הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 48, 2024-02-14 00:00

נעמה לזימי: בוקר טוב

נעמה לזימי:  ברוכים כל הנמצאים והנמצאות בדיון החשוב של ועדת הצעירים על השפעת המלחמה על המכינות הקדם צבאיות ושנות השירות

נעמה לזימי:  אני רוצה להגיד קודם כל תודה לכל הנוכחים ולכל מי שיזמו כאן את הדיון הזה

נעמה לזימי:  אייל, אתה ביניהם, אשרינו שיש לנו צעירים כמוך במדינה הזאת, צעירים ומנהיגים יש לומר

נעמה לזימי:       לפני שאני אקרא את דברי הפתיחה אני רוצה להגיד שהדיון הזה נכנס אלינו ובמקביל גילינו את חוק הגיוס החדש שמייעדים לנו ואני חושבת שגם כאן מן הראוי להפנים את המציאות המשתנה בחברה הישראלית

נעמה לזימי:  המציאות המשתנה בחברה הישראלית מחייבת אותנו להסתכל ולחשוב איך נכון לחלק את הנטל ואיך נכון להסתכל על אחדות במובן של שוויון וזה מזמן לנו גם לקיים הכרעות לדורי דורות, הכרעות היסטוריות שאמורות לבנות את החברה ולייצר בה את התיקון שאנחנו מבקשים ומבקשות

נעמה לזימי:       הייתי מקווה שהתפיסה הזו תחלחל גם למציאות הזו שבסך הכול גם היא חלק מאותו אי שוויון, מאותה תפיסה היררכית ולא נכונה שמשפיעה גם על הקרע בחברה הישראלית, לא משפיעה רק על חלוקת הנטל הלא הוגנת אלא על תחושות קשות שבסופו של דבר פורמות אותנו

נעמה לזימי:       אני אקרא את דבריי ואנחנו נפתח בדיון

נעמה לזימי:  אני לא מתכוונת להתווכח עם הצבא על צרכים מבצעיים, להיפך, הייתי בעצמי קצינת קישור, אני יודעת כמה מערך המילואים מחייב אותנו ובטח כמה נתוני הגיוס מחייבים אותנו להסתכל על הצבא שיש לו צרכים אחרים נוכח המלחמה, אבל הנקודה שבגללה הדיון הזה כונס היא שהצבא לא לוקח ברצינות את המכינות ואת שנות השירות, גם את תפקידן החברתי, הקהילתי והערכי וגם את חלוקת הנטל שצריכה להיראות אחרת

נעמה לזימי:       השינשינים שקיבלו צו גיוס באמצע השנה נאלצים להפסיק תהליך חינוכי בקהילות, המכיניסטים מפסיקים תהליך שנועד לעזור להם להפוך להיות השדרה הפיקודית של הצבא בהמשך

נעמה לזימי:  זה ממש דבר והיפוכו, כמו שאני רואה את התהליך שנוצר כאן

נעמה לזימי:  הזלזול של הצבא במסגרות הקדם צבאיות החשובות הללו מול ההקלה המשמעותית בגיוס של תלמידי ישיבות ההסדר שמגויסים רק בשנה ב' הוא בלתי נתפס

נעמה לזימי:  לא ייתכן שהצבא ומשרד הביטחון מסתכלים על המכינות הקדם הצבאיות ועל שנות השירות בתור עגלה ריקה, הייתי אומרת פה מילה קשה, אבל אני מקווה להתבדות

נעמה לזימי:  ברור שבעת הקשה הזו לצרכי מערכת הביטחון יש חשיבות עצומה, אבל חשוב שנסתכל ברצינות הראויה על המחירים שמשלמים גם

נעמה לזימי:       אני רוצה לתת את הבמה לכם ולשמוע גם את המשרדים וגם את נציגי המכינות ושנות השירות שיגיעו לכאן וגם את הצעירים המדהימים שהגיעו כדי להשמיע את קולם

נעמה לזימי:  אני גם אגיד שמבחינתי הדיון הזה יכול היה גם לא להתקיים, אנחנו לא קיבלנו תשובות ממשרד הביטחון ולא הצלחנו לייצר דיון שיאפשר לנו להבין לעומק את הפערים ואת ההסברים של המדיניות, ממה היא נובעת ולמה יש את הפער הזה

נעמה לזימי:  אם זה לא היה קורה לא היינו מקיימים את הדיון הזה כאן

נעמה לזימי:       לכן זה דיון שאני מסתכלת עליו כעל פיקוח פרלמנטרי בבסיסו ולא רק דיון שנוגע לצעירים מתוקף השיוך הברור

נעמה לזימי:  אני מאוד מאוד מקווה שנצא מפה עם תשובות מניחות את הדעת

נעמה לזימי:  בסופו של דבר כולנו מבינים את הצרכים של הצבא ואני יודעת כמה לא קל לאנשים להיות כאן ולהלין על הדרך ועל המדיניות נוכח ההירתמות, נוכח הפטריוטיות והבנת הצרכים של המדינה ושל האומה, אבל הדיון הזה הוא כן דיון מחייב, הדיון הזה בעיניי מלמד אותנו גם על דרך שצריכה להשתנות ועל השלכות עתידיות ולכן טוב שהוא מתקיים

נעמה לזימי:       אני אתן קודם כל למיכה נוי, מהממ"מ

נעמה לזימי:  הממ"מ, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, יציגו לנו גם נתונים

נעמה לזימי:  תודה

מיכה נוי: בוקר טוב

מיכה נוי:  לקראת הדיון הוספנו כמה נתונים

מיכה נוי:  בראש ובראשונה אני אפתח בזה שלפני כשנה כתבנו מסמך שנקרא בין תיכון לשירות שבו יש מיפוי של כל מסגרות ההגשמה בין התיכון לבין השירות הצבאי או השירות האזרחי לאומי, ובתוכם גם כמובן המכינות הקדם צבאיות על גווניהן השונים ושנת השירות

מיכה נוי:  מכיוון שהנתונים לא היו מעודכנים ממה שהיה לפני שנה, מאז השתנו הרבה דברים וגם למלחמה יש הרבה מאוד השפעות על המכינות ועל שנת השירות, אספנו כמה נתונים כדי לתת איזה שהיא סקירה מקדימה לפני הדיון

מיכה נוי:       לגבי חניכי המכינות, אנחנו מדברים על השנה הנוכחית, הנתונים מעודכנים לדצמבר 2023, זה מה שהצלחנו לקבל מהמשרדים

מיכה נוי:  חניכי המכינות בשנה הנוכחית, כ-4,550, מתוכם 4,400 כשירים לגיוס ומתוכם כ-2,800 בנים

מיכה נוי:  לפי מה שאנחנו מבינים גם רוב הדיבור על הגיוס הוא בעיקר ביחס לבנים

מיכה נוי:  כ-2,750 בנים כשירים לגיוס במכינות, כ-300 חניכי שנה ב' כבר גויסו במהלך השנה עד כה

מיכה נוי:       מתוך מתנדבי שנת השירות, גם הם בשנה הנוכחית, 2024-2023, כ-2,550 מתנדבים דרך גופים משלחים הנתמכים על ידי משרד החינוך ופה צריך לשים לב שיש גופים משלחים שאינם נתמכים על ידי משרד החינוך, כמו התנועה הקיבוצית, עוד רגע אני אזכיר אותה

מיכה נוי:  מתוך 2,550 מתנדבים הנתמכים על ידי משרד החינוך יש כ-1,000 מתנדבים בנים, ובתנועה הקיבוצית, שהיא הגוף המשלח הגדול ביותר, יש כ-1,200 מתנדבים ומתוכם כ-500 בנים

מיכה נוי:  עד כאן

נעמה לזימי: תודה לך, מיכה

נעמה לזימי:  אלה הנתונים הרשמיים שיש לנו כרגע ממה שהממ"מ אספו, זה יאפשר לנו קרקע יותר נוחה לעבוד איתה בדיון הזה

נעמה לזימי:  אני רוצה שראשון הדוברים יהיה אבישי ברמן, מנכ"ל מועצת המכינות קדם צבאיות

נעמה לזימי:  אבישי, תודה שהגעת אלינו היום ובוקר טוב

אבישי ברוורמן: תודה רבה

אבישי ברוורמן:  האמת שתכננתי לשמוע את המשתתפים ואחר כך להגיב

נעמה לזימי: בשמחה, בוודאי

נעמה לזימי:  רון ויצנר, מנהל מחלקת שנות השירות בתנועה הקיבוצית

רון ויצנר: אני מצטרף לדבריו של אבישי, נשמע את החבר'ה

נעמה לזימי: בסדר גמור

נעמה לזימי:  אז אני רוצה לעבור לזום, אם אפשר, לדן ורדי, ראש מכינת רעות

נעמה לזימי:  דן, שלום, אני יודע שאתה בפעילות בעצמך, אז תודה לך שעלית אלינו ומעריכים אותך מאוד

דן ורדי: אהלן, שמח להצליח להתפנות ולהיות

דן ורדי:  אני אציג את עצמי, אני דן ורדי, אני בן 36, אני ראש מכינת רעות, מכינה חצי שנתית, מכינת אופק בתנועת החלוץ

דן ורדי:  המכינה שלנו ממוקמת בקיבוצים בצפון, בראש הנקרה ובקיבוץ יחיעם ובמכללת אורנים בקרית טבעון במכינה צפונית כשרוב החניכים שלנו מגיעים מהפריפריה החברתית

דן ורדי:       אני אגיד מה מצבנו בחודשים האחרונים

דן ורדי:  אז קודם כל באמת הרבה מהצוות, כולל אני, מגויס למילואים, אני קיבלתי חודש וחצי בבית, אבל חזרתי לא מזמן לשירות

דן ורדי:  עוד ראש מכינה וכל צוות הרכזים שלנו גויס, מרצים פונו מהבתים, המכינה שלנו של ראש הנקרה פונתה באופן מלא ולא חזרה עדיין, המכינה ביחיעם פונתה וחוזרת בימים אלה ממש לסיים את המחזור שם

דן ורדי:  סיטואציה מאוד מאוד קשה, אין בית ואין פתרונות ואנחנו מנסים לאלתר

דן ורדי:  החניכים עברו אולי עשרה מקומות שונים בשלושה חודשים האלה, כל פעם מתמקמים לשבוע-שבועיים ועוברים למקום הבא

דן ורדי:       החניכים שלנו מגיעים, כמו שאמרתי, מפריפריה חברתית כלכלית, הרבה מהם תושבי הדרום, הרבה מהם הושפעו גם, משפחות שפונו מהצפון ומהדרום ועדיין נמצאים איתנו

דן ורדי:  הם מתנדבים, עושים פעילויות בחקלאות בדרום, בצפון, עם מפונים

דן ורדי:  גם המכינה שלי וגם מכינות אחרות באמת עשו מעל ומעבר, הרגישו את הצורך הזה להתגייס ולעשות כמה שיותר ואיפה שהיו צריכים אותם ואיפה שהצלחנו אז באמת נרתמנו והיינו עם כוחות דלים של צוות ואנשים שגייסנו מעכשיו לעכשיו והצוותים החינוכיים

דן ורדי:  זו תמונת המצב שלנו

דן ורדי:       אני אגיד שגם מבחינת ההתנהלות אנחנו כרגע לא קיבלנו איזה שהיא תמיכה או פיצוי או עזרה מבחינת המקומות שאליהם פונינו, המקומות החלופיים

דן ורדי:  את העלויות הנוספות שלנו כרגע אנחנו סופגים ונושאים בהן

דן ורדי:       יש לנו חוסר ודאות מאוד מאוד גדול לקראת שנה הבאה

דן ורדי:  בעצם אנחנו רוצים לחזור לראש הנקרה, אנחנו רוצים לחזור ליישובים שאנחנו נמצאים בהם, אנחנו לא יודעים מה יהיה, אנחנו לא יודעים מה התוכנית, לא יודע אם מישהו יודע, אבל גם מהבחינה הזאת אנחנו צריכים להיערך לתוכנית חלופית נוספת

דן ורדי:      ואני אגיד ברמה האישית, גם בוגרינו משתתפים ונלחמים בקרבות

דן ורדי:  לצערנו נפל לנו בוגר של המכינה שסיים במרץ שעבר, הוא היה בוגר המכינה בטבעון, באופקים, נפל בקרבות בעזה בסג'עייה

דן ורדי:  אז האנרגיה שם, הכוחות שם, החבר'ה מאוד מגויסים ומאוד רוצים וגם בשנה הבאה יש לנו המון חבר'ה שרוצים להגיע עם חשש מחוסר הידוע, הם לא יודעים איפה נהיה

נעמה לזימי: מאי הוודאות בעצם

דן ורדי: כן, רוצים להגיע למכינה בראש הנקרא ולמכינה ביחיעם, אנחנו מקבלים אותם בלי לדעת להבטיח להם שנפתח שם את השנה ואיפה בעצם נהיה

נעמה לזימי: תודה לך, דן

נעמה לזימי:  קודם כל, דן, תחזור אלינו בשלום

נעמה לזימי:  אמן, אתה וכולם, שנדע ימים יותר טובים, דן

דן ורדי: תודה

נעמה לזימי: אני רוצה לעבור ליוזם הדיון שלנו, לאייל צמיר, חניך במכינת רבין, ממובילי מחאת גיוס הוגן

נעמה לזימי:  תודה, אייל, על יוזמת הדיון החשוב הזה ותודה שאתה כאן

אייל צמיר: קודם כל תודה לך שלקחת את זה על עצמך לארגן את הדיון הזה ולהרים אותו

אייל צמיר:  אנחנו מאוד מעריכים את זה בתור גיוס הוגן, שינשינים, מכיניסטים, זו סוגיה שהיא מאוד כואבת, שהיא מאוד מורכבת

אייל צמיר:  יש כאן מספר מכיניסטים, מספר שינשינים, כל אחד יספר גם את הסיפור האישי שלו וגם יעסוק בנושא אחר בסיטואציה הזו

אייל צמיר:  אני רוצה לומר כמה מילים על איך אני רואה את החשיבות של התהליך המכינאי

אייל צמיר:  כמו שאמרת, אייל צמיר, בן 18, ממכינת רבין, מוביל מאבק גיוס הוגן

אייל צמיר:       בסוף מה אנחנו עושים במכינות קדם צבאיות, למה הגענו לכאן אם לא בשביל להגיע לצה"ל בצורה הכי טובה שאפשר? הסיבה שאני "עיכבתי", ואני לא חושב שזה לעכב, אני חושב שזו שנה מדהימה, אבל עיכבתי את החיים שלי בשנה, זה בשביל להגיע לצה"ל הכי מוכן שאפשר, להיות החייל הטוב ביותר שאני יכול להיות, המפקד הטוב ביותר שאני יכול להיות, הקצין הטוב ביותר שאני יכול להיות

אייל צמיר:       בסוף במכינות אנחנו לומדים על המדינה הזו, על הארץ הזו, על התרבות שלנו, על צדקת הדרך שלנו, למה אנחנו כאן, למה זה קריטי שנהיה כאן, למה זה קריטי שיהיה לנו צבא חזק, צבא מיומן

אייל צמיר:  אנחנו מפתחים תחושת שייכות למדינת ישראל, תחושת אחריות כלפי העתיד של החברה הישראלית שמובילה אותנו בהכרח לתפקידים משמעותיים בצה"ל, לשדרת ההנהגה של צה"ל

אייל צמיר:  התהליך הזה הוא קריטי לצבא ההגנה לישראל

אייל צמיר:  ממכינות קדם צבאיות, לפי נתונים שאספתי וקראתי, יוצאים פי שניים יותר קצינים, כמעט פי שניים יותר קרביים ויותר מפי שניים מפקדים בקורסי פיקוד זוטר

אייל צמיר:       עוד ראיה לעד כמה התהליך המכינאי, עד כמה מה שאנחנו לומדים ועושים במכינה הוא קריטי למדינת ישראל זה שאנחנו רואים שמדינת ישראל, וגברתי יושבת ראש הוועדה יודעת עד כמה מדינת ישראל נמנעת מלהכניס את היד לכיס ולהוציא כספים, אבל אנחנו רואים שמדינת ישראל באמצעות משרד הביטחון מסבסדים את עולם המכינות הקדם צבאיות בעשרות מיליוני שקלים בגלל החשיבות המאוד מאוד גדולה שלו לבניין הכוח של צה"ל בטווח הארוך ובטווח הקצר

אייל צמיר:  אנחנו לומדים ומפתחים מוטיבציה לשירות שלנו, זו הסיבה שאנחנו שם, גם בשביל העולם האזרחי אחרי המכינה, אבל גם בשביל שלוש שנות שירות והרבה יותר

אייל צמיר:  הרבה מאוד מיוצאי המכינות הקדם צבאיות חותמים קבע ומשרתים יותר כי אלה הערכים שהם ספגו במכינה

אייל צמיר:       אני מוביל את תנועת גיוס הוגן, אני רוצה לומר כמה דברים על המסרים שלנו

אייל צמיר:  אנחנו מבינים שמדובר בשעת חירום, אנחנו מבינים שהסיטואציה היא לא סיטואציה רגילה ואם יש צורך אנחנו גאים וראשונים ללכת ולהתייצב

אייל צמיר:  אנחנו כן דורשים שלפני שיפגעו במוסד הזה של שנת ההגשמה ימצו את שלל האפשרויות האחרות, בין אם זה פנייה לקהלים חדשים, בין אם זה פנייה לאוכלוסיות שאנחנו יודעים בוודאות, ואני גם אעביר את החומרים, שלא פנו אליהם, ואנשים שמעוניינים להתגייס ולא פנו אליהם ולא מוכנים לגייס אותם

