ישיבת מליאה, כנסת 13, פרוטוקול מספר 142, 1993-11-02 00:00

שבח וייס: חברי הכנסת, אני פותח את ישיבת הכנסת, יום שלישי, י"ח בחשוון התשנ"ד, 2 בנובמבר 1993, יום הצהרת בלפור.

שבח וייס: יש לנו סדר-יום מצומצם היום, ואני רוצה להעיר, ברשותכם, הערה לגבי עצם קיום הישיבה היום.

שבח וייס: לפני כשבועיים פנו אלי כמה חברי כנסת וביקשו שלא נקיים דיונים ביום זה, על מנת לאפשר לחברי כנסת להשתתף בבחירות לשלטון המקומי.

שבח וייס: מאידך גיסא, באו אלי כמה וכמה בקשות ותביעות, חלקן נחרצות, לקיים ישיבה.

שבח וייס: אני סברתי, שאם אנחנו חוקקנו חוק שעל-פיו כל אזרחי ישראל עובדים היום, טוב יהיה אם אנחנו ניתן גם את הדוגמה.

שבח וייס: הייתי מודע לכך, ואמרתי שכיוון שרוב חברי הכנסת פעילים מאוד במפלגותיהם, וזה בסדר, הם שליחי תנועות והם מסייעים לחבריהם להיבחר, וזה בסדר, זה חלק אינטגרלי של עבודתם, במקביל נוכל לקיים סדר-יום צנוע.

שבח וייס: אני מביע צער מסוים על כך שחלק מחברי הכנסת, שביקשו מאוד שנקיים את סדר-היום, אינם פה.

שבח וייס: אני מקווה שיגיעו.

שבח וייס: אנחנו נקיים את הדיון, גם אם יהיה קצר, ואחר כך נתפזר לבתינו, ואיש איש למלאכתו.

שבח וייס: אמר לי המזכיר, שכבר היו מקרים של חוק שנחקק בהרמת יד אחת, של השר שהציע, כך שלספר השיאים של הכנסת לא ניכנס.

שבח וייס: סופר לי גם שאחד מאבות הפרלמנטריזם שלנו, ד"ר יוחנן בדר, בא לנאום כאשר היה כינוס חשוב מאוד של "הפועל", אני חושב, או משהו בתל-אביב, כל הכנסת ירדה אז לתל-אביב והוא נותר לבדו עם היושב-ראש.

שבח וייס: הוא ניגש לדוכן ואמר: אדוני היושב-ראש, רבותי הפרוטוקול – והגיש את נאומו לפרוטוקול.

שבח וייס: כך שגם בתחום הזה אנחנו לא נשבור שיא.

שבח וייס: נקיים את הדיון עד שנסיים אותו.

שבח וייס: בשלב ראשון אני מבקש משר האוצר להשיב על שאילתות רגילות.

שבח וייס: בבקשה, אדוני השר.

שבח וייס: חבר הכנסת ג' שגיא שאל את שר האוצר ביום י' בתמוז התשנ"ג (29 ביוני 1993): כידוע, קיים פטור ממס הכנסה על כספים המופרשים לקופות פנסיה וביטוח חיים, בשיעור של 13.3% מהשכר.

שבח וייס: למיטב ידיעתי, הפרישה בעבר קופת-חולים "מכבי" לחברת ביטוח 18.43% משכר הרופאים, ללא ניכוי מס, ובכך נתנה להם לכאורה הטבה של 5% שהיו חייבים במס.

שבח וייס: ברצוני לשאול: 1.

שבח וייס: האם ידוע הדבר למשרד האוצר, והאם זה נעשה בידיעת שלטונות מס הכנסה?

שבח וייס: 2.

שבח וייס: האם ננקטו צעדים לגביית מס ההכנסה מהחייבים בתשלום המס?

שבח וייס: 3.

שבח וייס: מה הוא סכום המס המגיע מקופת-חולים "מכבי" בגין דרישות אלו?

אברהם-בייגה שוחט: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אברהם-בייגה שוחט: הטבות הניתנות לעובדים מהסוג המתואר בשאילתא חייבות במס.

אברהם-בייגה שוחט: כל מקרה שבו נודע לשלטונות המס על אי-תשלום המס כראוי – מטופל.

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: המקרה המתואר טופל על-ידי נציבות מס הכנסה, והמס שולם.

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: משרד האוצר מנוע על-פי חוק מלמסור את המידע.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת ט' אלסאנע שאל את שר האוצר ביום י"ז בתמוז התשנ"ג (6 ביולי 1993):

אברהם-בייגה שוחט: בחוזר מטעם הממונה בפועל על ההדרכה וההשכלה בנציבות שירות המדינה, הוא פונה לסמנכ"לים בכירים לאמרכלות הממונים על ההדרכה ומודיע להם על חשיבות לימוד השפה הערבית.

אברהם-בייגה שוחט: החוזר הופץ ביום 29 ביולי 1993, חוזר מס' הד-92 (25).

אברהם-בייגה שוחט: החוזר מציין שיוקצו מלגות לעובדי המדינה כדי לכסות את עיקר ההוצאות, כשחלקו של העובד יהיה מזערי.

אברהם-בייגה שוחט: לאחרונה מגיעות אלי פניותיהם של עובדי מדינה המעוניינים ללמוד ערבית, אך בקשותיהם נדחות כל הזמן בטענה שלא הוקצו תקציבים.

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני לשאול: 1.

אברהם-בייגה שוחט: מה הוא מספר המלגות שהוקצו וחולקו למטרת לימוד ערבית ב"אולפן עקיבא"?

אברהם-בייגה שוחט: האם יש מלגות ללימוד ערבית במכונים אחרים?

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: מה היא מדיניות הנציבות בעניין לימוד ערבית לעובדי המדינה?

אברהם-בייגה שוחט: ומה הם המשאבים המוקצים לכך?

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: מה הן ההגבלות לגבי מקומות לימוד השפה הערבית, ואילו מכונים מוכרים לצורך המלגות והיעדרות בשכר?

אברהם-בייגה שוחט: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אברהם-בייגה שוחט: בשנתיים האחרונות הוקצו 172 מלגות ללימוד השפה הערבית ב"אולפן עקיבא".

אברהם-בייגה שוחט: אין מלגות ללימוד ערבית במכונים אחרים.

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: מדיניות נציבות שירות המדינה היא לעודד את עובדי המדינה להשתלם בשפה הערבית במיוחד כאשר השפה דרושה למילוי תפקידו של העובד.

אברהם-בייגה שוחט: אין תקציב מיוחד ללימוד השפה הערבית.

אברהם-בייגה שוחט: כל ממונה על הדרכה, במסגרת תקציבו הכולל, מעניק מלגות בהתאם לבקשות המגישים ובהתאם למשאבים העומדים לרשותו.

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: אין הגבלה לגבי מקומות לימוד השפה הערבית.

אברהם-בייגה שוחט: כל מוסד לימודי אשר יכול להורות את השפה, ניתן לשלוח אליו עובדים להשתלמות בשפה הערבית.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת מ' איתן שאל את שר האוצר ביום י"ז בתמוז התשנ"ג (6 ביולי 1993): העיתון "הארץ" מיום 18 ביוני 1993 מדווח, כי הוועדה לבדיקת התוכנית להקמת אזור הסחר החופשי קבעה, שהקמת האזור תביא להפרת הסכמי סחר בין-לאומיים בין מדינת ישראל לבין מדינות הקהילייה האירופית ואפט"א.

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני לשאול: 1.

אברהם-בייגה שוחט: האם יש ממש בידיעה זאת? 2.

אברהם-בייגה שוחט: אם כן – מדוע החליט השר לקדם בכל זאת את הקמת אזור הסחר החופשי?

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: כיצד תימנע הממשלה מהפרת הסכמי סחר בין-לאומיים?

אברהם-בייגה שוחט: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 3-1.

אברהם-בייגה שוחט: אזור סחר חופשי, אם יוקם, יהיה חלק ממדינת ישראל ולא אזור חוץ-טריטוריאלי.

אברהם-בייגה שוחט: הצעת חוק הסחר החופשי במתכונתה הנוכחית אינה יוצרת מצב הצפוי להפר או לפגוע בהסכמי הסחר הבין-לאומיים של ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת ד' שילנסקי שאל את שר האוצר ביום כ"ד בתמוז התשנ"ג (13 ביולי 1993): מהעיתונות למדתי, שלחצים פוליטיים הופעלו על נציב מס הכנסה מצד שרים, ראשי בנקים ובעלי רשתות שיווק גדולות בניסיון לטייח חקירה סמויה ורגישה לגבי שיטה שבה הונו את מס הכנסה באמצעות שימוש בחוזי שכירות פיקטיביים של מאות מבני משרדים ומבנים המיועדים לרשתות שיווק, שבה מעורבים עורכי-דין ואנשי עסקים מהשורה הראשונה בישראל ובעל חברת נדל"ן מהגדולות במדינה.

אברהם-בייגה שוחט: נאמר גם, שכתוצאה מהונאה זו נגרם לקופת המדינה הפסד הכנסה של מאות מיליוני ש"ח.

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני לשאול: 1.

אברהם-בייגה שוחט: האם אכן קיימת הונאה כזו?

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: באיזה שלב נמצאת החקירה?

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: האם היו שרים שהתערבו ולחצו לטייח את העניין?

אברהם-בייגה שוחט: אם כן – מי הם?

אברהם-בייגה שוחט: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

אברהם-בייגה שוחט: נושא פיצול חוזי המקרקעין נבדק על-ידי אגף מס הכנסה ומס רכוש, וביוזמתו, והחומר כבר הועבר לפרקליטות מחוז תל-אביב (מיסוי וכלכלה) להמשך טיפולם ולהחלטה בדבר הגשת כתבי אישום.

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: לא הופעלו כל לחצים פוליטיים מכל סוג שהוא על אגף מס הכנסה כדי לטייח את העניין.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת י' עזרן שאל את שר האוצר ביום כ"ד בתמוז התשנ"ג (13 ביולי 1993): העיתון "יום ליום" מדווח, כי במכתב שנשלח מנציבות מס הכנסה ומס רכוש לכולל אברכים בירושלים, שביקש הכרה כמוסד ציבורי לעניין תרומות, נכתב כי: "הנושא של מתן תמיכות לאברכים בכללותו מועבר בשלב זה לבירור".

אברהם-בייגה שוחט: רצ"ב צילום המכתב.

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני לשאול: 1.

אברהם-בייגה שוחט: מה הוא עניין הבירור לבקשה להכרה כמוסד ציבורי?

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: מה עומד לבירור בנושא מתן תמיכות לאברכים, ומדוע?

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: מי הורה על בירור נושא זה, ומדוע? 4.

אברהם-בייגה שוחט: האם תינתן הוראה שלא לפגוע במעמדם ובמצבם של אברכי הכוללים המקבלים מלגות?

אברהם-בייגה שוחט: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

אברהם-בייגה שוחט: הבדיקה מתייחסת למעמדן של עמותות מסוימות במוסדות ציבוריים לעניין פקודת מס הכנסה.

אברהם-בייגה שוחט: לפי החוק, רק מוסד אשר פועל למען מטרה ציבורית כמשמעותה בפקודה, וכל נכסיו והכנסותיו משמשים למטרה מוכרת כזאת, ייחשב מוסד ציבורי, ואף זאת בהתקיים תנאים נוספים.

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: מדובר בבדיקה שגרתית כל אימת שמוגשת בקשה להכרה במוסד כמוסד ציבורי על-פי פקודת מס הכנסה.

אברהם-בייגה שוחט: 4.

אברהם-בייגה שוחט: מדינת ישראל תומכת באברכים באמצעות תקציב מיוחד המועבר למוסדות הלימוד במסגרת תקציב המדינה.

