הוועדה לביטחון לאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 124, 2024-02-05 00:00

צביקה פוגל: אנחנו ביום ה-122 ל-"חרבות ברזל"

צביקה פוגל:  יש כאלה שלא האמינו שנגיע למספר הזה

צביקה פוגל:  אבל מי שרצה להקשיב לאנשים שהם – אני לא רוצה להגיד מומחים, כי אין לנו מומחים לאירועים מטורפים כאלה – אבל שקצת יותר העריכו את האיום איתו אנחנו מתמודדים, שמעו לא מעט אנשים שזה כבר תם עידן המבצעים פה, אנחנו במלחמה

צביקה פוגל:  ומלחמה לא נגמרת בפרק זמן קצר, וזו מלחמה שתיקח שנה

צביקה פוגל:  יש כאלה שאמרו גם למעלה משנה

צביקה פוגל:       לצערי הרב חלק נרחב ממדינת ישראל כבר אחרי ארבעה חודשים הופכים להיות קצרי סבלנות

צביקה פוגל:  אז אני רוצה לנצל את העובדה שהבוקר לא התעוררתי עם "הותר לפרסום" ולהגיד תודה לכל אותם חיילים סדירים, קבע, מילואים, כל אותם גופי הביטחון שנמצאים שם, עושים עבודה מדהימה

צביקה פוגל:  אני איש צבא לשעבר, אני חושב שאני יכול לתרגם היטב את מה שקורה גם בעזה, גם ביהודה ושומרון וגם בצפון

צביקה פוגל:  ועזה זו מלחמה בשתי זירות: מעל האדמה ומתחת לאדמה

צביקה פוגל:       ביהודה ושומרון זה המקום אולי הכי מסובך אחרי עזה לנהל בו מלחמה

צביקה פוגל:  ובצפון אנחנו יודעים שאנחנו רגע לפני

צביקה פוגל:  ובכל זאת אנחנו עושים שם עבודה יפה ומצליחים כרגע לפחות לא להיגרר למקום שאנחנו לא רוצים להיות בו

צביקה פוגל:  בשם כולנו אני מוסר מפה תודה לכל הכוחות שלנו שנמצאים שם ונלחמים כדי שנוכל אנחנו לקיים את הדיון פה

צביקה פוגל:       וכמו בכל דיון שבו משפחות חטופים נמצאות לפני שאני פותח את הדיון עצמו, הבמה שלכם, בבקשה

דריה גונן: שלום, אני דריה גונן, אחות של רומי גונן שנחטפה מהנובה

דריה גונן:  שוב, כמו שאמרת, אנחנו כבר 122 ימים כבר שהם שם

דריה גונן:  ומקודם הייתה את הישיבה על נרצחי הנובה, ואני יכולה להגיד שאני מכירה את זה מאוד מקרוב, כי חברת הנפש של אחותי נרצחה לה מול העיניים

דריה גונן:  והגיבור שניסה להציל אותן גם נרצח לה מול העיניים ועוד אחד שהצטרף למכונית נרצח

דריה גונן:  היחידה שנשארה ונחטפה פצועה

דריה גונן:       וממש לא מזמן ראיתי איזה כתבה שכתוב שאתה נגד עסקה מופקרת

דריה גונן:  אני לא חושבת שיש דבר שיותר מופקר מלהשאיר אותם שם

דריה גונן:  אני לא חושבת שיש דבר כזה בכלל עסקה מופקרת

דריה גונן:  שיש שם אנשים שהם כבר 122 ימים שם, בגיהינום

דריה גונן:  ואני באמת מצפה שתסתכל לי בעיניים ותגיד לי איך אפשר להגיד דבר כזה כשאחותי ואבא שלה ובן דוד שלה נמצאים שם? אני באמת לא מבינה מאיפה אפשר בכלל להגיד שזה עסקה מופקרת, כי אנחנו נראים חלשים, כי אנחנו לא קובעים את התנאים

דריה גונן:  יש שם אנשים

דריה גונן:  אנשים שבאמת הזמן שלהם אוזל, זה לא איזה סיסמה

דריה גונן:  הם שם והזמן שלהם קצוב, אם בכלל, אולי כבר לא בחיים רובם

דריה גונן:  ואני בכלל לא רוצה לחשוב על האופציה הזאת שאחותי לא בחיים

דריה גונן:  אבל מי יודע מה, עם כל הדעות האלה בסוף נגיע גם ל-200 ימים

דריה גונן:  אני לא יכולה לדמיין דבר כזה

דריה גונן:       ברור לי שאי אפשר לעשות הכול, שאי אפשר לתת להם הכול

דריה גונן:  מבחינתי כן, שייתנו הכול

דריה גונן:  אחותי אין לה מחיר, היא שווה הכול

דריה גונן:  אני מבינה שיש שיקולים, אבל נראה ככה שהשיקולים האלה נמצאים על גב אחותי, על חשבונה, על חשבון החיים שלה

דריה גונן:  ואני לא מוכנה לזה, אז אני באמת רוצה הסבר למה שראיתי

תמר עשת: אני אוסיף ואומר שהשימוש הזה במילה "עסקה מופקרת" – אותי הוא מקומם

תמר עשת:  ההפקרות קרתה כבר

תמר עשת:  ההפקרות קרתה כשבן דוד שלי, כשאחותה של דריה, שהלכו למסיבה שאושרה על ידי הצבא, והצבא הכיר; והם נחטפו ממנה

תמר עשת:  כשאבא של אלה נחטף בתחתונים מהבית שלו, מהמיטה שלו

תמר עשת:  אז עכשיו ההפקרות? ההפקרות עברה כבר מזמן

תמר עשת:  מדברים על זה שעסקאות זה הפקרות? הפקרות זו המדיניות אחרי העסקה

תמר עשת:  העסקה האחרונה הייתה לפני 13 שנים

תמר עשת:  היו 13 שנים למדינה לנהל ביטחונית ומדינית את מה שקורה פה

תמר עשת:  משפחות העוטף זעקו על הפקרות במשך שנים והתעלמו מהם

תמר עשת:  אז אחרי שהם נפגעו להגיד שזה יהיה הפקרות להחזיר אותם? לצפות מהם לחזור לבתים שלהם ולשמור על הגבול, כשאף אחד לא שומר עליהם חזרה? לצפות שנמשיך לחיות כאן כשמדברים על להקריב את המשפחות שלנו? זה לא ערכים שאני חונכתי עליהם במדינת ישראל

