ישיבת מליאה, כנסת 13, פרוטוקול מספר 91, 1993-05-13 00:00

שבח וייס: אדוני הנשיא, חברי הבית, אני מתכבד לפתוח את הישיבה החגיגית המיוחדת של הכנסת להשבעת הנשיא החדש ולפרידה מן הנשיא היוצא.

שבח וייס: מר חיים הרצוג כיהן עשר שנים כנשיא מדינת ישראל.

שבח וייס: נשיאותו החלה בשלהי מלחמה קשה בצפון ומסתיימת בעידן של תקווה גדולה וסיכוי לשלום.

שבח וייס: בתוקף תפקידו נקלע נשיאה השישי של מדינת ישראל למשברים חוקתיים מורכבים ומסובכים, ועמד בהם בכבוד, תוך שמירה קפדנית על עקרון ההתעלמות מכל שיקול זר.

שבח וייס: בתקופת נשיאותו, ובעיקר בשנים האחרונות, התפתחה עד מאוד מערכת היחסים הבין-לאומיים של ישראל, ובתחום זה ניכר היטב חותמו של הנשיא היוצא.

שבח וייס: הוא ייצג את מדינתנו בתבונה ובכבוד ברחבי תבל, ויכולתו ההסברתית המופלגת באה לביטויה הנמרץ.

שבח וייס: ניסיון חייו המגוון, שעמד בסימן של ספרא וסייפא, הפך אותו למועמד טבעי לנשיאות ולנשיא טבעי של עמו.

שבח וייס: אני מאחל לחיים הרצוג ולרעייתו אורה בריאות טובה והמשך יצירתיות.

שבח וייס: הנשיא החדש, עזר ויצמן, בן לשושלת נשיאותית, הוא מן הדמויות המרתקות בחברה הישראלית.

שבח וייס: הוא ממזג באישיותו טמפרמנט ושיקול דעת, נחישות לצד יכולת של בחינה מחדש, יכולת הנהגה צבאית מופלגת לצד כמיהה בלתי נלאית לשלום.

שבח וייס: עזר ויצמן, טייס קרבי, מפקד חיל האוויר, ראה את הארץ ואת האזור ממעוף ציפור פלדה ובמקביל הוא משתלב בנופיה, שזור בהווייתה התרבותית והאנושית, קשור בקשר חם לאנשיה – יהודים, ערבים, נוצרים, דרוזים וצ'רקסים.

שבח וייס: הצירוף הזה יעניק לנשיא החדש מעמד מיוחד ויכולת פעולה רחבת היקף בתפקידו הרם.

שבח וייס: בית-הנשיא פועל בהשראת שניים – הנשיא ורעייתו.

שבח וייס: אני מאחל בשם הכנסת לנשיא ולרעייתו ראומה הצלחה במילוי תפקידם המשותף.

שבח וייס: אני מתכבד להזמין את נשיא המדינה, מר חיים הרצוג, לשאת את דברו.

שבח וייס: אדוני הנשיא, בבקשה.

חיים הרצוג: אדוני יושב-ראש הכנסת, ידידי וחברי מר עזר ויצמן, כנסת נכבדה, לפני עשר שנים עמדתי לפני הבית הזה ופתחתי את נאומי בתחינה "הנני העני ממעש, נרעש ונפחד מפחד יושב תהילות ישראל.

חיים הרצוג: ואף-על-פי שאיני כדאי והגון לכך, היה נא מצליח דרכי אשר אני הולך בה".

חיים הרצוג: היום, בעומדי בפניכם במקום הזה, הנני מבקש לפתוח דברי בתפילת הודיה לריבון עולם על שהחייני וקיימני והגיעני לשמש כשליח ציבור לעם ישראל בתפקיד הרם והנעלה של נשיא מדינת ישראל.

חיים הרצוג: אכן, עמדה לי זכות אבות, זכותם של מר אבי, ואמי מורתי, זיכרונם לברכה.

חיים הרצוג: עשר השנים שבהן זכיתי לשאת בתפקיד הרם היו רצופות תמורות הרות גורל לנו ולעולם כולו.

חיים הרצוג: לפני עשור נלחם צבאנו בלבנון בהגנה על גבולנו הצפוני, והיום שרויים אנו בעיצומן של שיחות לקראת שלום.

חיים הרצוג: בתקופה הזאת התמוטטה אימפריית הרשע הסובייטית, נחשפו השקר והחולשה של אותה אימפריה ופרצו מעיינות העלייה הברוכים.

חיים הרצוג: בתקופה הזאת החלו פעולות איבה נגד אוכלוסייתנו במה שמכונה האינתיפאדה.

חיים הרצוג: על המוקד עלתה במלוא חריפותה שאלת היחסים והדו-קיום בינינו לבין שכנינו, והיא נבחנת מדי יום בשיחות השלום, על שולחן הדיונים, ובמציאות הקשה בשטח.

חיים הרצוג: זו היתה תקופה בה פרצה מלחמת המפרץ, ומערכת טילים ארוכי טווח הופעלה לראשונה נגד מרכזי האוכלוסייה שלנו; בה החל תהליך השלום במדריד.