אברהם-בייגה שוחט: נוסף על כך מוענק פטור ממס לאברכים המקבלים מלגת מחיה, בחלק גדול מהמקרים, בכפיפות לנסיבות הספציפיות.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת ש' יהלום שאל את שר האוצר ביום כ"ט בתמוז התשנ"ג (18 ביולי 1993): על-פי הידיעות בעיתונות (רצ"ב ידיעה שפורסמה ב"ידיעות אחרונות" ביום י"ח בתמוז התשנ"ג, 7 ביולי 1993), הולכת ומתרחבת תופעת "שמאי בית", דהיינו שמאי רכב המועסקים על-ידי חברות הביטוח, וחברות הביטוח אינן מסכימות ששמאים חיצוניים ועצמאים יקבעו את נזקי תאונות הרכב.

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני לשאול: 1.

אברהם-בייגה שוחט: האם אין על שמאי הרכב להיות בלתי תלויים, כך שיהיו אובייקטיביים בטיפולם בתביעות בין לקוחות לבין חברות הביטוח ובכך יהיו מקובלים על שני הצדדים?

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: האם שוקל הממונה על הביטוח במשרד האוצר להוציא הנחיות המחייבות את חברות הביטוח לנהוג כך? 3.

אברהם-בייגה שוחט: בידיעה נכתב, שהממונה על ההגבלים העסקיים מינה מטעמו כחוקר לנושא הנ"ל אדם שביצע בעבר חקירות בשירותן של חברות הביטוח, ובנסיבות אלה, טוענים שמאי הביטוח החיצוניים, לא תהיה חקירתו אובייקטיבית.

אברהם-בייגה שוחט: מה היא עמדת האוצר בנוגע לטענה זו?

אברהם-בייגה שוחט: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אברהם-בייגה שוחט: "שמאי בית" רצוי שיהיו בלתי תלויים ואובייקטיביים ככל שניתן.

אברהם-בייגה שוחט: עם זאת יש לזכור, שלשני הצדדים קיימת זכות לקחת שמאי מטעמם לבדיקת הנזק.

אברהם-בייגה שוחט: קיימת זכות בסיסית וטבעית לחברת הביטוח לבצע את הערכת הנזקים שעליה לשלם בדרך הטובה ביותר הנראית לה, וכנגד זה קיימת, כאמור, הזכות למבוטח להביא שמאי מטעמו במידת הצורך.

אברהם-בייגה שוחט: אף שרצוי שהשמאי יהיה אובייקטיבי ונטול פניות בביצוע עבודתו, לא תמיד ניתן שיהיה מראש מקובל על שני הצדדים.

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: המפקח על הביטוח בוחן בימים אלה את הסוגיה ושוקל האם יש צורך להוציא הנחיות המחייבות את חברות הביטוח.

אברהם-בייגה שוחט: לעניין זה הוציא המפקח על הביטוח התייחסות ראשונית לממונה על ההגבלים העסקיים במשרד התעשייה והמסחר, המטפל במקביל באותה סוגיה.

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: שר האוצר והמפקח על הביטוח משוכנעים שחקירתו של הממונה על ההגבלים העסקיים תהיה אובייקטיבית, עניינית ושקולה, והממונה יעסיק לצורך זה את החוקרים המתאימים.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת מ' איתן שאל את שר האוצר ביום י"ח באב התשנ"ג (5 באוגוסט 1993): בכלי התקשורת פורסם לאחרונה, כי השר הורה לחקור באמצעות מכשיר הפוליגרף עובדים במשרדו, החשודים על-ידו בהדלפות לתקשורת של צעדים כלכליים מתוכננים.

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני לשאול: 1.

אברהם-בייגה שוחט: האם ידועה למשרד האוצר מידת המהימנות והתקפות של בדיקות הפוליגרף?

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: האם בדעת המשרד להשתמש בממצאי פוליגרף בלא בירור משפטי?

אברהם-בייגה שוחט: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 2-1.

אברהם-בייגה שוחט: הפוליגרף מהווה מכשיר מקובל בבוררויות ובמשפטים אזרחיים.

אברהם-בייגה שוחט: בהתאם לכך, ובהסכמה מלאה של כל הנבדקים נערכה הבדיקה, שניקתה מכל חשד את הנבדקים.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת י' לס שאל את שר האוצר ביום י"ח באב התשנ"ג (5 באוגוסט 1993): פורסם כי חריגה מנוהלי מס הכנסה אפשרה לדוד אדמון, בעל חברת "פרסום אדמון" וחבר מועצת עיריית תל-אביב, לפרוס חוב בסך 700,000 ש"ח על פני שש-שבע שנים, ללא ריבית.

אברהם-בייגה שוחט: נמסר כי גם במקרים סוציאליים קשים לא מאפשרים לנישום פריסה של יותר מ-15 חודשים, וגם אז שלטונות המס לא מוותרים על הריבית.

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני לשאול: 1.

אברהם-בייגה שוחט: האם מודע האוצר להסדר בין נציב מס הכנסה דאז משה גביש לבין דוד אדמון?

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: האם קיימת מדיניות של איפה ואיפה בין הנישומים השונים, או יש קריטריונים קבועים בנושא זה?

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: מה ייעשה לגבי הסכם זה?

אברהם-בייגה שוחט: (לא נקראה, נמסרה לפרוטוקול) 1.

אברהם-בייגה שוחט: כן.

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: לא.

אברהם-בייגה שוחט: אגב, פקודת מס הכנסה מאפשרת לנציב מס הכנסה להפעיל שיקול דעת לגבי פריסת חובות מס, לאו דווקא מנימוקים סוציאליים.

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: במקרה שבו מדובר לא היה העניין באי-תשלום המס בשל סרבנות גבייה, אלא בבעיות משפטיות שהיו במחלוקת בין הנישום ובאי-כוחו לבין פקיד השומה.

אברהם-בייגה שוחט: הדרג המקצועי סבר, כי סיכויי ההצלחה בבית-המשפט, אם המחלוקת אכן תגיע לדיון משפטי, אינם רבים, ולפיכך המליץ לנציב להגיע להסכם, שלפיו יחויב הנישום במלוא המס, תוך פריסת התשלומים בערכם הריאלי – הצמדה מלאה.

אברהם-בייגה שוחט: פרטים נוספים לא אוכל למסור, בשל חובת הסודיות החלה על תיק מס הכנסה.

אברהם-בייגה שוחט: חברת הכנסת ע' מאור שאלה את שר האוצר ביום ד' בחשוון התשנ"ד (19 באוקטובר 1993): מפרסום נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסוף יולי עולה, כי גדל הפער בין העשירונים המשתכרים שכר גבוה לבין אלה המשתכרים שכר נמוך.

אברהם-בייגה שוחט: במחקר שהתפרסם עתה על-ידי מחלקת המחקר של בנק ישראל נמצא, שהאבטלה היא הגורם העיקרי להרחבת האי-שוויון במשק והאינפלציה היא הגורם השני ("הארץ", 19 באוגוסט 1993; "על המשמר", 20 באוגוסט 1993).

אברהם-בייגה שוחט: ברצוני לשאול: 1.

אברהם-בייגה שוחט: האם קיימת מדיניות במשרדך לבלימת הפער באי-שוויון במשק ולפעולה יזומה לצמצומו?

אברהם-בייגה שוחט: אם כן – מה היא? 2.

אברהם-בייגה שוחט: מאחר שעל-פי המחקר האבטלה נמצאה כגורם הראשון להגדלת האי-שוויון במשק, האם בדעת משרדך להנהיג מדיניות אקטיבית יותר לצמצום מהיר של ממדי האבטלה שנוצרו בשנים האחרונות?

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: מאחר שהאינפלציה נמצאה כגורם שני להגדלת האי-שוויון, האם ייתן משרדך הטבות בחישובי תוספת היוקר, כך שהאפקטיביות של מכשיר זה תבוא לידי ביטוי הולם?

אברהם-בייגה שוחט: 1.

אברהם-בייגה שוחט: משרד האוצר מכיר בכך שאבטלה ואינפלציה הן הגורמים העיקריים להגדלת האי-שוויון, ומדיניותנו היא לפעול להגברת הצמיחה והתעסוקה תוך שמירת מדיניות תקציבית ומונטרית זהירה למניעת האצת האינפלציה.

אברהם-בייגה שוחט: במקביל אנו פועלים רבות להקטנת האי-שוויון באמצעות צעדי מדיניות כמו החזרת קצבאות הילדים בתחילת 1993, עידוד הכשרה מקצועית, העלאת סף מס הכנסה ועוד.

אברהם-בייגה שוחט: 2.

אברהם-בייגה שוחט: משרד האוצר פועל רבות לעידוד התעסוקה באמצעים ישירים ועקיפים.

אברהם-בייגה שוחט: המדיניות, אשר כללה פעולות רבות בתחום הקטנת עלויות מעסיקים, הכשרה מקצועית, השקעות בתשתית ועוד, הביאה לצמצום שיעורי האבטלה אף בתקופה שבה יש גידול מהיר בכוח העבודה – צעירים, עולים ונשים.

אברהם-בייגה שוחט: 3.

אברהם-בייגה שוחט: להערכתנו, הרחבת השימוש בתוספת היוקר תאיץ את האינפלציה – כמו מערכות הצמדה אוטומטיות אחרות – ולכן השימוש המתון הנעשה היום במכשיר זה הוא מועדף, ותיקוני סולמות שכר נעשים במסגרת מדיניות שכר ישירה, כמו בנושא תיקוני שכר עובדי המדינה, המורים וכדומה.

אברהם-בייגה שוחט: (קריאה ראשונה)

שבח וייס: אנחנו עוברים לעניין שני, הצעת חוק אזורים חופשיים לייצור בישראל, התשנ"ד–1993, בקריאה ראשונה.

שבח וייס: אדוני השר, נא להציג את החוק בקריאה ראשונה.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, אני הנחתי שבזמן הבאת החוק הזה לדיון יהיו כמובן נוכחים חברי כנסת רבים, אבל היום הוא יום מיוחד.

אברהם-בייגה שוחט: אחת לחמש שנים בוחרים ראשי ערים ומועצות לערים, ולפיכך אני לא תמה שאנחנו נמצאים כאן בהרכב כל כך מצומצם, אבל מאוד חשוב.

אברהם-בייגה שוחט: החוק שאנחנו מביאים הוא חוק מיוחד במינו, שמטרתו לשמש כלי נוסף להשקעות בישראל.

אברהם-בייגה שוחט: אני מוכרח להגיד ולהודות, שבמשך כשנה שלמה טיפלנו בהכנת החוק, גם על-ידי ועדות מקצועיות, גם על-ידי מומחים, גם על-ידי אנשים רבים שהיו מעורבים בעניין, והנושא היה שנוי במחלוקת.

אברהם-בייגה שוחט: בסופו של דבר קיבלתי הכרעה להביא את החוק בפני הממשלה ובפני ועדת השרים לחקיקה, כאשר הדבר שהנחה אותי היה אחד בלבד: ראיתי בחוק מסלול נוסף להשקעות במדינת ישראל, בדרך קצת אחרת.

אברהם-בייגה שוחט: אבל התניתי תנאים מספר: א.

אברהם-בייגה שוחט: שאנחנו נתחיל באזור סחר אחד בלבד, ונעשה את זה באחד מאזורי הפיתוח המוגדרים כאזור פיתוח א'.

אברהם-בייגה שוחט: חשבתי שאם הולכים למהלך כזה, שהוא יוצא דופן במידה מסוימת, מן הראוי לעשות את זה באחד מאזורי הפיתוח בנגב או בגליל.

אברהם-בייגה שוחט: ב.

אברהם-בייגה שוחט: אני רואה בזה מסלול השקעות חדש ונוסף, מסלול השקעות שבו ההנחות במיסוי, שהן מפליגות בהיקפן, יבואו במקום השקעת המדינה, אשר נעשית בדרך כלל באזורי פיתוח א'.

אברהם-בייגה שוחט: היזמים שיזכו במכרז בשטח יוכלו, ללא צל של ספק, לבצע עבודה טובה אם אכן ישקיעו כפי שצריך.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה לא תהיה מעורבת, ולו גם באגורה אחת, בהשקעה בתשתית, אלא בהבאת התשתיות לראש השטח.

