטים הערבים יושבי המחנות מסביב ליריחו.

רחבעם זאבי: אלה היו מבצעי טרנספר בכפייה.

רחבעם זאבי: נכון, יצחק רבין לא קרא לזה בשם טרנספר.

רחבעם זאבי: הוא אפילו טבע מטבע לשון נרדפת בשם "הזזת אוכלוסין", כפי שאנחנו למדים משיח רמטכ"לים בפברואר 1975, שבו אמר רבין, בין השאר, ואני מצטט מדבריו: "בעיות כאלה נפתרו כבר בעולם המודרני.

רחבעם זאבי: – – – בעיות מסוג זה נפתרו על-ידי הזזת אוכלוסייה במקום זה ואחר.

רחבעם זאבי: ברית-המועצות הביאה לשינויי-גבול באירופה המזרחית, שגרמו הזזת אוכלוסייה בהיקף של כ-30 מיליון איש.

רחבעם זאבי: אחת הדוגמאות לכך היה פתרון חבל הסודטים, כאשר פינו 3 מיליוני גרמנים משם – – – ניתן, לדעתי, להביא לתזוזת אוכלוסייה על בסיס אחר מאשר שימוש בכוח".

רחבעם זאבי: וממשיך רב-אלוף במילואים רבין ואומר: "אני רוצה ליצור תנאים, שבמשך 20-10 השנים הבאות תהיה נדידת אוכלוסייה טבעית לגדה המזרחית".

רחבעם זאבי: כל זה מצוטט משיח רמטכ"לים ב"מעריב", מ-16 בפברואר 1975.

רחבעם זאבי: האם יש שני יצחק רבין, ולאיזה מהם עלינו להאמין?

רחבעם זאבי: יש בלבי על יצחק רבין כשר הביטחון בממשלת האחדות בשני תחומים: א.

רחבעם זאבי: הטיפול הכושל בהדברת האינתיפאדה; ב.

רחבעם זאבי: חוסר היחס וחוסר האהדה שלו למתיישבים היהודים ביש"ע, עד כדי כך, שנראה היה כי הוא שואף להתעמת עמם.

רחבעם זאבי: נוכחתי בכך בלילה גשום, שבו ניתנה על-ידו פקודה לפרק את האנדרטה לזכרו של החלל אדרי הי"ד בצומת-יקיר שבשומרון.

רחבעם זאבי: הכרתי בהיותי בצה"ל יצחק רבין אחר, שאיננו מקבל תשובה של "אי-אפשר" במישור המבצעי, איש שיש לו אהדה ותימוכין למתיישבים.

רחבעם זאבי: ושוב שאלתי את עצמי, האם יש שני יצחק רבין?

רחבעם זאבי: איזה ראש ממשלה יהיה יצחק רבין?

רחבעם זאבי: אינני יכול להשיב על כך, גם בשל יחסי הדו-ערכי אל האדם הזה.

רחבעם זאבי: אבל אנחנו יודעים ומכירים את שותפיו למפלגה ולקואליציה, ומותר לנו לנחש את השפעתם המסוכנת על החלטותיו.

רחבעם זאבי: מכאן החרדה והדאגה לעתידה של ישראל, לביטחונה, ליכולתנו לשמור על יתרת ההישגים של מלחמת ששת-הימים, שנותרו בידינו.

רחבעם זאבי: ואיזו טרגדיה היא, שרמטכ"ל מלחמת ששת-הימים יהיה המחסל של הישגיה.

רחבעם זאבי: מפלגת העבודה הישראלית החליפה פנים והשקפות.

רחבעם זאבי: היא השתנתה עד לבלי הכר מאז ימי דור הנפילים שקדם לדור הנוכחי.

רחבעם זאבי: האם אפשר לשמוע בשורותיה היום קולות ציוניים ואקטיביסטיים כמו אלו של גולדה מאיר, של גלילי ושל אלון?

רחבעם זאבי: 130,000 המתיישבים היהודים ביש"ע הלכו לשם באישורן, או בשליחותן של ממשלות בישראל, ואילו עתה קורא אחד משותפי הקואליציה החדשה "לייבש אותם".

רחבעם זאבי: הוא קורא לייבש את החלוצים והמגשימים של דורנו, לייבש את גני-הילדים ביצהר ובבית-חג"י ואת המכללה באריאל, לייבש את הישיבה בחברון ואת מפעלי התעשייה בברקן, לייבש את בית-הספר בחבל-קטיף, לייבש יהודים.

רחבעם זאבי: הוא קורא לייבש, ואין מי שנוזף בו, ואין מי שמתנצל על דברי התועבה הללו.

רחבעם זאבי: מה היו אומרים, וכיצד היו מגיבים, אילו נאמר ביטוי כזה לגבי ערביי עזה?

רחבעם זאבי: זה כבר למדנו, שקיים אצל יפי-הנפש שלנו מוסר כפול ושונה ליהודים ולערבים.

רחבעם זאבי: מלחמת השחרור והקוממיות שלנו לא הסתיימה במערכות תש"ח–תש"ט.

רחבעם זאבי: אנחנו עדיין בעיצומה של המלחמה הזאת, ולכך צריכה להיות לנו הנהגה לוחמת, אמיצה וציונית; הנהגה שתצווה על הדברת האינתיפאדה, מלחמה תקיפה בטרור, ביטול האבטלה, שיקום הכלכלה, קליטה נכונה וטובה של העלייה, חינוך יהודי וציוני, טיפול בחיילים המשוחררים ובזוגות צעירים, מלחמה בביורוקרטיה ובהסתאבות של המנגנון הציבורי.

רחבעם זאבי: ראויה מדינת ישראל, ראוי העם בישראל וראוי יצחק רבין, שיעמוד בראש ממשלה אחרת בעת הזאת.

רחבעם זאבי: בממשלה שהציג מר רבין אין לנו אמון, לא בה ולא במצעה המדיני, ונצביע נגדה.

רחבעם זאבי: על אף היותנו באופוזיציה, אני מבקש לברך את ראש הממשלה המיועד, חבר הכנסת יצחק רבין, שיצליח במשימתו, וזאת למען העם והמדינה.

רחבעם זאבי: תודה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת זאבי.

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את השר אריה דרעי.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, אני רוצה להצטרף למברכים אותך, אדוני היושב-ראש.

אריה מכלוף דרעי: אני מברך אותך ברכת הדיוט, שתצליח במעשיך והקדוש-ברוך-הוא ינחה אותך בעצה טובה, ואכן תשכיל למצוא את המכנה המשותף ולהנהיג את הכנסת הזאת, שתוסיף הרבה כבוד לעם ישראל והקדוש-ברוך-הוא יצליח כל מעשי ידיך.

שבח וייס: תודה רבה.

אריה מכלוף דרעי: אני גם רוצה בהזדמנות זו לברך את היושב-ראש היוצא, שאינו נוכח כאן, שהוסיף הרבה כבוד לכנסת.

אריה מכלוף דרעי: היתה לנו גאווה רבה בשנים הללו שבהן הוא היה יושב-ראש הכנסת, ואני מברך אותו, שיצליח בכל דרכיו, בכל אשר יפנה ישכיל ויצליח.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לברך את הממשלה היוצאת, ובראשה את ראש ממשלת ישראל, מר יצחק שמיר, ששירתתי בממשלתו כארבע שנים, באותה ברכה, שהקדוש-ברוך-הוא ימלא את כל משאלותיהם לטובה.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה לברך את הממשלה החדשה, ובראשה מר יצחק רבין, שחפץ השם בידו יצלח.

אריה מכלוף דרעי: הוא צריך הרבה עזרה משמים לכל המגמות והמטרות והשאיפות שהוא הציב אותן היום.

אריה מכלוף דרעי: צריכים הרבה עזרה כדי למלא ולו חלק מהן.

אלי דיין: משאלות לטובה.

אריה מכלוף דרעי: אני רוצה, בשם תנועת ש"ס, להודיע שקיבלנו את הפסק ואת ההוראה ממרן הראשון לציון, נשיא מועצת חכמי התורה, הרב עובדיה יוסף שליט"א, להצטרף לממשלה ולהצביע בה אמון.

אריה מכלוף דרעי: כך אני אנהג וכך תנהג תנועת ש"ס.

אריה מכלוף דרעי: תודה רבה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חברי הכנסת, תראו כמה הרבה אפשר לומר בכל כך מעט משפטים.

קריאה: הוא אמר דברים חשובים מאוד.

שבח וייס: רשות הדיבור לחבר הכנסת עבד-אלוהב דראושה, ואחריו – לחבר הכנסת אפרים סנה.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, בראשית דברי אני רוצה לברך אותך ולומר לך כתלמיד שלך באוניברסיטת חיפה: זה כבוד לבית הזה שאתה תופס את המקום המכובד הזה כיושב-ראש הכנסת.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאחל לך הרבה הצלחה והרבה בריאות.