אייל צמיר:       בנוסף אנחנו דורשים גיוס שוויוני למול ישיבות ההסדר

אייל צמיר:  הנתונים שאני מכיר, שגם הוגש עליהם בג"צ לפני יומיים, זה ש-20% מהבנים בשנות השירות במכינות הקדם צבאיות עתידים להקדים את גיוסם לעומת 8% מבני הישיבות הציוניות, שזה ישיבות הסדר וישיבות גבוהות

נעמה לזימי: כשלא יודעים את המדיניות ולמה באמת היא בנויה כך

אייל צמיר: אנחנו לא יודעים למה, אנחנו יודעים שהיו שני דיונים על זה בוועדת החוץ וביטחון, אנחנו יודעים שהיה דיבור על איכשהו לשנות את זה ואז צה"ל שלח צווי גיוס ליותר ממה שסוכם

אייל צמיר:  זה גם איזה שהוא דבר שבכנות אין לנו מידע עליו

נעמה לזימי: רק, אייל, אם אתה רוצה שידברו הרבה שינשינים וחניכים, זה שלך, אתה בוחר כמה להרחיב

אייל צמיר: אני מסיים, אני אומר עוד שתי נקודות קצרות

אייל צמיר:  מתמטית אם יש שוויון, שוויון בנטל, אם יהיה כאן גיוס הוגן, עולם המכינות ייפגע פחות

אייל צמיר:  המאבק שלנו בגיוס הוגן, מחאת השינשינים, הוא לא נגד הציונות הדתית

אייל צמיר:  הציונות הדתית הוא מגזר שמקריב, נותן, תורם ומקריב המון בשביל מדינת ישראל בעתות שלום ובטח בעתות מלחמה

אייל צמיר:  יש כאן אפליה נקודתית לטובת ישיבת ההסדר והישיבות הגבוהות, את זה אנחנו מעוניינים לשנות

אייל צמיר:       הנקודה האחרונה כוונה במקור לחברי הכנסת שקצת מביש שהם לא נמצאים כאן, אבל אני בכל זאת אומר אותה

אייל צמיר:  ביום שני האחרון וביום שני שלפניו הייתי בכנסת ישראל ושוחחתי עם חברי כנסת, המסר העיקרי זה: אנחנו מסכימים איתכם, זה לא בסדר, אבל מה אנחנו יכולים לעשות? זה לא הליך פרלמנטרי, אנחנו לא יכולים לעכב את זה

אייל צמיר:  כאילו סליחה על הבוטות, אבל מה נסגר? אתם חברי כנסת, אתם חלק מ-120 חברי כנסת שנועדו לייצג אותנו, בשביל מה אתם שם? בשביל לא לבוא כשיש עוול, כשיש אי שוויון ולתקן את זה?      ויש לכם המון כוח, גם בכלים הפרלמנטריים שלכם, להשפיע, בשביל זה אתם שם, בין אם על ידי מכתבים לשר הביטחון, שאילתות, הצעות דחופות לסדר דיון, פנייה ללשכת שר הביטחון

אייל צמיר:  יש המון המון כלים

אייל צמיר:  היום ב-12:00 כולנו נצא להפגין מחוץ למשכן הכנסת בדרישה ברורה לגיוס הוגן

אייל צמיר:  צפויים להגיע מאות מכיניסטים ושינשינים, אני מזמין את כל מי שנמצא בחדר הזה, בין אם נציגי משרדים, בין אם חברי כנסת לבוא לשמוע אותנו, להבין את הסיטואציה

נעמה לזימי: נבוא בהחלט

אייל צמיר: אנחנו רוצים להתגייס, אנחנו רוצים לתרום, אנחנו מוכנים לתרום עכשיו, מוכנים לתרום בסוף התהליך, אבל אנחנו רוצים שזה יהיה בצורה הוגנת

אייל צמיר:  תודה רבה

נעמה לזימי: תודה רבה, אייל

נעמה לזימי:  חבר הכנסת אלון שוסטר, תודה שאתה כאן, קודם כל

אלון שוסטר: תודה, גברתי היושבת ראש והחברים הצעירים שיזמו ולחבריי הקולגות במסדרונות השלטון

אלון שוסטר:  אני אמשיך עם הקו הקבוע שלי בדיונים האלה, מביך אותי הצורך לפרוס את המרכולת ולומר אלו מעשים מופלאים אתם עושים וכמה מה שאתם עושים משרת את כולנו, גם את ההתפתחות האישית, אבל את הממלכה כולה

אלון שוסטר:       אנחנו צריכים להיאבק, ואני מקווה שנצליח, בנושא התקציבי, גם לפעילות וגם לבינוי, במכינות ובשנת שירות

אלון שוסטר:  אני מבקש מכם לעשות הפרדה בין ההתייצבות לשירות בראש מורם לבין המשך המאבק או קיום המאבק והמשכו

אלון שוסטר:  גם אם יגויסו 20% וגם אם יגויסו 50% וגם אם 80% - - -     

אייל צמיר: אנחנו נתייצב

נעמה לזימי: אלון, אין פה שיח על איזה שהיא סרבנות או אי גיוס

נעמה לזימי:  להיפך, יש פה שיח של שוויון

אלון שוסטר: זה ברור לי

אלון שוסטר:  להיפך, אני מחדד את הצורך בהמשך המאבק בכל מזג אוויר ובמאבק הזה שותפים נשים, גברים ומה שביניהם

אלון שוסטר:  זאת אומרת כולנו צריכים כל העת לעסוק בשתי רמות של הוגנות

אלון שוסטר:  אחת, בין המשרתים, ונגעתם באוכלוסיות המשרתות, שהן כוללות את המכינות, את המכינות החצי שנתיות החשובות מאוד ושנות השירות, ישיבות ההסדר והישיבות הגבוהות

אלון שוסטר:  לייצר בתוך מערך המשרתים את ההוגנות בגיוס המוקדם ולא לשכוח את הקצאת הדח"שים, את האפשרות בכלל לצאת

אלון שוסטר:       זו הזדמנות לומר שלציבור הכללי הממלכתי הלא דתי יש חיסרון מובנה כרגע בהקצאת הדח"שים

אלון שוסטר:  היום, נער שמסיים חינוך ממלכתי דתי, נדמה לי ללא שום בעיה הוא מוצא אפיק, מסלול, הוא לא צריך להתחרות יותר מדי כדי לבצע את אותו מהלך נהדר שאתם עשיתם

אלון שוסטר:  זה חלק מההוגנות ואני מציע שתוסיפו את זה לרשימת היעדים ליצירת חברה צודקת יותר ובהכרח גם יעילה יותר, כלכלית יותר וגם חזקה יותר מבחינה ביטחונית

אלון שוסטר:  זה המערך הראשון

אלון שוסטר:       והמערך השני, הצרור השני של עיסוק, זה מה שאנחנו קוראים מתווה השירות הכללי, הוגנות בשירות הישראלי הרחב, זה עומד לפתחנו

אלון שוסטר:  יש אוכלוסיות גדולות, רחבות, בעיקר של ערבים וחרדים, אבל לא רק, וצריך לוודא שאנחנו נותנים את הזכות הזו, לתת גם לאוכלוסיות נוספות, וזה חלק מהמאבק שאני מבקש, אני, ממרום קשישותי, מבקש מכם

אלון שוסטר:  קחו את העניין הזה על עצמכם תוך כדי נשיאת הנטל שאתם בוודאי עושים אותו

אלון שוסטר:  תודה

נעמה לזימי: תודה רבה לך, חבר הכנסת שוסטר, תודה על השותפות

נעמה לזימי:  אני רוצה כן לעבור לשינשינים ואז נעבור למשרדי הממשלה

נעמה לזימי:  איליי בוקובזה, שינשין, שלום, איליי, תודה

נעמה לזימי:  תנועת האיחוד החקלאית

איליי בוקובזה: נכון

איליי בוקובזה:  אני אציג את עצמי

איליי בוקובזה:  אני איליי בוקובזה, במקור ממושב מסלול ליד אופקים בעוטף, גרעינר היום בכפר נטר באיחוד החקלאי

איליי בוקובזה:       אני אגיד בכלליות על העניין שלי ולמה אני חושב אישית שאנחנו צריכים להמשיך את השנה הזאת עד הסוף

איליי בוקובזה:  אני אגע בנקודה של החינוך המיוחד, אני מתנדב פעמיים בשבוע בבית ספר לחינוך מיוחד בנתניה, בית ספר עם תפקוד נמוך מכיתה ז' ועד לימודי המשך, גיל 21

איליי בוקובזה:       אני אגיד בקטנה כזה למה חשוב שזה יהיה יותר מחצי שנה

איליי בוקובזה:  בחינוך המיוחד נורא חשוב העניין של המשכיות ואסור לקטוע משהו ברגע

איליי בוקובזה:  אני אישית חונך שלושה ילדים פרטנית ונמצא בעוד שתי כיתות במהלך היומיים האלה ובאמת שבפחות מחצי שנה אפילו נוצרו לי קשרים מדהימים עם כמה מהילדים שם ואני רואה באמת כמה אנחנו משמעותיים שם

איליי בוקובזה:       אני אגיד שבהתחלה לא הבנו מה אנחנו עושים שם, אני והקומונה שלי באמת לא הבנו מה אנחנו עושים שם, זה היה מוזר לנו

איליי בוקובזה:  זה קצת קשה, חינוך מיוחד זה דבר לא קל ומהר מאוד יצא שכל בוקר כשאנחנו מגיעים לשם הם פשוט באים ומזנקים עלינו

איליי בוקובזה:  באמת, זה ממלא בצורה לא נורמלית

איליי בוקובזה:       אנחנו בשום צורה לא נגד הגיוס, אנחנו רוצים להתגייס, רוצים לתרום כל מה שאנחנו יכולים, פשוט תנו לסיים את המשימה שלנו ונעשה את זה באמת מכל הלב כי יש פה איזה שהוא עניין של – אם היינו מוצא אחרון היינו מתגייסים, אבל אנחנו באמת רואים פה שיש כאלה שרוצים להחליף אותנו, שרוצים להתגייס במקומנו גם ואנחנו אומרים תנו לנו לסיים

נעמה לזימי: אז אתה בעצם מדבר על זה שלאו דווקא מי שסוכמו שיגויסו יגויסו והגיעו צווים גם לאנשים אחרים

נעמה לזימי:  אנחנו גם נשאל את זה את משרד הביטחון

איליי בוקובזה: כן, אני אתן דוגמה אישית מהאיחוד החקלאי, מתנועת הנוער שלי, משנת השירות שלי

איליי בוקובזה:  הצבא הסכים על רשימה פוטנציאלית של 14 חבר'ה, אחרי הצמצומים הראשונים שהיו מתוכם הם היו אמורים לבחור שבעה

איליי בוקובזה:  אותם 14 נוצרו בשביל למזער את הנזק

איליי בוקובזה:  ביום רביעי, אם אני לא טועה, בשבוע שעבר, כשהגיעו הצווים הגיעו אלינו לאיחוד 13 צווים במקום שבעה, זה כאילו פי שניים, ובתוך אותם צווים חבר'ה שלא היו ברשימות וזה הגיע למצב שקומונות נפגעו, קומונות נשארו שלושה אנשים, קומונות נשארו בלי בנים, עם בן אחד

איליי בוקובזה:  מדובר פה בקומונות שהולכות להתפרק

נעמה לזימי: צריך להגיד את הסיפור

נעמה לזימי:  אי השוויון ודרך חלוקת השוויון בנטל ממש במקרה הזה כאילו כל הדברים שקורים והכול לצד זאת קורה הפוך

נעמה לזימי:  אני חושבת שנעבור לצבא בזום

נעמה לזימי:  טיפה שמענו, נעשה ככה איזה פינג פונג כדי כן להתכתב עם הרשויות

נעמה לזימי:  סגנית אלוף עדינה אבני, ראש ענף תכנון כוח אדם סדיר, שלום, עדינה

עדינה אבני: שלום

עדינה אבני:  הייתי שמחה שדווקא משרד הביטחון יתייחס לפנינו מאחר שעיקר התהליך מול הגופים עצמם קורה דרך משרד הביטחון

עדינה אבני:  אני כמובן אתייחס, אבל נראה לי נכון יותר שמשרד הביטחון יתייחסו לפנינו

נעמה לזימי: רק מבחינת מדיניות וגם שליחת הצווים מול הסיכומים זה אתם

עדינה אבני: כמובן

עדינה אבני:  אין בעיה שאני אתייחס עכשיו, אני פשוט חושבת שיש פה שיח שמשרד הביטחון ניהל מול הגופים

עדינה אבני:  אני אתחיל להתייחס ואני מקווה שמשרד הביטחון ישלימו אותי

נעמה לזימי: מקסימום נחזור אלייך אם תהיה לנו עוד שאלה

נעמה לזימי:  הייתי רוצה כן לדעת כמה צווי גיוס נשלחו עד כה, מה היה המספר המקורי שהצבא השיג ומה הצווים שנשלחו בתור רזרבה, כמו שהבנו, ומה המדיניות שבאמת יצרה את האפליה הזו, למה ישיבות הסדר בשנה א' לא גויסו? הצבא זו מערכת שפועלת בהיגיון שאני לרוב מאוד מאוד מעריכה, אז אני לא כל כך מבינה את המדיניות

עדינה אבני: אני אסביר

עדינה אבני:  אני אפתח ואומר שמפעל המכינות ושנות שירות הוא מפעל חשוב, אנחנו מאוד מאמינים בו, ראיה לכך היא כמות גדילת המכסות שהלכה וגדלה בצורה משמעותית מאוד בשנים האחרונות, אני מניחה שאתם מכירים את הנתונים

עדינה אבני:  אנחנו רואים כמובן גם את ההשפעה ואת התרומה המאוד מאוד משמעותית לצה"ל בהיבטי יציאה לפיקוד וקצונה ומכאן שאנחנו מאוד מאמינים ותומכים במפעל הזה

עדינה אבני:       בהיבט הצווים והשאלות ששאלת, אנחנו ביקשנו להקדים 1,300 חניכים, בעצם מלש"בים שקיבלו דחיות גיוס מהמסלולים השונים, מכינות, ש"ש, ישיבות ההסדר והישיבות הציוניות הגבוהות

עדינה אבני:  הפוטנציאל שגזרנו, הפוטנציאל שהתייחסנו אליו הוא פוטנציאל של מי שנמצא בכל מסלול נכון לשנה הנוכחית

עדינה אבני:  צריך להגיד שהמסלולים הם מסלולים שונים

עדינה אבני:  יש מסלולים כמו המכינות והש"ש שהחניכים נמצאים שם בין שנה לשנתיים ויש מסלולים אחרים, כמו הישיבות השונות, שגם שם כמובן יש שוני, שהחניכים נמצאים זמן רב יותר והפוטנציאל נגזר או התייחסנו אליו גם בצורה הזו

נעמה לזימי: את יכולה לתת לנו את זה בפירוט, בפילוח, לא בקו כללי? אני עדיין לא מבינה למה שנה ראשונה בישיבות הסדר לא קיבלו שום צו

נעמה לזימי:  אני עדיין לא מצליחה להבין את המדיניות, זו מדיניות מפלה

עדינה אבני: עוד לא התייחסתי לזה, אבל אם שאלת אני אתייחס

עדינה אבני:  שוב, מעצם השוני בין המסלולים והעובדה שלמשל ישיבות ההסדר - - -      

נעמה לזימי: מה השוני?      

עדינה אבני: משך השירות ומשך השהייה או הדח"ג שהצבא נותן על מנת להיות חלק מהמסלול הזה

נעמה לזימי: אני רוצה להבין, מצד אחד את אומרת שיש לכם הערכה עמוקה לפעילות החשובה והענפה, פעילות שלצערנו המדינה לא יודעת עכשיו להחליף

נעמה לזימי:  אפשר להתווכח למה המדינה מסתמכת על שנת שירות, אפשר להתווכח על הדבר הזה, אבל עובדתית המדינה מדינה צריכה את השינשינים ממש גם בפעילות הקהילתית שלהם

נעמה לזימי:  אז אם יש הערכה, לצד שני את אומרת שהסיבה שלא גייסתם ישיבות הסדר זה בגלל שיש להם דח"ש יותר גדול?      

עדינה אבני: לא, אני לא אמרתי

עדינה אבני:  קודם כל אנחנו מגייסים ישיבות הסדר

נעמה לזימי: בשליש לעומת הגיוס –      

עדינה אבני: אנחנו מגייסים ישיבות הסדר והתחלתי לומר שהמסלולים שונים וכחלק מהשוני במסלולים, אגב ישיבות ההסדר זו דוגמה מאוד מאוד טובה, בפתיחת המלחמה ובחודשים מתחילתה ועד היום ישיבות ההסדר או החניכים שנמצאים ולומדים במסגרת מסלול ההסדר נמצאים בצה"ל

עדינה אבני:       אני אסביר, מסלול ההסדר הוא מסלול שמורכב משירות לא פעיל ושירות פעיל, גם בחלקו הראשון וגם בחלקו האחרון

עדינה אבני:  אחרי השירות הצבאי, התלמידים לא משתחררים מצה"ל, הם מחוילים לצה"ל, וכשנפתחה המלחמה הם התגייסו וגויסו מיוזמה או בעצם בהנחיה של צה"ל לא מעט חניכים של ישיבות ההסדר, גם מהשנים הראשונות וגם מהשנים האחרונות

עדינה אבני:  אפשר לראות ולשמוע, עשינו לא מעט מפגשים עם ראשי המכינות והש"ש והתנועות והישיבות השונות וגם שם צריך להגיד שלמעלה משני שליש גויסו לצה"ל

עדינה אבני:  זאת אומרת הישיבות, חלקם הגדול לא נמצא בישיבות

נעמה לזימי: מאיזה שנה?      