אברהם-בייגה שוחט: כל השטח יפותח בכספי המשקיעים.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה לא תתמוך בשום דרך בפעילויות שייווצרו בשטח.

אברהם-בייגה שוחט: הממשלה תעניק את הזיכיון למי שיזכה במכרז, והוא יצטרך להשקיע מכספו ומיוזמתו סכומים לא מעטים כדי שאנחנו נוכל לראות תוצאה ומשיכת השקעות אל השטח הזה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד, שאנחנו צריכים לגרום לכך שתהיינה די אלטרנטיבות לאלה שרוצים להשקיע בארץ.

אברהם-בייגה שוחט: המהלך הזה הוא גם מהלך של קיצור ביורוקרטיה, קיצור ביורוקרטיה בהיקף גדול מאוד.

אברהם-בייגה שוחט: אנחנו מנסים לבנות מעשה ולבנות הצעה שבה הביורוקטיה תהיה מינימלית, קיצור תהליכים, מועצה שתנער את המקום, יכולת לתת תשובות מהירות, יכולת להיפטר מכל מיני מהלכים שמאפיינים את המשק הישראלי, כאשר עומדות כמה קבוצות מעוניינות, ביניהן קבוצות המדברות על הבאתם של למעלה מ-10,000 איש שיעבדו באזור.

אברהם-בייגה שוחט: הדרך עד עכשיו לא היתה קלה, אבל אני שמח מאוד שגם הממשלה, וגם ועדת השרים לחקיקה, גמרה את עבודתה, ועלה בידה לגרום לכך שהחוק אשר יזמתי ופעלתי למענו הונח על שולחן הכנסת, והיום הוא מוכן לקריאה ראשונה.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להגיד שיש עוד נושא אחד שנצטרך לתת עליו את הדעת, ואין עליו תשובה סופית.

אברהם-בייגה שוחט: הנושא הוא אי-פעילות פיננסית בתוך האזור.

אברהם-בייגה שוחט: יש מחלוקת בעניין, ולא קיבלתי תשובות מספקות, לא מבנק ישראל, לא מתוך המערכת הפנימית באוצר, ויש לדון בעניין ולראות האם הוא ישים או איננו ישים.

אברהם-בייגה שוחט: לפיכך, אני מתכונן להקים בימים אלה ועדה של מומחים, אשר תייעץ לי כיצד להתנהג ומה לעשות כאשר אנחנו נמצאים במצב, שהנושא הזה שנוי במחלוקת.

אברהם-בייגה שוחט: בתוך החוק השארתי לעצמי את האפשרות להביא את הדבר להחלטה כאשר אבדוק את הדברים ואראה אותם – כיצד, איך הם משפיעים על המשק הישראלי.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שאוכל לתת תשובה חיובית בתחום זה, שכן כל דבר שיעזור להקמת האזור, כל דבר שייתן פתח לגורמים ללכת למכרז באזור, מבחינתי הוא חשוב וחיוני, ואין לי שום כוונה להערים מכשולים במידה שאכן אפשר לתת פתרון נאה ואמיתי.

מיכאל איתן: מה זה עניינו של בנק ישראל מה נעשה שם?

מיכאל איתן: כמו שיכול להיות בכל מקום בעולם, כמו איי קיימאן או ליכטנשטיין – – – זה לא קשור למערכת הכספית.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת איתן, אני מניח שאתה תשתתף בדיונים, ואני יודע שאתה מתומכי החוק, כך נדמה לי.

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע שאתה תשתתף בדיונים בוועדת הכספים של הכנסת.

אברהם-בייגה שוחט: בכל אופן, אם יש נושא שהיה שנוי במחלוקת – ובוועדת השרים היו הערות לגבי בדיקת העניין, גם בנק ישראל לא נתן חוות דעת שלילית, הוא אמר שהוא חייב ללמוד את הפרטים – אני לא רציתי לעכב עוד את הדברים.

אברהם-בייגה שוחט: לפיכך, בפגישה עם קבוצות בחוץ-לארץ שגילו עניין בדבר אמרתי: אינני סוגר את הדלת בפני שום החלטה.

אברהם-בייגה שוחט: עם זאת, אני צריך לסיים בדיקה אשר תקבע את עמדתי הסופית.

אברהם-בייגה שוחט: לא רציתי לעכב את מהלך הקריאה הראשונה, ולכן בין הקריאה הראשונה לבין הקריאה השנייה והשלישית יש לנו אפשרות לטפל בדבר.

אברהם-בייגה שוחט: אני כבר שוחחתי עם קבוצת אנשים, שתהווה גוף מייעץ שיבדוק את העניין וילבן אותו.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה שאוכל לבוא עם תשובה חיובית בעניין הזה אל ועדת הכספים, כאשר היא תדון בהכנת החוק לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר, המעשה וההמלצה שלי והדרך שבה הלכתי לא היו קלים.

אברהם-בייגה שוחט: היו רבים מאוד שחשבו, שאין מקום לחוק כזה במדינת ישראל.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שמה שהוכן ומונח על השולחן הוא דבר מאוזן, הוא לא מהווה חריגה מבחינת המעמד של המדינה, אולי ההיפך מזה.

אברהם-בייגה שוחט: היה נושא מאוד רגיש של חוקי עבודה, ובעצם החוק הזה מאפשר לקיים את כל החוקים הקשורים בענייני עבודה במדינת ישראל ולא פוגע כהוא-זה בשום עובד מן העובדים.

אברהם-בייגה שוחט: אני מקווה מאוד שבמהלך שלא ייקח הרבה זמן, החוק יאושר ויוכן בוועדת הכספים לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם-בייגה שוחט: במקביל, אנחנו נכין את החומר למכרז ליזמים, ואני מקווה שאף שהדרך היתה לא-קצרה, נגיע בסופו של דבר גם להשלמת החקיקה, גם למכרז, גם למציאת יזם וגם ליצירת מקומות תעסוקה נוספים במדינת ישראל להגדלת הייצור לייצוא ולפעילות רחבה יותר במשק.

אברהם-בייגה שוחט: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להעביר את הצעת החוק לוועדת הכספים להכנתה לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

אברהם-בייגה שוחט: תודה.

שבח וייס: תודה.

שבח וייס: אדוני שר האוצר, ברשותך, מכיוון שחבר הכנסת מיכאל איתן חזר, האם תסכים להשיב על שתי השאילתות שלו?

אברהם-בייגה שוחט: בבקשה.

אברהם-בייגה שוחט: (קורא את התשובה על שאילתא מס' 1488, ראה עמ' .)

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן, יש לך שאלה נוספת או שאתה מסתפק בתשובת השר?

מיכאל איתן: אני מסתפק בתשובת השר.

שבח וייס: ועתה יענה השר על שאילתא מס' 1694.

אברהם-בייגה שוחט: (קורא את התשובה על שאילתא מס' 1694, ראה עמ' .) אני רוצה להוסיף ולומר, שהנבדקים הם שפנו אלי בבקשה שתיערך בדיקה מהסוג הזה.

אברהם-בייגה שוחט: אני מאוד שמחתי כאשר הבדיקה הוכיחה, ששום עובד מעובדי האוצר לא היה מעורב באותה הדלפה.

שבח וייס: שאלה נוספת לחבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, במהלך כהונתה של הכנסת הקודמת אני כיהנתי כיושב-ראש ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת נושא הפוליגרף.

מיכאל איתן: בעקבות עבודת הוועדה אנחנו גם גיבשנו הצעת חוק, שלצערי הרב לא נתקבלה כאן בקריאה טרומית והיא תונח פעם נוספת על שולחן הכנסת.

מיכאל איתן: אבל מעבר לכל ספק, מה שעלה היה בהסכמה פה-אחד של כל חברי הוועדה: א.

מיכאל איתן: שלמכשיר הפוליגרף ככזה אין לייחס משקל בקביעת כל אחריות פלילית; ב.

מיכאל איתן: שאין להשתמש בו בנושאי עבודה, במיוחד לא לקביעת אחריות או כתנאי לקבלה לעבודה וכו'; בארצות-הברית יש חקיקה מכוונת בעניין הזה; ג.

מיכאל איתן: נושא שלא קשור כרגע, אני חושב שאחד הדברים המסוכנים במערכת יחסי עבודה הוא מצב שעובדים "מתנדבים", הולכים לבעל הבית, קרי: שר האוצר, ומתנדבים ללכת לבדיקת פוליגרף; בדיקת הפוליגרף מהווה איזה מכשיר לקבוע מי בסדר ומי לא בסדר.

מיכאל איתן: זה מתאים למדינות טוטליטריות, לא למדינה דמוקרטית.

מיכאל איתן: מדינה דמוקרטית צריכה לטפל בנושא ההדלפות בשיטות אחרות ולא בשיטות כאלה.

מיכאל איתן: במיוחד חרה לי מאוד הצליל בדברי התשובה שלך, שהעובדים התנדבו ללכת.

מיכאל איתן: זה דבר חמור ביותר, משום שקולקטיב כזה, שפתאום מתנדב לעשות דבר שמנוגד לזכויות יסוד של עובד, זה נשמע מאוד מוזר.

מיכאל איתן: איפה יהיה הפרט, או שניים או שלושה או ארבעה פרטים?

מיכאל איתן: ומה יקרה אם, חס וחלילה, היתה טעות בבדיקת הפוליגרף – וכולם מודים, גם האנשים שמפעילים את הפוליגרף, שיש שיעור סטייה?

מיכאל איתן: בדיוק היתה נופלת על אחד העובדים סטייה והיתה טעות.

מיכאל איתן: מה היינו עושים עכשיו?

מיכאל איתן: מה אתה היית עושה?

אברהם-בייגה שוחט: אמרת שיש חקיקה בארצות-הברית בתחום הפלילי.

מיכאל איתן: לא.

מיכאל איתן: בתחום דיני העבודה – בדיקות פוליגרף ביחסי עבודה.

אברהם-בייגה שוחט: שני הדברים שהזכרת לא היו ממין העניין.

אברהם-בייגה שוחט: אין כאן בעיה של פלילים ואין כאן בעיה של קבלה לעבודה.

אברהם-בייגה שוחט: אני אומר במלוא האחריות, שההדלפה היתה חמורה מאוד והתייחסה למדיניות שער החליפין, למדיניות של היטלים.

אברהם-בייגה שוחט: היא הופיעה בצורה מדויקת מאוד בעיתונות ביום חמישי, כאשר התכוונתי להכריע בעניין במהלך השבוע, ובגלל אותה ידיעה שהופיעה בעיתון כינסתי ביום שישי את הנוגעים בדבר ובמוצאי-שבת פרסמנו את ההחלטה.

אברהם-בייגה שוחט: חבר הכנסת מיכאל איתן, אני חוזר ואומר: זה לא כאילו העובדים פנו.

אברהם-בייגה שוחט: עובדי משרד האוצר שהיו מעורבים בעניין וידעו את האינפורמציה – היו גם עובדי בנק ישראל שידעו על העניין – באו אלי ואמרו:

אברהם-בייגה שוחט: ההדלפה היא כל כך מדויקת, כל כך חמורה, אנחנו מבקשים שתבדוק את העניין.

אברהם-בייגה שוחט: אין לי דרך אחרת לבדוק.

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע מה היה קורה אם באמת, חס וחלילה, התוצאה היתה שאחד מאותם אנשים שנבדקו, ואלה היו שתי קבוצות אנשים – – –

מיכאל איתן: מה היית עושה?

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע.

מיכאל איתן: למה אתה הולך לבדיקה אם אתה לא יודע מה תעשה עם התוצאה?

אברהם-בייגה שוחט: אני לא יודע.

אברהם-בייגה שוחט: אני גם לא חייב לענות לך מה הייתי עושה.

אברהם-בייגה שוחט: אני חייב לענות לך מה היה, לא מה היה אילו.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן, אין קריאות ביניים במסגרת שאילתא.