שבח וייס: תודה רבה.

עבד-אלוהב דראושה: אני גם רוצה לברך את חברי הכנסת במושב הראשון – – –

דוד צוקר: צריך לברך את חבר הכנסת דרעי, שזה נאום הבכורה שלו כחבר כנסת.

עבד-אלוהב דראושה: וגם לברך את חבר הכנסת דרעי, השר אריה דרעי; השר דרעי, אדם שפעל רבות גם לטובת האוכלוסייה הערבית.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה לומר שהרשויות המקומיות הערביות נהנו – ובצדק – מתקציבים גדולים יותר ומהטבות מאז ממלא השר אריה דרעי את תפקיד שר הפנים.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאחל לו הצלחה בהמשך דרכו, ושיוכל לתרום יותר ויותר לגישור על פערים ולקידום ענייניהן של הרשויות המקומיות כולן, ובכללן הרשויות המקומיות הערביות.

עבד-אלוהב דראושה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו ייחלנו לממשלה אחרת.

עבד-אלוהב דראושה: רצינו להיפטר מהממשלה הזאת בראשות מר יצחק שמיר, ממשלת הסירוב הלאומי, ממשלה שפעלה נגד השלום, נגד השוויון, שהרחיקה את הלבבות ועשתה ככל יכולתה כדי להרחיק יהודים מערבים ולהגביר את השנאה בתוך המדינה ובאזור כולו.

עבד-אלוהב דראושה: לכן אני אומר את ההרגשה שלנו במד"ע, המפלגה הדמוקרטית הערבית, ואני חושב שאני מייצג ציבור רחב כאשר אני אומר, ששמחנו על נפילת הממשלה הזאת, ואנו מקווים שחברי הכנסת מהליכוד ישבו הרבה זמן באופוזיציה, וסיעת מולדת, אם לא תיעלם, תשב לידכם.

עבד-אלוהב דראושה: מצאתם בעל ברית טוב במולדת ובמפד"ל.

מאיר שטרית: עד עכשיו רק הליכוד עשה שלום.

עבד-אלוהב דראושה: אתה יודע שאתם חתמתם על הסכמי קמפ-דייוויד ולא המשכתם, כי רציתם לנתק את מצרים מהעולם הערבי ולא התכוונתם ברצינות לתהליך השלום, לא התכוונתם ברצינות להגיע להסכם אמיתי עם העם הפלשתיני, הכרתם בזכויות הלגיטימיות של הפלשתינים אבל דיכאתם אותם ואתם ממשיכים לדכא אותם.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו במפלגה הדמוקרטית הערבית רצינו להיות חלק מקואליציה אחרת, קואליציה שתפעל לקידום תהליך השלום, תבטיח שוויון לכל האוכלוסייה במדינת ישראל ותקרב יהודים לערבים וערבים ליהודים.

עבד-אלוהב דראושה: לצערי הרב, מפלגת העבודה עדיין איננה פתוחה כדי לעכל את האזרחים הערבים במדינת ישראל, כדי לקלוט אותנו כחלק מקואליציה.

עבד-אלוהב דראושה: אני אומר את הביקורת הזאת, שהיא ביקורת צודקת.

עבד-אלוהב דראושה: אפילו לא דיברנו על משרות ולא על תיקים, אלא על הישגים ועל זכויות.

עבד-אלוהב דראושה: כאשר נפגשנו עם המשלחת של מפלגת העבודה דרשנו שימונה ערבי ממפלגת העבודה בתפקיד של שר, ואנחנו לא דרשנו לעצמנו שום תיקים ולא דורשים שום תיקים.

עבד-אלוהב דראושה: לצערי הרב, מפלגת העבודה עדיין אינה פתוחה לתהליך חיוני כזה.

עבד-אלוהב דראושה: בהעדר הסכם קואליציוני אתנו, ניהלנו משא-ומתן עם מפלגת העבודה, הגשנו מסמך שבו תבענו דרישות בשלושה נושאים: נושא השלום, נושא השוויון כלפי האוכלוסייה הערבית ונושאי חברה לכלל האוכלוסייה במדינה, ובמיוחד האבטלה, העוני, הדיור והרווחה במדינה כולה.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו תבענו מדיניות ברורה לזירוז תהליך השלום ולקידומו.

עבד-אלוהב דראושה: במסמך שקיבלנו אתמול והונח על שולחן הכנסת יש דברים חיוביים, עקרונות חיוביים.

עבד-אלוהב דראושה: לדעתי, מפלגת העבודה מהבחינה הזאת עשתה צעדים חיוביים, בכיוון הנכון, אבל יש דיבורים רבים.

עבד-אלוהב דראושה: מה שאנחנו זקוקים לו הוא, שיוכיחו את הדיבורים הללו כמעשיים – כל הסעיפים, כ-40 סעיפים בנושאי שלום, חברה ושוויון.

מאיר שטרית: אל תעצור את הנשימה בשביל זה.

עבד-אלוהב דראושה: המסמך נמצא אצלך.

עבד-אלוהב דראושה: במסמך מבטיחה מפלגת העבודה במסגרת הממשלה הנוכחית החדשה לנסות ולקדם את ענייני האוכלוסייה הערבית בכל התחומים, לגשר על פערים, להבטיח שוויון אמת ולשלב את האוכלוסייה הערבית בחיי המדינה; דברים יפים, שאני מברך עליהם.

עבד-אלוהב דראושה: אני אומר שוב, שמה שאנחנו זקוקים לו הוא ביצוע אמיתי של ההבטחות, ולא רק מלים ודיבורים ולא רק מסמכים.

עבד-אלוהב דראושה: בנושא המדיני, קיבלנו במסמך וגם ראינו בקווי היסוד שיש שינויים לטובה, אבל אני לא מסתיר שיש לי ולסיעתי דברים שאנחנו מתנגדים להם בקווי היסוד של הממשלה.

עבד-אלוהב דראושה: אני חושב שהגיע הזמן לומר בצורה ברורה וכנה, שיש להכיר בזכויות הלאומיות של העם הפלשתיני גם בקווי היסוד, ולא רק בהחלטות הוועידה או במצע של מפלגת העבודה.

עבד-אלוהב דראושה: צריך לומר בצורה כנה וברורה, שיש להכיר בזכות ההגדרה העצמית של העם הפלשתיני, וזאת מפלגת העבודה עדיין לא עושה, לא מעזה לעשות, אף שאני יודע שמרבית חברי הסיעה הזאת מאמינים שיש צורך בהכרה ברורה בזכות ההגדרה העצמית של העם הפלשתיני.

עבד-אלוהב דראושה: אבל היו במסמך דברים חיוביים, גם בדברים של ראש הממשלה המיועד היו דברים חיוביים.

עבד-אלוהב דראושה: אומר, למשל, שאחד הדברים החיוביים היה הקריאה שלו היום למשלחת הפלשתינית לפגישה מיידית אתו.

עבד-אלוהב דראושה: חן חן.

עבד-אלוהב דראושה: זאת היענות חיובית לקריאה של פייצל אל-חוסייני, שלפני כמה ימים קרא למר רבין והזמינו לעריכת פגישה עם המשלחת הפלשתינית.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אנחנו ביום הזה ואחרי התלבטויות רבות חשבנו מה לעשות.

עבד-אלוהב דראושה: האם להימנע או להצביע בעד?

עבד-אלוהב דראושה: ואני לא אסתיר שחברים במפלגה שלנו אמרו שכדאי להימנע, למה לנו להיכנס לתסבוכת הזאת.

עבד-אלוהב דראושה: אבל אחרי מחשבה מעמיקה ומתוך אחריות ציבורית וכדי לתת הזדמנות לממשלה החדשה בראשות מר יצחק רבין, החלטנו לתת אשראי מוגבל לתקופה מוגבלת, החלטנו להצביע בעד, אבל נצביע בעד וניתן אמון לתקופה מוגבלת של תשעה חודשים עד שנה ולא יותר משנה, כי במסמך יש דברים שהובטחו למשך שנה.

עבד-אלוהב דראושה: אנחנו רוצים לראות מיידית שהממשלה הזאת מנהיגה מדיניות אחרת קודם כול כלפי האוכלוסייה הערבית של מדינת ישראל; ושנית, לזירוזו ולקידומו של תהליך השלום באזור, לפי שני השלבים שדיבר עליהם היום מר יצחק רבין.

עבד-אלוהב דראושה: אני רוצה לומר כנקודה חיובית, לאור המתקפה שאנחנו עדים לה מחלק מהסיעות החרדיות וגם מהימין הקיצוני לגבי בחירתה של חברת הכנסת שולמית אלוני כשרת החינוך והתרבות החדשה, שאחת הנקודות החשובות שדרבנו אותנו להצביע בעד ולהפסיק את ההיסוסים היתה ההחלטה הנכונה להטיל על שולמית אלוני את תפקיד שרת החינוך והתרבות.