עדינה אבני: מהשנים כולן

עדינה אבני:  אם נסתכל על מסלול ישיבות ההסדר, אנחנו נצמדנו אליו, אבל אין לי בעיה להמשיך ולהעמיק בו - - -     

נעמה לזימי: אבל ההיצמדות היא בגלל הסוגיה הזו של אי השוויון

עדינה אבני: מסלול ישיבות ההסדר, רוב החניכים משרתים, אם אנחנו מסתכלים על כל השירות, 44 חודשים, מתוכם 17 חודשים שירות פעיל

עדינה אבני:  לאור המלחמה גם חניכים או חיילים שהיו צריכים לצאת לשל"ת השני, לאחר 17 החודשים שנתתי קודם, לא יצאו לשירות בישיבות והמשיכו את שירותם הסדיר

עדינה אבני:  יתרה מכך, חלקם שיצאו הוחזרו מהישיבות לשירות בצה"ל ולכן אני עומדת כאן על השוני

נעמה לזימי: לא, אנחנו מדברים על משהו אחר

נעמה לזימי:  את מדברת על מי שנשארו בשירות צה"ל, אנחנו מדברים על מי שקיבלו צווי גיוס לצה"ל

נעמה לזימי:  בצווי הגיוס לצה"ל, קודם כל שנה ב' של המכינות קיבלו עוד 300 צווים, אולי אפילו יותר, כרגע מה שאנחנו יודעים זה 300 צווים

נעמה לזימי:  יש פה פער, בישיבות ההסדר גיוס לצה"ל 450 משנה ב'

נעמה לזימי:  למה? הפער הזה עומד על זה ששנה א' גויסו רק במכינות ושנות השירות

עדינה אבני: אנחנו נתנו לכל מסלול, כולל גם המכינות והש"ש דרך האגף הביטחוני חברתי במשרד הביטחון וגם לישיבות ההסדר ולישיבות הציוניות הגבוהות כמות מכסות

עדינה אבני:  אנחנו אפשרנו לכל ה - - -     

נעמה לזימי: בואי נדבר על המכסות, בואי נדבר על פילוח

עדינה אבני: אני רק אשמח לסיים ולענות לך

נעמה לזימי: בוודאי

עדינה אבני: נתנו לכל מי שעומד בראש המסלולים השונים לבחור את מי מתוך הפוטנציאל רוצים ונכון לגייס לצה"ל

נעמה לזימי: כמה מכסות בכל מסלול? בואי נבין

נעמה לזימי:  אולי הנתונים שלנו לא נכונים

עדינה אבני: אז קודם כל הצגנו את זה בוועדת חוץ וביטחון פעמיים

עדינה אבני:  מתוך ה-1,300 מכסות שאנחנו נדרשים להקדים, ושוב, דרישת ההקדמה היא לאור הצורך המבצעי של צה"ל

נעמה לזימי: חד משמעית

עדינה אבני: זה עומד בבסיס ההחלטה ונעשו לא מעט פעולות כדי לצמצם ולהגיע למספר הזה

נעמה לזימי: אז הנתונים שיש לנו נכונים אם את אומרת את ה-1,300

נעמה לזימי:  850 שנות שירות ומכינות משנה ראשונה ו-450 משנה ב' ישיבות הסדר

נעמה לזימי:  אני לא מצליחה להבין את המדיניות הזאת

נעמה לזימי:  אם יש לך הסבר

אלון שוסטר: השאלה היא האם אתם מסתכלים על אחוז הפגיעה או אחוז הגיוס המוקדם בכל קבוצה, בכל סקטור, האם זה רלוונטי

אלון שוסטר:  לכאורה כשעוסקים בהוגנות מדברים על אחוז הפגיעה, או לפחות כקריטריון מוביל, ופה נראה שזה לא מתקיים

עדינה אבני: אנחנו הסתכלנו על פוטנציאל הלומדים בכל מסלול, הסתכלנו על כשירי הגיוס בכל מסלול, הסתכלנו על משך השירות או בעצם משך הדח"ג הניתן לכל מסלול ובהתאם לזה הגדרנו את כמות המכסות שנדרשים להעמיד לטובת גיוס לצה"ל

אלון שוסטר: את יכולה להבין את תחושת חוסר ההוגנות, הכעס, הזעם הציבורי על כך? זה הרי בולט שמי שקיבל דחייה יותר גדולה הוא מוגן יותר מהעניין

אלון שוסטר:  מה קרה?      

נעמה לזימי: יותר מזה, אני רוצה להזכיר לכולנו שגם בוגרי המכינות ושנות השירות גויסו למילואים לצה"ל, גם הם גויסו

נעמה לזימי:  הטיעון שמי שסיים את ישיבת ההסדר חזר לצה"ל הוא טיעון שבבסיסו יש את אי השוויון

נעמה לזימי:  אני לא מבינה, צו מילואים זה צו מילואים

נעמה לזימי:  אני הייתי קצינת קישור, זה מה שעשינו כל חיינו, הייתי שלישה גדודית אחר כך במילואים, זה מה שעשינו, צו מילואים זה משהו שלא צריכים להגיד עליו במובן הזה כאילו שזה חריג, זה לא חריג, גם הם מגויסים

נעמה לזימי:  ההצגה של ישיבות ההסדר שגויסו שוב כהצגה שנותנת לגיטימציה לאי השוויון בגיוס הראשוני, אני לא מצליחה להבין את צה"ל

עדינה אבני: חברת הכנסת, אני לא הצגתי את זה כטיעון, אני הסברתי את השוני בין המסלולים

עדינה אבני:  התבקשתי להסביר את השוני בין המסלולים ואמרתי שישיבות ההסדר - -     

נעמה לזימי: מקבלות פטור

עדינה אבני: - - הגם שכחלק מהמסלול שלהם היו אמורים לצורך העניין להמשיך ללמוד בישיבת ההסדר, כי זה חלק מהמסלול, שאגב מעוגן בחוק, זה לא מסלול שצה"ל המציא, יכלו להמשיך במסגרת המסלול ללמוד, נתבקשו לחזור לצה"ל

עילי סימנהויז: גם גרעיני נח"ל חילוניים של תנועות הנוער, שהם גם בסכנה, חלקם הוחזרו

עדינה אבני: אני לא אמרתי שלא, אני נתתי דוגמה בהקשר של ישיבות ההסדר כי ביקשתם שאני אסביר על השוני בין ה - - -     

נעמה לזימי: אבל, עדינה, יש מסלולים שונים, לכל דבר יש מסלול שונה

נעמה לזימי:  הסברת פה על השוני במסלול אבל נתת את זה כתימוכין לאפליה בדרישה שאמורה להיות דרישה שוויונית

נעמה לזימי:  זאת אומרת זה שיש מסלולים שונים לא הופך את מסלול אחד למסלול שהוא מופלה אל מול מסלול אחר

נעמה לזימי:  אני לא הבנתי את המאזניים הללו

עדינה אבני: אנחנו לא רואים אפליה בין המסלולים

עדינה אבני:  אמרתי, אנחנו גזרנו את פוטנציאל ההקדמות לכל מסלול בהתאם למסלול, למהות או לאורך ומשך המסלול הרלוונטי

עדינה אבני:  מתוך הפוטנציאל של הלומדים במסלולים השונים אחוז ההקדמה הוא אחוז יחסית דומה ו - - -     

איתן גינזבורג: יש פי שלושה בהסדר לעומת מכינות קדם צבאיות

נעמה לזימי: זאת אומרת פי שלושה נמצאים בישיבות הסדר?      

איתן גינזבורג: לפי המספרים שיש לנו

נעמה לזימי: אוקיי, אז אולי אפילו יותר

נעמה לזימי:  אולי עדינה תדע לתת לנו את הנתונים המדויקים על ישיבות הסדר ועדיין גויסו מהם שליש לעומת מה שגויס במכינות ושנות השירות

איתן גינזבורג: לא, פי שלושה כולל ה - - -      

עדינה אבני: לא

עדינה אבני:  קודם כל אין לי את הנתונים המדויקים לגבי הפוטנציאל, אני כמובן יודעת להגיד שהפוטנציאל שנגזר הסתכל על השנים הרלוונטיות ואחוז המוקדמים הוא כ-10%, הצגנו את זה גם בוועדת חוץ וביטחון, כ-10% מכל מסלול

עדינה אבני:  שוב, למול הפוטנציאל והעקרונות שקבענו בגזירת הפוטנציאל

נעמה לזימי: עדינה, אני רוצה לשאול שאלה, לא חייבים לענות על זה, אני רק שואלת שאלה ככה באוויר, האם נוכח המציאות הצה"לית הביטחונית המתהווה, האם נכון לייצר את היעדר הסימטריה הזו? האם זה מתכתב עם הצרכים של הצבא לשנות כללים, גם בחברה הישראלית? אני לא אחייב אותך לענות על זה כמובן כי זו שאלה שהיא יותר פוליטית, אני מבינה את זה, אני רק אומרת שיש כאן משהו שהוא ממש מובנה של תפיסת אי שוויון ממש מובנית שהיא גם בעייתית מאוד, היא גם בעייתית חברתית, אני חושבת, כי פה משימה היא משימה החוצה, היא משימה חברתית, היא משימה קהילתית, היא חלק ממה שהצבא שרואה בעצמו, ובצדק, צבא עם, לקח על עצמו ביחד

נעמה לזימי:       אחד המפעלים היותר מרשימים שהצבא הרים זה המפעל הקהילתי חברתי בתוך החברה הישראלית

נעמה לזימי:  תמיד כשעולה השאלה של האם נכון/לא נכון אני תמיד בצד שאומר שזה נכון, זה נכון שיש בצבא חיל חינוך וזה נכון שהצבא גם מוציא החוצה למכינות ולשנות השירות וזה נכון שהצבא הוא חלק אינטגרלי מהחברה הישראלית

נעמה לזימי:  פה יש פגיעה גם בתוך הערך הזה שאומרים פה כולם אנחנו היינו מוכנים לקבל את זה, או להיפך, אנחנו גם מקבלים, יש הבנה, כי יש פה אנשים שמבינים ששירות משמעותי ולהיות לצד המדינה זה הדבר הכי נכון וראשי שיש לעשות, ובצד הקבוצה שהיא גדולה יותר פשוט נשארת באיזה שהוא מקום עטופה וללא כל הדרישה הזו באופן בו זה בא לידי ביטוי בקבוצות האחרות

נעמה לזימי:       זה משהו שבעיניי הוא פגיעה ממש בצבא במובן הזה, אני חושבת שזה משאיר איזה שהוא מקום שהוא מעיב על הסיטואציה

נעמה לזימי:  אומרים פה כולם, תגייסו באופן שוויוני מהישיבות ואנחנו בתוך העניין הזה מלא, בלי שום מאבק

עדינה אבני: אני אבחר לא לענות כי, כמו שאמרת, זו שאלה שהיא לאו דווקא לצה"ל

עדינה אבני:  עוד פעם, צה"ל מגייס מתוקף חוק את כל האוכלוסיות שהוא מחויב לגייס, המסלולים השונים הם מסלולים שמעוגנים בחוק, אני חושבת שזו לא שאלה שצה"ל יכול לענות עלה

נעמה לזימי: בסופו של דבר השאלה הגדולה פה, כן כלפייך, כל השאר זה כנראה דיון טיפה יותר עמוק, זה למה ישיבות הסדר שנה א' לא מגויסות

עדינה אבני: אז ניסיתי להסביר, אני אגיד שוב

עדינה אבני:  אגב, גם ישיבות ההסדר, כמו שנתנו לשאר המסלולים את כמות המכסות והם יכלו לנהל את זה פנימה, יכלו לגייס גם משנה א'

עדינה אבני:  כשאנחנו הסתכלנו על הפוטנציאל הרלוונטי ומתוך העובדה שמשך הזמן או התהליך שעוברים במסלול הזה או במסלולים שונים, אחרים, הוא שונה, גזירת הפוטנציאל הייתה בהתאם

נעמה לזימי: טוב

נעמה לזימי:  אני מודה, סגן אלוף אבני, שאני לא מצליחה להבין את המדיניות של הצבא וניכר יותר שאין מדיניות אלא יש איזה שהיא אי נוחות מול סיטואציה וכשקבוצת אוכלוסייה מייצרת בצבא אי נוחות מלייצר את המנגנון הראוי יש כאן משהו שהוא מטריד, מטריד ברמה הלאומית

נעמה לזימי:  הצבא אמור להיות מנוטרל מהשיקולים הללו ברגע שיש את הקבוצות שהן בתוך מסלול הגיוס ובמצב של מלחמה האלונקה היא של כולם

עדינה אבני: חברת הכנסת, יש מדיניות ופירטתי אותה וכולם מתגייסים

עדינה אבני:  אנחנו מדברים על האוכלוסיות שמתגייסות ובמסגרת 1,300 מכסות שפירטתי קודם כולם קיבלו כמות מכסות וכולם מקדימים גיוסים, אז בעיניי לא מדויק להגיד שהאוכלוסיות לא מתגייסות או שאנחנו מתייחסים באופן שונה

עדינה אבני:  ההסבר או המדיניות שנקבעה, שוב, היא למול משך המסלול ומשך הדח"ג שניתן לכל מסלול שקיים בבסיס המסלול שמעוגן בחוק

נעמה לזימי: אני אישית חושבת שיש סיבה שהדיון הזה גם נקבע, התשובות לא מניחות את הדעת לאף אחד, אפילו הוגשה עתירה, בטח את לא יכולה להתייחס אליה, כי יש כאן איזה שהוא טיעון שהוא לא מחובר אל הסוגיה של למה צווי הגיוס לא פרוסים באופן שווה, אלא טיעון שהוא טיעון על מסלולים, על אופי שונה, על הכול

נעמה לזימי:  אין בעיה, אבל אם כבר הטיעון צריך להיות לטובת שנות השירות והמכינות גם בגלל שהמכינות בונות את השדרה הפיקודית הבאה של צה"ל, אז יש לנו אינטרס שזה ייבנה באופן שבו הנתונים מראים שזה נעשה מדהים, ושנות שירות שהן פועלות קהילתית ויש בהן הכרח עוד יותר בזמן מלחמה בגלל קהילות מפונות וצרכים שהם צרכים יותר קשים

נעמה לזימי:  בעצם הקבוצות שלוקחות חלק משמעותי בחברה הישראלית, אם כבר שוני המסלול אמור להיות תימוכין לצד השני

עדינה אבני: אין ויכוח, שוב, אמרתי את זה בפתח דבריי, על התרומה המשמעותית מאוד של המכינות והש"ש גם לחברה וגם אחר כך לשדרת הפיקוד של צה"ל, צריך רק להגיד שגם המסלולים השונים כולל ישיבות ההסדר מביאים תרומה מאוד משמעותית דומה או אפילו זהה למכינות ולש"ש

עדינה אבני:  אבל, שוב, אני לא חושבת שזה המקום להשוות, כל מסלול תורם, ובטח ישיבות ההסדר והמכינות והש"ש לשדרת הפיקוד

נעמה לזימי: אז אנחנו מסכימות שכל מסלול תורם בדרכו, חבל שאנחנו לא מסכימות שגם התרומה בגיוס הייתה כל מסלול בדרכו

נעמה לזימי:  הגענו לנקודה הזאת טוב, השוני בין המסלולים הוא לא עניין, כי כשאנחנו שמים את זה בצד השני אז פתאום משווים גם צד אחר

נעמה לזימי:  אז רגע יישרנו פה איזה שהוא קו שלא יושר בהתחלה, אבל עם הגיוס יש עדיין קו שלא עומד יחדיו עם הצרכים ועם הציפייה, גם הציבורית הלאומית

נעמה לזימי:       בסוף צה"ל הוא צבא העם, ככזה הוא אמור לשקף את זה גם בתהליכים כאלה, לדעתי לפחות, וזה מצער אותי שאנחנו מגיעים למצב כזה כי בסוף כל מי שנמצאים פה הם בעד הגיוס מתוך ההכרה של צרכי הצבא

נעמה לזימי:  כשזה נעשה בצורה כזו זה מייצר מקום מאוד מאוד לא נוח

נעמה לזימי:       אני כן אבקש אם תוכלי להישאר בזום

נעמה לזימי:  תודה, סגן אלוף אבני

נעמה לזימי:  אני אתן לאבישי ברמן לדבר בשלב הזה, תודה

אבישי ברוורמן: חברת הכנסת לזימי, לא עדיף שמשרד הביטחון?      

נעמה לזימי: חשבתי שסימנת לי, אני מסתכלת עליך, אני איתך כשתרצה לדבר

נעמה לזימי:  בסדר גמור, אז נעבור - - -      

חביבה סלומון: כדאי אולי לשמוע כדי להתייחס?      