שבח וייס: אתה עוד מעט נואם ותוכל לחזור לעניין הזה.

מיכאל איתן: אדוני השר, אתה אינטליגנטי, לא מתאים לך לענות תשובה כזאת: אני לא יודע מה אעשה בתוצאה.

אברהם-בייגה שוחט: לא הכרחתי איש ללכת לבדיקה.

אברהם-בייגה שוחט: לו היה מישהו מהעובדים אומר לי: אני לא רוצה ללכת – הוא לא היה הולך.

אברהם-בייגה שוחט: מה הייתי עושה?

אברהם-בייגה שוחט: – אני אומר לך, שבעצם אינני חייב לתת לך תשובה בעניין העובדים.

אברהם-בייגה שוחט: אני חוזר ואומר: לא כפיתי על מישהו ללכת.

אברהם-בייגה שוחט: אני חושב שטוב שעשיתי זאת.

אברהם-בייגה שוחט: אני יודע שיש אחוז מסוים של סיכוי לבדיקה מוטעית.

אברהם-בייגה שוחט: אבל אני רוצה להגיד לך, שלאחר הבדיקה ולאחר קבלת התוצאות שמחתי בדיעבד על ההחלטה.

אברהם-בייגה שוחט: תודה רבה.

מיכאל איתן: אבל יכול להיות שהיתה גם טעות.

מיכאל איתן: שיעור הסטייה באופן היפותטי הוא הרבה יותר גדול – – –

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן, סגנית המזכיר מעירה לי, שעניין היפותטי הוא בניגוד לתקנון.

שבח וייס: אני חושב שאם הייתי נוהג לפי זה, הייתי צריך למחוק שליש מדיוני הכנסת.

מיכאל איתן: אם אנחנו מוציאים מכלל דיון נושאים היפותטיים – אפשר לקצר את שבוע העבודה של הכנסת ליום אחד.

שבח וייס: חשבתי על זה.

שבח וייס: זה בערך.

שבח וייס: יש לי אותה הערכה.

שבח וייס: (קריאה ראשונה)

שבח וייס: אדוני שר האוצר, חברי הכנסת, עוד לא סיימנו.

שבח וייס: אדוני שר האוצר, אני חושב שאני מזמין את חבר הכנסת מיכאל איתן לנאום; לפניו – חברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני לא אקרא בפניכם את רשימת חברי הכנסת שנרשמו ביודעם שהדיון היום ומתוך כוונה להשתתף בדיון, מפאת כבודם ומתוך התחשבות במצב הכללי.

שבח וייס: ברשותכם, אני אקרא רק את שמות מי שנוכחים כאן.

שבח וייס: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, בבקשה, את הנואמת הראשונה בדיון על החוק הזה.

שבח וייס: כל השמות, עד חברת הכנסת תמר גוז'נסקי – כאילו קראתי, והם כבר לא יוכלו כמובן להשתתף בדיון.

שבח וייס: בבקשה.

תמר גוז'נסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, לא מכבר קיימה הכנסת דיון בנושא דומה, בחוק אזורי ייצור-ליצוא חופשיים, שהציע חבר הכנסת עמיר פרץ.

תמר גוז'נסקי: אינני יודעת מה היה השיקול של חבר הכנסת פרץ ומדוע הוא הגיש את החוק בנפרד.

תמר גוז'נסקי: על כל פנים, הצעת החוק הממשלתית המונחת לפנינו היא מבחינות רבות חמורה הרבה יותר מהצעת החוק שהגיש חבר הכנסת עמיר פרץ.

תמר גוז'נסקי: היא לא רק מפורטת יותר וארוכה יותר, אלא חמורה יותר.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להקדים ולומר, שהחוק הזה לא נולד כתוצאה מחשיבה ישראלית, אלא, כפי שאני מקווה ששר האוצר יודה, הוא נולד בלחץ של אנשי עסקים אמריקנים, שהעלו את הרעיון הזה לפני כשנתיים, ובשנה שעברה הציגו אותו בפני השר, בפני ראש הממשלה.

תמר גוז'נסקי: ומה שחמור יותר, הטיפול בהצעה האמריקנית הזאת נעשה כך שהתוצאה היתה מוכתבת מראש.

תמר גוז'נסקי: ועדה שהקים שר האוצר, בראשות הממונה על הכנסות המדינה יורם גבאי ובהשתתפות מומחים כמו ד"ר יעקב שיינין, פרופסור יצחק סוארי ונציב מס הכנסה גביש, קבעה שהתוכנית הזאת פסולה, רעה, מזיקה לישראל, ושאין צורך ליישמה.

תמר גוז'נסקי: ואז קרה הדבר שלא צריך היה לקרות.

תמר גוז'נסקי: שר האוצר הקים ועדה נוספת בראשות נציב מס הכנסה, שהיה ידוע שהוא בעד התוכנית, ואז הוא קיבל, כמובן, המלצות שאמרו שהתוכנית בסדר.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שהמהלך הזה, שבסופו של דבר הניב את החוק הזה, הוא מהלך של כניעה, כניעה ללחץ של אותם אנשי עסקים, שכל המערך של הקלות המס וההטבות שניתנות להשקעות, כל המערך הזה כבר אינו מספק אותם.

תמר גוז'נסקי: הם רוצים יותר, הם דורשים יותר, והממשלה מוכנה לתת יותר, על חשבון האינטרסים של ישראל, ובמיוחד על חשבון האינטרסים של העובדים, של הפועלים.

תמר גוז'נסקי: אחד הדברים החמורים ביותר בהצעת החוק המונחת לפנינו הוא הפיכת החלקים במדינת ישראל, שייקראו לצורך העניין "אזורים חופשיים", למין אזורים קולוניאליים בראשותו של נציב עליון.

תמר גוז'נסקי: בהבדל מהחוק שהציע חבר הכנסת עמיר פרץ, מה שמוצע בחוק הזה הוא, שמדינת ישראל תיקח אזור מסוים בגליל, בנגב, או במקום אחר, ותעמיד אותו למין מכירה פומבית לאדם שמכונה בחוק "בעל זיכיון".

תמר גוז'נסקי: אותו בעל זיכיון יקבל את הרשות לעשות באזור הזה כל מה שהוא יחשוב שצריך לעשות.

תמר גוז'נסקי: לפי מה שכתוב בחוק, אותו בעל זיכיון אחד ויחיד יתכנן ויבנה ויקים ויפעיל עסקים, הוא ימכור וישכיר קרקעות, הוא יעניק זיכיונות לקבוצות פרטיות, הוא יעסיק קבלנים וקבלני משנה.

תמר גוז'נסקי: בקיצור, הוא יהיה נציב עליון.

תמר גוז'נסקי: הרי אנחנו במדינת ישראל, שיש בה רשויות מקומיות ויש בה ראש רשות מקומית נבחר, והיום אנחנו בדיוק ביום הבחירות לרשויות המקומיות, אנחנו יודעים שלראש רשות מקומית נבחר אין אפילו אפס קצה של הסמכויות שהחוק הזה רוצה להעניק לאותו בעל זיכיון, שגם יתכנן וגם יבנה, גם יקים וגם יעסיק, וגם ימכור וישכיר קרקעות.

תמר גוז'נסקי: כל הגישה הזאת מביאה למחשבה עגומה מאוד, שבתוך מדינת ישראל, הקטנה והמצומצמת בהחלט בשטחה, יהיו שטחים מוקפים בגדר, כפי שכתוב בחוק הזה, בשערים יהיו שומרים שיעמיד אותו בעל זיכיון, והוא יקבע מי ייכנס, והוא יקבע מי יצא.

אברהם-בייגה שוחט: – – –

תמר גוז'נסקי: בוודאי, אלא מי יקבע?

תמר גוז'נסקי: הוא בעל הזיכיון.

תמר גוז'נסקי: הוא יקבע מי ייכנס לשם, הוא יקבע מי יפעל שם.

תמר גוז'נסקי: בסעיף אחר בחוק כתוב שהרשות המקומית, שעד היום השטח הזה היה שייך לה, תסולק הצדה.

תמר גוז'נסקי: לא יהיה לה כלל מה להגיד על מה שקורה באזור הזה.

תמר גוז'נסקי: שם תוקם מועצה אחרת, יקראו לה מועצה תעשייתית, ולא קשה לנחש שראש המועצה הזאת יהיה גם בעל הזיכיון.

תמר גוז'נסקי: למה לא?

אברהם-בייגה שוחט: – – –

תמר גוז'נסקי: למה לא? אלא מי יבחר שם?

תמר גוז'נסקי: יהיו שם בחירות?

תמר גוז'נסקי: תהיה שם איזו דמוקרטיה?

תמר גוז'נסקי: לכן, הדבר הראשון שאני רואה פה, זה מין "בנטוסטנים" כאלה, אינני יודעת איך לקרוא להם, שבראשם עומד איזה צ'יף שקובע הכול.

תמר גוז'נסקי: אני חושבת שזאת מכירה פומבית של הריבונות הממלכתית, של הריבונות הממשלתית.

מיכאל איתן: מוסרים שטחים בהיקפים גדולים פי כמה וכמה, ואת מברכת על זה.

מיכאל איתן: תחשבי שמסרו את זה לאש"ף.

מיכאל איתן: לאש"ף זה בסדר?

תמר גוז'נסקי: חבר הכנסת איתן, נדמה לי שאנחנו לא מתייחסים, לא אתה ולא אני, לא לנגב ולא לגליל, כאל שטח כבוש.

תמר גוז'נסקי: אל תביא דוגמאות שאינן שייכות לעניין.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים בשטח ריבוני ישראלי – – –

מיכאל איתן: למה?

מיכאל איתן: את מוסרת כעת דרך בין עזה ליריחו.

מיכאל איתן: בתוך השטח הריבוני של ישראל את נותנת לפלשתינים דרך.

מיכאל איתן: מה קרה?

תמר גוז'נסקי: אני לא מוכנה להעביר את הדיון הזה לנושא שאתה רוצה להעביר אליו, לנושא של הקמתה של ישות פלשתינית.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על כך שבתוך מדינת ישראל יוקמו אזורים שיהיו בעצם אקסטרה-טריטוריאליים – – –

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה לומר רק דבר אחד.

אברהם-בייגה שוחט: יש לי הרגשה שאת קראת חוק אחר, כנראה.

אברהם-בייגה שוחט: את אמרת שיכול להיות מצב, שיושב-ראש המועצה יהיה בעל הזיכיון.

אברהם-בייגה שוחט: אני רוצה להפנות אותך לסעיף 9 בהצעת החוק.

אברהם-בייגה שוחט: על-פי סעיף 5, יהיו במועצה שבעה נציגים של המגזר העסקי ושישה נציגי הממשלה.

תמר גוז'נסקי: לא, אדוני.

תמר גוז'נסקי: אנחנו מדברים על משהו אחר.

אברהם-בייגה שוחט: בסעיף 9 כתוב: "חבר המועצה לא יהיה בעל זיקה כלכלית לעסק באזור או לבעל זיכיון ולא יהיה לו קשר מהותי להנהלה העסקית שלהם".

אברהם-בייגה שוחט: כלומר, מובטח בחוק שאותם אנשים לא יהיו מקורבים לבעל הזיכיון.

תמר גוז'נסקי: אדוני השר, אתה מדבר על המוסד שנקרא "מועצת האזורים החופשיים".

תמר גוז'נסקי: זה יהיה מוסד שצריך לבחור את בעל הזיכיון.

תמר גוז'נסקי: אני מדברת על משהו אחר.

תמר גוז'נסקי: כתוב שם שהשטח שיועבר לידי בעל הזיכיון יוצא מידי הרשות המקומית.

אברהם-בייגה שוחט: זה נכון.

תמר גוז'נסקי: אז על זה אני מדברת?

אברהם-בייגה שוחט: אבל השאלה היא, מי מנהל את העסק הזה?

תמר גוז'נסקי: בדיוק על זה אני מדברת.