חיים הרצוג: אכן, בתהפוכות הגורל הפוקדות את עמנו ומדינתנו, נכון לנו צירוף כה אופייני של שמחה ושל תוגה הכרוכים זה בזה, של פסגות התקווה ותהומות הייאוש, של עשיית שלום ושאון הקרב, של עבר ושל עתיד.

חיים הרצוג: בית-הנשיא מצוי בלב לבו של דופק החיים של עם ישראל, וביושבי בו ראיתי מקרוב את מגוון התחושות הללו, ולמעשה את הפסיפס הנפלא הזה שנקרא מדינת ישראל ועם ישראל.

חיים הרצוג: במשך תקופת כהונתי שירתתי עם ארבעה ראשי ממשלות, דהיינו, מחצית ראשי הממשלה שהיו למדינת ישראל מאז עצמאותנו: מר מנחם בגין, זיכרונו לברכה, וייבדלו לחיים טובים וארוכים, מר יצחק שמיר, מר שמעון פרס ומר יצחק רבין.

חיים הרצוג: מכולם זכיתי ליחס של כבוד לממלכתיות ושל אמון מלא.

חיים הרצוג: כולם שיתפוני בפתיחות ובגילוי לב במחשבותיהם, בעמדותיהם ובתוכניותיהם.

חיים הרצוג: ברצוני להודות לראשי הממשלה על היחס המיוחד שגילו כלפי, ועל הדו-שיח הגלוי והפורה בינינו.

חיים הרצוג: איש הקשר בין הממשלה לבין נשיא המדינה הוא מזכיר הממשלה.

חיים הרצוג: שלושת המכהנים בתפקיד זה בעת כהונתי כנשיא המדינה היו למופת, והם מר דן מרידור, ד"ר יוסי ביילין ומר אליקים רובינשטיין.

חיים הרצוג: שלושתם מאגדים באישיותם ובתכונותיהם את המיטב שבחברתנו, ותודתי נתונה להם על עזרתם.

חיים הרצוג: בתקופת כהונתי התחלף השלטון שש פעמים, ובתוקף החוק נפלה בידי ההכרעה על מי מחברי הכנסת להטיל הרכבת ממשלה בישראל.

חיים הרצוג: עובדה זאת מעידה על חולשה יסודית הטבועה במבנה השלטוני שלנו.

חיים הרצוג: על כך התרעתי פעם אחר פעם.

חיים הרצוג: אומנם, הוכנס שינוי בחוק, אך מכיוון שלא נוסתה השיטה החדשה, עד כמה שידוע לי, בעולם כולו, אין באפשרותי לפסוק אם תצלח אם לאו.

חיים הרצוג: אוכל רק לחזור ולהתריע, כי השיטה הנוכחית לוקה בפגמים יסודיים.

חיים הרצוג: אנו רואים כיום ברחבי תבל, כי שלטון דמוקרטי יציב מתקיים בדרך כלל כאשר חברי הפרלמנט תלויים ישירות ברצון העם ואינם יכולים להתעלם מדעת הקהל השולחת אותם לבית-המחוקקים.

חיים הרצוג: ככל שצפיתי מקרוב באורחות חיינו הפוליטיים-ציבוריים כן השתכנעתי, כי כל זמן שלא יחול שינוי וכל חבר בית-הנבחרים יהיה קשור בצורה בלתי אמצעית ברצון הבוחר, לא יתקון המעוות.

חיים הרצוג: אין אנו, לעניות דעתי, חכמים יותר מעמים ומדינות אחרים, ואם יורשה לי להציע המלצה, לאחר עשר שנות התבוננות מקרוב ולאחר הקמת שש ממשלות, הריהי כי חיוני להכניס שינויים בשיטת הממשל שלנו.

חיים הרצוג: אנו חייבים להיות נאמנים לרוחו המקורית והנכוחה של המושג דמוקרטיה ולהחזיר את הסמכות לבוחר, והעיקר, לאפשר יציבות שלטונית בריאה למדינה.

חיים הרצוג: לא אחת העליתי את עקרון הפרדת הרשויות כגורם מרכזי האמור להבטיח את הדמוקרטיה.

חיים הרצוג: גם שיטה זו לא המצאנו אנו, והיא הפכה נכס צאן ברזל של כל דמוקרטיה אמיתית.

חיים הרצוג: התרעתי בעבר ואני שב ומתריע נגד הכרסום ההולך ומעמיק בנושא זה.

חיים הרצוג: יש לשמור מכל משמר על אי-התערבות הרשות האחת – המחוקקת, השיפוטית או המבצעת – בסמכותה של רעותה.

חיים הרצוג: נכון, אין לנו חוקה, אבל גם למדינה כמו בריטניה אין חוקה, ולא שמעתי שהפרלמנט בבריטניה יצטרך לנמק את צעדיו בפני גורם כלשהו, זולת הבוחר.

חיים הרצוג: כאשר נעשה ניסיון מבחוץ להתערב בתפקידו, מרד הפרלמנט, ועד היום הזה מתקיים טקס סמלי של טריקת דלת בית-הנבחרים בפני גורמים חיצוניים.

חיים הרצוג: הדעת איננה נותנת שמוסד אשר נבחר על-ידי העם בבחירות חופשיות ודמוקרטיות ייתן דין-וחשבון למישהו זולת העם – הוא הריבון אשר בחר בו.