אבישי ברוורמן: אין בעיה, בסדר גמור, בשמחה

אבישי ברוורמן:  בוקר טוב לכולם

אבישי ברוורמן:  אני מנכ"ל מועצת המכינות הקדם צבאיות, אני כבר 17 שנים בתוך המפעל הזה ובשנה האחרונה בתפקידי כמנכ"ל

אבישי ברוורמן:  קודם כל תודה גדולה, חברת הכנסת לזימי, על הדיון הזה שגם שלושת רבעי השעה האחרונה שלו מוכיחה את החשיבות הגדולה שלו לעתיד החברה הישראלית

אבישי ברוורמן:  זה דיון שהוא רחב בהרבה מהסוגיות המספריות הדקדקניות

נעמה לזימי: הנקודתיות, נכון

אבישי ברוורמן: כך התייחסנו לזה

אבישי ברוורמן:  גם בחודשיים האחרונים כשטיפלנו בזה, בעיקר בדיונים קטנים יותר

אבישי ברוורמן:  כמו שאת אומרת, קיווינו שלא נגיע לדיונים כאן

אבישי ברוורמן:  אני רוצה להגיד לכם, המכיניסטים והשינשינים, יישר כוח גדול על זה שאתם אכפתיים ומעורבים וזה מאוד מאוד מוערך

אבישי ברוורמן:  גם האופן שבו אתם בוחרים לדבר כאן בתוך הדיון הזה הוא תעודת כבוד לכולנו

נעמה לזימי: חד משמעית, טובי בנינו ובנותינו

אבישי ברוורמן: האירוע הזה פגש אותנו כמועצת המכינות, כארגון הגג של המכינות, בתוך איזה שהיא מורכבות מובנית, אני אציג את זה ממש בקצרה בדקות האלה

אבישי ברוורמן:  יש לנו מחויבות כפולה אל מול האתגר שצה"ל העמיד בפנינו ושני הקווים שאותם אני אציג בעוד רגע הם שני הקווים שבתוכם אנחנו נעים במהלך החודשיים האחרונים

אבישי ברוורמן:       הקו הראשון הוא קו המחויבות, המחויבות לצה"ל, המחויבות למדינה, המחויבות לצרכי המלחמה, המחויבות לצרכי המלחמה המיידיים

אבישי ברוורמן:  זאת אומרת אנחנו גם הבנו שאין כאן עניין של בואו נדחה את זה בעוד מספר חודשים ואז הכול יסתדר, המלחמה היא כאן ועכשיו, צה"ל צריך עוד לוחמים בנים קרביים, הם אמרו לנו את זה כבר בגיוס נובמבר, ידענו שזה כנראה יחכה לנו גם לקראת גיוס מרץ

אבישי ברוורמן:  אנחנו לא מערערים על זה, אנחנו מבינים, אנחנו גם מבינים שצרכי הביטחון קודמים לצרכים אחרים

אבישי ברוורמן:       אנחנו מבינים את סדרי העדיפויות נהדר

אבישי ברוורמן:  לזה אנחנו מחנכים כבר 35 שנים

אבישי ברוורמן:  אנחנו מחנכים, בהצלחה גדולה, לשירות צבאי משמעותי, לפיקוד, לקצונה

אבישי ברוורמן:  כמו שגם הוצג כאן וכמו שצה"ל מכיר היטב את הנתונים, גם בוגרי המכינות וגם בוגרי השינשינים נמצאים פי כמה בתפקידי פיקוד וקצונה והדברים האלה הם דברים מוכחים

אבישי ברוורמן:  וזה לא רק סיפור היסטורי, זה גם סיפור עכשווי, הצוותים שלנו מגויסים מתחילת המלחמה, החניכים, בין אם זה מהמכינות, בין אם זה משנות השירות מגויסים ורתומים למשימות החברה האזרחית, ולצערנו גם ברשימת הנופלים הארוכה כמעט 90 נופלים רק מתוך המכינות השנתיות, זה מוכיח שלצערנו גם בקטגוריה הזו אנחנו נמצאים בעמדה מאוד מאוד מרכזית

אבישי ברוורמן:       המחויבות השנייה היא המחויבות אליכם, היא המחויבות לשנת המכינה, לתהליך שקורה בה

אבישי ברוורמן:  סיפרתי מקודם, אני שנים ארוכות בתוך עולם המכינות, אני ראיתי כמה וכמה פעמים איך נכנסים חניך וחניכה ואיך הם גם יוצאים מהשנה הזו, איך הם מתמודדים עם השירות, את הבחירות שהם עושים

אבישי ברוורמן:  הכול נראה כל כך אחרת בעקבות המשמעות של השנה הזו

אבישי ברוורמן:  אני אומר את זה על מכינות, אבל יכולתי לומר את זה בוודאי גם על שנות השירות על אף השוני

אבישי ברוורמן:       אז הבנו שהקו השני והקו שמחייב אותנו זה הקו של המחויבות לשנת המכינה, זה המחויבות לחניכים, זה המחויבות למשפחות שלהם ובסופו של דבר המחויבות אליכם היא המחויבות למדינת ישראל כי כשאתם יוצאים מוכנים יותר מדינת ישראל היא זו שמרוויחה

אבישי ברוורמן:  בחודשיים האחרונים היינו ממוקדים ונענו בין שני הקווים הללו ואת הדיונים שעשינו מול משרד הביטחון ומול צה"ל עשינו מתוך הבנה של מחויבות גם לצה"ל ולצרכי המלחמה וגם לשנת המכינה ושנת השירות

אבישי ברוורמן:       זה התחיל בדיון המספרי הכולל, אני מניח שאתם מכירים את זה, אני אחזור על זה, זה התחיל ב-1,400, דרישת צה"ל המקורית, הוא רצה ש-1,250 יגיעו מתוך שנות השירות והמכינות

אבישי ברוורמן:  לנו זה היה נראה פתרון לא טוב, לא נכון, לא צודק, ואנחנו שיקפנו זאת בהרבה מאוד דיונים שונים בתוך החדרים הסגורים

אבישי ברוורמן:  זה לקח מספר שבועות, שליש מהמכסה הזו קוצצה והגענו לפתרון שהוא הרבה יותר טוב ועדיין אני אציין פה גם בתוך הדיון הזה, הוא לא מספיק טוב וחשוב להבין את הדבר הזה

אבישי ברוורמן:       הסוגיה השנייה הייתה סוגיית הוצאת הצווים בדיוק לפני שבוע

אבישי ברוורמן:  זה שוקף כאן על ידי הבחור מהאיחוד החקלאי, היה כאן אירוע לא טוב, היה כאן אירוע שבו יצאו מספר הקדמות שגבוה בהרבה ממה שהכרנו, היו גם פערים בשמות, כמו שתיארת

אבישי ברוורמן:  אנחנו נפגשנו ביום ראשון ב'מיטב' בתל השומר יחד עם ראש אכ"א ויחד עם בכירי אכ"א וגם נציגי משרד הביטחון

אבישי ברוורמן:  דיברנו על הסוגיות הללו ובעצם מאז יום שני בבוקר מתקיימים טלפונים פרטניים לכל אחד מהגופים שמייצרים הסדרה של הפער שגילינו ממש לפני שבוע

אבישי ברוורמן:  אז במובן הזה אנחנו בתהליך חיובי של לפתור את הדברים, אני מניח שגם נציגת משרד הביטחון תדבר על זה

אבישי ברוורמן:      אני אציין פה כמה דברים, רק לסיום

אבישי ברוורמן:  לנו היה חשוב מאוד שהמתח שבאמת מתקיים בין המכינות ושנות השירות לבין הישיבות לא יהפוך למאבק

אבישי ברוורמן:  שידרנו את זה בהרבה מאוד ערוצים

אבישי ברוורמן:  אנחנו באמת שותפים, אנחנו מייצרים תקופה מסוימת של הכנה לקראת שירות צבאי משמעותי ולקראת חיים אזרחיים פעילים, אנחנו שותפים בדבר הזה

אבישי ברוורמן:  נכון, ציפינו שהשותפות הזאת תתבטא בכל ההיבטים, כפי שכבר הוזכר כאן, אבל הקפדנו וחשוב לי גם להנכיח את זה כאן, רצינו שהמתח לא יהפוך למאבק ואני מקווה - - -      

נעמה לזימי: אגב זה גם מורגש, זה מאבק שהוא לא לעומתי, הוא עקרוני וזה ממש מורגש לאורך כל הדרך

נעמה לזימי:  אני חושבת שזה גם לזכות החניכים ששמרו על המקום הזה, זה באמת מראה את הרמה הגבוהה מאוד של ההון האנושי שמבין את המורכבות בחברה הישראלית ולא רק מצד שדרת ההנהגה, אלא ממש ניכר שזה חלחל למטה

אבישי ברוורמן: כן, אני אגיד שיש לנו בנושא הזה עוד עבודה רגע אחרי שהאירוע הזה יסתיים

אבישי ברוורמן:  אני מנצל את ההזדמנות שאנחנו נפגשים כאן בפורום הזה להגיד שהדבר הנכון הוא באמת, בכלל בחברה הישראלית, לשבת סביב שולחן עגול ולדבר על הדברים

אבישי ברוורמן:  הפתרונות נמצאים במרחב שבו נסתכל אחד לשני בעיניים ונבין שלכולנו יש אחריות לפתור אירוע כמו האירוע הנוכחי וכמו עוד אירועים שעוד יכולים גם להגיע ולכולנו יש את האחריות להיפגש באמצע ולהביא את האנשים שלנו לתוך הדבר הזה

אבישי ברוורמן:       הנקודה האחרונה היא אליכם, הצעירים והצעירות, אני לא יודע אם אני עוד אדבר כאן, אז אני אגיד את זה כדברי סיכום שלי, גם בעקבות הדברים שאתם אומרים כאן

אבישי ברוורמן:  אתם באמת גאווה גדולה ותמשיכו להתנהל בחוכמה ובאחריות, בין המעורבות האזרחית המרשימה שאתם מפגינים עכשיו, לבין ההבנה שהגיוס מחכה באופק, לחלקכם באופק הקרוב, לחלקכם באופק הרחוק יותר

אבישי ברוורמן:  תדעו להתנהל כפי שאתם גם משקפים כאן בדיון הזה בין המחויבות האזרחית לבין ההבנה שבסוף, בעוד תקופה קצרה, גם יגיע השירות הצבאי ואנחנו והצבא צריכים אתכם מחויבים ומגויסים למשימה הגדולה

נעמה לזימי: ממש, כל מילה, אבישי

נעמה לזימי:  בגלל שחביבה רוצה לאסוף מכולם אני אתן לעוד כמה לדבר כדי שנוכל להמשיך

נעמה לזימי:  אני אעבור למעין רוזנברג, מזכ"לית ארגון תנועת נוער תרבות

מעין רוזנברג: שלום, תודה רבה

נעמה לזימי: מעין, תודה שהגעת אלינו

מעין רוזנברג: בכיף, הגעתי מעפולה היום, נסיעה, אבל זה שווה את זה

מעין רוזנברג:  אני גם רוצה להודות ל כולם על הדברים ועל הפתיחה של הדיון

מעין רוזנברג:  אני לא אוסיף הרבה, אני רק אצטרף מהזווית של שנת השירות, כמו שגם אמרת, חברת הכנסת, שמ-8 באוקטובר אני יודעת להגיד על תנועת תרבות ועל כל מפעל שנת השירות, ובוודאי ירחיבו פה על הסיפור של העבודה עם הקהילות המפונות, שמרטפיות לצוותי רופאים שנפתחו מהיום השני של המלחמה למאות ילדים של עובדי ביטחון וצווי רפואה ואין לזה תחליף

מעין רוזנברג:       זה משלים תמונה של חברה ישראלית ומשלים את תמונת צבא העם ואני מאוד מצטרפת למה שאבישי אמר ולכן הדרישה היא דרישה לשירות הוגן, לחלוקה הוגנת וזאת הבקשה, להשתתף בצורה צודקת יותר באחריות הכוללת ולא עניין לעומתי כזה או אחר

מעין רוזנברג:  וזהו, תודה לכם

נעמה לזימי: תודה, מעין

נעמה לזימי:  אני אתן גם לעו"ד תמר הלוי, המרכז הרפורמי דת ומדינה שהגישה גם את העתירה

נעמה לזימי:  תמר, תודה שהגעת אלינו, אם תוכלי להתייחס לעתירה

נעמה לזימי:  אנחנו כמובן גם נגיע לשינשינים ולחניכים פה, אנחנו ננסה לאזן כדי שנשמע את כל התמונה

תמר הלוי: תודה רבה ובוקר טוב

תמר הלוי:  קודם כל אני בעצמי בוגרת שנת שירות אז אני מאמינה מאוד מאוד גדולה בחשיבות של המסגרות האלה והשנה הזאת, בין אם זה במכינה, בין אם זה בשנת שירות

תמר הלוי:  אנחנו פועלים בחודש-חודשיים האחרונים יחד עם מספר - - -     

נעמה לזימי: סליחה שאני עוצרת אותך, אני קיבלתי את המכתב ששר הרווחה הוציא לשר הביטחון בנושא הזה, סליחה שלא הזכרתי את זה לפני כן, על החשיבות של שנות השירות והפגיעה במובן הזה

נעמה לזימי:  מכתב חשוב שמאיר את חשיבות הפעילות

תמר הלוי: אנחנו באמת פועלים בנושא הזה של אי השוויון בגיוס יחד עם מספר מכינות, התנועה הקיבוצית וגם הורים וחניכים, ביניהם יניב שיושב לצדי ממכינת תלם שקיבל צו גיוס לאפריל הקרוב

תמר הלוי:  אנחנו פעלנו וניסינו לפעול בנושא הזה מול משרד הביטחון ומול הגופים הרלוונטיים ולצערנו לא קיבלנו תשובות מניחות את הדעת ולכן לא נותרה לנו ברירה

תמר הלוי:  בלית ברירה ניגשנו לבג"צ והגשנו את העתירה כי אנחנו סבורים שיש כאן עילה בין היתר משפטית, מעבר לדברים החשובים האחרים, שיש כאן אי שוויון וחוסר סבירות של ממש שגם בג"צ יכול לתת מענה כאן

תמר הלוי:       אנחנו הגשנו את העתירה ביום שני האחרון, השופט סולברג כבר נתן החלטה שמורה למשרד הביטחון ולצבא להשיב על העתירה עד יום שני הבא, ה-19 בחודש, ואנחנו מאוד מאוד מקווים שהצבא ומשרד הביטחון יתעשתו כי באמת אי השוויון כאן זועק לשמים

תמר הלוי:       יש כאן נתון שלא נאמר, לא על ידי הצבא ולא על ידי הממ"מ, אני שוב חוזרת למספרים, יש לנו כ-4,200 חניכים במכינות קדם צבאיות ושנת שירות לעומת 5,500 תלמידים בישיבות הסדר

תמר הלוי:  כשמסתכלים על המספרים האלה ורואים שהרוב מקרב המלש"בים האלה הוא בישיבות ההסדר זה באמת נותן תחושה מאוד מאוד קשה של חוסר הוגנות וחוסר שוויון כשרוב הגיוסים שהגיוס שלהם הוקדם הם מקרב שנות השירות והמכינות הקדם צבאיות

תמר הלוי:  זה בעינינו ממש זועק לשמים

תמר הלוי:       אנחנו כמובן כמו כל העוסקים במלאכה מבינים את הצורך הצבאי, מבינים שזהו צו השעה להקדים את הגיוס וכמובן גם אין לנו עימות ישיר עם הישיבות, אנחנו מכירים בכך שזה ציבור שנושא בנטל ושילם גם לצערנו הרב מחיר דמים כבד במלחמה הזאת ובכלל ואנחנו חושבים שהשותפות הזאת, כמו שכבר נאמר כאן, צריכה להיות שותפות אמיתית מלאה בכל הרמות

תמר הלוי:       מה שחשוב להגיד, שמקרב ההורים והחניכים שדיברנו איתם ושחלקם הצטרפו לעתירה כעותרים, יש תחושות מאוד מאוד קשות

תמר הלוי:  הם הולכים למהלך הזה עם תחושה מאוד קשה של אפליה ושל חוסר הוגנות כלפיהם, עם כל המוטיבציה המאוד מאוד גבוהה שיש להם להתגייס לצבא ואני באמת מקווה שאולי בג"צ יוכל לסייע לצדדים להגיע לפתרון ראוי

נעמה לזימי: להגיע לשוויון

נעמה לזימי:  תודה לך

נעמה לזימי:  אני אעבור למיתר שמי, חניך במכינת 'מנשרים קלו'

נעמה לזימי:  מיתר, תודה שאתה פה

מיתר שמי: תודה לך

מיתר שמי:  שלום לכולם

מיתר שמי:  קוראים לי מיתר שמי, אני מאלוני אבא בעמק יזרעאל ואני משתתף במכינת 'מנשרים קלו'

מיתר שמי:  אני משתתף במכינה ולא חניך

מיתר שמי:  אצלנו במכינה אין חניכים בדיוק כמו שאין מדריכים

מיתר שמי:  במידה שאנחנו לא נבנה את הלו"ז לא יהיה לו"ז

מיתר שמי:  אין מדריכים שבודקים נוכחות או מוציאים הסעות, זה הכול אנחנו, כל דבר שקורה ויוצא לפועל במכינה או מחוצה לה זה בעצם קורה בזכותנו, המשתתפים, הרכזים רק דואגים שהכול יבוצע

מיתר שמי:  ובדיוק כמו שאצלנו יש שוויון ולכולם יש תחומי אחריות כך גם אני מצפה שיהיה במדינה שלי