תמר עשת:       במדינת ישראל החיים שווים יותר מהכול

תמר עשת:  אין כזה דבר להקריב אנשים, אנחנו לא טובים מאף אחד שסביבנו אם אנחנו מדברים כאן, אם אנחנו מעזים להגיד שצריך להפקיר אותם, שצריך להקריב אותם

תמר עשת:  זה לא הערכים היהודים, זה לא הערכים הישראליים

תמר עשת:  אני לא יכולה לשמוע את זה שלהחזיר אותם זה הפקרות

תמר עשת:  יש למדינה אחריות על האזרחים שלה והאחריות נמדדת ביום יום

תמר עשת:  בשעה קשה, בשעת חירום, התפקיד זה להגן על כמה שיותר מהם

תמר עשת:  יש שם 100 איש שנמצאים עכשיו בין חיים למוות והעסקה תקבע להם את החיים או את המוות

תמר עשת:  יש 100 אנשים שהחיים שלהם בידיים שלנו, של כולנו עכשיו

תמר עשת:  ואנחנו נקבע אם הם יחיו

תמר עשת:  אז להחזיר אותם זה לעולם לא הפקרות, זו הצלה וזו מצווה וזו חובה

תמר עשת:  תודה רבה

צביקה פוגל: תודה לך על הדברים החשובים

צביקה פוגל:  בבקשה

שלמה בן-עמי: שמי אלה בן עמי

שלמה בן-עמי:  אני בת של אוהד בן עמי, שנמצא בשבי החמאס כבר 122 ימים; ושל רז בן עמי שחזרה משבי החמאס לאחר 54 ימים

שלמה בן-עמי:  אני מקיבוץ בארי

שלמה בן-עמי:  אתאר לכם בקצרה את חיי: חייתי 23 שנים בקהילה מדהימה, חמה ואוהבת

שלמה בן-עמי:  עם הורים דואגים ועוטפים בקיבוץ מהאגדות

שלמה בן-עמי:  חיינו בגן העדן הפרטי שלנו

שלמה בן-עמי:  ב-7

שלמה בן-עמי: 10 העולם חרב עלינו

שלמה בן-עמי:  הכול קרס וחולצתי החוצה תוך כדי התופת מביתי שכבר לא הכרתי והפך לאזור מלחמה, לגיהינום

שלמה בן-עמי:       ההורים שלי נחטפו מהבית שלהם, ממיטתם, בפיג'מה שלהם

שלמה בן-עמי:  מאז אנחנו חיים כל יום את ה-7

שלמה בן-עמי: 10 מחדש

שלמה בן-עמי:  באותו יום קרה מחדל, מחדל ענק

שלמה בן-עמי:  שכל אחד מהיושבים פה בכנסת אחראי לו בצורה כלשהי

שלמה בן-עמי:  תפקידכם לקחת את מדינת ישראל בידיים ולהחזיר אותנו אותנו למציאות שלנו

שלמה בן-עמי:  הצעד הראשון כדי שנוכל לחזור למציאות שלנו הוא להחזיר את החטופים הביתה

שלמה בן-עמי:  אמא שלי רז מספרת את הזוועות שעברה בשבי

שלמה בן-עמי:  היא מספרת שאם הייתה יושבת שם עוד שבוע היא לא הייתה מחזיקה מעמד

שלמה בן-עמי:  היא לא ישנה בלילה, בקושי אוכלת וכששותה מים מרגישה אשמה

שלמה בן-עמי:  היא חזרה אלינו פיזית, אבל עד שכל החטופים יהיו בבית הנפש שלה עדיין שם

שלמה בן-עמי:       אני מבקשת שכל אחד שיושב פה יסתכל לי בעיניים וישאל את עצמו מה הוא עשה אתמול, מה הוא עשה היום ומה הוא יעשה מחר כדי להחזיר את אבא שלי ושאר החטופים הביתה

שלמה בן-עמי:  אני דורשת שבמקום לשבת פה בוועדות הנעימות שלכם עם המזגן הנעים, כשבחוץ קר ובעזה עוד יותר קר, במיוחד בלי בגדים, בתחתונים, כמו שאבא שלי נחטף

שלמה בן-עמי:       אני דורשת שתעשו את הצעד שצריך ותקומו להחזיר אותם הביתה עכשיו

שלמה בן-עמי:  לא מעניין אותי איזה צעדים נדרשים, צריך לבצע אותם

שלמה בן-עמי:  לאבא שלי ושאר החטופים אין מחיר וגם אין זמן

שלמה בן-עמי:  את המחיר שמדינת ישראל נדרשת לשלם אנחנו נשלם בעקבות המחדל שההנהגה והכנסת אחראים לו

שלמה בן-עמי:  אתם הבאתם עלינו את המחדל הזה ואחריותכם לפתור אותו

שלמה בן-עמי:  אני כאן כדי למלא מכם את חובתכם להחזיר את אבא שלי ואת שאר החטופים הביתה עכשיו

שלמה בן-עמי:       ועכשיו בנימה קצת יותר אישית

שלמה בן-עמי:  חבר הכנסת צביקה פוגל, יש לי שאלה אליך

שלמה בן-עמי:  אקריא לך ציטוט שלך: "אין סיבה לקיים עסקה

שלמה בן-עמי:  אנחנו הצד החזק והמנצח ולא יכול להיות שאנחנו לא אלה שקובעים את התנאים"

שלמה בן-עמי:  אני מסכימה איתך שאנחנו צריכים להיות אלה שקובעים את התנאים

שלמה בן-עמי:  אני מסכימה איתך שאנחנו מדינת ישראל וידינו צריכה להיות על העליונה, במיוחד מול ארגון טרור שצריך להיות קטן מאיתנו

שלמה בן-עמי:  אבל איך אפשר להגיד שאנחנו הצד המנצח כאשר כבר 122 ימים יש 136 חטופים בעזה ואנחנו רק ממשיכים לאבד אותם? אני חייבת להגיד, רק החזרת חטופים תמונת ניצחון

שלמה בן-עמי:  אם לא תהיה עסקה עכשיו הם יחזרו בארונות

שלמה בן-עמי:  ו-136 ארונות זה לא תמונת ניצחון

שלמה בן-עמי:  תודה

צביקה פוגל: תודה רבה לך

גדליה גל: אני אשר, אח של יוסף מנחם גדליה שנהרג בקרב בכפר עזה

גדליה גל:  אני מפורום הגבורה, פורום המשפחות השכולות

גדליה גל:  אספר סיפור קטן על יוסף: יוסף היה כנראה החייל הכי פעיל בצה"ל

גדליה גל:  הוא שירת בדובדבן, הוא היה בקבע והוא הקים שם את יחידת הרחפנים

גדליה גל:  הוא עשה 100 פעולות ביהודה ושומרון

גדליה גל:  ופעם אחת הרב שלו דיבר איתו, יוסף תמיד היה אופטימי, שמח, לא אפשר היה למצוא אותו כועס או עצוב