חיים הרצוג: מכובדי, כנסת נכבדה, אל לנו לראות את הדמוקרטיה שלנו כדבר המובן מאליו.

חיים הרצוג: לא כך הוא.

חיים הרצוג: ארשה לעצמי לומר, כי אחת החובות המוטלות על כנסת ישראל הינה לעשות לביסוסה ולביצורה של הדמוקרטיה בארצנו עולת הימים.

חיים הרצוג: אני פונה אל נבחרי העם ואומר: הוו דוגמה לאחרים במעשה ובדיבור, שקדו על הנחלת ערכי הדמוקרטיה לעם כולו ושמרו מכל משמר על עצמאותכם.

חיים הרצוג: אני משוכנע היום, כפי שהייתי משוכנע בראשית דרכי כנשיא, בחיוניותו של מוסד הנשיאות.

חיים הרצוג: מניסיוני למדתי, כי העם בישראל צמא וזקוק למוסד שיסמל בעיניו את אחדות העם מעל ומעבר למחלוקות הפוליטיות החוצות אותו ואת נס הממלכתיות, שיהוו מוקד הזדהות וביטוי גאווה לאומית בארץ ובקרב יהדות העולם.

חיים הרצוג: העם חפץ בכתובת, מעין חוף מבטחים, שאליה יוכלו לפנות המוני בית-ישראל בארץ ובתפוצות, והם עושים זאת, ובמוסד שישכיל לבטא את רחשי לבו של העם על כל עדותיו, לאומיו ואמונותיו בדרך ובמועד הראויים לכך.

חיים הרצוג: אין אנו נבדלים בזה משאר האומות הנאורות שבעולם, אשר ניסיונן בן מאות השנים הביא לעיצוב מוסדות דומים.

חיים הרצוג: לנשיאות, כך אני מאמין, יש גם ערך בהיותה גשר בין גורמים שונים – דתיים וחילונים, יהודים וערבים, ישראל והתפוצות וישראל והעמים.

חיים הרצוג: מראשית כהונתי כנשיא שמתי לי למטרה ליצור ולחזק גשרים כאלה.

חיים הרצוג: כזאת השתדלתי לעשות.

חיים הרצוג: אני גאה על כך שהרמתי את הנס נגד התופעה המכוערת של הגזענות וסגרתי את בית-הנשיא בפני מייצגיה, אני גאה על היות בית-הנשיא מקום התוועדות ליהודים חילונים ודתיים, ובכלל זה מן המגזר החרדי.

חיים הרצוג: אני גאה על כך שבית-הנשיא יצר קשרים אמיצים וקרובים עם הציבור הערבי והדרוזי.

חיים הרצוג: נהניתי מביקורי הרבים אצלם ומהכנסת האורחים המסורתית החמה שלהם, וכן נהניתי לארח אותם בבית-הנשיא ומהאמון והכבוד שהם מעניקים למוסד הנשיאות, לרוח ולתכנים שהוא מייצג.

חיים הרצוג: בביקורי בקהילות עמנו ברחבי העולם זכיתי וראיתי מקרוב את ביטויי ההזדהות עם מדינת ישראל.

חיים הרצוג: הלב מתרחב למראה ההזדהות העמוקה של יהדות התפוצות עם מוסד הנשיאות כסמל לאחדות ישראל ולאחדות הגורל של עם ישראל.

חיים הרצוג: רחב לבי בראותי קרן ישראל מורמת בעמים.

חיים הרצוג: עלה בחלקי להביא את דבר ישראל בפני כ-13 בתי-מחוקקים ברחבי תבל, ובהביאי את דבר ישראל חשתי שוב ושוב את משמעות הנס של תקומת ישראל בארצו ואת המעמד היהודי-המוסרי והאחר שיש למדינתנו בקהילת האומות.

חיים הרצוג: ותמיד עמדו לנגדי מלות התפילה "היה נא עם פיפיות שלוחי עמך ישראל".

חיים הרצוג: מתמיד האמנתי, ועודני מאמין באמונה שלמה, כי מדינת ישראל, אשר קמה ועמדה לנגד עינינו, חייבת לבסס עצמה על כמה אבני יסוד מוצקות, אם חפצת חיים היא ואם רוצה היא להפוך עצמה חברה איכותית, מוסרית ויהודית.

חיים הרצוג: עם יסודות אלה אני מונה את מורשתנו היהודית העשירה והעמוקה מני ים אשר קיימה אותנו במשך כל הדורות, את ערכי ההתיישבות והעמל שבנו את המפעל הציוני בארצנו, את החוסן הביטחוני והכלכלי שאפשר לנו לעמוד נגד הקמים עלינו, ומעל לכל אלה את חוט השני האמור לקשר ביניהם, הלוא הוא החוסן המוסרי והצדק האנושי והאוניברסלי.

חיים הרצוג: עלינו להיות רודפי שלום בלי לוותר על ביטחוננו, שוחרי צדק ודמוקרטיה, מקפידים על קלה כחמורה בכבוד האדם שנברא בצלם, בזכותו לשמו הטוב ולחירותו, בזכותו למשפט צדק ללא עינוי דין, בזכותו להישפט רק בפני בית-דין מוסמך ולא באמצעי התקשורת, ובזכותו של כל אחד ואחד לשוויון בפני החוק, ללא הבדל דת, גזע, מין ומעמד כלכלי וחברתי.