מיתר שמי:       בימים האחרונים אני קיבלתי צו גיוס כמו עוד ארבעה חברים במכינה שלי ועם עוד חמישה חברים רק מהמושב שלי

מיתר שמי:  מושב קטן שמתוך הפוטנציאל לגיוס רק שניים ימשיכו במסלולם בשנות השירות וזאת מפני שלאחד מהם יש כבר שיבוץ ליחידה מיוחדת

מיתר שמי:  כל מי שקיבל צו לוקח חלק במכינה או בשנת שירות ואני בטוח שבתאריך ובשיבוץ הסופי אנחנו נתייצב ואנחנו נהיה הלוחמים הכי טובים שאנחנו יכולים להיות

מיתר שמי:  נשאף לשירות הכי משמעותי שאנחנו יכולים לתת מעצמנו, כי כך אנחנו חונכנו וזה בדם שלנו

מיתר שמי:  אבל אם להיות כן, קצת כואב לי שאני הולך לשכב בבוץ בעוד שחלקם הגדול של ישיבות ההסדר ימשיך כאילו כלום

מיתר שמי:       חשוב לי להגיד שזה לא שאני מתחמק מאחריות, אני כבר שנתיים מתאמן וזוחל ועושה כל מה שאפשר רק כדי לנסות את מזלי בגיבוש ולהגיע ליחידה מובחרת כדי לממש את הפוטנציאל שאני מאמין שיש בי כלוחם ולתת את השירות הכי טוב שאני רק יכול לתת

מיתר שמי:       השנה שלנו במכינה היא לא שנה רגילה

מיתר שמי:  בתחילת השנה פרצה המלחמה ואנחנו במכינה מיד נרתמנו והתנדבנו בכל מקום ששמענו שצריך, חקלאות, התנדבות במלונות מפונים, אירועי שיא וגם חמ"ל טלפוני

מיתר שמי:  כל זה מעבר להתנדבות הקבועה שלנו בימי שני שכוללת בעיקר עבודה עם בני נוער וילדים בסיכון

מיתר שמי:  עם הזמן הצלחנו לשלב גם לו"ז מכינה כך שהעשייה היא מרובה

מיתר שמי:  אנחנו היום עדיין מתנדבים בחקלאות ועוברים שנה מדהימה שמשלבת בה קצת מהכול

מיתר שמי:      אני מרגיש חלק מהמאמץ ואני מרגיש שהשנה הזאת תורמת לי הרבה, יותר ממה שאצליח לתאר במילים, שנה ששאפתי והתאמצתי כל כך הרבה רק כדי להתחיל אותה

מיתר שמי:  כל התכנים, העשייה, ההתנדבות והצמיחה האישית שלי נעצרים באמצע, עוקרים אותי מהשנה הכי טובה בחיי וזאת כאשר אחים שלי מישיבות ההסדר בשנה א' ממשיכים כרגיל

מיתר שמי:  אז כן, חורה לי כשככה עוקרים אותי מהשנה היחידה שלי בעוד שיש ילדים בגילי שהשנה שלהם חשובה יותר משלי בעיני המדינה

מיתר שמי:       אני שואל את עצמי ומפנה את זה אליכם, איך זה הגיוני ולמה בדלת של המכינות דפקו בדלת ולקחו פי שניים וחצי מישיבות ההסדר באחוזים

מיתר שמי:  אני דורש גיוס הוגן ושוויון בנטל כי כרגע מרגיש שאין פה אחוות אחים

מיתר שמי:  לא יכולה להיות אחוות אחים כשאחד לומד תורה והשני מתחת לאלונקה וכדי שנהיה ביחד מתחת לאלונקה עלינו לפעול ביחד

מיתר שמי:  אני קורא לכם, לאחיי מישיבות ההסדר, תלכו לאנשי הציבור שלכם ותעזרו לנו לעצור את האפליה הזאת

מיתר שמי:  אני שואף להגיע לחברה מתוקנת, חברה שבה כולם שווים וכולם לוקחים חלק במאמץ המלחמתי כי רק ככה ננצח, ביחד, אבל ביחד אמיתי

נעמה לזימי: ביחד אמיתי

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  אני רוצה דווקא מכאן לעבור לעומר צור ממשרד ההתיישבות והמשימות הלאומיות, ראש אגף מכינות

נעמה לזימי:  עומר, תודה שהגעת אלינו הבוקר

נעמה לזימי:  אני רוצה כבר לפתוח בשאלה על הפיצוי למכינות שפונו, כי זה עלה כאן, אז אם אפשר גם לזה להתייחס

עומר צור: אנחנו גיבשנו מתווה של פיצוי בדרך של מבחני תמיכה לכל המכינות שפונו במסגרת החלטת ממשלה

נעמה לזימי: שזה כבר יצא? מה הסטטוס?      

עומר צור: זה כבר יצא ומימשנו

עומר צור:  שילמנו עוד לפני סוף השנה החולפת 80% מערך הפיצוי

עומר צור:  מדובר על מכינות שבעיקר פונו מהדרום ויש לנו גם מספר מכינות מצומצם שפונו מהצפון ואנחנו מטפלים בזה בצורה מסודרת

נעמה לזימי: זה עדיין בתהליך שיש עוד מכינות שצריכות לקבל?      

עומר צור: לא

עומר צור:  כרגע הם צריכים לקבל את היתרה של הסכום, את מרבית הסכום הם כבר קיבלו, לפי הצורך שלהם

נעמה לזימי: כל המכינות כבר פנו, מבחינתכם בנושא הזה כל מי שצריך פיצוי כבר התחיל תהליך מולכם?      

עומר צור: לגמרי

נעמה לזימי: אז את זה אנחנו שמים בצד

נעמה לזימי:  אני אשמח אם תוכל להתייחס לדברים שנאמרו כאן

עומר צור: קודם כל גם ממפגשים שלי וגם כאן, שלום לכם, כל החניכים

נעמה לזימי: סליחה, עומר, אני אשמח בנוסף להתייחסות גם על תקציב הבינוי הקואליציוני שחלקו בסימן שאלה כרגע

נעמה לזימי:  23 מיליון, אם אני לא טועה

עומר צור: תקציב הבינוי, קצת פחות, בשנה שעברה חילקנו כמעט 20 מיליון שקל לבינוי למטרות של בטיחות ושיפור הבטיחות במבנים של המכינות

עומר צור:  השלמנו מהלך של כמעט 30 מיליון שקל בשנתיים, אלו סכומים שלא היו בעבר, על מנת לאפשר מתקנים יותר טובים לחניכים שבמכינות השנתיות, למגורים שלהם, לבתי המדרש, לשבילים, למתקני הספורט, לגילוי אש, שהסביבה שהם חיים בה ולומדים בה תהיה הבטוחה ביותר

עומר צור:  זה תהליך שאנחנו השלמנו את החלק הארי שלו בשנה החולפת

נעמה לזימי: זה עד ה-2023?      

עומר צור: נכון

נעמה לזימי: וב-2024 אנחנו יודעים?      

עומר צור: אנחנו עדיין באי ודאות לגבי הנושא התקציבי ל-2024

נעמה לזימי: אבל יש לך הערכה על מה שכן בוודאות יהיה?      

עומר צור: לא, כרגע אין לי הערכה לנושא הזה

עומר צור:  אני יכול לומר שהסכום שכבר גייסנו עוזר לעשות שינוי גדול במכינות ואנחנו חושבים מה נכון לעשות הלאה

עומר צור:  לא יישרנו עדיין את הקו במלואו אבל עשינו כברת דרך משמעותית

עומר צור:  זה לנושא של הבינוי, בנושא של הבטיחות המבנית

עומר צור:       לנושא של הגיוס המוקדם, קודם כל אני אומר שאנחנו שותפים של משרד הביטחון בנושא הזה של הגיוס והרשימות, הוא נושא שגובש וטופל על ידי משרד הביטחון, חביבה, קולגה שלי, אני מניח שהיא תיכף תפרט יותר

עומר צור:  בשיחות שלנו, גם עם חניכים, גם שלי, הם מבינים היטב את הצורך, הם רואים חדשות כמו כולנו, הם מבינים מה הצורך המבצעי של צה"ל ויודעים מה תפקידם בהקשר הזה, הם מבינים גם את האיכות שלהם, שגלומה בתוכם, הם רוצים להוביל, הם רוצים לפקד גם בצבא ואנחנו רואים אותם אחר כך גם בחיים האזרחיים בצמתים של קבלת החלטות

עומר צור:       אנחנו מבינים את הצורך הזה מן הצד האחד, מן הצד השני אנחנו עושים מאמץ יחד עם משרד הביטחון להעמיד תקציב שמכינות שגויסו חניכים באופן מוקדם, לפני סוף השנה, המכינה לא תיפגע מכך, שזה גם הליך שהוא משמעותי לפחות מבחינתנו

עומר צור:  לא שיהיה גם גיוס מוקדם וגם לא יקבלו את הכסף על אותו חניך לפי ההיערכות התקציבית שלהם, של כל מכינה ומכינה, אלא שנאפשר למכינות להמשיך לקבל תקציב עד סוף השנה גם עבור חניכים שגויסו באופן מוקדם יותר

עומר צור:  זה מבחינתנו, מבחינת המשרד

נעמה לזימי: כאילו אתם עכשיו עוטפים את הסוגיה של הפיצוי התקציבי כדי שהמכינות לא ייפגעו מעצם הגיוס והתשלום

נעמה לזימי:  אני כן רוצה להגיד משהו, אם אפשר

נעמה לזימי:  בחודשיים הראשונים של המלחמה שרת ההתיישבות פיארה כל הזמן את תפקידה כמי שמובילה את המכינות ואת פעילות המכינות, המכינות גם לקחו פעילות ערכית ברגע שהייתה מלחמה, ממש הפסידו זמן למידה משמעותי

עומר צור: והרוויחו אותו, אני חושב

נעמה לזימי: לא, אני כן אגיד, היה פה הפסד של זמן שלהם של מה שהם עשו, אבל הם כן הרוויחו פעולה בתוך עומק החברה הישראלית בעת קריטית לאומית שברור שזה מוערך והכרחי ואין מילה להגיד על זה, על חשבון כל התכנון של ההדרכה והפעילות שהייתה אמורה להיות

נעמה לזימי:  מנגד אני לא רואה שנעמדים לצידם בסוגיה הזאת של השוויון ושל התהליך המוקדם כמשרד, כעמדה ערכית

נעמה לזימי:  אם אנחנו רואים את משרד הרווחה נעמד עבור השינשינים ומדבר על הפעילות ההכרחית, אנחנו לא ראינו את זה מנגד קורה במשרד שלקח על עצמו להיות אחראי על המכינות

נעמה לזימי:       זה משהו שאני חושבת שהוא לא רק עניין כלכלי, ומבורך שאתם תפצו אותם על זה, מכינות לא צריכות להיסגר או להיפגע כלכלית בגלל שהם נרתמו למאמץ הלאומי, אבל כן גם במובן של לדרוש את אותן אמות מידה וגיוס כולל באופן שוויוני

נעמה לזימי:  הייתי מצפה שמשרד שלקח על עצמו, שקם כצורך, אני לא בטוחה, אבל לא ניכנס לזה, למען משימות לאומיות, לא לעמוד עבור המשימה הזו ולדרוש אותה ככזו שמייצגת את כלל החברה הישראלית באיך שהיא עוברת

נעמה לזימי:  זה דבר שהוא לא נתפס בעיניי, למה המשרד לא נעמד מול העניין הזה ודרש כאן איזה שהוא שוויון

נעמה לזימי:  לדרוש את המכינות כגוף בתוך המשרד, זה כן, אבל כשצריך לעמוד לצידן אז זה מסויג

עומר צור: אנחנו מרגישים שהמכינות על כל הגוונים שלהן תורמות - - -     

נעמה לזימי: בוודאי שהן תורמות, בגלל זה אנחנו כאן

עומר צור: נכון, והם מרוויחים את השנה הזו בצורה מאוד מיוחדת

עומר צור:  בשנה הזו הם עושים דברים שהם לא היו עושים בשום שנה אחרת

עומר צור:  הם יודעים את זה, הם מספרים לי על זה, על הזכות

עומר צור:  זה נכון שהם קצת פחות יושבים ולומדים, אבל הלמידה שלהם בחוץ עולה מה שנקרא, יש לה משמעות גדולה לכל חניך וחניך

נעמה לזימי: אנחנו מסכימים, אני מדברת על אי השוויון

נעמה לזימי:  המשרד לא נעמד להגנתם

עומר צור: אז אנחנו סבורים שהפעילות שעושה צה"ל יחד עם משרד הביטחון בסופו של דבר היא תהיה פעילות שהיא מאוזנת מול כלל המגזרים

נעמה לזימי: איך אתה מרגיש שהיא מאוזנת?      

עומר צור: אני סומך מה שנקרא, אני עובד עם חביבה, שתיכף תפרט קצת יותר, כדי שהיא תהיה מאוזנת ותיתן פתרון לפי הצורך של צה"ל מכלל המגזרים בצורה הטובה ביותר

נעמה לזימי: אז אתם לא צד בהתוויית מדיניות שתשקף גם את הצרכים של המכינות אל מול הצרכים של צה"ל והחברה באופן שוויוני? זאת אומרת המשרד אמר אני פה שם למשרד הביטחון ואני כבר לא אמון על עמדתי כמשרד שלקח על עצמו את המכינות? אני לא כל כך מבינה את זה

נעמה לזימי:  עמדה משרדית זה דבר לגיטימי להגיד

נעמה לזימי:  אגב, משרד הביטחון לא חייב לקבל את זה, זה בדיוק העניין, אבל משרד צריך לייצר לעצמו עמדה

נעמה לזימי:  משרד הרווחה ייצר עמדה, אני מעריכה את הדבר הזה, אין לדעת אם משרד הביטחון אכן ייקח את זה, אבל העניין הזה של לדעת לעמוד מול גוף שאתם ביקשתם תחת המשרד שלכם, הגוף הזה לא היה תחת המשרד הזה

עומר צור: אנחנו מסתכלים, בעיניים שלי, גם בתחום האחריות שלי, על התמהיל של מי שמגויס מכלל המכינות הקדם צבאיות, הכלליות והתורניות והמעורבות, ואני רואה את הנשיאה המשותפת בנטל

נעמה לזימי: אתה רואה נשיאה משותפת בנטל? למרות הגיוס של עוד 20%? למרות שאמרו להם שיגייסו פחות וגייסו עוד כספייר ועשו שם הרבה בלגן? אתה רואה נשיאה? אין לכם עמדה כלשהי לדבר הזה כמשרד שביקש לעצמו את המכינות להתפאר בהן, איך המשרד מסייע במלחמה, איך הם עושים והכול, ואז ברגע האמת פה כבר אין עמדה?      

עומר צור: אני אומר עוד פעם, מבחינת המכינות, שאני אמון על הנושא הזה, המכינות השונות, בתוך העולם של המכינות, אני רואה שהם מתגייסים מכל המסלולים

עומר צור:  עוד פעם, אני מדבר על המכינות

נעמה לזימי: כן, אין ספק שהמכינות נכנסו תחת האלונקה

עומר צור: אין לי אמירה אחרת, אולי אחרי שחביבה תפרוט את הדברים שלה זה יעשה יותר סדר

נעמה לזימי: בסדר גמור

נעמה לזימי:  תודה, עומר

נעמה לזימי:  אני בכל זאת מציינת שאני מצפה שהמשרד יהיה אמיץ גם בגיבוש עמדה כלפי מדיניות שמשליכה על משהו שהוא ביקש לעצמו

נעמה לזימי:  תופרים משרד, מחברים כל מיני חלקים ואז כשמגיע הרגע שצריך גם להילחם עבור החלקים הללו פתאום זה פחות מתאים

נעמה לזימי:  אני חושבת שזה דבר לא כל כך נכון

נעמה לזימי:       ברשותכם, אני רוצה לעבור למשרד הביטחון, אנחנו רוצים לשמוע את חביבה סלומון, ראש יחידת הנח"ל, שינשינים ומכינות קדם צבאיות

נעמה לזימי:  חביבה, תודה רבה שהגעת אלינו לכאן

נעמה לזימי:  אני הייתי קצינה במשרד הביטחון, הייתי אחראית על כל סד"כ המילואים

נעמה לזימי:  מאוד אהבתי להיות בצה"ל במשרד הביטחון והיה לי שירות מדהים, אז אני קודם כל מברכת אותך כאן אצלנו

נעמה לזימי:  תודה שהגעת

נעמה לזימי:  אני גם אשמח אם את תוכלי לדבר איתנו גם על השיח עם המשרדים ועל כל מה שעלה כאן בנוסף

חביבה סלומון: קודם כל ולפני הכול אני רוצה לומר לכם שאתם מדהימים, אתם מרגשים

חביבה סלומון:  אני מעל עשר שנים במפעל המכינות, שנת השירות והנח"ל ואני פוגשת אתכם במהלך הביקורים שלי וכל מה שאמרתם לא מפתיע כי התרומה שלכם היא לאין ערוך ואני דווקא רוצה להתחיל מהמקום הזה

חביבה סלומון:  התבקשתי לדיון להציג מה התרומה של המכינות ושנת השירות בעקבות המלחמה ואירועי ה-7 באוקטובר וקודם כל, ברשותך, אני אתחיל בזה ואני גם אתייחס לסוגיה הנוספת שעלתה, עד כמה שאני אוכל באמת לומר

חביבה סלומון:       אני רוצה לומר שגם בנוגע למכינות וגם שנת השירות, מתחילת הלחימה הם התנדבו, הם עזבו את כל מה שיש, ואני יכולה להגיד שיש עשר מכינות שפונו מהצפון ומהדרום והם הצטרפו לקהילות שלהם כדי לסייע שם ולתמוך ולחזק את החוסן הנפשי שלהם וגם הקומונות מהעוטף של השינשינים, 18 קומונות של שינשינים, שפונו והתלוו ואני פגשתי אותם ובאמת עושים שם עבודה נפלאה

חביבה סלומון:       האתגר הנוסף שהיה למכינות זה שהסגל של המכינות, שכלל גם נשים, התגייס להשתתף בלחימה והמכינות נאלצו להתמודד בלי צוותים, וכמו שנאמר כאן על ידי החניך ממעגן מיכאל שהחניכים עצמם איך שהוא הצליחו לנהל את המכינות ואת שנת השירות

חביבה סלומון:  יישר כוח, זה רק מעיד על מי שאתם

חביבה סלומון:       אני כן רוצה להתייחס למה שנאמר כאן, אני אתחיל עם הוצאת צווים

חביבה סלומון:  הייתה כאן איזה תקלה ומי שאמון על כל נושא הגיוס במשרד הביטחון שלושה ימים עוסק רק בזה ויוצר קשר עם כל מכינה וכל גוף משלח - - -     

נעמה לזימי: מה זה אומר תקלה ומה זה אומר שהוא עוסק בזה? תסבירי לנו רגע מה קורה עכשיו, שנבין

חביבה סלומון: מה שעלה כאן, שהרבה חניכים שלא היו בפוטנציאל גיוס קיבלו צו גיוס וזה היה פשוט סוג של תקלה

נעמה לזימי: שמנסים גם לתקן, לפי מה שאת אומרת?      