עבד-אלוהב דראושה: דבריה היום חיממו את הלב.

עבד-אלוהב דראושה: אני מברך אותה ומאחל לה הצלחה, כיוון שההצלחה שלה תהיה ההצלחה של כולנו, יהודים וערבים.

עבד-אלוהב דראושה: בו-זמנית אני מאחל לראש הממשלה המיועד הצלחה במילוי תפקידו.

עבד-אלוהב דראושה: אני מאחל לו שיהיה ראש הממשלה שיחתום על הסכם שלום עם הפלשתינים ועם מדינות ערב.

עבד-אלוהב דראושה: ולשרים כולם, שאת חלקם אני מוקיר ומעריך, אני מאחל הצלחה, תוך תקווה שהממשלה הזאת תפעל בצורה כנה, אמיתית ונכונה לגישור פערים, לקידום תהליך השלום, כדי שנוכל כולנו לומר: אכן יש ממשלה אלטרנטיבית, לא ממשלת הסירוב הלאומי, לא ממשלת האפליה, אלא ממשלה שפועלת ועושה למען כלל אזרחי המדינה ולטובת כל עמי האזור.

עבד-אלוהב דראושה: אני תקווה, אדוני היושב-ראש, שזה מה שיהיה.

עבד-אלוהב דראושה: בכל אופן, אני חוזר ואומר שסיעת מד"ע, המפלגה הדמוקרטית הערבית, תצביע היום בצורה ברורה וכנה בעד הממשלה שהוצגה היום בכנסת.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת דראושה.

שבח וייס: אני מזמין את חבר הכנסת אפרים סנה, ואחריו – את חבר הכנסת חיים אורון, להשלמת החלק החסר של מרצ.

אפרים סנה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מה מחדשת הממשלה אשר יצחק רבין מציג היום לאישורה של הכנסת?

אפרים סנה: זו ממשלה שדרים בה בכפיפה אחת יראי-שמים וחילונים מובהקים, כאשר נוסחת השיתוף ביניהם נעשתה לראשונה בכבוד, בגלוי, תוך משא-ומתן פוליטי לגיטימי, ללא גילויי סחיטה מכוערים.

אפרים סנה: זו הממשלה הראשונה שמפלגות המייצגות את ערביי ישראל תומכות בה.

אפרים סנה: זו ממשלה שבראש מעייניה התעסוקה, החינוך, העלייה, פיתוח המשק, סגירת פערים חברתיים, ולא התנחלויות שתכליתן ליצור בארץ-ישראל מדינה דו-לאומית; ממשלה שלנגד עיניה עם ולא רק אדמה, בני-אדם ולא עמודי תאורה וגדרות.

אפרים סנה: זו הממשלה הראשונה שהציבה לעצמה יעדים ממשיים ובני-השגה בדרך לשלום עם הפלשתינים.

אפרים סנה: זו הממשלה הראשונה לאחר 15 שנים שמחנה השלום הציוני מהווה בה רוב מוחלט ובלתי מעורער.

אפרים סנה: אלה הדברים הנותנים פתח תקווה לא רק לתחילת סיומו של הסכסוך הערבי-הישראלי, לא רק לחידוש תנופת העלייה, לא רק לשילוב קונסטרוקטיבי של ערביי ישראל במדינה, אלא גם לתחילתו של פיוס פנימי גדול בעמנו, בין דתיים לחילונים, על בסיס כיבוד השוני, על בסיס פירושיה השונים של מסורת ישראל המפוארת, מסורת שעליה אמר בצוואתו אבי המנוח, שהיה חבר הבית הזה עד יום מותו: "סוד קיומנו, הישמרנו ותחייתנו כעם עתיק ימים וצעיר ימים כאחד".

אפרים סנה: אנחנו נמצאים בעין הסערה של שינויים עולמיים ואזוריים.

אפרים סנה: ממזרח עולה סכנת אירן המתעצמת, נוסף על הסיכונים והאיומים הקיימים.

אפרים סנה: הקנאות הדתית רוחשת מן המגרב ועד המדינות החדשות באסיה המרכזית.

אפרים סנה: אבל, בצד הסיכונים קיימים גם סיכויים גדולים: ברית חדשה עם ארצות-הברית, יחסים חדשים עם אירופה, המודאגת מהקורה מדרום וממזרח לה, ומדינות חדשות המבקשות ללמוד מניסיוננו בתחומים שונים.

אפרים סנה: איפה תתמקם ישראל בעולם החדש?

אפרים סנה: זהו אחד מאתגרי הזמן הקרוב.

אפרים סנה: ולממשלה הזאת יש הדמיון והפרגמטיזם המדיני הדרושים כדי למקם את ישראל בצדו המואר, לא בצדו האפל, של העולם.

אפרים סנה: אכן, כבדות, כבדות מאוד המשימות שנוטלת על עצמה הממשלה הזאת.

אפרים סנה: והראשה שבהן – מימוש הסדר הביניים עם הפלשתינים.

אפרים סנה: אין אנו יכולים שלא להצליח.

אפרים סנה: כי אם, חלילה, כך יקרה, אולי לא יהיה עוד מי שינסה זאת שנית אחרינו.

אפרים סנה: לכן, מי שירצה לדבר עמנו שלום ולא יעריך נכונה את רצינותנו עלול להחמיץ את ההזדמנות האחרונה.

אפרים סנה: מי שרוצה לשבש את עשיית השלום ויזלזל בנחישותנו עלול לעשות את המרה בטעויותיו.

אפרים סנה: המדינה יוצאת היום לדרך חדשה, וממשלה זו מובילה אותה.

אפרים סנה: הכנסת תיתן לה את ברכתה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת סנה.

שבח וייס: אני מזמין את חבר הכנסת חיים אורון, ואחריו – את חבר הכנסת זאב בנימין בגין.

חיים אורון: אדוני היושב-ראש, ראשית אני מבקש לצרף את ברכותי לברכות של כל קודמי עם היבחרך לתפקיד הרם הזה.

חיים אורון: על-פי ניסיון ארבע השנים האחרונות, אני בטוח שתמלא אותו במיטב הכשרון, במיטב היושר וברצון אמיתי לבטא את רחשי לבו של הבית כולו.

חיים אורון: וכולנו, אני מקווה, נעזור לך במטלה הלא-קלה הזאת.

שבח וייס: תודה רבה.

חיים אורון: אני מבקש גם לברך את חבר הכנסת אפרים סנה על נאומו הראשון.

חיים אורון: אני בטוח שחבר הכנסת סנה לא מביא רק מורשת בית-אבא, אלא מביא אתו ניסיון רב, ציבורי, צבאי, בתחומים רגישים מאוד, שוודאי תעסוק בהם הכנסת במסגרות שונות בתקופה הקרובה.

חיים אורון: אני בטוח שהוא יתרום מכשרונו ומניסיונו להפיכתה של הכנסת למקום שלא רק ישמע דיווחים על הנושאים הללו, אלא גם יתקיימו בו דיונים ממשיים ורציניים על השאלות הללו.

חיים אורון: ועכשיו אני מבקש להתייחס, במספר הדקות המצומצם שיש לי, לשלוש נקודות.

חיים אורון: הראשונה, ראש הממשלה לשעה הקרובה, לשעתיים הקרובות, מר יצחק שמיר, אמר בראשית דבריו: לא מדובר במהפך, מדובר במפח-נפש.

חיים אורון: אני רוצה לומר לו, בלי שלדבר הזה יהיה שום היבט אישי ושום רצון לגרום לו צער, בוודאי לא כאשר – כפי שהוא הודיע – הוא מסיים מסכת ארוכה של חיים ציבוריים: ככל שיגדל מפח-נפשו כן יתברר שהמהפך היה אמיתי יותר.

חיים אורון: כי אותם 250,000 מצביעי מרצ, צעירים וותיקים, יהודים וערבים, ולמעלה מ-900,000 מצביעי מפלגת העבודה התכוונו שיהיה מהפך כזה שיגרום למחנה שאותו מייצג יצחק שמיר מפח-נפש; לא מתוך שום רצון, לא של שמחה לאיד ולא של קנטרנות, אלא מתוך אמונה ברורה שאנחנו מתכוונים לשינוי כיוון; ומי שמאמין בעיקרי האמונה שלכם, הליכה בדרך הזאת גורמת לו מפח-נפש גדול.

מיכאל איתן: מיליון ו-100,000 קולות הם הרבה פחות מ-50%, זה הרבה פחות ממחצית הקולות.

מיכאל איתן: מה אתה מתהלל בתוצאה הזאת?

מיכאל איתן: כמה זה 250,000?

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, היה לנו כאן דיון רציני ודי שקט, ואנחנו לקראת סיום.

חיים אורון: חבר הכנסת איתן ממשיך מסורת מהכנסת הקודמת.

חיים אורון: בוא נתחיל אותה בישיבה השנייה, נמשיך בה בישיבה השנייה.