חיים הרצוג: אנו צריכים להיות חברה התומכת במך ובחלש שבקרבה.

חיים הרצוג: בכל אלה עוד לנו כברת דרך ארוכה לילך בה.

חיים הרצוג: מכובדי, סמוך אני ובטוח כי מחליפי, מר עזר ויצמן, ידע לשמור על הפיקדון היקר המופקד בידיו ולטפח את כבוד מוסד הנשיאות ואת הערכים שהוא מייצג.

חיים הרצוג: הוא ניחן בסגולות רבות, ופרט לזכויותיו שלו עצמו הוא נושא גם שם משפחה המעורר יראת כבוד ומזכיר את הימים הגדולים של המאבק על הציונות, את הצהרת בלפור, את הקונגרסים הציוניים, את ראשית הנשיאות בישראל מאז אלפיים שנה.

חיים הרצוג: נפגשנו לראשונה לפני 45 שנה – מניין שנות המדינה.

חיים הרצוג: היה זה ליד שדה הקרב והקטל במלחמת העצמאות בדרך בואך ירושלים.

חיים הרצוג: מאז הצטלבו דרכינו בצה"ל ומחוצה לו.

חיים הרצוג: הוא היה מאדריכלי חיל האוויר המפואר שלנו, שהפך סמל ומופת ברחבי תבל.

חיים הרצוג: כפי שנועז היה בהגנה על שמי ישראל, גבולותיה וביטחונה בימי מצוקה ומלחמה, כן נועז היה במלחמתו למען השלום.

חיים הרצוג: מי ייתן ובתקופת כהונתו נגיע לשלום המיוחל וכי יזכה לקבל בבית-הנשיא את ראשי מדינות ערב.

חיים הרצוג: אני מאחל לו ולרעייתו ראומה – אגב, אבי, זכר צדיק לברכה, השיא אותם – אושר והצלחה במילוי המשימה הקדושה אשר בפניה הם עומדים.

חיים הרצוג: ירשתי ירושה מפוארת מקודמי המורמים מעם.

חיים הרצוג: אני מעביר אותה ברגעים אלה לידיים נאמנות.

חיים הרצוג: אני שולח שלמי תודה מיוחדים לצוות המסור והיעיל של בית-הנשיא, בראשותו של המנכ"ל מר ניסן לימור.

חיים הרצוג: לא אוכל שלא לציין את המסירות ואת ההזדהות של כל עובד ועובדת אשר ליוו אותנו במשך כל השנים.

חיים הרצוג: ללא עזרתם לא ניתן היה לבצע את אשר מוטל על נשיא המדינה.

חיים הרצוג: אני מודה לכל אחד ואחת מהם.

חיים הרצוג: את היקף העבודה בנשיאות קשה לתאר.

חיים הרצוג: זהו תפקיד מעניין, מרתק ומושך.

חיים הרצוג: אירחנו עשרות אלפים מבקרים מדי שנה בבית הפתוח לרווחה בפני עם ישראל בארץ ובתפוצות, בפני כל אזרחי המדינה.

חיים הרצוג: במשך עשר שנים, כמעט מדי שבוע בשבוע, קיימתי ביקורים ברחבי הארץ ובהם נפגשתי עם הפסיפס המופלא של עם המורכב משבטי ישראל שהגיעו מרחבי תבל, חברה עם דתות ואמונות שונות, עם מסורות ומנהגים רבים, עם תרבויות מגוונות, חברה ההופכת לעם גאה ומיוחד במינו.

חיים הרצוג: בכל עמלי כנשיא תמיד היתה לצדי רעייתי הנאמנה אורה.

חיים הרצוג: במשך כל השנים עבדנו כצוות.

חיים הרצוג: חלקה בעיצוב הנשיאות ובעיצוב בית-הנשיא היה מכריע.

חיים הרצוג: היא פתחה את הבית בפני מאות אלפי אורחים מפשוטי העם ועד ראשי מדינות העולם, וכמארחת למופת קיבלה אותם בדרכה המיוחדת.

חיים הרצוג: כל זאת נוסף על פעילותה הציבורית הענפה בשטח הרווחה וטיפוח יופיה של מדינתנו.

חיים הרצוג: נהנינו ממסד ומשענת של משפחה חמה ותומכת.

חיים הרצוג: לא אוכל להיפרד בלי להודות לחברי הבית הזה על הקשר ההדוק והכבוד ההדדי.

חיים הרצוג: תודתי והערכתי לגורמי הביטחון המגינים עלינו בחירוף נפש, לצה"ל אשר עם שורותיו היה לי הכבוד להימנות במשך שנים גורליות לביטחון מדינתנו, לכוחות המשטרה ומשמר הגבול, לשירות הביטחון הכללי ולקהילת המודיעין.

חיים הרצוג: העם חייב הערכה עמוקה לאנשי המודיעין והביטחון.

חיים הרצוג: גם ברגעים אלה אזכור ואזכיר את המשפחות השכולות של חיילי צה"ל, כוחות הביטחון ונפגעי הטרור, את הפצועים, שמי ייתן ויחלימו במהרה.

חיים הרצוג: בכל מקום בעולם הצטרפתי לאלה אשר פעלו למען השבויים והנעדרים שלנו.