תמר גוז'נסקי: נניח שזה בגליל, באזור קריית-שמונה.

תמר גוז'נסקי: עד היום הרשות המקומית ששמה קריית-שמונה שלטה באזור.

תמר גוז'נסקי: אם זה יקום סמוך לקריית-שמונה, על קרקעות שעד עכשיו היו חלק משטח התכנון של קריית-שמונה, קריית-שמונה העיר תסולק משם.

אברהם-בייגה שוחט: אותו דבר קרה עם רמת-חובב שעל-יד באר-שבע.

תמר גוז'נסקי: בסדר, ההבדל הוא שרמת-חובב נמסרה לידי מפעל ממלכתי, שכל ההסכמים וכל ההסדרים לגביו נקבעו על-ידי הממשלה, וכל הניהול הפנימי שלו נקבע על-ידי ההנהלה של אותה חברה.

תמר גוז'נסקי: אני רציתי להדגיש את העובדה, שחלקים מסוימים במדינת ישראל יהיו בעצם בריבונות אחרת מהריבונות הרגילה שקיימת במדינת ישראל.

תמר גוז'נסקי: ומה שקיים לגבי אזורים אחרים וערים אחרות לא יהיה קיים באזורים האלה.

מיכאל איתן: את מבלבלת.

מיכאל איתן: קריית-שמונה איננה ריבונית על השטחים של קריית-שמונה.

שבח וייס: יש פה חוסר הבחנה בין ריבונות ותחום שיפוט.

שבח וייס: אבל אין דבר.

שבח וייס: לאט לאט.

תמר גוז'נסקי: אותה מידה של שליטה שיש לאזרחים באותה עירייה לא תהיה לאזרחים שיעבדו באותו מקום.

שבח וייס: זה נכון.

מיכאל איתן: לתושבים, לא לאזרחים.

תמר גוז'נסקי: לתושבים שיגורו באותו מקום, שיחיו באותו מקום, שיעבדו באותו מקום.

תמר גוז'נסקי: הדבר השלישי שרציתי להדגיש בקשר לחוק הזה הוא עניין הפטור ממסים.

תמר גוז'נסקי: באזורים האלה, ששמם "אזורים חופשיים לייצור", יש בעצם, חוץ מהשלטון העצמי שתיארתי קודם, שני יתרונות כלכליים.

תמר גוז'נסקי: היתרון הכלכלי האחד, אחד המרכזיים, הוא הפטור ממסים.

תמר גוז'נסקי: סעיף 31 בחוק קובע את כל המסים שמהם יהיו פטורים בעלי הזיכיון ובעלי העסקים באזור, וזה כולל פטור מלא ממס הכנסה, מס חברות, מס רווח הון, מס רכוש, מס שבח מקרקעין, מס רכישה וכל מס ישיר אחר.

תמר גוז'נסקי: במלים אחרות: לא ישלמו מס הכנסה, לא ישלמו מס חברות, לא ישלמו מס רכוש, לא ישלמו מס שבח מקרקעין.

תמר גוז'נסקי: אני תוהה כיצד שר האוצר, בדברי ההסבר, לא טרח להביא הערכה מספרית, כמה זה יעלה למדינת ישראל, כמה זה יעלה לנו בהפסד ממסים.

אברהם-בייגה שוחט: זה יחסוך כסף.

תמר גוז'נסקי: אדוני, כמה זה יעלה בהפסד מס הכנסה?

תמר גוז'נסקי: כמה, אתה מעריך, תקבל פחות מס רכוש?

תמר גוז'נסקי: כמה, אתה מעריך, תקבל פחות מס שבח מקרקעין, וכו' וכו'?

מיכאל איתן: כמה שיותר – יותר טוב.

תמר גוז'נסקי: אני מכירה את התיאוריות האלה, האומרות שכשבעלי ההון משלמים פחות מסים זה טוב למדינה.

תמר גוז'נסקי: לפי התיאוריה הזאת, אדוני שר האוצר, מדינת ישראל או האוצר ישלמו השנה לביטוח הלאומי, במקום המעבידים, 5 מיליארדי שקל.

תמר גוז'נסקי: עד היום, אדוני השר, לא הובאה שום הוכחה, ואפילו לא צל צלה של הוכחה, שאותו מענק של 5 מיליארדי שקל בשנת 1994, או כ-20 מיליארד שקל עד היום, הוסיף ולו מקום עבודה אחד.

תמר גוז'נסקי: לכן, הפטורים האלה מהמסים יובילו להתעשרותם, יגדילו את הכנסותיהם של אותם בעלי זיכיונות ואותם בעלי עסקים, אבל מדינת ישראל תפסיד את המסים.

שבח וייס: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, יש לי שאלה אלייך, ברוח טובה, אינטימית: באופן מקורי הוקצו לכל חבר כנסת שלוש דקות לדיון הזה.

שבח וייס: אני כמובן מאוד גמיש היום, אבל את הכנת נאום ל-20 דקות.

שבח וייס: זה היה לנוכח המצב, או שאת זה הכנת לשלוש דקות?

תמר גוז'נסקי: הבאתי בחשבון שהיום השר יהיה פנוי לשבת ולהקשיב.

שבח וייס: בכל זאת, תנסי להתרכז.

תמר גוז'נסקי: עם זה, אני רוצה לומר שהחוק הזה אינו פוטר ממס הכנסה את העובדים באותו מקום.

תמר גוז'נסקי: העובדים אינם שותפים לעסק המופלא הזה ששמו "אזור ייצור חופשי".

תמר גוז'נסקי: הם יצטרכו לשלם את כל המסים – את מס הכנסה, את כל יתר המסים שמוטלים עליהם.

תמר גוז'נסקי: רק המעבידים הם שפטורים מהמס.

תמר גוז'נסקי: הדבר הנוסף שאמור לקרוץ למשקיעים הוא עניין תנאי ההעסקה של העובדים.

תמר גוז'נסקי: אני רוצה להדגיש בעניין תנאי ההעסקה, שמדובר במפורש על כך שבאזורים אלה יהיו תנאי העסקה אחרים.

תמר גוז'נסקי: קודם כול, שורה של חוקים לא יופעלו באזורים האלה.

תמר גוז'נסקי: הן בחוזה עבודה אישי ובהסכם קיבוצי אפשר יהיה להיפטר מחוק שעות עבודה ומנוחה, שמגביל את שעות העבודה; מעניין עניין החופשה השנתית, פיצויי פיטורים וכו'.

תמר גוז'נסקי: שמתי לב לכך שבין החוקים האלה לא מופיע חוק שכר מינימום.

תמר גוז'נסקי: יכול מישהו לומר: יפה מאוד, גם באזורים האלה יצטרכו לשלם שכר מינימום.

תמר גוז'נסקי: אבל בשכר מינימום יש טריק, שידוע כבר היום.

תמר גוז'נסקי: הטריק הוא כזה: משלמים לעובד את שכר המינימום, אבל לא תמורת יום עבודה רגיל אלא תמורת יום עבודה ארוך.

תמר גוז'נסקי: אותו פועל בניין או פועל בחנות או במקום עבודה אחר, ויש היום שכבה שלמה של פועלים כאלה – עובדים 10 ו-12 שעות ומקבלים שכר מינימום.

תמר גוז'נסקי: לכאורה יש לו שכר מינימום, למעשה הוא מקבל הרבה פחות משכר המינימום, משום שיום העבודה או שבוע העבודה שלו ארוך יותר.

תמר גוז'נסקי: לכן, אם באזור החופשי הזה לא יהיה בתוקף חוק שעות עבודה ומנוחה, הקיים במדינת ישראל, למעשה גם חוק שכר מינימום, לא יבצעו אותו באזור.

תמר גוז'נסקי: ולכן אנחנו עלולים להגיע למצב, שבעיתונים בחוץ-לארץ יפרסמו מודעה, עם תמונה, ויהיה כתוב במודעה: "זוהי רחל מזרחי, פועלת טקסטיל במפעל בגליל, או בנגב, היא מייצרת לשוק האמריקני, או לשוק המשותף, ואפשר להעסיקה תמורת 12 דולר, בואו ותשקיעו".

תמר גוז'נסקי: אני רוצה לסיים ולומר, שבמדינת ישראל, שבסך הכול היא מדינה קטנה, קיומם של אחד, שניים, שלושה אזורים כאלה בהכרח ישפיע על כל המדינה.

תמר גוז'נסקי: או שכל בעלי העסקים, או רובם, יברחו מתחום ישראל שאיננו אזור ייצור חופשי לתחום הייצור החופשי, ואז תהיה אבטלה, ואז יהיה לחץ על עובדים לעבוד שם בתנאים הנחותים, בתנאי הניצול שיהיו שם, במיוחד לגבי נשים, במיוחד לגבי פועלים צעירים.

תמר גוז'נסקי: או שתהיה אפשרות אחרת, שהמעבידים בתוך תחומי מדינת ישראל יקימו קול זעקה על האפליה וידרשו להשוות את התנאים שלהם לתנאים של אותם אזורים.

תמר גוז'נסקי: לכן אני צופה שבמוקדם או במאוחר התנאים האלה יהפכו לתנאים כלל-ישראליים.

תמר גוז'נסקי: אדוני שר האוצר, אני מציעה להחזיר את החוק הזה לממשלה, לא לאשר אותו היום, ואני מציעה שבתשומת-לב תשוב ותעיין בהמלצות של ועדת-גבאי, ותראה שלטובת העובדים ולטובת מדינת ישראל לא נחוצים אזורים חופשיים לייצור.

שבח וייס: אני מודה לחברת הכנסת תמר גוז'נסקי.

שבח וייס: חברי הכנסת, אני אכן לא מגביל את הזמן, אבל תגבילו קצת את עצמכם.

שבח וייס: הדיון עצמו היה צריך להיות בערך שעתיים, שעתיים-וחצי, הוא יהיה קצר יותר, אבל נא להגביל את עצמכם.

שבח וייס: חבר הכנסת מיכאל איתן, בבקשה.

שבח וייס: אחריו, נדמה לי, אם לא תהיינה הפתעות – חבר הכנסת גונן שגב, ואחריו – חבר הכנסת יוסף בא-גד, אלא אם כן ישובו בנים לגבולם אחרי ההצבעה.

שבח וייס: בבקשה, חבר הכנסת איתן.

מיכאל איתן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חרף עיסוקים חשובים בנושאים העומדים על סדר-היום, קרי סיוע לרשימות מח"ל במקומות שונים בארץ, העדפתי להפסיק את הסיור שלי, להגיע הנה, על מנת להביע תמיכה בחוק ולשבח את שר האוצר.

מיכאל איתן: אני חושב שהיום כל אדם הגון, שדוגל בכלכלה – לא אומר לגמרי חופשית, אבל יותר חופשית – – –

תמר גוז'נסקי: אתה מסכים אתי שזה לא שייך לדיון?

מיכאל איתן: כל אדם שמסתכל בעיניים כלות ועצובות על מצב הביורוקרטיה במשק הישראלי ועל חוסר השקעות חוץ, כל אדם שרוצה לפחות לעשות ניסיון – אני לא אומר לעשות מהפך, אני לא אומר לעשות מהפכה; לבדוק – כל אדם הגיוני, אפילו מי שלא מאמין בדרך הזאת, צריך לבוא אל שר האוצר היום ולומר לו: כל הכבוד לך, אדוני שר האוצר, שאתה מביא את החוק הזה, חרף קשיים וחרף ניסיונות של מייצגי הארגונים הביורוקרטיים, שהם אנשים טובים, מצוינים, אבל כולנו יודעים שכשאתה עומד בראש ארגון ביורוקרטי אתה מוכרח, בראש ובראשונה, להגן על האינטרסים הספציפיים של אותו ארגון.

מיכאל איתן: נו, כשמביאים את מי שעומד בראש המכס ואומרים לו: בוא נקים איזה אזור ששם לא יחול המכס, את רוצה שהוא ימליץ, יהיה בעד?

תמר גוז'נסקי: זאת הבעיה?