שבח וייס: מה עוד שהוא כבר סיים.

חיים אורון: הנקודה השנייה, אני רוצה לומר אותה פנימה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אם אומנם הקואליציה הזאת תצלח דרכה ותהליך האוטונומיה יתבצע, אנחנו נעמוד, לקראת מערכת הבחירות הבאה, בפני השאלות הקשות והגדולות של דמותו של הסדר הקבע, והמחלוקת תהיה קשה מאוד.

חיים אורון: אם לא נעשה עכשיו, במהלך השנים הללו, מאמץ מכוון כדי להרחיב את הרקע ואת התמיכה הציבורית בממשלה הזאת, אנחנו ניכשל בבחירות הבאות.

חיים אורון: הדרך העיקרית להרחבת התמיכה בממשלה הזאת היא על-ידי הפיכת הביטוי "שינוי סדרי העדיפויות" מססמת בחירות מוצלחת למציאות יומיומית בארץ, על-ידי מאבק ישיר ומכוון באבטלה, במוקדים של קיפוח, בעוולות, על-ידי ניסיון מכוון ונמרץ לקליטתה של העלייה ולחידושה.

חיים אורון: אם הממשלה הזאת, שאנחנו תומכים בה בכל לב, לא תהפוך את סדרי העדיפויות הללו בתקציב, בהחלטות פוליטיות, למציאות חיים יומיומית, אנחנו עשויים לנצח בסיבוב הזה ולהפסיד בהתמודדות בקרב הגדול, שיהיה בעוד ארבע שנים, על דמותו של הסדר הקבע בינינו לבין הפלשתינים.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת אורון.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לשני הדוברים האחרונים, כל אחד מהם שמונה דקות בדיוק נמרץ, ואף לא דקה יותר.

שבח וייס: חבר הכנסת זאב בנימין בגין, ואחריו – חבר הכנסת חיים רמון.

שבח וייס: אני מבקש להקפיד על הזמן, כפי שעשו האחרונים.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הממשלה המוצגת היום נשענת על קואליציה צרה, אך הניגודים בה מהותיים.

זאב בנימין בגין: חלקה האחד טוען: אם לא ניסוג לקווי 1967 לא יהיה שלום; והחלק השני טוען:

זאב בנימין בגין: אם כן ניסוג לקווי 1967 לא יהיה ביטחון.

זאב בנימין בגין: הסיכום של שתי ההנחות האלה, המקובלות על חלקי הקואליציה, הוא כי הממשלה הזאת לא תוכל להעניק למדינת ישראל לא שלום ולא ביטחון על יסוד הנחותיהם של חברי הקואליציה עצמם.

זאב בנימין בגין: אלה אשר גרסו בעבר פשרה טריטוריאלית עם חוסיין מודים היום כי לא טעינו כאשר אמרנו שנים רבות שאין, כשם שלא היתה, "אופציה ירדנית", והם משנים את דעתם בשינוי גרסה קל, בהוספת תג קטן אחד: פשרה טריטוריאלית, לא עם חוסיין, אלא עם חוסייני.

זאב בנימין בגין: אני מסכים, כמובן, עם חברינו במרצ ועם שמאלני העבודה-בראשות-רבין, כי רעיון הפשרה הטריטוריאלית הוא עורבא פרח, אין לו יד ורגל במציאות המזרח-תיכונית, אבל שוב סתירה: מחייבי הפשרה הטריטוריאלית מנסים להחזיק בידם כפור חם, כאשר באותה נשימה הם מודיעים על התנגדותם להקמת מדינה ערבית פלשתינית עצמאית בשומרון, ביהודה ובחבל-עזה, ביודעם שבן-לילה, לאחר שניטוש, חלילה, חלק כלשהו של האזורים האלה של ארץ-ישראל, תוקם בהם מדינה עצמאית בראשות אש"ף או ה"חמאס".

זאב בנימין בגין: אבל, אדוני היושב-ראש, המשותף למרכיבי הקואליציה הוא הנכונות למסור לשלטון ערבי עצמאי לפחות מחצית משטחי יהודה, שומרון ועזה, ועל יסוד הנכונות הזאת ניתן להבין את פשר ההתחייבות אשר חבר הכנסת רבין מסר קבל עם ועולם, כי עד ל-13 באפריל 1993 הוא יגיע להסכם עם נציגי התושבים הערבים בשומרון, ביהודה ובחבל-עזה, על יסוד הסכמי קמפ-דייוויד.

זאב בנימין בגין: התקווה הזאת, שלהערכתנו אין לה שחר, וציון התאריך עצמו מקשה מאוד את הגשמתה, נובעת מתוך הנכונות למסור בסופו של דבר את החלקים האלה של ארץ-ישראל בהסדר הקבע, ומכאן הנכונות לוויתורים מרחיקים לכת קודם כול בהסדר הביניים.

זאב בנימין בגין: עם תחילת המשא-ומתן על-ידי הממשלה הזאת תועלה מייד סוגיית ההבחנה חסרת השחר בין יישובים ביטחוניים לבין יישובים פוליטיים, וצריך לשאול חברי ממשלה אחדים אשר תמכו בעבר, חברי קואליציה אחדים שתמכו בעבר ברעיון הפשרה הטריטוריאלית: על יסוד מה תתמכו ברימונים ובכוכב-השחר לאורך דרך-אלון, ותנסו לייבש את עופרה, המצויה כברת דרך מערבה, וגם היא שוכנת למרגלות ההר בעל-חצור, החשוב כל כך למדינת ישראל מבחינת הביטחון?

זאב בנימין בגין: האם בהקשר זה יעמוד ראש הממשלה המיועד על הודעתו של חבר הכנסת רבין בעת ביקורו בחבל-קטיף בין עזה לרפיח ב-1986, כי לחבל-קטיף נודעת חשיבות ביטחונית?

זאב בנימין בגין: אין הסכמה בממשלה להבחנה זו בין יישובים פוליטיים לבין יישובים ביטחוניים, ואף בצד הערבי אין הסכמה להבחנה זאת, ולכן תיקלעו מייד עם תחילת המשא-ומתן לסתירה בין שני סעיפים חשובים בקווי היסוד של הממשלה, כפי שהוצגו בפנינו הערב; סעיף 2.8: "הממשלה תימנע ממהלכים ומפעולות שישבשו את ניהולו התקין של המשא-ומתן", וסעיף 2.9: "הממשלה תבסס ותחזק את ההתיישבות לאורך קווי העימות".

זאב בנימין בגין: על הדילמה הזאת נשאלה המיועדת לתפקיד שר החינוך, חברת הכנסת שולמית אלוני, בטלוויזיה לפני שבועות אחדים.

זאב בנימין בגין: היא נשאלה: איך תוכלו אתם, אנשי מרצ, לשבת בממשלה אשר תהיה אחראית לבנייתם של יישובים וחיזוקם ולו רק ברמת-הגולן ובבקעת-הירדן?

זאב בנימין בגין: תשובתה המוזרה – ארשה לעצמי לומר, האנטי-ציונית – של המיועדת לתפקיד שר החינוך בממשלה שהוצגה בפנינו היתה:

זאב בנימין בגין: אם פייצל חוסייני יסכים לכך, גם אנחנו נוכל לקבל זאת.

זאב בנימין בגין: ואם הוא לא יסכים?

זאב בנימין בגין: ואם הוא יאמר שהוא לא מקבל?

זאב בנימין בגין: או אז החיזוק והביסוס של היישובים לאורך קווי העימות ייחשבו על-פי סעיף 2.9 ל"מהלכים או פעולות שישבשו את ניהולו התקין של המשא-ומתן".

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, בירושלים נהוג לומר: "כל עכבה לטובה", והנה במהלך המשא-ומתן, על יסוד המסמכים שהונחו על שולחן הכנסת, ניתן לומר שדווקא מסיעת מרצ קיבלנו אישור לעמדתנו הקבועה כלפי מהותו וטיבו של ארגון המרצחים אש"ף.

זאב בנימין בגין: הנה קראנו בנספח להסכם הקואליציוני בין מפלגת העבודה לבין מרצ, כי היא תהיה רשאית לבטא את עמדתה בנושא פתרון הקבע וכן הלאה.

זאב בנימין בגין: באחד הסעיפים, 1ג' – "אי-שלילה של שיתוף אש"ף בשלבים הבאים של המשא-ומתן לשלום, לאחר שאש"ף יוכיח בהכרזותיו ובעיקר במעשיו שהוא מכיר בישראל ומפסיק את הטרור".

זאב בנימין בגין: משפט שגור, לגביכם שגרתי.

זאב בנימין בגין: ואני בכל זאת תמה, חברי במרצ – אי-שלילה של שיתוף אש"ף במשא-ומתן לאחר, בלשון עתיד, שהוא יוכיח בהכרזותיו ובמעשיו שהוא מכיר במדינת ישראל ומפסיק את הטרור.