גדליה גל:  פעם אחת הוא היה מדוכדך, שאל אותו הרב למה? הוא אמר שהם הולכים, מסכנים את החיים, חוטפים אש, נהרגים חברים בשביל להביא טרוריסטים

גדליה גל:  ובסוף אחרי כמה שבועות הוא מקבל מבצע והוא מביא את אותו בן אדם שוב חזרה הביתה, חזרה לבית משפט

גדליה גל:  וזה דבר שהוא פשוט לא ראה איך הסבב הזה נגמר

גדליה גל:  ואנחנו רואים גם בעזה איך הטרור שמטפחים אותו ונותנים לו לצמוח לא שם עלינו ועושה בנו דברים נוראיים

גדליה גל:       בשמחת תורה, אני ויוסף קפצנו ביחד לירושלים להילחם

גדליה גל:  אני נלחמתי ברעים, הוא נלחם בכפר עזה

גדליה גל:  הוא נכנס שם עד קו הבתים האחרון, ממש המקום שחטפו ממנו את כל הצעירים מכפר עזה

גדליה גל:  הוא נכנס שם בערך לבד, עם עוד שלושה אנשים

גדליה גל:  פשוט לא היה אכפת להם מכלום, הם ירו במחבלים

גדליה גל:  הוא ידע בדיוק למה הוא הולך, והוא האמין שזה הדבר שצריך לעשות, ועל זה הוא הקריב את החיים שלו

גדליה גל:       והדבר האחרון-אחרון שאני יכול לחיות איתו זה שהוא הקריב את החיים שלו סתם

גדליה גל:  ובתור אח שלו הגדול, שהוא תמיד סמך עליי, מגיל קטן אני אימנתי אותו, הייתי לו מודל השראה

גדליה גל:  היינו צריכים להצטרף יחד בעסק, לגור ביחד ביישוב

גדליה גל:  היו לנו הרבה תוכניות ביחד

גדליה גל:  והוא היה היחיד שתמיד האמין בי, תמיד

גדליה גל:  אף אחד אחר לא האמין בי

גדליה גל:       בתור אח שלו הגדול אני חייב לעשות הכול וחייב להשמיע את הקול הזה שאין סיכוי שנותנים לטרור נצח

גדליה גל:  חבר שלי יצהר הופמן נהרג בצפון הרצועה לפני כמה ימים

גדליה גל:  אני לא מבין איך עדיין נכנס סיוע לצפון הרצועה, זה אזור שאמור להיות שומם מאדם

גדליה גל:  אני מדבר עם הרבה חברי כנסת, אף אחד לא יודע לענות על הדבר הזה

גדליה גל:  זה פשוט לא יאומן

גדליה גל:  וחיילים נהרגים ואני יודע כנראה יותר מהבן אדם הממוצע מה זה כשבן אדם נהרג, זה משנה חיים

גדליה גל:  אין לי, החיים שלי הם כמובן לא אותו דבר ואני לא יודע מה הם כן יהיו

גדליה גל:  ואני דורש מכאן שהסיוע לא יעבור לעוד יום אחד ולא עוד חייל אחד ייהרג על השטות הזאת

גדליה גל:  ושנגיע פה לניצחון מוחלט וזה המינימום שאנחנו נדרוש בשמו

צביקה פוגל: תודה רבה

צביקה פוגל:  הדברים שלך חשובים, טוב שהם גם נשמעים

צביקה פוגל:  גם לא פשוט להקשיב להם

צביקה פוגל:  גם אני שואל למה הסיוע ההומניטרי נכנס, אבל התשובה היא כנראה באנגלית, לא בעברית

צביקה פוגל:  בבקשה

איציק פיטוסי: שלום לכולם, שמי איציק פיטוסי

איציק פיטוסי:  אבא של סמל ראשון ישי פיטוסי, לוחם גולני, גדוד 13, פלוגת החוד

איציק פיטוסי:  ישי היה ב-7 באוקטובר במוצב שנקרא החץ השחור, זה היה ארבעת החודשים האחרונים לשירות שלו והוא תפס שם משימה

איציק פיטוסי:  ב-7 באוקטובר לפנות בוקר פצמ"ר ראשון, מקבלים דיווח מהמ"פ לקפוץ לגבעה ששולטת על הנראות לכיוון הגדר

איציק פיטוסי:  לאחר מספר דקות קריאות מהתצפיתניות ומהחמ"ל מנחל עוז על קווי דיווח רבים לאורך הגדר ומתבקשים לקפוץ לגדר, למרות ירי נ"ט שיש עליהם

איציק פיטוסי:       ישי וחברים שלו יוצאים לגדר עם הנמר ומתחילים להילחם עם קטלן, עם מקלען שנמצאים על הנמר לאורך הגדר

איציק פיטוסי:  לאחר מספר דקות חוטפים RPG ראשון שמתקל את הנמר ומשבית את המקלען וגם את הקטלן

איציק פיטוסי:  הם ממשיכים מה שנקרא דרך חרירים ודריסה לאורך כל הגדר

איציק פיטוסי:  דורסים, דורסים מאות מחבלים, טנדרים, אופנועים, חיילי נוח'בה, כל מה שנמצא בדרכם

איציק פיטוסי:  בהמשך הם חוטפים עוד RPG

איציק פיטוסי:  תוחלת החיים של הנמר כבר הפסיקה לעבוד

איציק פיטוסי:  הם מצליחים להניע את הנמר בנהיגת חירום ולאורך כל הקריאות של התצפיתניות שיש המונים שנמצאים כבר בתוך נחל עוז הם מתקרבים לכיוון נחל עוז

איציק פיטוסי:       הם ממשיכים להגיע לכיוון נחל עוז, נכנסים לבסיס ומבינים שיש מאות מחבלים דרך מצלמות של הנמר ואף על פי שהם חשופים

איציק פיטוסי:  המ"פ מוציא את עצמו דרך הצריח, לוקח את הנגב שהיה בתוך הנמר ומתחיל לירות