תמר גוז'נסקי: כמו שהבעיה היא ההסתדרות והאיגודים המקצועיים.

מיכאל איתן: חברת הכנסת גוז'נסקי, אחד לאחד.

מיכאל איתן: ראשית, אני רוצה להסביר מדוע בדין, בצדק, באומץ ובתבונה נהג שר האוצר כאשר הוא לא קיבל את המסקנה לדחות את זה אלא חיפש דרך לקדם.

מיכאל איתן: שנית, עם כל הכבוד, זאת לא החלטה של פקידים, זאת החלטה שהשר מקבל אותה.

מיכאל איתן: הוא מקים ועדה, הוא יכול לקבל את המלצותיה, הוא יכול לדחות אותן, האחריות בסופו של דבר היא שלו.

מיכאל איתן: בבחירות, הפקידים שלו לא יעמדו ויצטרכו לבקש את אמון הבוחר; מי שיצטרך לקבל את אמון הבוחר זה הוא.

מיכאל איתן: ויגידו לו: אדוני, אתה לא בסדר אם לא יכולת לקדם דבר כזה.

מיכאל איתן: מפני שקיבלת הצעה או לא, זה לא ענייננו.

מיכאל איתן: ולכן, אין כאן שום בעיה ששר האוצר סירב לקבל הצעה – לדעתי, מוטעית ביסודה – שלא רצתה לפתוח פתח לקדמה, שלא רצתה לנסות לבדוק.

מיכאל איתן: ועכשיו, חברת הכנסת גוז'נסקי, אני רוצה לומר לך: אני יודע שאת באה מהשקפת עולם אחרת לחלוטין; אני יודע שאת מאמינה בדרך כלכלית אחרת לחלוטין.

מיכאל איתן: אבל אפילו לפי שיטתך, מדוע שלא ייעשה ניסיון?

מיכאל איתן: הרי לא מדובר בשום סיכון שמדינת ישראל לוקחת על עצמה.

מיכאל איתן: המשקיעים לא באים ואומרים: תנו לנו כך וכך כסף, תנו לנו עוד ועוד.

מיכאל איתן: הם אומרים: אנחנו הולכים להשקיע את כספנו.

מיכאל איתן: עובדה היא שמדינת ישראל לא מצליחה זה שנים לגייס השקעות הון, אלא בהיקפים של גורמים פרטיים מחוץ-לארץ – של 100 מיליון דולר לשנה ואולי גם פחות מזה.

מיכאל איתן: כאן באים ואומרים: אנחנו נשקיע 500 או 600 מיליון דולר, ואולי יותר.

מיכאל איתן: לא יבואו – לא יהיה.

מיכאל איתן: את שואלת את שר האוצר, כמה תפסיד הממשלה?

מיכאל איתן: את יודעת כמה היא מפסידה עכשיו כשהיא משלמת דמי אבטלה?

מיכאל איתן: כואב לי שאת לא דואגת לעובדים, כי אני יודע שאת רוצה לעזור להם.

מיכאל איתן: אם ייעשה עכשיו ניסיון ליצור מצב שיהיו עוד 5,000 מקומות עבודה, אפילו 1,000 מקומות עבודה, מה זה כואב לך? למה להתנגד?

מיכאל איתן: נבדוק ונראה.

מיכאל איתן: לא יצליח – לא קרה דבר.

מיכאל איתן: מה הממשלה מפסידה?

מיכאל איתן: את דואגת שאחרי ש-1,000 פועלים יעבדו שם, העשירים שירוויחו כספים לא ישלמו מס הכנסה?

מיכאל איתן: זה הפסד לממשלה?

מיכאל איתן: הרי הממשלה בינתיים לא תשלם דמי אבטלה, ובינתיים ישלמו מס הכנסה על עבודה, במקום לשלם דמי אבטלה.

מיכאל איתן: זה רווח לממשלה, זה רווח לאלפי אנשים שיקבלו מקומות עבודה.

מיכאל איתן: ומה יקרה אם נגיד למשקיעים האלה "לא"?

מיכאל איתן: אם, לפי שיטת גוז'נסקי, נגיד למיליונרים האלה: אתם רשעים, אתם קפיטליסטים, אין לכם מקום בארצנו, לכו למקום אחר – את יודעת מה יהיה?

מיכאל איתן: יש לי הודעה בשבילך: הם באמת ילכו ויקימו את המפעלים במקום אחר, למשל בפולין.

שבח וייס: שם יש ממשלה סוציאליסטית.

מיכאל איתן: נכון.

מיכאל איתן: ואז, ממשלת פולין תרוויח וממשלת ישראל תפסיד.

מיכאל איתן: מה תגידי אז לממשלה?

מיכאל איתן: את יודעת מה?

מיכאל איתן: אני מאחל לממשלה שאת תבואי הנה בעוד ארבע או חמש שנים, או בעוד עשר שנים, ותגידי: אתם אידיוטים, כי הפסדתם שלא גביתם מס הכנסה.

מיכאל איתן: למה אני אומר שזה יהיה טוב וזו תהיה תעודת כבוד לממשלה?

מיכאל איתן: כי אם היקף העסקים יהיה גדול כל כך, שהמשקיעים האלה ירוויחו כל כך הרבה כסף והממשלה היתה יכולה להרוויח מזה מיליארדים כמס הכנסה – הפרויקט הצליח, יהיו לנו המון מקומות עבודה.

מיכאל איתן: זה ישיג בדיוק את מטרתו.

מיכאל איתן: כמה שיהיו פה הפסדים במס הכנסה, ואני מאחל לממשלה הפסד של מיליארדים כאלה, זה לא הפסד, זו הצלחה גדולה.

מיכאל איתן: ממשלות ישראל בעבר נהגו בטיפשות כאשר אמרו: אנחנו הולכים לממן את ההשקעות, ואחר כך נראה מה יהיה.

מיכאל איתן: מה עשו המשקיעים?

מיכאל איתן: קודם כול, על ההשקעה כבר הגישו פקטורות לא נכונות, ניפחו חשבונות וקיבלו סובסידיות ממשלתיות – ואת הכסף שמים בכיס ורק אחר כך מתחילים לעבוד.

מיכאל איתן: אבל כאן המצב הוא הפוך.

מיכאל איתן: כאן אומרים להם: אתם לא מקבלים מאתנו אגורה שחוקה אחת.

מיכאל איתן: אתם משלמים עבור הקרקע למינהל מקרקעי ישראל.

מיכאל איתן: אתם תפתחו תעשיות בתוך האתר.

מיכאל איתן: אתם תסכנו את כספכם שלכם.

מיכאל איתן: אם הם ירוויחו, יהיה רווח לכולם.

מיכאל איתן: הם ירוויחו יותר, הם ירוויחו פחות – שלא תהיה עינך צרה במה שהם ירוויחו, ואל תגרשי אותם.

מיכאל איתן: את דיברת על ריבונות ועשית כאן מיש-מש גדול אחד.

מיכאל איתן: לא הבחנת בין ריבונות לבין תושבות.

מיכאל איתן: לעיריית קריית-שמונה יש ריבונות על איזה רחוב בקריית-שמונה?

מיכאל איתן: אין לה שום ריבונות.

מיכאל איתן: היא אחראית מוניציפלית.

מיכאל איתן: הריבונות על הרחובות של קריית-שמונה היא של הממשלה.

מיכאל איתן: ומה מציעה הצעת החוק הנוכחית?

מיכאל איתן: להעביר מתחום שיפוט מוניציפלי אחד, שנקרא "תחום שיפוט מוניציפלי של מועצה מקומית", לתחום שיפוט מוניציפלי לפי סעיף 2א(4) לפקודת המועצות המקומיות, לסוג שנקרא "מועצה מקומית תעשייתית".

מיכאל איתן: זה סוג אחר, אבל הכול בריבונות הממשלה.

שבח וייס: ריבונות המדינה.

מיכאל איתן: החוק הישראלי הוא מקור הסמכות במקום.

מיכאל איתן: אין שם מועצה מקומית או גוף שיכול לשנות את החוק לגבי מה שקורה שם.

מיכאל איתן: כל מה שיכול להשתנות הוא מתוקף החוברת הכחולה שאנחנו מחוקקים פה.

מיכאל איתן: אז מה העניין של ריבונות כאן?

מיכאל איתן: חוץ מזה, אני מתפלא.

מיכאל איתן: אני לא סתם שאלתי אותך: לו זה היה של אש"ף, היית מסכימה לתת?

מיכאל איתן: לא רציתי לקנטר אותך, אבל את אומרת: שטחים תמורת שלום.

מיכאל איתן: אני לא שמעתי בקולך את הדאגה לאלפי עובדים שצריכים לוותר על משהו וגם אנחנו צריכים לוותר על משהו בשבילם.

מיכאל איתן: זה הדבר המרכזי.

מיכאל איתן: אני רוצה להגיע לסיכום.

מיכאל איתן: אני הייתי מציע לך, חברת הכנסת גוז'נסקי, איך להגן על העובדים.

מיכאל איתן: למען האמת, גם אני מוטרד.

מיכאל איתן: אני רוצה לומר לך בכנות, שאני לא בטוח כי מכל העניין הזה יצא משהו.

מיכאל איתן: אני לא בטוח.

מיכאל איתן: אם היית אומרת לי: תשים עכשיו את כספך ותהיה שותף בעסק, אני לא בטוח שאני שם.

מיכאל איתן: עם זה, אני כל הזמן בודק מה אנו עלולים להפסיד, ואינני רואה שאנחנו עלולים להפסיד.

מיכאל איתן: אבל אני מוטרד ממה שאת אמרת, שיכול להיות שהעובדים שם יקבלו שכר נמוך.

מיכאל איתן: אחד המאפיינים של אזורי הסחר החופשיים בכל העולם, או בארצות העולם, הוא שהאזורים האלה הצליחו, אבל הם היו מבוססים בעיקרם על עבודה זולה מאוד.

מיכאל איתן: את יכולה להגיד לי, שפה הולכים לנצל כוח עבודה במחירים זולים מאוד.

מיכאל איתן: על זה יש לי תשובה ויש לי גם הצעה.

מיכאל איתן: דבר ראשון, אני לא רואה את הישראלים, לא היהודים ולא הערבים, רצים לעבוד, אפילו בהצעות עבודה קצת יותר טובות ממה שמציעים באותם אזורים.

מיכאל איתן: אני לא רואה זאת.

מיכאל איתן: אני חושב שאם הם ירצו לקבל עובדים, הם יצטרכו לתת שכר כזה, שעובדים כן ילכו לעבוד.

מיכאל איתן: וכאן אני בא אלייך בהצעה.

מיכאל איתן: אולי כשיפור לעניין אנחנו צריכים להציע, שאם לאדם מסוים הציעו בלשכת העבודה מקום עבודה באזור סחר חופשי והוא לא הסכים לקבל את ההצעה, הוא לא ייחשב כמי שסירב לקבל מקום עבודה, ואז פתרתי לך את הבעיה.

מיכאל איתן: מה אכפת לך מה קורה שם?

מיכאל איתן: הציעו לו עבודה במחיר נמוך והוא לא לקח את העבודה.

מיכאל איתן: מה יקרה?

מיכאל איתן: אני לא רואה כאן כל סכנה.

מיכאל איתן: את אומרת שישלמו שם שכר רעב.

מיכאל איתן: אנשים לא ילכו לעבוד בשכר רעב, כפי שהיום לא הולכים לעבוד גם בשכר טוב יותר.

מיכאל איתן: אשר לנושא הבנקאות, אני דיברתי עם המפקח על הבנקים.

מיכאל איתן: שמעתי מפיו נימוקים.

מיכאל איתן: כל הנימוקים שהוא מעלה הם נימוקים ארגוניים הנובעים מהתחושה שלו, שהוא אחראי לכל מה שקורה בכל מקום.

מיכאל איתן: אמרתי לו: תוציא לך את זה מהראש.

מיכאל איתן: הוא אמר לי: ומה יקרה אם הבנקים יתמוטטו?