זאב בנימין בגין: אבל, מאז דצמבר 1988 הודעתם לנו שוב ושוב, שאש"ף כבר הכיר במדינת ישראל, כבר חדל להיות ארגון טרור, ועכשיו אנחנו שומעים מכם, שאש"ף זה אמר בעבר מלים ריקות, כמו שאנחנו אמרנו, לא הכיר במדינת ישראל, עודנו ארגון טרור.

רן כהן: – – –

זאב בנימין בגין: אני זוכר, חברי חבר הכנסת רן כהן, כי שלושה שבועות לאחר ניסיון הפיגוע של אבו-אל-עבאס, בחג השבועות, 31 במאי 1990, בתל-אביב, עמד הנציג שלכם מעל הדוכן הזה והתחנן בפני ממשלת ארצות-הברית שלא להפסיק את המשא-ומתן עם אותו ארגון שאתם מודים עכשיו שלא שינה את טיבו הרצחני.

זאב בנימין בגין: כפי שאמרתי, כל עכבה לטובה.

זאב בנימין בגין: ולכן, על יסוד הדוגמה הזאת, זה נכון שבין הכנסת השתים-עשרה לכנסת השלוש-עשרה הפסדנו שבעה מושבים, אבל לא הפסדנו את הראייה המציאותית ביותר של המזרח התיכון, של יחסי הערבים והיהודים בו, של הדרך שבה צריך להתקדם כדי לשמור על הביטחון ולהגיע לשלום.

זאב בנימין בגין: ועל יסוד האמת שלנו נביע הערב אי-אמון בממשלה שהוצגה בפני הכנסת ונשרת ונפעל באופוזיציה.

זאב בנימין בגין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שבח וייס: אני מודה מאוד לחבר הכנסת בגין, שעמד באופן מדוקדק בזמן, כפי שיעשה גם הבא אחריו, חבר הכנסת חיים רמון, שהוא אחרון הדוברים; שמונה דקות.

שבח וייס: אחר כך המיועד לתפקיד ראש הממשלה יתייחס לדברי המתדיינים.

חיים רמון: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ב-26 בפברואר 1992 יצא לי לנאום, כפי שזה קורה הערב, לאחר דבריו של חבר הכנסת בני בגין.

חיים רמון: אני רוצה לצטט את הדו-שיח שהתקיים אז במליאת הכנסת.

חיים רמון: אמרתי אז ששמחתי לשמוע את דברי הפתיחה של חבר הכנסת בגין.

חיים רמון: הוא הזכיר לי אותה זחיחות-דעת, אותה שחצנות, אותה התנשאות שאפיינה אותנו לפני 1977, עד כדי כך שהעזנו לקרוא ליושב-ראש מפלגה יריבה מוצג ארכיאולוגי או מוזיאוני, וזה סימן אז את ראשית הסוף שלנו.

חיים רמון: ואז לא התאפק מישהו מספסלי הליכוד ואמר בקריאה: גם הפעם.

חיים רמון: אני אמרתי שאני שמח שכך אתם נוהגים, כי זחיחות-הדעת, ההתנשאות, הלעג הזה הם ראשית הסוף שלכם.

חיים רמון: אתם דווקא הייתם צריכים ללמוד מאתנו את הקטע הזה.

חיים רמון: הייתם צריכים להבין שזו היתה אחת השגיאות המרכזיות שלנו ב-1977.

חיים רמון: לכן אני שמח.

חיים רמון: אמרתי לך אז, חבר הכנסת בגין, תמשיכו כך, כך אמרתי לך אז, אתם תגיעו לאן שאנחנו הגענו ב-1977, לספסלי האופוזיציה.

חיים רמון: ומי שאתם אמרתם שגם הפעם הוא מוצג מוזיאוני, בעוד דקות מספר יהיה ראש ממשלת ישראל.

קריאה: – – –

חיים רמון: לא, לא, מישהו מספסלי האופוזיציה, לא אתה.

חיים רמון: אלה היו המלים שאז אמרתי לכם.

חיים רמון: זה היה בפברואר, הרבה לפני שהחלה מערכת הבחירות.

חיים רמון: ואני עובר על הנאומים שלכם היום ואני רואה שאתם חוזרים על אותה טעות בדיוק.

חיים רמון: אני לוקח את דבריו של חבר הכנסת ביבי נתניהו.

חיים רמון: חבר הכנסת ביבי נתניהו מספר, שלמעשה היה פה גן-עדן, שלמעשה הכול היה טוב.

חיים רמון: אומר חבר הכנסת ביבי נתניהו, הוא ולא אחר, שאת הרפורמה הפוליטית "התחלנו" בכנסת הקודמת.

חיים רמון: הוא, שישב כאן, בכיסא הזה, מבודד, מאוים, אנוס, עומד יחיד על נפשו הפוליטית, מוקף איומים – "אתה מחוסל" – הוא בא היום ומספר לעם ישראל שאתם, איך הוא אומר, "התחלנו" ברפורמה הפוליטית.

חיים רמון: היית מכשול, מכשול גדול לרפורמה הפוליטית ההיא.

חיים רמון: אני לא רוצה לחזור על אירועי הלילה ההוא.

חיים רמון: אמר ראש הממשלה יצחק שמיר, שאת הרפורמה הפוליטית הזאת צריך לסכל בכל מחיר, ולא חשוב המחיר.

חיים רמון: והיום אתם אומרים: "התחלנו".

חיים רמון: ואני אומר לכם: אנחנו מחויבים לשינוי שיטת הבחירות ולעמידה על שינוי שיטת הממשל, ואנחנו גם רוצים לתקן את הפגמים.

חיים רמון: אני רוצה לראות אתכם מסכימים אתנו.

חיים רמון: אדרבה ואדרבה, אני מציע לכם, נעשה זאת ביחד.

חיים רמון: הרי כפי שמצאתם תירוצים כל השנים, תמצאו גם הפעם.

חיים רמון: מספרים על הפרטה.

חיים רמון: אני עובר על קטעים.

חיים רמון: אתם, סיעת הליכוד, עשיתם הפרטה?

חיים רמון: 15 שנים אתם בשלטון – – –

עוזי לנדאו: שש שנים הייתם אתנו.

חיים רמון: מתוכן שנה-וחצי היה שר אוצר מטעמנו.

חיים רמון: איזו הפרטה עשיתם?

דן תיכון: החברה הכלכלית.

חיים רמון: אמרתם אי-התערבות במשק.

דן תיכון: – – –

חיים רמון: חבר הכנסת תיכון, תן לי לדבר, זה הנאום האופוזיציוני האחרון שלי לפחות בקדנציה הקרובה.

חיים רמון: אני מבקש.

חיים רמון: בתקופתו של יצחק שמיר כראש הממשלה הגיעה ההתערבות במשק, בשנת 1984, לשיא של כל הזמנים בתולדות המדינה, ואתם מספרים על משק מוגן, על משק בולשביקי?

חיים רמון: אבל, מעל לכול אני רוצה לומר לכם, והדבר בא לידי ביטוי בדבריו של ראש הממשלה – הוא דיבר על נושא אחד, ונושא אחד בלבד.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו מתקרבים לסיום הדיון הארוך הזה, ואני מבקש מאוד שלא להפריע.

שבח וייס: אדוני השר אולמרט.

קריאה: – – –

שבח וייס: עוד לא, אני לא טועה.

שבח וייס: אתה עדיין ממשלת מעבר.

חיים רמון: על מה עמדו גם ראש הממשלה יצחק שמיר וגם חבר הכנסת בני בגין, על מה הם עמדו?

חיים רמון: על נושא אחד – ארץ-ישראל השלמה.

חיים רמון: זה היה האל"ף והתי"ו שלכם.

חיים רמון: לא היה בין האל"ף והתי"ו הזה שום דבר, לא קליטת עלייה, לא ביטחון, לא צדק חברתי, לא צמיחה כלכלית; שום דבר.

חיים רמון: שעבדתם את כל המשאבים, את כל הרצונות לנושא אחד בלבד: איך מספחים את עזה על כמיליון תושביה והופכים אותה לחלק בלתי נפרד ממדינת ישראל.

חיים רמון: זה היה חזונכם.

זאב בנימין בגין: – – –

חיים רמון: חבר הכנסת בני בגין, רוב חבריך התפכחו מכך, יכול להיות שאתה עדיין לא.

חיים רמון: שמעתי את השר ארנס, שמעתי מה הציע השר מילוא לראש הממשלה במהלך מערכת הבחירות.

חיים רמון: זה מה שהדריך אתכם.

חיים רמון: על כך הקרבתם 10 מיליארדי דולר מארצות-הברית, לא על דבר אחר.

חיים רמון: על כך הקרבתם 10 מיליארדים מארצות אירופה, על כך הקרבתם את מערכת היחסים עם אירופה.

חיים רמון: על כך הקרבתם, ובכך הודה גם ראש הממשלה, את תהליך השלום.