חביבה סלומון: כן

חביבה סלומון:  אין מצב, כל מכינה שידעה כמה חניכים מהפוטנציאל אמורים לקבל צו גיוס זה מה שיהיה

חביבה סלומון:  מה שקרה, הייתה כאן איזה תקלה, לא שלנו - - -      

נעמה לזימי: כולל השינשינים?      

חביבה סלומון: בוודאי, גם השינשינים וגם מכינות

נעמה לזימי: זאת אומרת אנחנו כאן שומעים ממך, זה חשוב רגע לשים את זה, שהצווים השונים וגם האקסטרה צווים זה חלק מתקלה שאמורים לתקן אותה

חביבה סלומון: כן, פשוט הייתה כאן איזה – אני לא יודעת אם לקרוא לזה תקלה, אבל אני אומר שזה לא היה צריך לקרות וכרגע מתקנים את זה

חביבה סלומון:  מה שחשוב, שאתם תדעו ושכולם יידעו שכל תנועה וכל גוף משלח ומכינה קדם צבאית, המכסה שלה תהיה בהתאם למה שהגדירו

נעמה לזימי: חביבה, קודם כל זה משהו שלא שמענו אותו לפני כן, אז תקנו אותי אם אני טועה - - -      

אייל צמיר: ראש 'מיטב' פרסם סרטון רשמי שבו הוא מודיע כי לא מדובר בתקלה, כי זה המצב וכל מי שקיבלו צווים עתידים להתגייס

עילי סימנהויז: גם תגובה רשמית של דובר צה"ל לעיתונות

אייל צמיר: זו פעם ראשונה שאנחנו נחשפים לזה

נעמה לזימי: אנחנו נרצה שעדינה גם תגיב לזה בזום

נעמה לזימי:  חביבה, לפי מה שאת אומרת, יש מישהו שעוסק בזה ושהייתה כאן תקלה

רון ויצנר: נעמה, אני יכול להעיד בתור מי שמתעסק בזה בצד של השינשינים?      

נעמה לזימי: בטח

רון ויצנר: בהקשר הזה אני אחזק את חביבה, זה קורה, בשלושה הימים האחרונים - - -     

נעמה לזימי: בחוויה שלה מכירים בתקלה ויש אינטראקציה איתך?      

רון ויצנר: הם מכירים בתקלה, הם מתקנים

רון ויצנר:  מפקד 'מיטב' והודעה של דובר צה"ל ומשרד הביטחון יצאה בניגוד לתיקון שקורה כרגע

רון ויצנר:  זה נעשה בהבטחה של ראש אכ"א

רון ויצנר:  אז צריך להגיד, זה קורה, גם לשינשינים ולמכיניסטים שיכירו ויידעו, עושים התאמה, בסוף כל ארגון יאשר את השמות שיגויסו לצבא

נעמה לזימי: קודם כל זה כבר משהו טוב, אנחנו גם נשמע את עדינה רק כדי לסגור את המעגל, אבל טוב שאת אומרת את זה

חביבה סלומון: מי שהיה שותף למפגש הזה עם ראש אכ"א זה גם אבישי, מנכ"ל מועצת המכינות, ונציגים מהתנועות וארגונים והם מכירים בזה

עדינה אבני: אם יורשה לי להתייחס עכשיו?      

נעמה לזימי: אני אשמח

נעמה לזימי:  חביבה, זה בסדר כדי שרק נסגור את הפינה הזאת?      

חביבה סלומון: כן, בוודאי

עדינה אבני: אני רק כמובן אדייק ואחזק

עדינה אבני:  ביום ראשון האחרון היה שיח בראשותו של ראש אכ"א עם כל ראשי המכינות בתהליך שצריך להגיד שהוא תהליך ארוך שמתנהל מול האגף הביטחוני חברתי במשרד הביטחון והם מול המכינות והשינשינים השונים

עדינה אבני:  היה איזה שהוא פער מסוים בשמות, הוחלט כמובן בשיתוף עם כולם לתקן את הטעויות, או בעצם לדייק את הרשימות למול מה שראשי המכינות והשינשינים רוצים

עדינה אבני:      מיום שני בבוקר אנחנו ברצף של פגישות משולטות, משרד הביטחון, ראשי מכינות וש"ש ונציגת 'מיטב' שפשוט עוברים על רשימות הפוטנציאל ומאשרים שם שם יחד עם הגופים השונים

עדינה אבני:  בסיום התהליך אני מאמינה ובטוחה שאנחנו נהיה מיושרים

עדינה אבני:  התהליך אמור להסתיים מחר בצוהריים ובעצם כל מי שקיבל צו שלא לצורך יקבל את הביטול ולהיפך, יהיה יישור קו ואנחנו עוסקים כולנו בתהליך הזה

נעמה לזימי: תודה רבה, עדינה

נעמה לזימי:  רק ליישר קו על זה, מדובר מבחינתך גם בשנות שירות וגם במכינות, נכון?      

עדינה אבני: בוודאי

עדינה אבני:  המכסה שאנחנו נתנו למשרד הביטחון היא משותפת, גם למכינות וגם לשנות השירות, התהליך נעשה למול כל הגופים

עדינה אבני:  החלוקה פנימה זה כבר מספרים שחביבה, אם תרצה, יכולה להתייחס אליהם, אבל כן

נעמה לזימי: אבל גם מדובר באקסטרה צווים או שהאקסטרה צווים עדיין נשארו?      

עדינה אבני: לא, אז אני אסביר גם את זה

עדינה אבני:  המכסה היא 850, כמו שאמרנו קודם, המספר ידוע לכולם

עדינה אבני:  באותה נשימה אנחנו נדרשים להעמיד רזרבות, כמובן אנחנו עוסקים באנשים שלאחר קבלת צו גיוס, מסיבות פרט כאלה ואחרות, הן יכולות להיות גיבוש שמלש"ב עובר ומתקבל והן יכולות להיות בעיות בבית, משפחתיות, אישיות, רפואיות, שיורידו מהפוטנציאל ולא יאפשרו את הגיוס במרץ, ומכאן שיש אחוז של רזרבה שיאפשר לנו לנהל את זה כמו שצריך ולהגיע לגיוס עם המספר שנקבע

עדינה אבני:      כלומר, ואני אדייק, כי חשוב שכולם יבינו, אנחנו לא נגייס יותר מ-850, או לא נקדים יותר מ-850 מהמכינות ומהש"ש, צווים יקבלו קצת יותר עם אחוז שחיקה כדי למנוע את מה שדיברנו עליו, אבל בהנחה, ורגע ניקח איזה שהיא סיטואציה שיכולה לקרות ונגיע שבועיים-שלושה לפני הגיוס עם יותר מ-850, אז אנחנו נדייק ונבטל

עדינה אבני:  בסופו של דבר אנחנו נגיע לגיוס רק עם 850 הקדמות

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  הייתי גם מעירה פה הערה, במידה שדברים לא ישתנו שנכון הוא לקחת את הרזרבות ממי שגויסו אצלם פחות ולשמור על הרצף התפקודי וההיערכות של אותם גופים במכינות ושנות השירות כדי לאפשר להם את סך הוודאות שלהם כי אחרת זה עוד יותר מעמיק את הקושי

נעמה לזימי:  אני גם אכניס את זה בסיכום, אני מבקשת שהרזרבות ייעשו מישיבות ההסדר וממקומות שבהם אפשר היה לקחת עוד בגלל אי השוויון המובנה פה ולפחות לאפשר את הרצף התפקודי והוודאות בתוך ה-850 שגם ככה אנחנו אומרים שיש כאן איזה שהיא בעיה

נעמה לזימי:       תודה לך, עדינה, קודם כל על הנקודה החשובה הזאת שאנחנו מבינים את הדברים יותר טוב, את הדיוק של הצווים ושהשיח עם המכינות לא היה לשווא אלא שבאמת הם העבירו רשימות שאתם מתכוונים גם לאשר אותן

נעמה לזימי:  זה ממש ממש חשוב

נעמה לזימי:  תודה

חביבה סלומון: אני רק רוצה לומר שמה שהיה חשוב לנו, שבאמת בהמשך למתווה שהסתמן להקדמות גיוס לנו היה חשוב לשמור על עקרונות לחלוקה, מבחינתנו כל מה שקשור למכינות ושנת השירות שלא מקדימים דחויי גיוס לחניכים שפונו מהבתים שלהם

חביבה סלומון:  מתוך ה-2,800 בפוטנציאל של הלוחמים מקרב המכינות ושנת השירות, 75 לא קיבלו ואנחנו ממש עמדנו על העיקרון הזה על מנת לא לפגוע בהם מעבר למה שגם ככה הם נפגעו והמשפחות שלהם נפגעו

חביבה סלומון:       השלב הראשון, אמרנו שקודם כל ההקדמה תהיה מהרזרבות, מהמחסנית

חביבה סלומון:  אתם יודעים מה הכוונה למחסנית, נכון? בנוסף מכינות בהקמה, יש לנו היום שלוש מכינות בהקמה והיה חשוב לנו לא לפגוע בהם

חביבה סלומון:  מכיוון שמכינה בהקמה על מנת שהיא תהיה מכינה מוכרת חייבת לעמוד במכסה של 25 דח"גים ואמרנו שעד 28 לא פוגעים באותן שלוש מכינות

חביבה סלומון:  הגופים, אנחנו גם ביקשנו מהגופים והנחינו אותם שבעקבות ההקדמות של הגיוס, שהן תחת אחריותם, שהם ינסו ככה להעביר לנו רשימה שלא תפגע ולא תפרק את המסגרות שלהם

חביבה סלומון:       וכמובן אחוז שוויוני לאחר גיבוי מחסנים והגופים נדרשו מבחינתנו להוסיף לרשימה חניכים נוספים שיהיו עתודה, עדינה דיברה על זה, במידה שמסיבה כלשהי לא ניתן יהיה להקדים גיוס של חניך

חביבה סלומון:  זאת אומרת גם אם בפוטנציאל חניך כזה או אחר נתבקש להקדים את הגיוס ויש בעיית פרט אז כמובן שצריך לעשות הכול על מנת לא לפגוע בו

חביבה סלומון:       העקרונות שלנו הם עקרונות שלנו, הם היו מאוד מאוד חשובים ואני מפנה את זה אליכם, שתכירו

חביבה סלומון:  ושוב אני רוצה לומר לכם, אתם מבחינתי כאן הדבר הכי חשוב שיש, הכי חשוב, ואני מאמינה לכם ואני באמת יודעת שאתם הראשונים שאם יבקשו ממכם להתגייס אתם תתגייסו וכולנו יודעים שאנחנו נמצאים בתקופה מאוד לא פשוטה, אני חושבת שזה אירוע שנפל על כל מדינת ישראל, שלא היה כדוגמתו, ואנחנו מבחינתנו נמצאים עכשיו במלחמת העצמאות

חביבה סלומון:       אני יודעת שאתם שם לעשות את הכול על מנת להתגייס אם צריך

חביבה סלומון:  אני לא רוצה להיכנס לסוגיה שעלתה בנוגע לישיבות, זו סוגיה מורכבת, צה"ל התייחס עד כמה שניתן לסוגיה הזו, אבל רק לומר לכם שאני מאחלת לכם שתמשיכו לעשות את מה שאתם יודעים הכי טוב, אם זה בהיבט של המכינות, בעשייה שלכם היום ובתרומה שלכם גם היום במלחמה מול האוכלוסייה ומול המפונים

חביבה סלומון:  וגם אני פונה אליכם, השינשינים, זה עיקר העשייה שלכם, גם מול הנוער הייחודי שאתה פועל מולו ומול המפונים ומול השמשת מקלטים ובבתי מלון, אין יותר גאה ממני

חביבה סלומון:  אני מקווה שהדברים יסתדרו ושתמשיכו לעסוק בעשייה המבורכת והחשובה, באמת עם המון המון הערכה וכבוד לכם

נעמה לזימי: תודה, חביבה

נעמה לזימי:  אני עוברת ליעל רותם, שינשינית

נעמה לזימי:  תודה, יעל, שהגעת אלינו היום

יעל רותם: תודה רבה

יעל רותם:  אני יעל רותם, שינשינית בתנועת הצופים, ממובילי מאבק שינשינים בחזית

יעל רותם:  קודם כל אני רוצה להודות לכולם על כינוס הוועדה החשובה הזאת, אנחנו שמחים מאוד על ההזדמנות לדבר ועדיין אני מרגישה שאנחנו כן צריכים להילחם על המקום שלנו בתרומה למדינה

יעל רותם:  אני מודה על כל החיזוקים שנאמרים פה, אני יודעת שיש אנשים שמבינים את חשיבות המשימה שלנו בתור שנת שירות, בתור שינשינים, ועדיין אני מרגישה שאם המשימה הייתה כל כך ברורה ואם החשיבות הייתה כל כך ברורה לכולם לא היינו יושבים פה ומנהלים את הדיון הזה

יעל רותם:      אנחנו מבינים לגמרי, ואל תחשבו לרגע שאנחנו מזלזלים איך שהוא בצורך המבצעי של צה"ל, אנחנו מבינים הכול, אנחנו מבינים את צו השעה, אבל האם מה שאנחנו עושים זה לא צו השעה? העבודה בעורף לא חשובה? אנחנו יודעים שאומרים שהשינשינים כן חשובים, שמדברים עלינו יחסית הרבה, אבל כנראה שלא מספיק

יעל רותם:  אנחנו כאן היום כדי רגע להבהיר את הנקודה החשובה, שפגיעה בעבודת השינשינים זו פגיעה בטווח הרחוק, כמובן גם בטווח הקצר, אבל בטווח הרחוק מבחינת עבודה עם חניכים וקהילה

יעל רותם:      אני שינשינית בעפולה, אנחנו עובדים עם קהילה בעפולה עילית, איך זה עובד? אני אשתף פה רגע משהו אישי, אולי זה יחבר אנשים קצת יותר למשימה, לדעת מה קורה

יעל רותם:  בגדול אנחנו מלווים חניכים, ילדים, נערים, לפעמים גם הורים, אימהות שהבעלים שלהם נמצאים במילואים, אנחנו מלווים את כולם, אנחנו מהווים עוגן בקהילה

יעל רותם:  כולם יודעים שאפשר לבוא אלינו

יעל רותם:  אומרים שפגיעה בשינשינים זה אחד מקומונה, זה שניים מקומונה, זה לא כל כך משמעותי, אז הנה אני פה כדי להבהיר שזה לא נכון, חד משמעית זה לא נכון

יעל רותם:  אם יש לנו את הקשרים שנבנים מתחילת שנה, לכל אחד יש את הקשרים האישיים שלו, את בית הספר שהוא עובד איתו, את השכבה שהוא מדריך, את החניכים שהוא מלווה בצורה אישית ושלא ניתנת להחלפה, מה קורה כשהוא נעלם?      ובקשר לעבודה בעורף, אני חושבת שדובר פה הרבה על הדברים שמפעילים מכינות ושנות שירות ואני רוצה לשים דגש עוד יותר חזק, כי יש מאות מוקדים שמופעלים עד היום על ידי שינשינים, מאות, בתחום החינוכי, בתחום החברתי, בתחום הלוגיסטי

יעל רותם:  גם כאן הולכת להיות פגיעה

יעל רותם:  ואנחנו מדברים כל הזמן החשיבות בחזית, חשיבות בעורף, אבל הנה אנחנו כאן, בשלב הזה שבו מחליטים האם לפגוע בעורף בכל זאת

יעל רותם:       ואנחנו מאוד מבינים את צו השעה, אנחנו מאוד מאוד מבינים, וזו הסיבה שגם חלק מהמשימות שלנו הושארו קצת מאחור לטובת עזרה במשימות של השעה עכשיו

יעל רותם:  אנחנו נכנסים לחינוך הבלתי פורמלי ומחליפים גם אנשים שנמצאים כרגע במילואים