איציק פיטוסי:  לאחר לא דקה ולא שתיים הוא חוטף טיל נוסף, נשמטת לו כף היד, הוא מכניס את עצמו לתוך הנמר כשהוא שותת דם בתוך הנמר

איציק פיטוסי:  הם מבינים שלהמשיך להיות חשופים מול מאות מחבלים בתוך נחל עוז ובתוך המוצב – לא אפקטיבי

איציק פיטוסי:  הם מחליטים לצאת מתוך נחל עוז ליער קרוב מאוד למוצב

איציק פיטוסי:  ובהחלטה אמיצה מחליטים לצאת להילחם פנים מול פנים מול אותם מאות מחבלים

איציק פיטוסי:  החלטה אמיצה מאוד, קופסת מתכת שכבר לא יעילה, מחליטים להיחלץ ממנה

איציק פיטוסי:  מוציאים את עצמם על ידי קריאת 'שמע ישראל' כולם מתוך הנמר ויוצאים שבעה לוחמים להילחם פנים מול פנים

איציק פיטוסי:       היתקלות ראשונה לאחר 200 מטר כי 30-40 חיילי נוח'בה שנמצאו לאחר מכן עם מפות של קיבוץ סעד מחוסלת על ידם וממשיכים לכיוון נחל עוז

איציק פיטוסי:  היתקלות שנייה, עוד עשרות מחבלים שנמצאים לידם, עם מעט נשק שנשאר להם, כמה שהם יכלו לקחת מתוך הנמר ומחסלים גם כמעט את רוב החולייה שבדרכם לקיבוץ נחל עוז

איציק פיטוסי:  הם ממשיכים לכיוון הבסיס

איציק פיטוסי:  שבעה לוחמים ממשיכים לכיוון הבסיס, להציל את החברים שלהם לאור כל הקריאות וכל מה שהם ראו מתוך הנמר

איציק פיטוסי:  נמר נשלח קדימה, תקול, נסיעה איטית כדי למשוך את האש

איציק פיטוסי:  כדי שמחבלים יחשבו שהם בתוך הנמר וכדי למשוך אש הוא נכנס לתוך נחל עוז, הם נשארים מחוץ לנחל עוז כשנפתחת לעברם אש מטורפת של מאות מחבלים שחיכו להם כנראה בכניסה

איציק פיטוסי:  צלף שהיה שם במקום הוריד אותם אחד אחד

איציק פיטוסי:  ישי, הבן שלי, היה דור רביעי בגוש קטיף

איציק פיטוסי:  אני זוכר שאתה היית גם אלוף פיקוד דרום

איציק פיטוסי:  דור רביעי בגוש קטיף, סבים, סבתות, אני, ההורים שלי, ההורים של אשתי, שם ישי היה ארבעה חודשים אחרונים שלו, של השירות, מצא גם את מותו

איציק פיטוסי:       רוח הלחימה של הדור הזה, שהעזו בגבורה לצאת מתוך הנמר ולהילחם

איציק פיטוסי:  קיבלנו שיחות מהמג"ד לאחר מכן, מהמח"ט, הם לא היו חייבים לעשות את זה

איציק פיטוסי:  לא חסרים נמרים שהמשיכו להילחם עם היכולת שלהם או להישאר בתוך הנמר

איציק פיטוסי:  שמענו על סיפורים שלא יצאו מהנמר, אבל הם יצאו

איציק פיטוסי:  הם יצאו בעוז, בגבורה, כי זה מה שחינכו אותם, לא מפקירים חיילים בשטח

איציק פיטוסי:  לא מפקירים אזרחים, לא בנחל עוז, לא בסעד, לא בכפר עזה

איציק פיטוסי:  הם יצאו למרות שהם ידעו שהסיכוי שלהם הוא אפס

איציק פיטוסי:  הוא אפס

איציק פיטוסי:  שבעה מול מאות עם נשק לא של 0

איציק פיטוסי: 56; עם טילים, עם רימונים

איציק פיטוסי:  נמצאו שם הכול בזירה

איציק פיטוסי:  כל מה שאני מדבר אתכם זה ניצול אחד שניצל מתוך כל התופת הזאת, שמעון מלכה, אתם יכולים לשאול אותו, זה ממנו מגיע

איציק פיטוסי:       ואני כאן בשם הבן שלי, בשם אותם לוחמים, בשם אותם כל הגיבורים שקפצו ב-7 באוקטובר כן עם צו, לא בלי צו, כי הם ידעו שהם הולכים להגן על מדינת ישראל, על עוטף ישראל

איציק פיטוסי:  ושאף אחד לא יגיד לי מה זה חטוף, כי אני הייתי אמור להיות גם מא"גיסט של הדר גולדין

איציק פיטוסי:  עדנה גיסתי, אשתו של אשתי הייתה ארוסתו שלושה שבועות בלבד לפני החתונה

איציק פיטוסי:  ועד היום הוא לא שב

איציק פיטוסי:  לא הגופה שלו, למרות שאנחנו היינו בכל הישיבות, תצהירו, תגידו, בתוך המשפחה עם הדר גולדין, עם שמחה גולדין

איציק פיטוסי:  אז הם עדיין לא חזרו מצוק איתן

איציק פיטוסי:       אז ניצחון זה ניצחון כדי שעוטף ישראל יחזור לקיבוץ, ושהיום בפברואר אנחנו נלך לדרום אדום כמו שהיינו בשנים שעברו ונקטוף כלניות ונחיה שם כמו שהיינו רגילים לחיות שם, בלי שום פחד, בלי שום הרתעה

איציק פיטוסי:  ניצחון מוחלט שהחמאס לא יצליח להרים את הראש שלו יותר, שהוא בכלל לא יהיה

איציק פיטוסי:  למיגור

איציק פיטוסי:  זו החלטת קבינט, דרך אגב, ואתם עושים עבודה נפלאה ואני מחזק את ידיכם כדי שהמלחמה הזאת, הניצחון שלה זה מיגור החמאס מהשורש

איציק פיטוסי:  לחשוב על אותם 9 מיליון שנמצאים עוד במדינת ישראל, שלא עוד שנה שנתיים אנחנו נחזור עוד פעם להילחם ועוד פעם הבנים שלנו נפלו לשווא? מה נגיד? מה נגיד עוד פעם? לאן תחזירו את הקיבוצים כשהחמאס עדיין שולט ברצועה? כשיוצאים מהצפון ועוד 150,000 תושבים כביכול נמצאים שם כאזרחים פשוטים