חיים רמון: בא ראש הממשלה, ובפרץ אחד של כנות, של אמירת אמת יוצאת דופן אמר: מה היתה למעשה תוכניתנו?

חיים רמון: לנהל משא-ומתן על ריק.

חיים רמון: אני מוסיף את המלים "על ריק".

זאב בנימין בגין: הוא הכחיש זאת.

חיים רמון: חבר הכנסת בני בגין, אני מאמין לאמירה ולא להכחשה, תרשה לי.

חיים רמון: הוא אמר, עשר שנים ננהל משא-ומתן בטענות סרק, על כיסא באיזה מקום עלוב, נשלח את סגן השר ביבי נתניהו לקשקש על איזה, איך הוא אמר – רשות הבריאות שכבר מזמן בידי הפלשתינים בשטחים, נציע להם בחירות מוניציפליות, ננהל חצי שנה משא-ומתן של פעם בחודש, נתראיין וננאם נאומים לעיתונים.

חיים רמון: ובמשך עשר השנים הללו אנחנו ניישב ונספח את יהודה ושומרון על 2 מיליוני הפלשתינים שם.

חיים רמון: זאת היתה תוכניתו של הליכוד.

חיים רמון: על זה נפלתם, כי על כך רציתם להקריב את כל שאר הערכים.

חיים רמון: כל הדברים האחרים התגמדו לנוכח חזון התעתועים הזה.

חיים רמון: חשבתם שאתם יכולים להוליך שולל את העולם.

חיים רמון: חשבתם שאתם יכולים להוליך שולל את העם, והתברר לכם כי טעיתם.

חיים רמון: וכל זמן שלא תתפכחו מחזון התעתועים הזה אתם תמשיכו לשבת על ספסלי האופוזיציה.

חיים רמון: תודה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת חיים רמון.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מזמין עכשיו את חבר הכנסת יצחק רבין לסכם את הדיון, ולאחר מכן נעבור להצבעת אמון בממשלתו.

שבח וייס: בבקשה.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש להתיישב איש איש במקומו.

שבח וייס: מפנים לכם את השולחן, זה לוקח קצת זמן.

יצחק רבין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אכן יש חילוקי דעות משמעותיים בין סדרי העדיפויות הלאומיות של הליכוד לבין אלה המוצעים על-ידינו בקווי היסוד.

יצחק רבין: עיקרם בשלושה נושאים מרכזיים.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני מבקש להפסיק את הדיבורים.

שבח וייס: השרים עברו למקומותיהם וזה יצר קצת אי-שקט, אבל גמרנו גם עם התהליך הזה.

שבח וייס: באופן ישיר או עקיף אתה, חבר הכנסת רבין, אשם בתנועה הזאת.

שבח וייס: נמתין רגע.

יצחק רבין: אחזור על דברי.

יצחק רבין: אכן יש חילוקי דעות בגישה, בתפיסה, בינינו לבין הליכוד בהרבה דברים.

יצחק רבין: אני אתייחס לשלושה נושאים עיקריים.

יצחק רבין: הנושא הראשון קשור בשלום ובביטחון.

יצחק רבין: אני מאמין, שמרגע שהעם היהודי קבע שכאן בארץ-ישראל תקום מדינתו, הוא קבע גם מי יהיו שכנינו.

יצחק רבין: ומרגע שקבענו שכאן ורק כאן בארץ-ישראל יכולה לקום מדינת היהודים, קבענו שלמעלה מ-100 מיליון בני מדינות ערב, ארצות ערב, הפלשתינים, הם שיהיו שכנינו.

יצחק רבין: במציאות שנוצרה קיימות אך ורק שתי אפשרויות: או שייעשה מאמץ, מאמץ רציני לעשות שלום, שלום וביטחון – חזרתי ואמרתי בהזדמנויות רבות ששלום שאיננו נותן ביטחון אין לו משמעות – או האפשרות השנייה, שלעולם תאכל חרב.

יצחק רבין: אינני מאמין שיכולה להיות ממשלה בישראל שתוכל להישיר מבט לעיני אזרחיה בלי שתעשה את המירב והמיטב כדי לקדם את עשיית השלום בלי לפגוע בביטחון.

יצחק רבין: היתה דוגמה, שכדי להגיע לשלום עם מדינה ערבית, החזרנו עד גרגיר החול האחרון שכבשנו במלחמת ששת-הימים.

יצחק רבין: אני מאמין שתקדים כזה לא יישנה אי-פעם.

יצחק רבין: ואין מדובר על כך היום, כשהמאמץ המדיני כפי שהוא מוצע בקווי היסוד שלנו מכוון לזה.

יצחק רבין: אני ראיתי ואני רואה גם היום את תחילת עשיית השלום בינינו לבין הפלשתינים בשטחים כנושא בעל חשיבות, שניתן אולי לפתרון, בלי לפגוע בביטחון ישראל, יותר מאשר בתחומים אחרים, בגזרות אחרות של הסכסוך הערבי-ישראלי, מה גם שישראל היא מדינת חוק.

יצחק רבין: מרגע שהממשלה בישראל נטלה על עצמה התחייבות בין-לאומית, וזו אושררה על-ידי הכנסת, היא מחייבת ממשלות בעתיד.

יצחק רבין: כוונתי להסכמי קמפ-דייוויד, כוונתי גם למה שהחליטה הממשלה היוצאת, אני מקווה כך, במתכונת מדריד.

יצחק רבין: כל אלה מחייבים, במידה שהיתה בהם התחייבות בין-לאומית, ולמה שהיה התחייבות בין-לאומית, לעשות זאת.

יצחק רבין: לפיכך, אנחנו משוכנעים שלא נעשה די בשיחות עם התושבים הפלשתינים בשטחים כדי לקבל את מה שלדעתי ישראל מחויבת לו – ממשל עצמי לפלשתינים, או אוטונומיה.

יצחק רבין: לא אוטונומיה מוניציפלית, זה כמעט יש להם, אלא ממשל עצמי, כפי שכתוב וכפי שמנוסח בהסכמי קמפ-דייוויד.

יצחק רבין: אין לי ביטחון של מאה אחוז שנשיג זאת.

יצחק רבין: אני רוצה להרגיש כראש ממשלה, כחבר ממשלה, שנעשה המירב והמיטב, בלי לפגוע בביטחון ישראל.

יצחק רבין: לפי דעתי, מעשיה של הממשלה היוצאת ודרך ניהול המשא-ומתן במדריד ולאחר מכן לא הובילו למיצוי הסיכוי; לא רק לא הובילו, פגעו.

יצחק רבין: תמיד היה צריך לעשות התנחלות כשבייקר בא.

יצחק רבין: נעשו דברים שוודאי לא הפגינו ולא הציגו כוונה רצינית לבחון את מימוש האפשרות הזאת.

יצחק רבין: אנחנו הבחנו תמיד בין התיישבות לאורך קווי העימות של ישראל, שהם הקווים החיצוניים הגובלים עם מדינות ערב, שעדיין מכריזות, עומדות על כך שהן במצב מלחמה אתנו – אגב, זה בא לידי ביטוי גם במערכת הצבאית, בארגון ההגנה המרחבית, זה בא לידי ביטוי גם בסיווג אזורי הפיתוח – לבין התיישבות שככל התיישבות היא התיישבות.

יצחק רבין: אבל אני חושב שבנסיבות שבהן יש רצון כן לנסות, כן למצות את הסיכוי, הרי המאמץ האדיר שנעשה בשנתיים-וחצי האחרונות, בהקצאת משאבים אדירים מתקציב המדינה, בין בפועל ובין במחויבות לשנים הבאות, הופנה בעיקר להתיישבות לא לאורך קווי העימות, לא לצורכי הביטחון האמיתיים של ישראל.

יצחק רבין: מטרתה של הסתערות זו היתה אך ורק פוליטית, ואנחנו יודעים לעשות את ההבחנה בין השתיים.

יצחק רבין: יתירה מכך, אנחנו יודעים לעשות את ההבחנה באיזה עיתוי, באילו נסיבות, באיזה היקף עושים דברים אם באמת רוצים לממש את המחויבות הבין-לאומית, בדבר הסדר הביניים, בדבר יישום האוטונומיה, הממשל העצמי.

יצחק רבין: לא אתייחס לראיונות שהיו בעיתונות.

יצחק רבין: אבל, אינני סבור שמי שבחן את התהליכים ראה ניסיון רציני מצד הממשלה לממש את המחויבות הבין-לאומית, כמו הנסיגה מבחירות כלליות לבחירות מוניציפליות.

יצחק רבין: לכן, פה אנחנו שונים.

יצחק רבין: גם אנחנו לא מעלים על הדעת שנפגע בביטחון ישראל.