יעל רותם:  אנחנו שם, אנחנו הנוער, למלא את המקום, לעזור בכל מה שצריך מתי שצריך

יעל רותם:  וצו השעה לגמרי מובן לנו

יעל רותם:       מה שקשה לנו איתו זה שעולות פה כל מיני שאלות, כל מיני פתרונות שהוצעו גם בוועדה הקודמת

יעל רותם:  אני יודעת שמתייחסים לנושא ברצינות, אין לי שום זלזול גם בצורת הטיפול בזה, אבל עדיין יש פה פתרונות שמבחינתנו לא קיבלו את התשובות

יעל רותם:  הוועדות שנעשו בנושא היו ועדות סגורות, הוועדות הסופיות, לא הוועדה שאנחנו השתתפנו בה אז, ועדיין לא קיבלנו תשובה

יעל רותם:  יש רשימות של אנשים שמוכנים להתנדב ולהחליף אותנו בגיוסים האלה, צעירים שמבינים את המשמעות של העבודה שלנו עכשיו בעורף

יעל רותם:  ואני לא מדברת רק על נטישה של המשימות הרגילות שלנו, אנחנו מדברים פה גם על נטישה של משימות שהן בצו השעה, של המלחמה עכשיו

יעל רותם:       יש פה פגיעה לטווח הרחוק בחינוך, לטווח הקצר בקשרים האישיים

יעל רותם:  אם אנחנו כאן ואנחנו אמורים לחנך את הנוער לגיוס משמעותי בהמשך ואז אנחנו לא כאן, מי יחנך אותם כמו שאנחנו יכולים לעשות את זה? אי אפשר להחליף אותנו

יעל רותם:       העורף חזק כמו החזית, עורף חזק שווה חזית חזקה ואנחנו פה כדי להגיד את זה ובהמשך תהיה גם ההפגנה בחוץ כדי להראות שכולם פה לא בשבילנו, בשביל החניכים, בשביל הקהילה, בשביל החברה הישראלית, בשביל העורף וגם בשביל החזית

יעל רותם:       אנחנו מבקשים שתנסו לעשות כל מה שאפשר ובקשר איתנו, כי עולים פה פתרונות, ואם סומכים עלינו לעשות את כל העבודה החשובה בעורף ואחר כך גם ללכת ולהחזיק נשק בחזית אז אפשר לסמוך עלינו שאנחנו נדע לנסות לעשות את כל מה שאפשר בשביל מדינת ישראל, להציע רעיונות, פתרונות

יעל רותם:  אם יש אנשים שמוכנים להחליף אותנו זה כבר פתרון מסוים שעולה

נעמה לזימי: משפט אחרון

יעל רותם: אני לא מדברת על לעשות אותו או לא לעשות אותו, אבל לפחות התקשורת

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אני רוצה לעבור לעומרי רפפורט, חניך במכינת רבין, ומיד לאחר משרד החינוך שבזום

עומרי רפפורט: שלום, אני עומרי ממכינת רבין

עומרי רפפורט:  אני חלק מאלה שהוקדם להם הגיוס ואני גאה מאוד להיות בחלק הזה

עומרי רפפורט:  אני רואה בגיוס שליחות, אני מרגיש שהמדינה צריכה אותי ואני רוצה להיות שם בשביל המדינה שלי, אבל עם זאת יש איזה שהיא הרגשה של חוסר שוויון בכל הנושא

עומרי רפפורט:  יש את האחוזים שכבר דיברנו ואחרים כבר הציגו, אז אין סיבה להיכנס לזה, אבל אני מרגיש שמסתכלים על השנה שלי באופן לא שוויוני כמו לחבריי מישיבות ההסדר, מצד אחד אנחנו תורמים בכל החזיתות ושם איפה שצריך אותנו, ומצד שני, ואני חס וחלילה לא מזלזל בלימודי תורה, אני עוד מעט אכנס לזה, אני מרגיש שלא פוגעים או פחות פוגעים באופן משמעותי בשנה שלהם של לימודי תורה

עומרי רפפורט:       מה שאירוני בכל הנושא, בשנה שעברה היו שואלים אותי מה יהדות בשבילי, התשובות שלי היו ביני לבין יהדות שמים וארץ, הייתי חווה יהדות כבעיקר משהו שמונע ממני להיות בתחבורה ציבורית בשבת, אבל כחלק מהתהליך שלי במכינה אני מבין ואני לומד איפה היהדות מתקשרת אליי ואת החשיבות האמיתית של היהדות בחיים שלי ואני מרגיש יותר יהודי, הזהות שלי התחזקה פי באמת מיליון

עומרי רפפורט:  הייתה מישהי לידי באוטובוס שראתה איזה שהוא נאום של גלית דיסטל בכנסת שהיא מדברת על החשיבות של לימודי גמרא גם במערכת החינוך, ואללה, הסכמתי עם זה

עומרי רפפורט:  היו שואלים אותי את השאלה הזו שנה שעברה הייתי אומר, א', מה זה לימודי גמרא? ב', מה זה קשור אלינו? אבל אני באמת מבין את החשיבות של יהדות, יהדות חילונית שקשורה אליי, וזו רק דוגמה אחת משלל התהליכים שאנחנו עוברים

נעמה לזימי: רק להגיד לך שאישי מורה לתנ"ך

נעמה לזימי:  בין מה שגלית אמרה לבין איך מחנכים למדינה שהיא גם יהודית וגם דמוקרטית אין הרבה במשותף

נעמה לזימי:  צריך להבדיל בדיוק בדבר הזה, יהדות שהיא יהדות מכילה, עוטפת, שמקבלת ומחברת אליה ולא משתמשים בה בשביל דה-לגיטימציה לקבוצות אוכלוסייה אלא משתמשים בה כדי להאדיר את הפסיפס המדהים שיש כאן

נעמה לזימי:  בתור אישה מסורתית אני אומרת לך את זה

נעמה לזימי:  אני רק רוצה להגיד שאני שמחה שאתה מרגיש שהמכינה חיברה אותך לערכי היהדות וליהדות, אבל לא ממקום שבא לכופף, אלא ממקום שבא להאדיר ולחבר

עומרי רפפורט: חד משמעית

עומרי רפפורט:  אני מסכים עם מה שאמרת במאה אחוז, אני רק רציתי להדגיש כמה שמצד אחד יש קבוצה של לומדי תורה וגם אני מחזק את הזהות שלי בתוך המכינה וזה רק דוגמה אחת משלל התהליכים שאנחנו עוברים

עומרי רפפורט:  בנוסף יש את המסגרות של המשימות הקהילתיות שאני משתתף בהן, אני מתנדב בבית ספר פעמיים בשבוע ולאט לאט אני מרגיש את החיבור יותר ויותר חזק איתם

עומרי רפפורט:  חלק מהחניכים שלי מפונים משלומי בצפון והם צריכים אותי שם

עומרי רפפורט:       יש כמה ילדים שאני מוציא החוצה מהשיעורים הרגילים, יש להם בעיה בלימודים, הם דיסלקטיים

עומרי רפפורט:  בהתחלה לא הצלחתי ללמד אותם כלום ואז התחלתי לדבר איתם והבנתי שהם מאוד מאוד מתעניינים דווקא בהיסטוריה ואני רוצה לשקף להם את לימודי היסטוריה שאנחנו לומדים במכינה, גם להעביר את זה הלאה לדור הבא ואני מתחיל לבנות להם איזה שהוא מערך של שיעורי היסטוריה שגם מחבר אותם לזהות שלהם, כמו שהמכינה חיברה אותי, ואני חושב שחשוב לתת לנו לסיים את התהליך הזה, לגבש את הזהות ולהעביר אותה הלאה כי אני חושב שזה דבר סופר חשוב

נעמה לזימי: ממש ממש

נעמה לזימי:  תודה, באמת תודה

נעמה לזימי:  אין מה לומר, אתם פשוט קבוצה מדהימה ומובחרת שהגיעה לכאן לדיון היום

נעמה לזימי:       אנחנו נעבור למשרד החינוך כי אני רוצה שעוד כמה מכם גם ידברו כדי שנוכל גם לסכם

נעמה לזימי:  אמיר רימון, תודה רבה שאתה איתנו בזום, מנהל מרכז הדרכה ארצי

אמיר רימון: שלום, חברת הכנסת נעמה לזימי, יו"ר הוועדה, דיון חשוב מאוד

אמיר רימון:  אני אהיה קצר בדבריי, אני לא אכביר במילים על הפעולה של השינשינים מ-8 באוקטובר

אמיר רימון:  אני אגיד ממש בקצרה, 2,500 שינשינים שלנו פשוט עזבו את הכול והתחילו להתעסק בחירום, מתוכם כ-800 במוקדי הפינוי, התעסקו עם חבר'ה גם מהצפון וגם מהדרום שחרב עליהם עולמם

אמיר רימון:  אין פדגוגיה לזה, הם המציאו את הפדגוגיה תוך כדי תנועה ואנחנו פשוט רוצים להוקיר אותם על הסיפור הזה

אמיר רימון:      כשעשינו סיורים במלונות ושאלנו את החבר'ה שבעצם התחילו שנת שירות חודש לפני תחילת המלחמה, אם שנת השירות השתבשה להם, הם ענו לנו בצורה מאוד אחידה, זה לא משנה כל כך איזה גוף משלח פגשנו: לא, לא השתבשה לנו שנת השירות, קיבלנו משמעות אמיתית בעשייה היום יומית בהתגייסות למשימות לאומיות

אמיר רימון:  מאוד קשה ואינטנסיבי, אבל משמעותי מאוד

אמיר רימון:  וזה אומר הכול על מה זה מתנדבי שנת השירות שלנו

אמיר רימון:       אני אגיד שמשרד החינוך כלל לא היה מעורב בהחלטה לקצר את שנת השירות לחניכים, לא היה שותף בהחלטה על אילו מתנדבים יגויסו, לא קיבלנו מספרים ולא קיבלנו קריטריונים

נעמה לזימי: פניתם, אמיר? ניסיתם?      

אמיר רימון: אנחנו בקשר יום יומי עם משרד הביטחון ואני יודע שהיו גם פניות יותר מלמעלה, מלשכת שר, מנכ"ל, אני לא יודע להגיד לך מה נענינו בדיוק - - -      

נעמה לזימי: אבל אתה יודע להגיד לי מה עמדתכם המשרדית בנושא הזה? או של השר?      

אמיר רימון: אנחנו מאוד מאוד מאוד חוששים מהשרשור הזה של גיוס שינשינים

אמיר רימון:  כל שינשין פוגש עשרות של חניכים

אמיר רימון:  פגיעה בשנת השירות היא לא רק פגיעה במתנדבים, היא פגיעה במערכת החינוך, גם הפורמלית וגם הבלתי פורמלית

נעמה לזימי: אני קודם כל עוצרת ואומרת לך תודה, תודה על העמדה של משרד החינוך פה

נעמה לזימי:  זה בדיוק הסיפור של משרדים שגם יודעים להתכתב עם משרדים אחרים ולייצר עמדה

נעמה לזימי:  דרך עמדות ברורות מייצרים גם שיח ומגיעים אולי לפתרונות, אבל כשמתבטלים מול סוגיה מסוימת אז לעולם לא יהיה פתרון

נעמה לזימי:  אז אני קודם כל מציינת פה, כל הכבוד

אמיר רימון: לצערי לא עורבנו

נעמה לזימי: לא עורבתם, אבל כן הבעתם עמדה, שזה חשוב לשמוע את זה

אמיר רימון: השיקולים החינוכיים לא נלקחו בחשבון סביב הסיפור הזה

אמיר רימון:  אז אנחנו גם חוששים מפגיעה במערכת החינוך, אנחנו גם חוששים מפגיעה במרקם החברתי של הקומונות

אמיר רימון:  בעצם קומונה מורכבת גם מבנים וגם מבנות, אנחנו חוששים מפרישה של בנות או בנים שלא מיועדים לגיוס סביב הסיפור הזה של הגיוס הקרבי כי כל המרקם החברתי משתנה

נעמה לזימי: נכון

אמיר רימון: אנחנו כבר שומעים על חשש מאוד מאוד גדול של גופים משלחים שקומונות הולכות להתפרק להם

אמיר רימון:  אנחנו מבקשים מכל הנוגעים בדבר לצמצם כמה שניתן את הפגיעה בגרעיני שנת השירות, לקיים דיאלוג ישיר עם הגופים המשלחים כך שגרעינים וקומונות לא יפורקו

נעמה לזימי: חד משמעית

נעמה לזימי:  אמיר, קודם כל ממש תודה, עמדה נכונה, ערכית והגיונית

נעמה לזימי:  זה כבר נכנס להמלצות שלנו בוועדה שיקיימו שולחן עגול וננסה לראות מה קורה עם זה, ובסוף המהלך הזה גם יכול להשליך לשנה קדימה משום שאנחנו כרגע במציאות ביטחונית בהתהוות ואנחנו לא יודעים לצפות אותה

נעמה לזימי:  מה שיוכרע פה יכול גם בהכרח להשליך על שנה הבאה

אמיר רימון: אני אגיד לך עוד משהו ביחס לזה, י"ב-ניקים שעכשיו מתלבטים האם עכשיו לצאת לשנת שירות רואים את המציאות ושואלים את עצמם: האם שווה לי?      

נעמה לזימי: וזאת שאלה חשובה

נעמה לזימי:  תודה לך, אמיר, אני מעריכה מאוד

נעמה לזימי:       אני עוברת לעילי סימנהויז, שינשין, ומיד לאחר מכן יניב דאור, חניך ממכינת תלם וננסה גם להשלים את כל אלה שדיברו

נעמה לזימי:  תודה, עילי, שאתה כאן

עילי סימנהויז: תודה רבה

עילי סימנהויז:  אני אקצר, אנשים טובים ממני דיברו, הסבירו על החשיבות שלנו, אני גם יכול לדבר על זה שעות, אני מניח שזה מיותר, בא לי להתייחס לשני דברים ואני אעשה את זה בקצרה כדי שגם החברים שלי פה יספיקו לדבר

עילי סימנהויז:       דבר ראשון, לגבי הטעות של משרד הביטחון והצבא עם הצווים, אני חייב לציין שמנקודת המבט שלנו הצווים יצאו ביום רביעי, עשר דקות לפני שנסגר המוקד הטלפוני של 'מיטב'

עילי סימנהויז:  המכינות, הגופים המשלחים, לא קיבלו תשובות

עילי סימנהויז:  אני יכול להגיד לכם שהייתי בקשר עם רכזים בכל תנועות הנוער שמוציאות שינשינים, אף אחד מהם לא ידע שזה עומד לבוא וכולם ביקשו מאיתנו עזרה, השינשינים שנמצאים

עילי סימנהויז:       אני מדבר פה עכשיו בשם איליי, יעל ואני, שאנחנו מכירים בדיוק שבועיים

עילי סימנהויז:  נפגשנו אני חושב פעם ראשונה היום, חלקנו, והפכנו להיות חמ"ל שפעיל 24/7

עילי סימנהויז:  בשבוע שעבר איליי ואני היינו באילת, עבדנו עם מפונים בנפרד, במקרה נפגשנו

עילי סימנהויז:  אני יכול להגיד שבכל רגע שלא הייתי בכיתה בבית ספר של מועצת אשכול הייתי עם טלפון צמוד ומתקשר עם מישהו

עילי סימנהויז:       זה באמת קודם כל מתיש אותנו, לא באנו לשנת השירות הזאת כדי להיאבק, לא כדי לצאת לכנסת, באנו בשביל החניכים

עילי סימנהויז:  לצערי גם עכשיו אני מקבל הודעות מחניכים ששואלים איפה אני ולמה אני לא נמצא

עילי סימנהויז:       לגבי הטעות, אני יכול להגיד שבאופן מיידי אנחנו קיבלנו תשובה מכל מיני מקורות שמדובר בתקלה, בשעה שמונה ביום רביעי יש דיון בקריה ואחרי זה יגיע התיקון

עילי סימנהויז:  לצערי יום אחרי זה קמנו בבוקר להודעה של דובר צה"ל שאומר שזו לא טעות

נעמה לזימי: זו לא טעות, זו מדיניות

עילי סימנהויז: אני חייב להגיד שהייתה הרגשה, אני שמח לשמוע את חביבה, באמת מברכים על זה ומקווים שבאמת יהיה תיקון, לצערי אני יכול להגיד לך שביום חמישי פניתי לכמה רכזים, אחד אמר לי שלא פנו אליהם, אחד אמר לי שהבטיחו לו תיקון בראשון ונתנו את הזמן

עילי סימנהויז:  לא עשינו יותר מדי רעש כי כיבדנו והאמנו שמדובר בטעות, ביום ראשון קמנו לסרטון כואב של מפקד 'מיטב' ולעוד תגובת דובר צה"ל ולצערנו הרגיש לנו שזה ניסיון לטאטא את המדיניות, את הטעות הזאת, מתחת לשטיח

עילי סימנהויז:       אני יכול להגיד שאני התאמנתי בכושר קרבי, הייתי בכמה גיבושים, הדבר הראשון שאמרו לי תמיד זה קודם כל אמינות