איציק פיטוסי:  אנחנו דורשים בשם הבנים שנפלו לחזק את ידיכם ולבקש ניצחון מוחלט

איציק פיטוסי:  תודה

צביקה פוגל: תודה לך

צביקה פוגל:  משפחת היימן, בבקשה

אלי כהן: תודה רבה שאפשרת לנו לדבר, יושב-הראש פוגל

צביקה פוגל: תמיד

אלי כהן: שמענו פה סיפורים באמת כואבים וקשים, אנחנו כולנו נמצאים באותו מצב, כעם אחד, מאוחד

אלי כהן:  אני מקווה שלמרות הכול, למרות כל המחלוקות והדעות השונות אנחנו נזכור שכוחנו באחדותנו

אלי כהן:  זה בסדר שיש דעות שונות וזה בסדר שכל אחד חושב קצת שונה ויש קצת התנגשויות בין אנשים שונים, קבוצות שונות

אלי כהן:  זה בסדר גמור

אלי כהן:  אבל נא לא לשכוח, רק אם אנחנו נהיה ביחד אז אנחנו ננצח

אלי כהן:  אל תשכחו את זה, זה הקסם שלנו לאורך כל הדורות וזה מה שאנחנו צריכים לזכור עכשיו בתקופה הקשה ביותר של הארץ הזאת

אלי כהן:  מה שאני רוצה לספר בקצרה על ענבר, אתן לאשתי לדבר על ענבר

חנה כהן: ענבר היא אחיינית שלי, הבת של אחי

חנה כהן:  ההורים ממוטטים, הם לא יכולים להגיע, ולכן אנחנו מייצגים אותם

חנה כהן:  ענבר הייתה לוחמת קרבית, הייתה בקורס מ"כים, אחר כך בקורס קצינות

חנה כהן:  ענבר הייתה שווה הרבה למדינה, תרמה המון, עולם ומלואו

חנה כהן:  נחטפה במסיבת הנובה, שם היא עבדה כהלפרית, היא עשתה את זה כבר שנים

חנה כהן:  היא נחטפה ונרצחה בשבי חמאס

חנה כהן:  ענבר נרצחה בצורה אכזרית ביותר, אני אפילו לא אפרט

חנה כהן:  לא הרבה יעמדו פה בתיאור שלי אם אני אתאר איך היא נרצחה

חנה כהן:       בהקשר למה שאמרת אני רוצה להוסיף ולהגיד שיש 136 חטופים

חנה כהן:  לא רק 100

תמר עשת: אמרתי מעל 100 חיים; ברור שיש 136

חנה כהן: יש 136 חטופים, שהמטה צריך כל פעם להדהד שיש גם נרצחים בתמונה

חנה כהן:  היום אנחנו קוראים לענבר גווייה

חנה כהן:  גופה

חנה כהן:  ענבר, שהיא עולם ומלואו לבני משפחתה הפכה ממלח הארץ לגווייה, לגופה

חנה כהן:  כשביבי משחרר הוא משחרר גופות אחרונות

חנה כהן:  הוא לא משחרר נרצחים חטופים, הוא משחרר גופות

חנה כהן:  גופות מכנים גם מחבלים כגופות, זה השם

חנה כהן:  זה שם כולל, זה שם פוגע מאוד במשפחות הנרצחים

חנה כהן:       רציתי להגיד עוד משהו

חנה כהן:  אני בעד לחשוב גם עליהם ולא לתקוע אותם בסוף הרשימה

חנה כהן:  לחשוב על רעיון איך להביא גם את ענבר, הגופה, הגופה ששווה המון למשפחה שלה, כי היא לא גופה

חנה כהן:  בעיניכם היא אולי גופה, בעינינו ענבר היא עולם ומלואו

חנה כהן:  ואם תשאירו את ענבר בסוף הרשימה, כמו את שאר הנרצחים, לא רק את ענבר, היום אנחנו מדברים על 30

חנה כהן:  לאף אחד אין ערבות שנשאר רק 30, שזה אכן המספר

חנה כהן:  אני מתפללת שזה המספר, אבל כל בן אדם רציונלי יודע שזה לא המספר

חנה כהן:       ענבר היא דור שלישי לשואה

חנה כהן:  הסבא שלה והמשפחה עוברת שואה שנייה

חנה כהן:  שואה שנייה

חנה כהן:  הסבא מספר לי שבשואה שהוא עבר קברו בקבר אחים

חנה כהן:  למה קברו בקבר אחים? כי לא היה מה לקבור, נשארו רק חלקים מהגוויות, אז קברו אותם בקבר אחים

חנה כהן:  אנחנו מבקשים מממשלת ישראל שתמצא פתרון גם לגווייה הזאת וגם לעוד 30 גוויות, שדחפו אותם לסוף, שתמצא להם פתרון

חנה כהן:  או בעסקה מקבילה או שאני לא יודעת מה הפתרון, אני לא פוליטיקאית

חנה כהן:  או עסקה כוללת

חנה כהן:  אני רוצה להביא את ענבר לקבר ישראל

חנה כהן:  ענבר תרמה למדינה, ענבר נהרגה בשל רשלנות המדינה

חנה כהן:  ענבר לא חיילת, ענבר אזרחית שנחטפה מתוך מדינת ישראל

חנה כהן:  חוזה בין מדינת ישראל לאזרח הוא חוזה שמחויב להחזיר את כל ה-136 חטופים

חנה כהן:       עכשיו אני אומר ואוסיף, דחפתם אותם לסוף הרשימה ובחרתם בעסקת פעימות, זה אומר שאת ענבר ואת שאר הנרצחים במקרה הטוב ובגלל שמדובר בנאצים אנחנו נראה אולי בעוד שנה

חנה כהן:  אם ימצאו אותה, מה ימצאו ממנה

חנה כהן:  נתתם את דעתכם על זה? נתתם את דעתכם כשדחפתם את הגוויות לסוף הרשימה? חשבתם שאולי לגוויות האלה יש משפחות? חשבתם על זה? חשבתם על זה שההורים של הנרצחים צריכים לסגור מעגל?      הוא דיבר על משפחת שאול

חנה כהן:  הבעיה שאתם לא לומדים לקח מסיפורי העבר, אתם רוצים לשכפל את משפחת שאול בעוד כמה משפחות