יצחק רבין: אני חושב, שהתקדמות להסדר ביניים, כשלב ראשון, בינינו לבין הפלשתינים – יש סיכוי שתקטין מתחים, תצמצם שנאות, תיצור אולי במרוצת הזמן מציאות חדשה, שתאפשר פתרונות שאולי כיום לא קיימים, ותאפשר את הדו-קיום בשלום בינינו לבין הפלשתינים.

יצחק רבין: השוני השני הוא סדר העדיפויות הלאומי.

יצחק רבין: האם, בעת שנפתחים שערי ברית-המועצות, או מה שהיתה ברית-המועצות, לעלייה, כשבא זרם אדיר של עולים, ונוצרות בעיות כלכליות וחברתיות, חלקן הצטברות של דברים שלא נפתרו, כשחיילים משוחררים מובטלים, כי הביקוש למקומות עבודה גדול יותר – האם העדיפות הלאומית חייבת להינתן להשקעות אדירות בשטחים, או שמא למלחמה באבטלה?

יצחק רבין: או לחינוך?

יצחק רבין: הליכוד, תסלחו לי אם אומר זאת, איבד חלק ממצביעיו הנאמנים בשכונות המצוקה, בערי הפיתוח.

משה קצב: בערי הפיתוח הליכוד קיבל יותר מהמערך.

יצחק רבין: זה ידוע, אבל איבדתם לא מעט.

יצחק רבין: ועל מה ומה?

יצחק רבין: אלה שאולי העלו אתכם בשעתם לשלטון הרגישו שסדר העדיפויות הלאומי שלכם, ההשקעות בפועל בשכונות, בערי הפיתוח – כי מי ישקיע היום בקריית-שמונה אם בברקן, 30 דקות מתל-אביב, ניתנים אותם תנאים, ואולי תנאים טובים יותר למשקיע?

רן כהן: יותר טובים.

יצחק רבין: למה יחשוב תושב דימונה או באר-שבע או נתיבות או אופקים שיש סיכוי שמישהו ישקיע במפעל שם, כשבקרבת תל-אביב או נתניה, נסיעה של כ-30 דקות, מקבלים אותם תנאים, ואולי אפילו טובים יותר?

יצחק רבין: סדר עדיפויות לאומי מעוות.

דן תיכון: ממשלתך קבעה את העדיפות הזאת ב-1974.

מיכה גולדמן: – – –

שבח וייס: אתה לא עוזר, חבר הכנסת גולדמן, גם אם כוונתך לעזור.

שבח וייס: אני מודיע לחברי הקואליציה העתידה שאתם מפריעים; חבר הכנסת אורון, זה כאילו עזרה אבל זה ההיפך.

יצחק רבין: לכן אנחנו רוצים לשנות, אנחנו רוצים ליצור תנאים תוך הבחנה בין התיישבות ביטחונית לאורך קווי העימות ובירושלים רבתי לבין האזורים שנראים בעיני כאזורים שההתנחלות בהם היא היום פוליטית.

יצחק רבין: בכלל, סבורני שהוויכוח על ארץ-ישראל השלמה כן או לא, לא היה צריך בהכרח לחייב אפילו אתכם להשקיע את מה שהשקעתם בהתנחלויות, במקום לטפל במצוקת חלקים גדולים, מאות אלפים של אזרחי ישראל.

מיכאל איתן: בתנועה הקיבוצית.

שבח וייס: חבר הכנסת איתן, בוא נסיים את זה בכבוד, עם הוד והדר.

יצחק רבין: לכן, בשני אלה נשנה: ננסה יותר ברצינות, במתכונת של מדריד, להביא לכך שהסיכוי לממש את ההתחייבות הבין-לאומית להקים ממשל עצמי, למימוש אוטונומיה לפלשתינים, על-פי קמפ-דייוויד, יהיה ניתן לעשייה.

יצחק רבין: אנחנו מאמינים, מקווים שכן.

יצחק רבין: הדבר השני – להעתיק את המשאבים שהוקצו, במידה שנותרו.

יצחק רבין: אנחנו לא נעשה דברים בלתי חוקיים.

יצחק רבין: להעביר את המשאבים הקיימים לאזורים שבהם יש אבטלה, מצוקה חברתית, שבהם החינוך נפגע, שעות הלימוד קוצצו, שכיתות לימוד חסרות בהם.

יצחק רבין: את זאת נעשה, וכמובן, כל הדברים שקשורים במתן יתר חופש לאזרח גם בבחירה, גם בכלכלה – כלכלה יותר חופשית, אבל כשמדובר בהשגת יעדים לאומיים תהיה גם הכוונה ממשלתית.

יצחק רבין: והדבר השלישי: שינוי שיטת הממשל לבחירה ישירה של ראש הממשלה על-ידי כלל הציבור, בהמשך אולי גם שינוי שיטת הבחירות לכנסת.

יצחק רבין: בפועל טרפד הליכוד את האפשרות להביא לרפורמה דמוקרטית.

יצחק רבין: גם מספר לא מועט של חברים בתוככם רצו בכך, אבל הליכוד הוא שמנע רפורמה דמוקרטית משמעותית, שהיתה חוסכת הרבה תופעות במישור הפוליטי-הלאומי, חוסכת תופעות שכל מפלגה שמנסה להקים ממשלה נתקלת בהן.

יצחק רבין: בשלושת אלה ובדברים נוספים אנחנו חלוקים עליכם, גישתנו שונה.

יצחק רבין: החזון שלנו הוא קודם כול מדינת ישראל כמדינה יהודית, שחיים בה גם לא-יהודים, חיים על ערכי יהדות, תרבות, קליטת עלייה, חברה מתקדמת, כלכלה בריאה, מדינה החותרת לשלום ומסוגלת להגן על עצמה ועל ביטחון אזרחיה בצורה הטובה ביותר.

יצחק רבין: זה החזון שלנו.

יצחק רבין: אמר חבר כנסת מהליכוד, שמעתי אותו בטלוויזיה, שהליכוד הפך את ארץ-ישראל השלמה לדת והיה נכון לפגוע במשימות החברתיות שתמיד דגל בהן.

יצחק רבין: לכן היה שינוי בעם, שינוי שנעשה באורח דמוקרטי, והוא בא לידי ביטוי כאן היום בהצגת הממשלה שבה שותפות שלוש המפלגות שהזכרתי קודם.

יצחק רבין: בזה אני מסיים את דברי ואומר: זו שעה גדולה, זו הזדמנות מיוחדת במינה, בתוקף צירוף הנסיבות הבין-לאומיות ופתיחת שערי מה שהיתה ברית-המועצות ויציאת היהודים.

יצחק רבין: העולם שונה וגם המזרח התיכון שונה במקצת.

יצחק רבין: כבר אין מטרייה סובייטית מעל ראשי שליטי ערב העוינים לישראל.

יצחק רבין: לכן אני מאמין, שהממשלה שתקבל את אמון הכנסת היום תוכיח שיכול להיות אחרת, שיכול להיות טוב יותר, שאפשר להשיג את הדברים החשובים באמת לעם ולמדינה.

שבח וייס: אני מודה לחבר הכנסת יצחק רבין.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים עכשיו לשלב של הבעת אמון בממשלתו החדשה של חבר הכנסת יצחק רבין.

שבח וייס: אני ממנה שני מונים, חבר הכנסת עמנואל זיסמן וחבר הכנסת יהושע מצא.

שבח וייס: בגלל רגישות ההצבעה, אני לוקח במתכוון חברים מנוסים מאוד בכגון אלה.

יהושע מצא: לי יש ניסיון רק במחשבים.

שבח וייס: אם אתה מסרב, אני אחליף.

שבח וייס: בבקשה, שני ירושלמים.

שבח וייס: אחר כך תבואנה גם ההודעות בעניין סדרי העבודה שלנו מחר.

שבח וייס: אני שואל: מי בעד אישור הודעתו של חבר הכנסת יצחק רבין על הרכבת הממשלה החדשה?

שבח וייס: מי שהוא בעד – ירים את ידו.

שבח וייס: נא להוסיף את קולי.

שבח וייס: מי נגד?

שבח וייס: אני מבקש לא לדבר בזמן ההצבעה.

שבח וייס: פעם נוספת: מי מתנגד להודעתו של חבר הכנסת רבין?

שבח וייס: חברים, לא להפריע.

שבח וייס: מכיוון שהמקומות עדיין אינם קבועים, אנחנו לא משתמשים היום בהצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: פעם שלישית, לפי בקשתו של חבר הכנסת יהושע מצא.

שבח וייס: הוא החליט לעבוד יפה על סיעתו.

שבח וייס: לפי הקצב הזה, תעשו את זה עד 1996.

קריאה: – – –

שבח וייס: אני הוספתי את קולי.

שבח וייס: יש הסכמה על המניין?

שבח וייס: לירושלים יש דעה אחת?

שבח וייס: חברי הכנסת, שלא תהיינה אי-הבנות, אני הוספתי את קולי לממשלת רבין.

שבח וייס: אל תדאגו.