חיים הרצוג: אמשיך לעמוד לרשות המשפחות, עד אשר יוחזרו אליהן יקיריהן, מי ייתן, בקרוב.

חיים הרצוג: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, הנני שייך לדור אשר חווה את השואה ואת התקומה, ובעבורי אין קוממיות ישראל ושגשוגו דבר המובן מאליו.

חיים הרצוג: במהלך כל שנותי בשדות הצבא והביטחון, הפוליטיקה, המשפט, הכלכלה והעיתונאות, הדיפלומטיה והמדינאות, פיעמה בי כאש תמיד האמונה בנצח ישראל וההכרה בצורך להתגייס ולעשות מעשה למענו.

חיים הרצוג: אני נפרד מכם כנשיא המדינה לאחר עשור שנים של תהפוכות ותמורות, ומעל לכל פגם ומכאוב אני רואה את אורם של ההישגים הנפלאים שרשמנו כמעט בכל תחום מתחומי חיינו.

חיים הרצוג: לא אחת קדרו השמים, אך אם עלי לעשות את המאזן, הרי כף המאזניים נוטה בבירור אל צד החיוב.

חיים הרצוג: בפרשת השבוע שנינו: "אם בחקותי תלכו – – – ונתתי שלום בארץ – – –".

חיים הרצוג: רש"י מפרש: מכאן שהשלום שקול כנגד הכול.

חיים הרצוג: ומוסיף הרמב"ן: שיהיה שלום ביניכם ולא תילחמו איש באחיו.

חיים הרצוג: ואומנם, שתי פנים לו לאתגר העומד לפתחנו – לרדוף ולהשיג את השלום עם אויבינו מבחוץ, ובה בעת – לשמור על אחדותנו מבית.

חיים הרצוג: מי ייתן וכחברה פורייה, מתוקנת ומלוכדת נמשיך לטפס במעלה ההר ונגיע לאותה פסגה שממנה נהיה אור לגויים.

חיים הרצוג: על הזכות שניתנה לי לעמוד בראש המדינה הנפלאה הזאת אוכל רק להודות לצור ישראל וגואלו.

חיים הרצוג: מי ייתן ובימינו תשכון ישראל לבטח ונגיע לשלום המיוחל, משאת נפשנו.

חיים הרצוג: לו רק יקוימו בנו דברי נביא הנחמה: "מה נאוו על ההרים רגלי מבשר, משמיע שלום, מבשר טוב, משמיע ישועה".

חיים הרצוג: תודה.

שבח וייס: עזר ויצמן, שא נא יד ימינך ואקרא בפניך דבר התחייבותך כנשיא מדינת ישראל: אני עזר ויצמן, בן יחיאל ויהודית, זיכרונם לברכה, מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, ולמלא באמונה את תפקידי כנשיא המדינה.

שבח וייס: נשיא המדינה, בבקשה.

2320: אני, עזר ויצמן, בן יחיאל ויהודית, זיכרונם לברכה, מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה, ולמלא באמונה את תפקידי כנשיא המדינה.

שבח וייס: עכשיו הנשיא יחתום על הצהרה.

שבח וייס: 16 (נשיא מדינת ישראל מר עזר ויצמן חותם על ההצהרה.

שבח וייס: ) (תקיעת שופרות)

שבח וייס: נשיא המדינה יישא את דברו.

שבח וייס: אדוני הנשיא, בבקשה.

2320: "ברגע של יראת כבוד והדרת קודש, אני קם לפתוח את האספה המכוננת של מדינת ישראל, את כנסת ישראל הראשונה בימינו, בעיר הנצחית שלנו ירושלים", כך פתח נשיאה הראשון של מדינת ישראל, ד"ר חיים ויצמן, את נאומו בעת כינונה של הכנסת הראשונה.

2320: החלטת

2320: כם לבחור בי כנשיאה השביעי של מדינת ישראל מנחילה לי כבוד רב, ועם זה מטילה עלי שליחות אחראית, ומאמין אני ומקווה כי אהיה ראוי לה.

2320: במעמד זה אני רוצה להודות לנשיא חיים הרצוג על תרומתו לאיכותה החברתית, המדינית והביטחונית של ישראל.

2320: נאחל לו ולרעייתו אורה אריכות ימים, בריאות והצלחה.

2320: כמו כן, אני רוצה להודות לכל חברי הבית הזה, על כל מרכיביו, על האמון שנתנו בי.

2320: השליחות חשובה בעיני יותר מן הכבוד, ובתפקידי כנשיא המדינה אעשה כל מה שביכולתי כדי למלא את השליחות הזאת, מעל לכל חילוקי דעות מפלגתיים או אחרים, בדרך שתתרום כמיטב יכולתי והבנתי לקידומם ולתועלתם של העם והמדינה.

2320: בימים האחרונים התלבטתי רבות באשר לדברים שאומר בפניכם.

2320: רובד אחר רובד חלפו לנגד עיני תמונות העבר ומולן תמונות במבט לעתיד; הופיעו תמונות ילדות, בגרות, מלחמות ושלום, בנייה ועשייה, שמחה וכאב.

2320: חלקן עורר בי חיוך והרגשת נחת, אחרות גרמו לי עצבות.