חנה כהן:  במקום לחשוב על פתרון יצירתי להביא גם את הנרצחים יחד או במקביל

חנה כהן:  פשוט דחפתם את הגוויות לסוף

חנה כהן:  וזה כואב

חנה כהן:  וכל אחד פה שיושב צריך לזכור שאתם יושבים פה בזכות הגוויות האלה

חנה כהן:  הגוויות האלה

חנה כהן:  זה מה שאתם צריכים לזכור ולפעול בהתאם

חנה כהן:  זה מה שאני מצפה

חנה כהן:  אני על ענבר לא אוותר

חנה כהן:  כל עוד אני חיה אני לא אוותר עליה

חנה כהן:  אבל אתם רוצחים גם את בני משפחתי

חנה כהן:  את זה תזכרו

צביקה פוגל: זה ממש לא פשוט לשמוע את התיאורים האלה, אבל זה כל כך חשוב שאני לא אפסיק להקשיב לכם

צביקה פוגל:  בבקשה

שרוליק קופר: שמי שרוליק, ואני הבן של עמירם ונורית קופר

שרוליק קופר:  נורית השתחררה מהשבי של החמאס לפני הפעימות, מהשתיים הראשונות

שרוליק קופר:  אבל עמירם עדיין שם

שרוליק קופר:       אני פעם ראשונה בכנסת היום

שרוליק קופר:  אני מודה שבשבילי זה חדש כל זה

שרוליק קופר:  אבל אני נמצא כאן כי לצערי הרב הבנתי שאני צריך להגיע לשם

שרוליק קופר:  פעם הייתי חושב שאם אני כואב לי אני הולך לקופת חולים, היום קופת חולים כנראה לא יכולה לטפל בי

שרוליק קופר:  אז באתי להגיד, ואני באמת לא אאריך

שרוליק קופר:  אני רואה את הבנות האלה שם שבגילן צריכות לבוא ולעשות לובינג לשחרור של הקרובים שלהם במקום להיות בבית ספר

שרוליק קופר:  זה כואב הלב

שרוליק קופר:       ב-7 באוקטובר קרה מה שקרה ואין טעם לחזור על זה

שרוליק קופר:  אבא שלי לא היה לוחם במקרה הזה, הוא היה לוחם בעבר

שרוליק קופר:  הוא בן 85, ראה כמה מלחמות בחיים, כמו שאני ראיתי וכמו שהבן שלי ראה עכשיו בעזה

שרוליק קופר:  מה שחשוב לי להגיד זה יש קבוצה אחת של אנשים שכרגע הזמן פועל לרעתם באופן מוצהר ומוחלט ולא ניתן לוויכוח

שרוליק קופר:  וזה החטופים האלה

שרוליק קופר:  החטופים האלה צריכים לחזור

שרוליק קופר:  כמובן לא כולם יחזרו אני מניח, מן הסתם

שרוליק קופר:  אבל המדינה צריכה לעשות כל שביכולתה להחזיר אותם ולו מהסיבה של איכשהו לנסות ולהחזיר את הביטחון לאותן משפחות שמה-7 באוקטובר ועד היום, כולל אלה שנהרגים ונרצחים כל הזמן

שרוליק קופר:  האמון הזה חייב לשוב, אחרת המדינה לא תשרוד

שרוליק קופר:       כל שאר הדברים יכולים לחכות

שרוליק קופר:  גם אם הביטחון של המדינה קצת יידחה, אנחנו יודעים שיש לנו את היכולת להגיע בסופו של דבר לרובם ולבוא איתם חשבון

שרוליק קופר:  היחידים שאין להם זמן זה החטופים

שרוליק קופר:  זה אלה שחיים שם במנהרות האלה והולכים וקמלים מיום ליום

שרוליק קופר:  כבר אין את אותו מספר, אנחנו לא יודעים כמה יש

שרוליק קופר:  מה שחשוב זה לעשות כל דבר קודם כל להביא אותם לפה

שרוליק קופר:  המדינה לא תתאושש ממצב שבו לא נעשה הכול כדי להחזיר אותם

שרוליק קופר:  וכל עסקה, כל עסקה צריכה להתקבל

שרוליק קופר:  אחרי זה נדאג לשאר

שרוליק קופר:  קודם כל תביאו את אלה שחיים

שרוליק קופר:  תודה

צביקה פוגל: תודה רבה לך

צביקה פוגל:  אליהו, בבקשה

אליהו לנקין: צוהריים טובים

אליהו לנקין:  קודם כל תודה רבה ויישר כוח לכל העוסקים במלאכת הציבור והביטחון

אליהו לנקין:  ליבי פה עם כל מי שדיבר מהמשפחות, דריה שדיברה על אחותה רומי שהיא גם פצועה, ומי שדיבר על אבא ובני משפחה ואחיינים, בין אם הם חיים ובין אם פצועים ובין אם לצערנו נרצחו וכמובן שצריך להביא את כולם

אליהו לנקין:       קוראים לי אליהו, ואני אבא של אליקים ליבמן

אליהו לנקין:  לפני 25 שנים אח שלי שניאור שלמה נרצח בשומרון ביחד עם חברו הראל עוז בינון הי"ד

אליהו לנקין:  ולצערנו את המחבלים שלהם תפסו ולא חיסלו

אליהו לנקין:  ובעסקה איומה ונוראה ובלחץ וקמפיינים עליכם נבחרי הציבור, ראשי הציבור, עם הרגשה באמת אמיתית לשחרר מחבלים רוצחים תמורת שחרור חייל יקר ואהוב שמאחל לו הרבה בריאות והצלחה, שחררו ונכנעו לטרור

אליהו לנקין:  והמון המון דם יהודי נשפך מאז

אליהו לנקין:  חלק מהחטופים וחלק מהנרצחים והפצועים הם מאותם מחבלים ששוחררו באותה עסקה

אליהו לנקין:  הבן שלנו אליקים שלמה נולד כמה חודשים אחרי שאח שלי נרצח

אליהו לנקין:  וקראנו לו אליקים שלמה על שם שניאור שלמה

אליהו לנקין:  והרוצחים של אחי הם אלה שחטפו אותו ואלה שמחזיקים בו

אליהו לנקין:       ואנחנו יחד פה עם כל בני המשפחות רוצים כמובן הכי מהר שבעולם את היקירים שלנו פה

אליהו לנקין:  ומדינת ישראל הייתה ועדיין צריכה לעשות כל מאמץ מלחמתי כדי לנצח ולהכריע את האויב, כדי שיקירים שלנו יגיעו כבר