עילי סימנהויז:  אל תהיה ראשון בזחילות, אל תהיה ראשון בספרינטים, תהיה אמין

עילי סימנהויז:  אני שואל איפה האמינות הזאת עכשיו

נעמה לזימי: זה מה שגם אמרו לי בבה"ד 1

עילי סימנהויז: הייתי בקשר עם רכזים וכיף לשמוע שבאמת יש שיח, אבל אני קיבלתי הודעות מרכזים, אנשים שמנהלים תנועות נוער והם אמרו לי: אנחנו מרגישים ששיקרו לנו, הבטיחו לנו תשובה ולא קיבלנו

עילי סימנהויז:  לא רק אנחנו כשינשינים שאנחנו באפלה, אנשים קיבלו צו, הם לא יודעים אם הם אמורים או לא

עילי סימנהויז:  הצו הוא לעוד חודש וחצי, הם כבר צריכים להתחיל להתכונן, בכל זאת גיוס קרבי לא בא ברגל, אנחנו מקווים שיבוא התיקון

עילי סימנהויז:  אנחנו כבר איבדנו תקווה, גם הרכזים מעלינו, אנחנו באפלה

עילי סימנהויז:      ועוד משהו שאני רוצה להגיד זה שאנחנו פה וזה איזה שהוא מאבק הרבה יותר רחב, זה לא רק גיוס השינשינים

עילי סימנהויז:  יש פה הרגשה שבחסות המלחמה, לא בכוונה ולא באינטרס של אף אחד, תנועות הנוער והפריפריה מוזזות הצידה, מצד אחד מגייסים עשרה שינשינים, וכמו אמר נציג משרד החינוך, סליחה שאני לא זוכר את שמו, זה משפיע על השנה הבאה

עילי סימנהויז:  אני בקשר עם אנשים שרצו לצאת לשנת שירות והם אמרו לי: מהרגע שאני קטן, מהרגע שהצטרפתי לתנועת הנוער שלי, מכיתה ד', אני שומע כמה השינשינים הם חשובים, צו השעה

עילי סימנהויז:       איפה עכשיו זה קורה? למה עכשיו כשהתחילה המלחמה זורקים אותם? אנחנו מזניחים פה את הפריפריה ובהמשך לדיון על התקציב זו פגיעה לעשרות שנים, לוקחים את השינשינים של השנה, פוגעים במוטיבציה של השינשינים הבאים, מחלישים את תנועות הנוער ואני חושב שהגיע הזמן לעגן את זה בחקיקה

עילי סימנהויז:  הגיע הזמן שגם לנו יהיה משרד שמייצג אותנו פה, משרד ההתיישבות, ושלא נהיה תלויים בכספים קואליציוניים של משרד החינוך

נעמה לזימי: נקווה שגם ייצג אתכם ברגעים כאלה

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  יניב דאור, חניך ממכינת תלם

יניב דאור: תודה רבה

יניב דאור:  שלום לכולם, אני יניב דאור בן 18 ממודיעין, חניך במכינת תלם, המכינה של התנועה הרפורמית בשלוחת יפו

יניב דאור:       תמיד התנגדתי לאי שוויון, בחיי זה חלק מהערכים שמובילים אותי, אבל זו הפעם הראשונה שחוויתי את אי השוויון על בשרי

יניב דאור:  אקח אתכם רגע לתחושות שלי ברגע של קבלת ההודעה על הקדמת הגיוס

יניב דאור:  היינו באמצע הרצאה, קיבלתי את ההודעה כמו שאני מקבל הודעות על חבילות באסוס

יניב דאור:  באמת בוקס בבטן, השתתקתי למשך חצי דקה ואז התחילה יממה שלמה של תחושות באמת באמת קשות, גם ברמת המכינה, גם ברמה האישית, פשוט הרגשתי שתולשים אותי וזה היה מאוד כואב

יניב דאור:       חשוב לי להדגיש שהרצון שלי לשירות משמעותי הוא גבוה מתמיד

יניב דאור:  אני אעשה הכול כדי לשרת את המדינה ולעשות כל תפקיד שייתנו לי על הצד הטוב ביותר, כמו שמכיניסטים ושינשינים עשו בעבר לפניי ומובילים כיום את הצבא בתפקידי מפתח כמפקדים, כקצינים, באמת בצורה הטובה ביותר

יניב דאור:       כמו שאמרתי, אני כאן כמי שרוצה לשרת, לכן גם באתי למכינה קדם צבאית מלכתחילה

יניב דאור:  מדברים איתי לאחרונה במכינה וגם מחוצה לה על אחדות העם ועל החשיבות שלה

יניב דאור:  ההחלטה שהתקבלה מפרידה בין קבוצות ומפלגת את העם

יניב דאור:  יש כאן אפליה בין חייל לחייל, אפליה בין אזרח לאזרח, בין שנת מכינה לשנת ישיבת הסדר והתשובות ששמענו פה לא מספקות בכלל

יניב דאור:  הכנסתם את נושא אי השוויון בנטל לתוך העולם הצה"לי ואת אי השוויון הזה יש לתקן

יניב דאור:  בכל שיח שאני הייתי נוכח בו בחיי הנכיחו לי באופן ברור שכשנכנסים לצבא כולנו שווים

יניב דאור:  כך צריך להיות גם לפני הכניסה לצבא

יניב דאור:       חברים, חשוב להדגיש, המכיניסטים והשינשינים כבר מגויסים מה-7 באוקטובר

יניב דאור:  אני אדבר על המכינה שלי, כאשר פרצה המלחמה המכינה ישר הקימה חמ"ל, התחלנו להתנדב, ישנו בבית ספר על מזרוני שטח, התנדבנו כל יום, כל היום, בין אם זה עם ילדים, בין אם זה הכנת ערכות יצירה לעוטף, באמת מגוון מטורף של התנדבויות

יניב דאור:  בנוסף אנחנו גם המכינה הכי מתנדבת בארץ, מתנדבים ארבע פעמים בשבוע, מתוכן שלוש פעמים עם ילדים להורים מחוסרי מעמד בדרום תל אביב, אנחנו נכנסים איפה שהרווחה לא נמצאת, במועדוניות אחר הצהריים, אני באופן אישי מתנדב בבית ספר בשכונת התקווה, אחראי שם על ילדים בכיתה ג' ביחד עם עוד חברה מהמכינה

יניב דאור:  כשאני לא אהיה שם אני לא יודע מה יהיה עם הילדים האלה

יניב דאור:  באמת, צה"ל חייב להבין את החשיבות של שליפת חניך באמצע וכמה זה משפיע על הקהילה שאנחנו נמצאים בה

יניב דאור:       אסיים ואומר תודה לנעמה ולעוסקים במלאכה, תודה לגאיה, המדריכה שלי שבאה איתי ולחברים מהמכינה, אני קורא לכל מי שלוקח חלק בהחלטה הלא שוויונית הזאת לתקן אותה ולחלק את הצווים באופן שוויוני

יניב דאור:  מפה אנחנו נצא למחאה, כפי שנאמר, היא מתחילה בשעה 12:00 ולא נפסיק להילחם עד שנשיג שוויון

יניב דאור:  תודה לכולם

נעמה לזימי: אמן, תודה רבה

נעמה לזימי:  איתמר גרינברג

נעמה לזימי:  ומי שעוד לא דיברו, נעשה דקה דקה כדי שאני אספיק לסיים

איתן גינזבורג: אני איתמר גרינברג ממכינת גוונא, זו מכינה חצי שנתית לחבר'ה יוצאי המגזר החרדי, מכינה חדשה, נפתחה השנה

נעמה לזימי: זהו, לא שמעתי עליה

איתן גינזבורג: אז הנה, אז הגיע הזמן

איתן גינזבורג:  אנחנו מכינה חדשה, אנחנו מחזור ראשון, אז בוא נגיד שהתהליך שלנו באמת נפגע, ארבעה חודשים המדריך שלנו היה – לפני שבועיים הוא חזר מהמילואים והיה מטורף, אבל הצלחנו להתגבר על זה

איתן גינזבורג:  אתה אמרת, מהמשרד להתיישבות, שהשנה שלנו לא נפגעה, במובן מסוים, אני מתכוון לדייק, השנה שלי מאוד נפגעה, היינו יכולים להשיג הרבה יותר

איתן גינזבורג:  גם אצלנו כיוצאים זה באמת הרבה יותר חשוב

איתן גינזבורג:  זה מבחינת המלחמה באלמנט של הפגיעה אצלנו

איתן גינזבורג:       מהבחינה של הלאה, מבחינת הגיוסים, ההקדמה פחות נוגעת אלינו, כי אנחנו חצי שנתיים, אנחנו מסיימים במרץ, זה כן אקטואלי בהקשר למחזור הבא

איתן גינזבורג:  היה עכשיו שיתוף פעולה בין המשרד לשוויון חברתי ומשרד הביטחון שפיתחו תוכנית של מכינה של חודש ליוצאים שיתגייסו באופן מיידי

איתן גינזבורג:  זה מדהים כי באמת פתאום חושבים על היוצאים ובאמת שבתפיסה שלי יוצא חייב מכינה לפני שהוא מגיע לצבא

איתן גינזבורג:  כמה שכולנו פה צריכים להתחבר לחברה הישראלית אז היוצאים הרבה יותר

איתן גינזבורג:       הנקודה היא שצריך להביא קהלים חדשים וחרדים זה כמובן זה, כמובן צריך לקחת בחשבון שאנחנו ניחשב כחרדים כשנתגייס במספרים האלה

נעמה לזימי: בנתונים זה נחשב

איתן גינזבורג: כן, אני חרדי בצה"ל

נעמה לזימי: כן, בוגר מערכת החינוך, נכון

איתן גינזבורג: אז בקיצור הבקשה היא שצריך להסתכל על היוצאים ולראות שהם לא נפגעים ושיוכלו גם במחזור הבא, שחניך יוכל לדעת שהוא יכול להגיע ולעשות את זה

איתן גינזבורג:  זאת הנקודה, שבאמת לא תהיה פגיעה באוכלוסיית היוצאים

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  היה גם צריך להיות דיון על צעירים יוצאים בשאלה, אנחנו נזמין אותך כשהדיון הזה יחודש

איתן גינזבורג: אני אשמח לבוא

נעמה לזימי: מישהו פה לא דיבר ורוצה לדבר?      

רון ויצנר: תודה רבה על הדיון החשוב הזה

רון ויצנר:  אני אגיד שני דברים

רון ויצנר:  דיברת, נעמה, על העניין של הבעת דעה על ידי המשרדים הממשלתיים, אני רוצה להגיד תודה לשר הרווחה שהוציא עמדה מאוד מאוד ברורה

רון ויצנר:  השינשינים, כולם מדברים על כמה זה מחמם את הלב וכמה אתם עושים דברים יפים, צריך להגיד, השינשינים אצלנו ובעוד ארגונים משלחים מעל 80% נמצאים במסגרות חוץ ביתיות של נוער קצה, של חוסים עם צרכים מיוחדים, של חסות הנוער, פנימיות ילדים ונוער של משרד הרווחה והשינשינים הם הצוותים בשטח, בטח עכשיו כשהצוותים במילואים, הם מחזיקים את הפנימיות האלה

נעמה לזימי: בטח כשיש חוסר בצוותים בגלל תנאים ושכר והכול

רון ויצנר: וגם אנחנו מוציאים את השינשינים בימים האחרונים ועושים ממש סודוקו עם ראשי פנימיות כדי להבין מאיפה אפשר להוציא ואיפה הנזק יהיה יותר חמור ואיפה ייגרם נזק לילדים שיחוו עוד פעם נטישה כשהשינשין אמור לצאת בסוף אוגוסט והוא ייצא עכשיו תוך כדי השנה

רון ויצנר:  אז צריך להבין, מאחורי כל שינשין כזה יש עשרות חניכים, הרבה מאוד מהשינשינים מתעסקים עם הנקודות הכי חלשות בחברה, עם החוליות החלשות בשרשרת ויש נזק אמיתי בדבר הזה של ההוצאה שלהם

רון ויצנר:  זה פעם אחת

רון ויצנר:       הדבר השני זה הדבר המהותי שהוא גם עלה פה הרבה, עד היום אני הייתי שותף בלא מעט דיונים בחודש האחרון סביב מינהל הגיוס של שינשינים ומכיניסטים באפריל

רון ויצנר:  עד לרגע זה לא קיבלנו שום הסבר מניח את הדעת, לא ממשרד הביטחון, לא מצה"ל, למה לא לוקחים משנה א' באופן שווה

רון ויצנר:  החבר'ה שלנו יילכו בראש מורם וזקוף לצבא ויהיו החיילים הכי טובים ויהיו המפקדים הכי טובים, וכמו שנאמר פה, רואים את זה גם בנתונים בסוף, אין לי בכלל ספק, לזה אנחנו מחנכים וזה גם מה שאנחנו שומעים מהשטח, אבל עדיין יש פה תחושה, ושוב אנחנו באמת שואלים, תגידו למה, אנחנו לא מצליחים לשמוע הסבר שאין ממנו בסוף ריח פוליטי וריח של אי שוויון

רון ויצנר:  אנחנו מבקשים שאם עוד אפשר לתקן את זה אז לעשות את זה כמה שניתן

נעמה לזימי: נכון

ירין זוהר מאיר: היי, אני ירין מאיר, שינשינית בתנועת תרבות פה בירושלים

ירין זוהר מאיר:  אני במקור מאילת

ירין זוהר מאיר:  רציתי לספר על התנועה שלנו שאנחנו נורא תומכים בכולם ושב-7 באוקטובר, כשקמנו לאזעקות וזה היה מפחיד ומלחיץ, כמו כולם, בלילה ממש מאוחר דיברנו - - -      

נעמה לזימי: שני משפטים

ירין זוהר מאיר: בקיצור, התנדבנו ב-8 באוקטובר בקייטנות של רופאי ילדים פה בירושלים, בגוואטמלה, וזה היה נורא מלחיץ עם כל הלחץ של לחזור הביתה, אי הוודאות

ירין זוהר מאיר:  פשוט נתנו מעצמנו את כל מה שיכולנו וממש שמחנו שעשינו את זה

ירין זוהר מאיר:  יש לנו גם חברים משדרות ומשלומי שפונו לפה והתנדבו פה בבתי מלון עם החניכים שלהם משדרות

ירין זוהר מאיר:  שדרותים היו אמורים להיות פה, אבל הם עכשיו חוזרים אז הם לא הספיקו להגיע

ירין זוהר מאיר:  אנחנו באמת מוכנים לקחת אחריות ולהתגייס ואנחנו מבקשים שישיבות ההסדר והשותפים שלנו ישתתפו איתנו בשוויון

נעמה לזימי: חד משמעית

נעמה לזימי:  תודה רבה

נעמה לזימי:  חברים, סיכום והחלטות מישיבה בנושא השפעת המלחמה על מכינות קדם צבאיות ושנות שירות

נעמה לזימי:       הוועדה מבקשת מהרמטכ"ל ומשר הביטחון לפעול בהקדמת צווי הגיוס בדרך המייצגת מדיניות גיוס שוויונית, יש לתקן אפליה נקודתית זו המייצרת תחושות קשות בקרב חלק מאוכלוסיות הגיוס

נעמה לזימי:  אין ספק בדבר תרומתם לשדרה הפיקודית והאיכותית של צה"ל בכלל ולחברה ולפעילות החברתית בזמן המלחמה למפונים, לחקלאים, למשפחות אנשי המילואים ועוד

נעמה לזימי:       הוועדה מבקשת ממשרד הביטחון להוביל שולחן עגול בין נציגי המכינות, הש"ש וההסדר ובשיתוף עם משרדי ממשלה משלחים, חינוך והתיישבות, וקולטים, רווחה, חקלאות, בריאות ועוד

נעמה לזימי:       הוועדה מבקשת מצה"ל למצות גיוס של דחויי שירות המבקשים להקדים את גיוסם

נעמה לזימי:       הוועדה מבקשת משרת ההתיישבות לפעול לצביעה תקציבית עבור בינוי במכינות גם בשנת 2024

נעמה לזימי:  כמו כן לפעול כמתוכנן שמכינות שנפגעו מהקדמת גיוסים בהם שלא ייפגעו תקציבית בגין חניכים שהוקדם גיוסם

נעמה לזימי:  הוועדה מצפה ממשרד ההתיישבות והמשימות הלאומיות לדרוש מול משרד הביטחון לפעול בשוויוניות בהקדמת הגיוס במטרה גם לשמור על המשך קיומן

נעמה לזימי:  הוועדה רואה חשיבות בעמידה של המשרד בשעה זו לצד המכינות

נעמה לזימי:       הוועדה מבקשת לייצר ודאות עבור המכינות ושנות השירות בתוך אותם 850 שהוקדם גיוסם ואת צווי ההקדמה עבור הרזרבה לעשות מתוך ישיבות ההסדר

נעמה לזימי:  מעבר לאי השוויון, אם כבר יש רזרבות שיהיו במקומות בהם לא גייסו

נעמה לזימי:       הוועדה שותפה לדאגה משרשרת הפגיעה במקבלי השירות, ממכינות ומשינשינים, ומתריעה בדגש על הפריפריה ואוכלוסיות מפונים ואוכלוסיות חלשות

נעמה לזימי:       אז קודם כל להגיד לכם תודה גדולה גדולה גדולה, אתם באמת הגאווה שלנו, ישראל היפה והסולידרית ואני ממש מברכת על הדיון הזה

נעמה לזימי:  מצטערת אם מישהו לא דיבר, אני ממש מתנצלת ואני מקווה שלא יהיה דיון המשך כדי שתדברו אלא שזה יהיה בנסיבות טובות

נעמה לזימי:  נתראה גם בהפגנה, תודה לכל האורחים והאורחות