2320: אבל בכולן, ללא יוצא מן הכלל, הופיעה כחוט השני מדינת ישראל, שהיא העץ שממנו ינקתי את כוחי והרוח החיה של השראתי.

2320: חברי הכנסת ואזרחי מדינת ישראל היקרים, מאז קמה מדינת ישראל עברנו כברת דרך רצופה מלחמות וטרור, אך גם עתירת מעש בבניין ובפיתוח תשתית חברתית, כלכלית וביטחונית.

2320: במידה רבה אנו עדיין בעיצומה של תקופה מהפכנית, ייחודית במינה, שאין לה אח ורע בעולם כולו: מאוכלוסייה של 600,000 יהודים במלחמת העצמאות, הגענו, בעיקר בזכות קיבוץ גלויות ממדינות מצוקה, ולאחר שנפתחו שעריה של ברית-המועצות לשעבר, לאוכלוסייה של למעלה מ-4 מיליוני יהודים, ועל זאת יש להוסיף כ-700,000 אזרחי ישראל, בני דת האסלאם, בהם הבדואים המשרתים בנאמנות ובכבוד במערכות הביטחון השונות ונפלו במערכות ישראל, העדות הנוצריות השותפות לנו בתחומי העשייה השונים ולבסוף, במלוא ההערכה – העדה הדרוזית, אשר בניה משרתים בזרועות הביטחון ככל אזרח ושותפים לנו בחיי היום-יום, ואשר לא מעטים מהם נפלו במערכות ישראל.

2320: אחד ההישגים הגדולים של מדינתנו הוא הקליטה של חצי מיליון יהודים בשלוש השנים האחרונות.

2320: נכון, לא כפי שציפינו ולא הכול זהב טהור.

2320: יש פערים חברתיים, ביורוקרטיה שלא מקלה את החיים, אבל עובדה היא שחצי מיליון שנקלטו פה אינם רעבים ללחם, אינם מחוסרי גג.

2320: חלקם אומנם אינו מועסק, וזאת באחוזים קטנים, אבל רובם נקלטו בארץ, וזו היא אחת משעותינו היפות.

2320: צו עליון הוא המשך קיבוצו של העם היהודי במולדתו ההיסטורית.

2320: בעתיד נראה מדינה משגשגת, שבה נתקבצו לפחות שני-שלישים מעמנו, והחיה בשלום עם שכנינו.

2320: מצווה עלינו לדאוג לכל יהודי במצוקה, להגן עליו ולהושיט לו מקלט.

2320: הטרגדיה הנוראה שבה איבדנו בשואה שליש מעמנו צריכה לשמש לנו אות אזהרה לרחשים מקפיאי הדם של הגזענות בכל מקום בו היא מופיעה כיום.

2320: בשל מאמציה של מדינת ישראל להישרד, להתקיים ולהתפתח, מאמצים שדרשו את מיטב העוצמה הלאומית במשך 40 שנה ויותר, נראה כאילו המעטנו במשקלה של המשימה הלאומית הגדולה והמרכזית ביותר.

2320: כוונתי לציונות, במשמעותה הראשונית והמקורית ביותר, כלומר הפיכתה של מדינת ישראל לבית יהודי, המרכז בתוכו, פשוטו כמשמעו, את רוב העם היהודי בעולם כולו.

2320: עלינו לראות כיעד לאומי מרכזי את ריכוזו של רוב העם היהודי במדינת ישראל עד לשנת 2000.

2320: סעו בארץ לאורכה ולרוחבה, ראו את התפתחותה שהביאה ל-15 מיליארד דולר יצוא בשנה, לצמיחה כלכלית של כ-6%, למעמד עולמי בנושאים טכנולוגיים, רפואיים וחקלאיים, המצדיק את הפסוק "כי מציון תצא תורה"; תורה המקופלת בספר הספרים, תורת המוסר, תורת החוכמה, תורת המדע והטכנולוגיה, תורת החיים ותורת השלום.

2320: אני קושר את התיאור המהיר, הכללי, אך המעודד, של מצבנו, למשימה העיקרית של הציונות ומדינת ישראל, והיא רוב יהודי בישראל.

2320: כיום שני-שלישים מהיהודים חיים בגלות, ורק שליש בארצנו.

2320: יש לתכנן ולפעול במלוא החוכמה והמחשבה כיצד בשנים הבאות נהפוך את מדינת ישראל לאבן שואבת חיובית ליהדות העולם, שיאמרו כולם: טוב לחיות בארצנו.

2320: ובזאת אני מסתמך בפרט על חמש השנים האחרונות, שבהן, כפי שציינתי, השתפרה כלכלתנו, והארץ הולכת ונבנית.

2320: במרחבים שבין מטולה לאילת צצה ועולה הבנייה הרחבה, בקצב שהארץ לא ראתה זה שנים רבות.

2320: המערכות הרבות בבנייה הכפילו את שירותיהן.

2320: לא אסתכן באומרי, שיש מדינות גדולות ומפותחות שמצבן אינו כמצבה של מדינת ישראל, והבעיות של מחוסרי בית ותעסוקה ובעיות חברתיות גורמות זעזועים בממשלות השונות ברחבי העולם.

2320: בתוך עמי אני חי ועם שכני אני מחליף דעות ובעיות, וברור לי שלא הכול לבן, אך גם לא הכול שחור.