שבח וייס: הצורה שבה אני מוסיף את קולי היא לא בהצבעה אלא באמירה.

שבח וייס: דבר נוסף.

שבח וייס: מכיוון שמדובר בחברי כנסת שבחלקם הם חסרי ניסיון פרלמנטרי, אם כי אנחנו בדרך כלל לא שואלים מי נמנע, מכיוון שחלק מחברי הכנסת עדיין אינם יודעים זאת, אני שואל אם יש סוג הצבעה אחרת.

שבח וייס: יש נמנעים?

שבח וייס: אין.

שבח וייס: יש בעיה?

שבח וייס: אנחנו נדאג שיהיה דיוק.

קריאה: הצבעה אלקטרונית.

שבח וייס: אי-אפשר.

שבח וייס: הסברתי, חברי הכנסת אינם יושבים במקומותיהם.

שבח וייס: האם ידוע למי מראשי הסיעות על היעדרות של שני חברי כנסת?

דוד ליבאי: צריך לספור מחדש.

דוד ליבאי: יש טעות.

שבח וייס: יש דרישה לספור מחדש?

שבח וייס: כן.

שבח וייס: חברי הכנסת, התהליך מתחיל מחדש.

שבח וייס: אנחנו לא נאפשר כאן טעויות.

שבח וייס: אני חוזר על ההצבעה.

שבח וייס: שלא תהיה לכם הרגשה שאין רוב לממשלה.

שבח וייס: יש.

קריאה: הצבעה שמית.

שבח וייס: חברי הכנסת, בלי עצות.

שבח וייס: כדי לקיים הצבעה שמית צריך להגיש חתימות, ובשעה זאת הצבעה שמית היא כמעט אנטישמית.

שבח וייס: אני שואל אם שני המונים מוכנים להמשיך בתפקידם.

שבח וייס: חבר הכנסת זיסמן – – –

יעקב שמאי: היתה הצבעה לא מכובדת, רעש באולם – – –

שבח וייס: חבר הכנסת שמאי, במקום לחקור את פשר האי-הבנה, נצביע עוד הפעם.

דן תיכון: אין דבר כזה.

שבח וייס: חבר הכנסת דן תיכון, אל תגיד לי איזה דבר אין.

שבח וייס: אני אנהג כפי שאני מבין.

שבח וייס: שלוש פעמים ספרנו אתכם.

שבח וייס: גם לא אמרתי דבר.

שבח וייס: בתור סגן יושב-ראש הרבה שנים היית צריך לדעת שאתה טועה מאוד.

שבח וייס: חבר הכנסת אלי בן-מנחם וחבר הכנסת מאיר שטרית מונים.

שבח וייס: חבר הכנסת רמון, אל תדריך אותם, הם עצמאים, הם נבחרו לכנסת.

שבח וייס: זה ביטוי לעצמאות.

שבח וייס: אנחנו מונים מחדש.

שבח וייס: מי תומך בהודעת חבר הכנסת יצחק רבין על הרכבת הממשלה החדשה – ירים את ידו, ויחזיק אותה מורמת עד אשר יסתיים החלק הזה.

שבח וייס: אני מבקש מהמונים לספור את עצמם.

שבח וייס: מי נגד ההודעה של חבר הכנסת יצחק רבין והצגת הממשלה?

שבח וייס: נא להוסיף את קולי.

שבח וייס: בעד הודעת חבר הכנסת י' רבין על כינון הממשלה והרכבה – 67

שבח וייס: הודעת חבר הכנסת י' רבין על כינון הממשלה והרכבה נתקבלה.

שבח וייס: הוספתי את קולי.

שבח וייס: חברי הכנסת, התוצאות הן: בעד – 67, נגד – 53.

שבח וייס: אני מודיע בזאת, שברוב קולות הביעה הכנסת אמון לממשלה החדשה, ואני מברך אותה.

שבח וייס: אנחנו עוברים עכשיו, על-פי סעיף 16 לחוק-יסוד: הממשלה, לפרק ההשבעה.

שבח וייס: אני מתכבד להזמין את ראש הממשלה ואת חברי הממשלה בזה אחר זה לעלות על הדוכן ולהצהיר אמונים.

שבח וייס: אני מזמין את ראש הממשלה ושר הביטחון חבר הכנסת יצחק רבין.

יצחק רבין: אני, יצחק בן נחמיה ורוזה רבין, מתחייב כראש הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כראש הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יצחק רבין: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השרה שולמית אלוני, שרת החינוך והתרבות.

שולמית אלוני: אני, שולמית בת דוד ויהודית אדלר, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שולמית אלוני: (חותמת על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין עכשיו את שר הבינוי והשיכון, בנימין בן-אליעזר.

בנימין בן-אליעזר: אני, בנימין בן פלאח ופאתחה בן-אליעזר, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

בנימין בן-אליעזר: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את שר התיירות עוזי ברעם.

עוזי ברעם: אני, עוזי בן משה וגרציה ברעם, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

עוזי ברעם: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את שר הפנים אריה דרעי.

אריה מכלוף דרעי: אני, אריה מכלוף בן אליהו ואסתר דרעי, מתחייב בעזרת השם כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אריה מכלוף דרעי: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את שר התעשייה והמסחר מיכאל חריש.

מיכאל חריש: אני, מיכאל בן יוסף ואסתר חריש, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

מיכאל חריש: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את שר המשפטים דוד ליבאי.

דוד ליבאי: אני, דוד בן זלמן ושרה ליבאי, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

דוד ליבאי: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את השרה לאיכות הסביבה אורה נמיר לעלות על הבמה ולהצהיר הצהרת אמונים.

אורה נמיר: אני, אורה נמיר, בת פנחס ומרים טויב, זיכרונם לברכה, מתחייבת כחברת הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחברת הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אורה נמיר: (חותמת על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את שר החוץ שמעון פרס לעלות על הדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים.

שמעון פרס: אני, שמעון בן יצחק ושרה פרס, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שמעון פרס: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את שר הקליטה יאיר צבן לעלות על הדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים.

יאיר צבן: אני, יאיר בן יוסף ושרה צבן, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

יאיר צבן: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את שר החקלאות יעקב צור לעלות על הדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים.

2568: אני, יעקב בן שלמה וצפורה שטיינברג-צור, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

2568: 16(חותם על ההצהרה) (צחוק באולם)

2568: מה קרה?

שבח וייס: יאיר צבן, כך, בתנופה, חזר לאופוזיציה.

ש' יעקבסון: הוא הלך לשבת במקום של חברי הכנסת.

שבח וייס: יש לו קשיי קליטה ליד שולחן הממשלה.

שבח וייס: אני מזמין את ישראל קיסר, שר התחבורה, לעלות על הדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים כחבר הממשלה.

ישראל קיסר: אני, ישראל בן יחיאל ודבורה קיסר, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

ישראל קיסר: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את אמנון רובינשטיין, שר האנרגיה והתשתית ושר המדע והפיתוח, לעלות על הדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים.

אמנון רובינשטיין: אני, אמנון בן אהרן ורחל לבית וילוז'ני-רובינשטיין, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אמנון רובינשטיין: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את חיים רמון, שר הבריאות, לעלות על הדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים.

חיים רמון: אני, חיים בן אשר ובינה רמון, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

חיים רמון: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את אברהם שוחט, שר האוצר, לעלות על הדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים כחבר ממשלה.

אברהם-בייגה שוחט: אני, אברהם בן צבי ופניה שוחט, זיכרונם לברכה, מתחייב כחבר ממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את משה שחל, שר המשטרה ושר התקשורת, לעלות על הדוכן ולהצהיר הצהרת אמונים כחבר ממשלה.

משה שחל: אני, משה בן דוד וחביבה פתל-שחל, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר הממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

משה שחל: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: אני מזמין את שמעון שטרית, שר הכלכלה והתכנון, לעלות על הדוכן ולהצהיר אמונים כחבר ממשלה.

שמעון שטרית: אני, שמעון בן יחיא ועישה שטרית, מתחייב כחבר הממשלה לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, למלא באמונה את תפקידי כחבר ממשלה ולקיים את החלטות הכנסת.

שמעון שטרית: (חותם על ההצהרה)

שבח וייס: חברי הכנסת, קמה ממשלה בישראל.

שבח וייס: נאמר לה, על-פי הרכבה, קדימה לעבודה במרץ ובעזרת השם.

שבח וייס: זו הקואליציה.

שבח וייס: אם תתאמצו תגיעו גם לצומת.

שבח וייס: חברי הכנסת, לפני שאני נועל את הישיבה אמסור הודעה חשובה.

שבח וייס: מחר, יום שלישי, י"ג בתמוז, 14 ביולי 1992, בשעה 16:00, תיפתח ישיבת הכנסת הבאה.

שבח וייס: אני מודה לכם; מברך את כולכם וגם את האורחים.

שבח וייס: הישיבה תמה.