אליהו לנקין:  ולא צריכים לשחרר חיילים, הלוחמים רוצים לחזור להילחם כדי לנצח

אליהו לנקין:  ולא צריך לתת למעבר פילדלפי עדיין להישאר פתוח, כי עוברים משם ועברו משם כלי משחית ללחימה

אליהו לנקין:  ולא צריך לאפשר מדינה חפצת חיים לסיוע הומניטרי, כי זה פוגע ביקירים שלנו החטופים

אליהו לנקין:  זה פוגע בלוחמים שלוחמים שם

אליהו לנקין:       ואנחנו מרגישים יחד עם האהבה הגדולה לבן שלנו, ואנחנו רוצים שהוא יחזור יחד עם כולם וכל יום זה באמת לא נתפס, חייבים להגביר את הלחץ המלחמתי

אליהו לנקין:  כי זה מה שיאפשר בלבד, אני לא רואה דרך אחרת, גם לחילוץ החטופים, גם לשחרורם המהיר, אבל גם לביטחון עם ישראל

אליהו לנקין:  מה שחווינו בשמחת תורה, אנחנו נשבענו: לעולם לא עוד

אליהו לנקין:  כדי ש"לעולם לא עוד" – אי אפשר לעצור את הלחימה, אי אפשר לשחרר מחבלים, כי הדם שיישפך חלילה מעצירת המלחמה לאזרחי מדינת ישראל שבחרדה גדולה לביטחונם בשנים הבאות מאותם מחבלים, מאותם חיות טרף ארורות, מאותו ניצחון הטרור

אליהו לנקין:  יש לנו גם איומים בצפון וביהודה ושומרון ובעוד מקומות ויד ישראל צריכה להיות על העליונה, כדי לחלץ את החטופים וכדי שעם ישראל ינצח

אליהו לנקין:  תודה

צביקה פוגל: תודה רבה

צביקה פוגל:  עוד מישהו ממשפחות החטופים?     

אתי תם: כן, אני רוצה בבקשה לדבר

צביקה פוגל: בבקשה

אתי תם: שמי אתי, אני דודה של איתן שנחטף מהמסיבה ברעים ביחד עם אליקים

אתי תם:  אני יושבת פה בוועדה לביטחון לאומי

אתי תם:  קודם כול תודה על האפשרות לדבר

אתי תם:  לפני דבריי אני רק אבקש ככל שתשמעו יותר משפחות ומשפחות שכולות ומשפחות של חטופים – שלא יקהה לבבכם, שתרגישו את הצביטה הזאת בלב, ושיהיה לנו קשה לשמוע את הסיפורים האלה

אתי תם:       אני חייבת להגיד, זו לא פעם ראשונה שלי בכנסת, אבל פשוט קשה לשמוע

אתי תם:  קשה לשמוע מה שהבנות אומרות

אתי תם:  והמשפחות, והמשפחות השכולות

אתי תם:  אנחנו במין רכבת הרים כזאת של רגשות שמצד אחד ממשיכים בחיים, כי אין לנו ברירה, ומצד שני אנחנו תקועים חזק

אתי תם:       אני לא מבינה גדולה בביטחון, אני יכולה להגיד שאני לא מבינה בכלל בביטחון

אתי תם:  אבל כתושבת השומרון אני יכולה להגיד שאני יודעת מה קורה בשטח פשוט, ומזה אני מנסה להבין מה קורה בענייני ביטחון

אתי תם:  מה שקורה בשטח הוא כשמסירים מחסומים יש יותר פיגועים, אז מחזירים את המחסומים

אתי תם:  בינתיים אנשים נהרגים בדרך

אתי תם:  כשערבים זורקים על ג'יפ של צה"ל שקית עם צבע – שוב, אני לא מבינה גדולה בזה – אבל אתה רואה שכאשר זורקים על ג'יפ שקית עם צבע אז הנהג מהר מנקה עם וישרים ואז הוא מורח הכול, וזהו, הג'יפ תקול

אתי תם:  עכשיו אפשר לעשות להם מה שהם רוצים, אם עכשיו באיזה שהוא ציר שכוח אל

אתי תם:  אז זהו, אז הג'יפ הזה יצא

אתי תם:       אז אני לא מבינה בביטחון, אבל אני מבינה מה קורה כאשר לא מתייחסים לשקית של צבע שנזרקת

אתי תם:  אני מבינה מה קורה כשאנחנו נוסעים בכבישים וחוטפים אבנים ויריות, ובכלל מאז שמחת תורה אנחנו נצורים ביישובים עם חברי כיתות הכוננות שמגנים ושומרים

אתי תם:  אנחנו מעריכים כל כך את העבודה של החיילים, אנחנו פשוט רואים אותם ביום יום

אתי תם:  אולי מי שגר בעיר לא כל כך רואה חיילים ביום יום, אנחנו רואים אותם על הגדרות של היישובים, בכבישים

אתי תם:  הבנים שלי, אחד במילואים, אחד בסדיר, בעזה

אתי תם:  השם ישמור אותו ואת כולם

אתי תם:       אני רוצה להגיד לכם כזה דבר, בתור אזרחית מדינת ישראל: אני רוצה את האחיין שלי בבית

אתי תם:  ההורים שלו לא פה כדי לבקש את זה, כי ההורים שלו הלכו לדבר באנגלית

אתי תם:  ההורים שלו מתארחים ביחד עם יושב-הראש הכנסת עכשיו בוושינגטון, אתמול הם נחתו שם

אתי תם:  ואני מרגישה שאני באתי להשמיע את הקול שלהם, של ההורים, שהבן שלהם חטוף בעזה

אתי תם:  והם רוצים אותו בחזרה בכל הכוח

אתי תם:  אנחנו מסכימים עם כל הקריאות, we want them now

אתי תם:  ברור, מי לא רוצה את הילד שלו עכשיו בבית? אבל זה חייב להיעשות מתוך ראייה לאומית

אתי תם:       אנחנו חושבים שאם כבר נאלצנו לעשות עסקה עם השטן – אף אחד לא רוצה לעשות איתם עסקאות, עם החלאות האלה; אבל אם נאלצנו – זה חייב להיות מתוך ראייה לאומית, מתוך אחריות לאומית לכלל התושבים במדינת ישראל

אתי תם:       אני לא אחזור פה על דברים שנאמרו

אתי תם:  אני רק אגיד שבעיניי הקטנה אי אפשר להחליף בעיה בבעיה אחרת

אתי תם:  אנחנו מחליפים את הבעיה של החטופים בבעיה גדולה יותר של איום קיומי על אזרחי מדינת ישראל