2320: שכנועם של היהודים לעלות לארץ ולחיות פה תלוי הרבה בנו ובצורה שאנו מייצגים את עצמנו.

2320: וכאן הנני פונה לאזרחי ישראל בקריאה: אל נוציא דיבת הארץ רעה.

2320: אני חוזר: אל נוציא דיבת הארץ רעה.

2320: מסלול חיי השתלב במרבית המשימות, המצוקות והמבחנים שבהם נאלצה ישראל לעמוד על נפשה ועל חייה.

2320: קיוויתי בכל מאודי ליום שבו נזכה לשלום, למנוע קורבנות וסבל מעצמנו, שבו נוכל להתפנות בכל מלוא עוצמתנו הלאומית ליצירה כלכלית, חברתית ותרבותית.

2320: ניתנה לי ההזדמנות לקדם את מטרות השלום, בשירותי בממשלה, כאשר הצלחנו להגיע להסכם שלום ראשון עם מצרים, הגדולה במדינות ערב, ולהניח בכך את היסודות להרחבת השלום עם כלל מדינות ערב.

2320: תהליך השלום נמצא בעיצומו.

2320: נכון, הוא נתקל בקשיים ובמעצורים.

2320: מדי פעם אנו נסחפים למצוקות ביטחוניות, כפי שעברנו בתקופה האחרונה, ועדיין עוברים.

2320: בל נשקע באובדן הביטחון העצמי.

2320: חייבים אנו לשנן לנו ולשותפינו בתהליך שאנו עוסקים במהלכים היסטוריים אשר לא חוזרים על עצמם, ויש לדבוק בתהליך הזה עד שנגיע ליעד הנכסף.

2320: במציאות החדשה הזאת, ולראשונה מאז שנות ה-50, נועדים נציגים ערבים וישראלים לשיחות ישירות, פנים אל פנים, כאשר האילוץ היחיד המופעל עליהם הינו השגת הפתרון האמיתי והיחיד, והוא השלום.

2320: חשוב שנדע, ששליטי מדינות העימות הערבי-הישראלי פנו לפתרון הסכסוך לאחר שהשכילו להבין, שלעולם לא יוכלו לחסל את ישראל, או לכפות עליה תנאים באמצעות טרור.

2320: הם מבינים, כי ההיסטוריה רצה קדימה, ועליונותה האיכותית של ישראל היא שם דבר.

2320: הם עלולים להפסיד הזדמנות פז, אולי אחרונה, לקיים מזרח תיכון טוב יותר, אמין יותר.

2320: רק אם יהיה שלום ניתן יהיה לקדם נושאים חברתיים, כלכליים, שיפריחו ויהפכו את המזרח התיכון לגן פורח שנעים לחיות בו; שלום שבמסגרתו תתקיים תנועה חופשית של אנשים משני צדי הגבולות, מסחר, קשרי תרבות ויחסי אנוש.

2320: דרושות עקשנות והתמדה כדי לצאת ממעגל העוינות והאלימות וליצור מעגל של ידידות ואחוות עמים.

2320: ומקווה אני שעוד בדורנו, ואולי בתקופת כהונתי, נראה את השלום קורם עור וגידים.

2320: חברי הכנסת, היושב-ראש, הנני להזכירכם, כי הסכם קמפ-דייוויד מספטמבר 1978 נתקבל בתמיכה של 84 מחברי הבית הזה, והסכמי השלום עם מצרים, שנחתמו במרס 1979, נתקבלו גם הם בתמיכה של 95 חברי הכנסת.

2320: נקווה ונייחל שהסכמים מעין אלה ובגיבוי כזה יהיו נחלת כולנו בשנים הבאות.

2320: אולם, עלינו לזכור שהקמת מדינה אינה מסתיימת ביום הנפת דגלי עצמאותה.

2320: זוהי מסגרת שיש למלא אותה, בהתמדה, בעקביות ובתבונה: בתוכן ציוני, כמו קיבוץ גלויות, שהוא הצו העליון של הציונות; בתוכן לאומי, כמו שלום-בית ואיחוי קרעים למען חוסננו המוסרי וביטחוננו; בתוכן חברתי של שוויון זכויות, כדי לגשר על פערים חמורים שעדיין קיימים בחברה הישראלית; ובתוכן של איכות חיים, באמצעות חינוך והשכלה גבוהה לכל נפש, בריאות, תרבות ועוד; בסדרי ממשל תקינים, כדי להבטיח שהממשלה פועלת למען העם כולו, ולא רק למען אלה שבחרו בה, ובשלטון מקומי המייצג את אזרחיו ובעל סמכויות המתאימות לטפל בבעיותיהם.

2320: באפריל 1950, כשנתיים לאחר שקמה המדינה, אמר ראש הממשלה בן-גוריון דברים שראוי לשנן אותם: "הייעוד המייחד את תקופתנו זו בתולדות העם הוא שיבת השבות – קיבוץ הגלויות.

2320: אנו עומדים לאחר שתי עלילות מהפכניות ומופלאות בתולדותינו, חידושה של מדינת ישראל וניצחונות צבא-הגנה לישראל.

2320: אולם בעלילות אלו לא יתמצה התוכן המהפכני של התקופה החדשה, ואין הן משמשות אלא פתיחה והכשרה לעיקר, שהוא שיבת השבות".