מיכאל איתן: אמרתי לו: ומה יקרה אם בנק לאומי בניו-יורק יתמוטט?

מיכאל איתן: ומה יקרה אם בנקים במקומות אחרים יתמוטטו?

מיכאל איתן: הוא אמר: יהיו שם בנקים ישראליים והם עלולים להתמוטט, ואם הם יתמוטטו זה יפגע בכל הבנקאות הישראלית.

מיכאל איתן: אני קורא מפה גם למפקח על הבנקים וגם לכל הגורמים הקשורים בנושא.

מיכאל איתן: אני יודע שזה לא קל.

מיכאל איתן: לא קל למשרד הפנים לוותר על סמכויות במקום; לא קל למשרד לאיכות הסביבה.

מיכאל איתן: כל אחד רואה את התחום שלו, איזה אסון יהיה אם הביורוקרטים שלו לא ישבו שם; איזה אסון יהיה אם, חס וחלילה, יוציאו 1,500 או 1,600 דונם מתחום השיפוט והביורוקרטיה שלו.

מיכאל איתן: צריך אומץ לב לוותר על סמכויות, לאפשר ניסיון כזה.

מיכאל איתן: אם לא יעשו את הדברים האלה, העסק לא יצליח.

מיכאל איתן: אני חושב שצריך לתת לזה צ'אנס.

מיכאל איתן: יש לי הרושם, ובזה אני מסיים, שחלק גדול מהאופוזיציה לעניין הזה הוא אופוזיציה שלא חוששת מכך שזה ייכשל, אלא מכך שזה יצליח.

מיכאל איתן: אם זה יצליח, יגידו: רגע אחד, אולי אפשר לעשות את הדברים אחרת גם במדינת ישראל?

מיכאל איתן: לא הכול, אבל חלק מהדברים.

מיכאל איתן: לכן יש הרבה אנשים שעוקבים בדאגה רבה אחרי הניסוי הזה וחוששים מרה שהוא יצליח.

מיכאל איתן: ולדעתי, הם צריכים לעמוד בצד, אותם צריכים לשים מחוץ למשחק הזה, ולאפשר לפרויקט הזה להצליח.

מיכאל איתן: אני חוזר ומשבח את שר האוצר ומקווה שהוא יתמיד בכוונה המקורית, יעקוב באובייקטיביות אחר הניסיון הזה, ייתן לו את כל הסיכויים להצליח, ואם הוא ייכשל, ידע גם להסיק את המסקנות; כולנו נסיק את המסקנות.

מיכאל איתן: בכל מקרה, אני לא רואה שום נזק, ואני מאחל הצלחה ליזמים, לפרויקט, לממשלה ולעם ישראל כולו ולאלפי האנשים שיקבלו שם מקומות עבודה.

שבח וייס: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל איתן.

שבח וייס: חבר הכנסת גונן שגב, ואחריו – חבר הכנסת יוסף בא-גד.

שבח וייס: אני חושב, אדוני שר האוצר, שהיום, בעזרת האופוזיציה, תעביר את הצעת החוק בקריאה ראשונה.

אברהם-בייגה שוחט: – – –

שבח וייס: אפילו בלי הרוב החוסם.

אברהם-בייגה שוחט: בעזרת היושב-ראש.

שבח וייס: היושב-ראש תמיד עוזר.

גונן שגב: אפשר לגייס גם את מזכיר הכנסת היום.

שבח וייס: זה תקדים מסוכן.

גונן שגב: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני התנגדתי לאורך כל הדרך לניסוי, ועוד מעט אסביר למה, אבל היום אמנע, ואני אמנע בהצבעה כיוון שאני חושב שאין זה מן הכבוד לכנסת ישראל שנושא חשוב כזה יעבור בנוכחות של חברי כנסת מכובדים, אבל רק שישה במספר.

שבח וייס: אגב, זאת הערה שאולי אביא בחשבון, אדוני שר האוצר.

אברהם-בייגה שוחט: אני מניח שבקריאה שנייה ובקריאה שלישית יהיו יותר חברי כנסת.

גונן שגב: אני אומר: אף שזו קריאה ראשונה, כבוד שר האוצר.

גונן שגב: לענייני, או אולי קצת לאגו שלי, הנחתי הצעת חוק שמדברת על קוורום, לפחות בנושאים מסוימים, כדי שתהיה נוכחות מינימלית של חברי הכנסת.

גונן שגב: אני פוחד שזה יגרום לכך שהכנסת לא תעבוד כ-180 יום בשנה, אבל – – –

שבח וייס: היו רעיונות כאלה, והיה פעם אפילו רעיון לרכז את זה ביום רביעי וכן הלאה, אבל אז אתה בעצם מונע מן הרוב את הממשל.

שבח וייס: לכן כמעט בכל הפרלמנטים בעולם לא קיבלו את העיקרון הזה.

גונן שגב: נושא שני, לפני שאני מגיע לעניין.

גונן שגב: חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, כמו שאמרתי, אני מתנגד לאזורים לסחר חופשי, אבל כמעט שכנעת אותי להצביע בעד.

גונן שגב: בכל פעם שאת עולה פה לדוכן – אינני יודע איך לקרוא לזה, שנאה זו מלה קשה, אבל האנטי הנוראי כלפי כל מי שמרוויח כסף בעולם או כל מי שעשיר.

גונן שגב: אני לא מבין למה זה.

גונן שגב: דווקא בשלטון שאת כל כך תמכת בו וגדלת על ברכיו – מסכן, נעלם מהעולם, מה לעשות – יש כמה אנשים, שבאמת התעשרו בצורה לא כל כך ישרה ועל חשבון הפרולטריון המסכן.

גונן שגב: אבל יש במערב, בשוק החופשי, אנשים טובים, ישרים, שילמו מס הכנסה למדינתם, בכלל זה מדינת ישראל, והתעשרו.

גונן שגב: מה לעשות?

גונן שגב: ואני לא חושב שצריך להדביק להם איזו סטיגמה, שהם כל כך נוראים.

גונן שגב: הכעס הזה על המשקיעים, דבר – – –

תמר גוז'נסקי: – – –

גונן שגב: אבל זאת לא פעם ראשונה.

תמר גוז'נסקי: 5 מיליארדי שקל – זה לא כסף?

תמר גוז'נסקי: – – –

גונן שגב: אבל זה לא נכון גם מבחינת החישוב.

גונן שגב: המדינה לא תפסיד מזה, ולא זאת הנקודה שאני הולך לגעת בה.

גונן שגב: הדברים האלה שאמרתי הם רק למחשבה בשבילך.

גונן שגב: אם תרצי אי-פעם לשכנע אותי במשהו אחר, לפחות אל תעלי שוב את הארגומנט הזה.

גונן שגב: לגופו של עניין, אזורי הייצור לסחר חופשי הם דבר מצוין, באמת מצוין.

גונן שגב: למה אני מתנגד לו?

גונן שגב: אני מתנגד לו כי חסרה בנוסח הכחול – ויש מקום לכתוב את זה שם – פסקה שהיא מאוד מאוד חשובה לי.

גונן שגב: אם זאת התחלה של משהו, ואם ברור לנו – ואתה אומר את זה כשר האוצר, כמי שבעצם ממונה על כל נושא המשק הכלכלי של מדינת ישראל – שיש בעיה ביורוקרטית אמיתית, ואם משקיעים לא מגיעים לכאן משום שיש בעיה ביורוקרטית, איך נפתור את הבעיה?

גונן שגב: נקים שמורה נחמדה כזאת, בלי ביורוקרטיה, בלי כל הבעיות, וזה יהיה נהדר.

גונן שגב: יש פה הון אנושי שאין בשום מקום אחר בעולם, במחירים מאוד נמוכים, דבר שיכול למשוך משקיעים.

גונן שגב: למה הם לא באים?

גונן שגב: אנחנו יודעים למה הם לא באים, גם אתה יודע, גם אני יודע, כולנו יודעים למה הם לא באים היום.

גונן שגב: אתה אומר שאתה עושה ניסוי.

גונן שגב: בסדר, הניסוי הזה מקובל עלי במאת האחוזים, אבל בוא נוסיף באותה הצעת חוק פסקה שתגיד: אם הניסוי הזה יהיה מוצלח, אנחנו נקיש ממנו לא על עוד "שמורת אינדיאנים" כזאת, אלא נקיש מהאזור הזה על הביורוקרטיה הישראלית.

גונן שגב: וכבר אמרתי בנאומים קודמים שלי, שידוע כל הסרבול של נושא המס פה, כל הסרבול של נושא העובדים, כל הסרבול של נושא ההשקעות.

גונן שגב: כל הסרבול הזה הרי הוא נוראי, ואתה פותר את זה בצורה יפה באזור קטן.

גונן שגב: בוא נעשה את כל המדינה אזור ייצור לסחר חופשי, נעשה רפורמה אמיתית במס הכנסה, נביא בשורה אמיתית, ולא בשורה נקודתית כזאת, ונשאיר שמורה – כי אני יודע שיש אנשים, ובין 120 הנבחרים יש הרבה כאלה, שלא יוכלו לסבול מדינה שהיא בכלל בלי ביורוקרטיה – למשל, את משרדי הממשלה, ובאותה שמורה תהיה ביורוקרטיה עוד יותר כבדה, זאת אומרת, שם ישלמו, נאמר, 90% מס הכנסה, ושם יידרשו 20-15 שנה כדי להקים מפעל, ואדם יצטרך לעבור לא דרך 20 רשויות, אלא נמציא לו עוד רשויות והוא יצטרך לעבור כ-200 רשויות, ואחרי כמה שנים נעשה השוואה.

גונן שגב: בואו נלך לכיוון הזה.

גונן שגב: אני עשיתי את זה קצת בהקצנה – – –

שבח וייס: אני לא יודע אם אתה תומס מורוס או אורוול, תחליט.

גונן שגב: אני הקצנתי קצת, אבל באמת אפשר להוסיף לחוק הזה פסקה ולומר, שאם אכן נראה שיש בשורה באזור ייצור לסחר חופשי – ואני מתפלל שהוא יצליח, אף שעקרונית אני מתנגד, ואני הסברתי למה אני מתנגד – הצעד הבא שלנו יהיה, בחקיקה נוסיף את זה, לנסות להקיש מהצלחתו של אזור ייצור לסחר חופשי על המשק הישראלי בכללותו.

גונן שגב: שוב אני מאחל הצלחה, למרות התנגדותי הבסיסית, והסברתי למה אני מתנגד, ואני אמנע מהסיבה שהצגתי קודם.

גונן שגב: תודה.

שבח וייס: תודה רבה.

שבח וייס: חבר הכנסת יוסף בא-גד, ככל הנראה אחרון המשתתפים בדיון זה.

יוסף בא-גד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאני מתחיל רציתי לשאול את היושב-ראש שתי שאלות.

יוסף בא-גד: ראשית, מה המכלאה הזאת בכניסה לכנסת?

יוסף בא-גד: זה דבר מכוער.

מיכאל איתן: זה אזור כנסת חופשי.

יוסף בא-גד: אתם יודעים מה?

יוסף בא-גד: עולה על דעתי שאולי זה אזור חופשי בכנסת.

שבח וייס: לא, זה מיצג.

יוסף בא-גד: אבל, כבוד היושב-ראש, אנחנו – – –

שבח וייס: אני אשיב לך, אשיב.

יוסף בא-גד: אנחנו נמצאים בדור קדמה, והמכלאה שעשו – יכול להיות שאתם לא יודעים על מה אני מדבר, אבל הרגשתי רע מאוד.

שבח וייס: אני אשיב לך.

שבח וייס: שאלת ברצינות, ואני אשיב.

יוסף בא-גד: כן, שאלתי ברצינות.

שבח וייס: אנחנו בונים מחדש את שער-פולומבו, על-פי תוכניות שנרקמו כבר שנים, וזאת נוכח העובדה שהמוני ישראלים ותיירים באים לבקר בכנסת, והשער הקודם לא עמד במשימה.

שבח וייס: מכיוון שאנחנו בונים אותו מחדש על-פי כל האישורים, כמקובל, אנחנו נאלצנו להציב מבנה זמני בצד ימין.

שבח וייס: על מנת שלא יראו בצורה יותר מדי חשופה את כל תהליכי הבנייה, החומרים והתעלות, אנחנו ביקשנו לעטוף את שני מוקדי הבנייה ביוטה יפה.

שבח וייס: אני לא יודע אם שמת לב, חלק מהיוטה בכחול-לבן, זה דגל ישראל, והחלק האחר הוא בצבעי דגל ספרד, לקראת ביקור מלך ספרד בשבוע הבא.

שבח וייס: זה מתוכנן.

שבח וייס: בעוד כחודש יש לנו ביקור של עוד ראש מדינה, ולא אגלה לך – – –

יוסף בא-גד: אני מקווה שלא יהיו שם צבעי פלשתין.

שבח וייס: אם כן, זאת לא מכלאה, זו יוטה קישוטית רב-תכליתית, דגלית.

יוסף בא-גד: אני מודה ליושב-ראש.

יוסף בא-גד: אם כך, אני מצדיק את הציפוי היפה.

יוסף בא-גד: אני מקווה שהצבעים לא יתחלפו לקבלת פני ערפאת.

יוסף בא-גד: עוד שאלה אחת, ברשותך, היות שאנחנו באווירה נעימה.

תמר גוז'נסקי: רק זה התנאי היחיד שלך?

תמר גוז'נסקי: – – –

יוסף בא-גד: ובכן, יש לי תשובה, אבל לא כדאי להעכיר את האווירה.

יוסף בא-גד: אני מגיע לשאלה השנייה.

יוסף בא-גד: מאז דיברתי אתמול כאן מעל הדוכן על ערוץ-3, קיבלתי עשרות פניות של אזרחים נזעמים שאומרים: מנעתם מאתנו את התענוג היחיד שעוד נשאר בטלוויזיה הגרועה, עם כל התוכניות.

יוסף בא-גד: זו היתה ההצגה הכי יפה ונעימה, ברוח טובה, ואני באמת מבקש מהיושב-ראש לעמוד בתוקף על כך שאזרחי ישראל, ללא רכישת כבלים או צלחות, יוכלו לראות אותנו בכנסת.

שבח וייס: אדוני, אני הסברתי גם אתמול.

שבח וייס: סליחה על שאני שוב עונה, בהנחה שצופים בנו גם היום.

שבח וייס: גם כאשר התחלנו את השידור הישיר בערוץ-2, רק כמחצית מן התושבים יכלו פיסית וטכנית לקלוט את זה.

שבח וייס: עם הזמן – קצת יותר.

שבח וייס: זה תהליך נמשך, ויש לנו ועדת טלוויזיה של הכנסת.

שבח וייס: העברתי אליה את המכתב שלך עוד אתמול, והיא תדון בכך.

שבח וייס: אנחנו נעמוד בפני שאלה רצינית: האם רק בשל העובדה שחלק עדיין לא רואה אותנו עלינו להחליט שלפי שעה כולם לא יראו אותנו?

שבח וייס: זאת בעצם תהיה השאלה המעשית.

שבח וייס: אני מתנצל בפני אזרחים שלא רואים אותנו, אני שמח שכל כך רוצים לצפות בשידורי הכנסת.

שבח וייס: נאיץ בכל הגורמים – – –

תמר גוז'נסקי: חברות הכבלים לא מקיימות את ההבטחה.

שבח וייס: לא, בינתיים אני שומע שכן.

שבח וייס: אנחנו נעקוב אחרי זה.

תמר גוז'נסקי: לפחות באזור מגורי.

יוסף בא-גד: חברת הכנסת תמר, על זה היית צריכה להילחם.

יוסף בא-גד: שללו מהפרולטריון את הצפייה בנו ומחייבים אותם לרכוש צלחות וכבלים.

שבח וייס: כבר אמרתי אתמול, שלפרולטריון אין מה להפסיד זולת הכבלים שלו, אם כבר להיות מרקסיסט.

יוסף בא-גד: אתה תופתע לשמוע, יש הרבה צופים בנו, לפחות בהצגות שלי.

שבח וייס: עכשיו הבנו את העניין.

יוסף בא-גד: אתם תופתעו כרגיל, אני רוצה הפעם לשבח את שר האוצר.

יוסף בא-גד: אני צריך לבדוק את עצמי – – –

שבח וייס: יהיה לך רוב מוחץ פה היום.

יוסף בא-גד: אני צריך לבדוק את עצמי.

יוסף בא-גד: אתמול שיבחתי קצת את ראש הממשלה, היום את שר האוצר, זה מדאיג.

יוסף בא-גד: כשנותנים תוכנית טובה לקידומה, לפיתוחה ולשכלולה של מדינת ישראל, אני תמיד בעד, בהגבלות מסוימות.

יוסף בא-גד: אני מבקש משר האוצר לשים לב להגבלות, אבל קודם אני רוצה לומר: כל תוכנית שתביא ליצירת חופש פעולה כלכלי, לתנאים סביבתיים נוחים – אני קורא מתוך דברי ההסבר – לשוויונות ולאי-מעורבות ממשלתית, לשוק חופשי ומסחרי, תקבל את עידודי, כי אני חושב שהממשלה צריכה קצת לרדת מהפיקוח ולאפשר פה תנאים חופשיים.

יוסף בא-גד: אבל, מה שהייתי מבקש, דבר ראשון – להקים את האזורים האלה באמת באזורים נדרשים, שיעזרו לעם ולפיתוח האזור.

יוסף בא-גד: עד כמה שהדבר נוגע לי, אתנגד לכל מקום מפותח שיוצע.

יוסף בא-גד: אני רוצה שהקריטריון יהיה פיתוח מקום – למשל, כמו אילת.

יוסף בא-גד: אבל למה לא נחשוב על מצפה-רמון וירוחם, כקשר לאילת או בנפרד?

יוסף בא-גד: למה לא נחשוב על הבקעה?

יוסף בא-גד: הרי יהיה שלום ואפשר יהיה לעבור.

יוסף בא-גד: למה לא נחשוב על מקום נפלא, חבל-קטיף, נווה-דקלים, שאפשר לפתח את האזור הזה?

יוסף בא-גד: בוודאי הגליל, שאנחנו מאוד רוצים לייהד אותו, עם אפשרויות פיתוח נרחבות.

יוסף בא-גד: אני מעז לומר, למה לא נחשוב על מקומות מסוימים ביש"ע?

יוסף בא-גד: בואו נתעלה מעל עצמנו.

יוסף בא-גד: לכן, אני מציע שאותו גוף ציבורי שייבחר יחשוב על משהו בקנה מידה רחב יותר.

יוסף בא-גד: אבל כאן הייתי מבקש מכבוד השר את הסבריו לכמה דברים.

יוסף בא-גד: אני קורא בסעיף 61: "באזור חופשי לא יחול חוק רכישת מפעלים בידי עובדיהם".

יוסף בא-גד: זאת אומרת, לא תהיה הפרטה.

יוסף בא-גד: כל המשק צועד להפרטה.

יוסף בא-גד: לאפשר לעובדים במקרה של התמוטטות מפעל או במקרה שמעביד או בעל מפעל החליט לפרוש – דבר ראשון לתת לעובדים את המניות, את הזכויות, אם הם מסוגלים.

יוסף בא-גד: למה פה כבר הגבלתם, שזה לא ייתכן?

יוסף בא-גד: אני מאוד מתפלא, הרי זה חוק של קדמה, למה לא נאפשר להם?

שבח וייס: ברשותך, זה לא עניין של הפרטה; נהפוך הוא, אם בכלל.

יוסף בא-גד: אני אומר לתת לעובדים את האפשרות לרכוש.

שבח וייס: זה לא תהליך של הפרטה, זה תהליך שתמר גוז'נסקי היתה יותר אוהדת אותו, גם אני.

יוסף בא-גד: אני מתכוון לזה.

יוסף בא-גד: בכל אופן, אני בעד מתן אפשרות לעובדים לרכוש את המפעלים בתנאים מסוימים.

יוסף בא-גד: בדבר אחד אני מצדיק את חברת הכנסת תמר גוז'נסקי: בכל מה שייעשה, צריך לשמור מכל משמר שלא תהיה פגיעה שתגרום לאבטלה, שלא תהיה פגיעה בעובדים מקומיים, לא תנאים מתחרים שבהם לא יוכלו לעמוד בעלי מפעלים אחרים.

יוסף בא-גד: אנחנו צריכים לשמור על תוצרת הארץ; לתת עידוד להשקעות חוץ, אבל לשמור בצורה מקסימלית על תוצרת הארץ.

יוסף בא-גד: זאת אומרת, להבטיח את הזכויות של העובדים המקומיים, של התעשייה המקומית, והייתי רוצה לשמוע איך פותרים את זה.

יוסף בא-גד: גם לשמור על זכויותיהם של העובדים.

יוסף בא-גד: קראתי פה על חוקים מסוימים, על חוזה אישי – ואני בעד חוזה אישי במקום החוזה הקיבוצי, זו קדמה, אבל יש להבטיח כל מה שניתן, כדי שהעובד לא יופקר להתעללות של מעביד שרוצה רווחים קלים על חשבון עובדים מסכנים.

יוסף בא-גד: אני חושב שצריך להבטיח – אני קורא את זה אומנם – את חוק שעות עבודה ומנוחה; אני מבין, כבוד השר, שזה כולל שמירת שבת, ודאי שהוא יום קדוש במדינת ישראל, היום השביעי.

יוסף בא-גד: גם את זה צריך להבטיח.

יוסף בא-גד: לכן, במידה שהדברים האלה יובטחו, אני תומך היום, ואתמוך בקריאה שנייה ושלישית, אם עד אז אראה שתוקנו תיקונים מסוימים שביקשתי, ברוח הדברים.

יוסף בא-גד: תודה רבה.

שבח וייס: אני מודה לחבר הכנסת יוסף בא-גד.

שבח וייס: אדוני השר, לעבור להצבעה?

אברהם-בייגה שוחט: כן.

שבח וייס: השר מוותר על נאום התשובה.

שבח וייס: אני מבין שעוד תהיינה לנו הזדמנויות לעסוק בחוק הזה בשלב הבא.

שבח וייס: לאיזו ועדה אנו מעבירים?

אברהם-בייגה שוחט: לוועדת הכספים.

שבח וייס: חברי הכנסת, אנו עוברים להצבעה.

שבח וייס: הצעת חוק אזורים חופשיים לייצור בישראל, התשנ"ד–1993, קריאה ראשונה.

שבח וייס: כהצעת שר האוצר, להעביר את הצעת החוק לוועדת הכספים לטיפול ולהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

שבח וייס: הצבעה מס' 1 בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4 נגד – 1 נמנעים – 1 ההצעה להעביר את הצעת חוק אזורים חופשיים לייצור בישראל, התשנ"ד–1993, לוועדת הכספים נתקבלה.

שבח וייס: אדוני שר האוצר, אתה יכול להודיע לראש הממשלה, שהיום נוסדה כאן קואליציה חדשה, כמעט מקיר לקיר.

שבח וייס: תודה רבה, חברי הכנסת.

שבח וייס: אני מודיע בזאת שהישיבה הקצרה תמה.

שבח וייס: אני מאוד שמח שקיימנו אותה, היא היתה אפילו מאוד מעניינת.

מיכאל איתן: ופרודוקטיבית.

שבח וייס: מאוד.

שבח וייס: אני מניח שגם בהרכב מלא החוק היה עובר, ולכן גם ערכתי את ההצבעה.

שבח וייס: אני מודיע בזאת, חברי הכנסת, שהישיבה הבאה שלנו תתקיים ביום רביעי, י"ט בחשוון התשנ"ד, 3 בנובמבר 1993.

שבח וייס: הישיבה תמה.