2320: "ביטחון ישראל אינו כביטחון אומות אחרות.

2320: בלי קליטת עלייה, בלי הנחלת לשון לעולים, בלי הצמדת העולים לערכי האומה ולחזונה בעבר ובעתיד, בלי הכשרתם בעבודה ובמשק, בלי הכשרתם להתגוננות, בלי איחוי קרעי השבטים, בלי הפיכת אבק אדם ליחידה לאומית מגובשת – לא ייתכן ביטחוננו.

2320: " דברי בן-גוריון תקפים גם היום.

2320: ממדינה חקלאית בעיקרה, תלויה במקורות חוץ לצורכי ביטחונה וכלכלתה, הגענו למדינה תעשייתית המייצאת מוצרים ושירותים פרי טכנולוגיות מתקדמות.

2320: וזאת למרות גבולות סגורים או מוגבלים עבורנו, בגלל המלחמה ומעגל העוינות עם העולם הערבי, שלצערי, לצערנו, עדיין קיימים.

2320: השלום המיוחל יאפשר לנו פריצה קדימה אל שווקים חדשים וממדים בלתי מוכרים של היקפי סחר במרחב.

2320: מהפכה זו מחייבת שינוי גם בתפיסתנו הכלכלית, במבנה המשק.

2320: מציאות חדשה זו היא שתיצור את מאות אלפי מקומות העבודה הדרושים, היא שתאפשר קליטת רבבות עולים חדשים.

2320: אך אסור שיוזמות אלו תישארנה ללא בקרה.

2320: חובה עלינו לדאוג לחלשים ולעודד שכבות של אוכלוסייה שלא שפר גורלן.

2320: השקעה בחינוך היא צו הזמן.

2320: כמו כן ברור לכול כי המחקר והפיתוח, המדע והטכנולוגיה, דורשים משאבים רבים מעבר למה שהתעשייה יכולה להשקיע.

2320: המדע חייב לקבל מעמד של נכס לאומי המשפיע על כלל האוכלוסייה, ביוצרו התקדמות חברתית-כלכלית חדשה.

2320: אין ספק בכך שהעולם מסביבנו השתנה ללא הכר, ומי שלא הבין זאת עד כה ועדיין דבק בתפיסות שהיו נכונות ועדכניות למציאות בין-לאומית שחלפה, מוטב שיעשה בדק בית מהיר.

2320: מה שהיה לא יהיה עוד.

2320: די אם נסתפק בהתבוננות על מה שהתרחש בברית-המועצות לשעבר, במעורבותו הגוברת של האו"ם בסכסוכים אזוריים, בצמיחתה הכלכלית המדהימה של סין, באירופה המתארגנת ככוח פוליטי-כלכלי, כדי לקלוט את רוח השינוי העוברת כיום על העולם.

2320: מדינת ישראל חייבת לצעוד עם הזמן ולהשתלב במציאות החדשה.

2320: התנועה חייבת לזרום קדימה ולא אחורה.

2320: ואל נשקע באובדן עשתונות בשל גלי טרור שמקורם המרכזי הוא חוסר השלום.

2320: כבר עברנו תקופות קשות מאלו בלי לאבד את החוסן הלאומי והאישי, ועלינו לזקוף את הראש ולנוע לעבר אור השלום.

2320: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ביום השבעתי אני מרכין ראשי לזכר חללי מערכות ישראל, אשר בלעדי קורבנם ספק אם היינו מתכנסים כאן בשעה זו כדי לחוג את אחד מסמלי עצמאותה של מדינת ישראל.

2320: מבטיח אני שאעשה ככל יכולתי על-מנת שיוחזרו הנעדים והשבויים.

2320: ברצוני להביע הערצה לצבא-הגנה לישראל, למשטרת ישראל ולשירותי הביטחון על פועליהם, יום ולילה, בחירוף נפש, למען ביטחוננו.

2320: בחודש שחלף התייחדנו עם זכר השואה, הרכנו ראש ביגון לזכר חללינו במערכות ישראל והנפנו בגאון את דגלנו הלאומי ביום העצמאות של מדינת ישראל.

2320: עם זיכרונות נצח אלו, חדור תודעה ציונית ואהבת ישראל, ולאחר עבר רב-מעש לביטחונה של המדינה ולהשכנת שלום בינה לבין שכנותיה, אני מאמין שיחד עם רעייתי, ראומה, אוכל לייצג, כנשיא ישראל, מדינה מקבצת גלויות, חיה בבטחה, חותרת לשלום, מוצקה ללא קרעים, מלוכדת למען הגשמת יעדים ציוניים ולאומיים ומקנה שוויון זכויות, רווחה ואיכות חיים לתושביה.

2320: תודה.

ש' יעקבסון: נא לקום.

ש' יעקבסון: (חברי הכנסת וקהל הנוכחים קמים על רגליהם.

ש' יעקבסון: )

שבח וייס: יחי נשיא מדינת ישראל!

יחי, יחי, יחי!

ש' יעקבסון: התקווה.

ש' יעקבסון: (שירת התקווה)

ש' יעקבסון: כבוד הנשיא! (חברי הכנסת וקהל הנוכחים קמים בצאת נשיא המדינה.

ש' יעקבסון: )