אתי תם:  ואני לא מדברת רק עלינו שאנחנו גרים בשומרון

אתי תם:  אני מדברת על זה שאם אזרחים לא יכולים לעמוד בתחנת אוטובוס ברעננה או בנתניה או בתל אביב או בכל מקום אחר, אז זאת תהיה הבעיה שלנו

אתי תם:       אני מבקשת מכם שני דברים: דבר אחד, לחזק אתכם שתמשיכו את הלחימה

אתי תם:  ואני אומרת את זה בתור אחת שהבן שלה שם

אתי תם:  תמשיכו את הלחימה, החיילים רוצים להילחם, החיילים רוצים להכריע ולנצח

אתי תם:  ודבר שני, תמשיכו את הלחימה

אתי תם:  תפסיקו את הסיוע

אתי תם:  נכון, אתה צודק, צריך להגיד את זה באנגלית ואני בטוחה שאח שלי שם וגיסתי עושים שם עכשיו שליחות נאמנה כדי לדבר עם מי שמחליט שם

אתי תם:  אבל זה לא יתכן, זה לא יתכן הפשע הזה

אתי תם:  שאנחנו בעצמנו במו ידינו מחיים את החוטפים ואת הרוצחים ואת האנסים האלה

אתי תם:  צריך לעצור את זה ועכשיו

אתי תם:       אני רוצה לסיים ולהגיד, עוד לא אבדה תקוותנו

אתי תם:  אנחנו מאמינים בצבא, מאמינים במדינה, מאמינים בממשלה

אתי תם:  גם אם יושבים עכשיו בממשלה לצורך העניין חברי הקבינט אנשים שאני לא בחרתי בהם, זה לא משנה בכלל

אתי תם:  אני סומכת ובטוחה שהם עושים כל מה שהם יכולים וכל מה שהם יודעים כדי להחזיר את כל החטופים הביתה, כולל כולם ופשוט קרעתם לי את הלב, אני חייבת להגיד

אתי תם:  הלב שלי גם ככה שבור, אז זהו, ריסקתם אותו

אתי תם:  אבל הוא יקום

אתי תם:  אבל הלבבות שלנו יקומו לפעום, כי אנחנו נולדנו לחיות

אתי תם:  אנחנו, בניגוד לשונאים שלנו, אנחנו באמת חפצי חיים

אתי תם:  אנחנו לא מקדשים את המוות, אנחנו מקדשים את החיים

אתי תם:       בעזרת השם, אני מאמינה שמכל הדבר הזה עוד ייצא טוב

אתי תם:  אנחנו לא נראה את זה עכשיו כנראה, אבל בסוף ייצא טוב

אתי תם:  המדינה שלנו תקום ותתחזק ותפעל, ותמשיכו אתם במה שאתם עושים ויודעים טוב

אתי תם:  וזהו, תודה רבה לכם

צביקה פוגל: תודה רבה לך על הכנות והרגישות

צביקה פוגל:  עוד מישהו?     

שלמה בן-עמי: אני אלה ואני רוצה להוסיף ולהגיד

שלמה בן-עמי:  דבר ראשון, אחרי כל הדברים ששמעתי פה חשוב לי גם בתור אני, ובתור משפחות החטופים לחזק את כוחות צה"ל

שלמה בן-עמי:  אני יכולה להגיד שבן הזוג שלי היה איתי ב-7

שלמה בן-עמי: 10 בממ"ד בקיבוץ בארי, הוקפץ תוך כדי, ואיך שחולצנו מהממ"ד הוא הלך ליחידה שלו והתגייס

שלמה בן-עמי:  ואני גם מחזקת את כוחות צה"ל ואנחנו עומדים מאחוריהם

שלמה בן-עמי:       יחד עם זאת, אני לא מבינה, יש זמן לכל דבר

שלמה בן-עמי:  יש זמן לכל דבר

שלמה בן-עמי:  ויש זמן שאזל

שלמה בן-עמי:  הזמן של החטופים אזל

שלמה בן-עמי:  יש זמן לאחר שהחטופים יהיו כאן למוטט את חמאס

שלמה בן-עמי:  ובתור תושבת העוטף שנים שהופקרנו ושנים שאמרו לנו נטפל בזה, יהיה בסדר, נטפל בזה

שלמה בן-עמי:  אז עכשיו זה הזמן לטפל בזה, כשאבא שלי בתוך עזה? עכשיו? אי אפשר להחזיר אותו ואז להגיד נטפל בזה?      ואני דורשת עכשיו ממך, יש לי את הזכות לשבת מולך ולשאול אותך את השאלה הזאת: איך אפשר להתנגד לעסקה שתביא את אבא שלי הביתה, בזמן שאנחנו יודעים שהוא יושב שם עוד קצת, אולי הוא לא יחזור בחיים

שלמה בן-עמי:  אני באמת שואלת, ואני מצפה לתשובה

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  עוד מישהו?      

דריה גונן: אני מוסיפה, גם שאלתי אותך מה פשר הציטוט שהיא אמרה מקודם על העסקה המופקרת

דריה גונן:  באמת שאלה רצינית

צביקה פוגל: "עסקה מופקרת" זה ביטוי שלך, לא שלי

דריה גונן: לא

דריה גונן:  כתוב ממש שאתה אמרת

צביקה פוגל: את יכולה לומר 'לא' עד מחר, אני לא פה בשביל להתווכח

דריה גונן: בסדר

דריה גונן:  אני רוצה שתסביר

צביקה פוגל: אני לא מתכוון להסביר

גיל דיקמן: זה ביטוי של המפלגה, מפלגת עוצמה יהודית שאתה חבר בה

צביקה פוגל: עכשיו שינית כבר, זה לא אני, זה עוצמה יהודית

צביקה פוגל:  אז בואו

דריה גונן: כתוב ציטוט שלך, אני לא יודעת

צביקה פוגל: בסדר גמור

דריה גונן: באמת, מה אם זה היה אח שלך או הבן שלך? היית אומר בדיוק אותו דבר?     

צביקה פוגל: הייתי מתנהג כנראה כמוך

צביקה פוגל:  אמרתי את זה בכל במה שרק אפשר

צביקה פוגל:  הייתי מתנהג כנראה כמוך

צביקה פוגל:  אבל לי יש מחויבות לכל עם ישראל, גם את זה אמרתי

צביקה פוגל:  ואני אכבד אתכם ואני אתן לכם במה

צביקה פוגל:  ואני מוכן לעשות כל עסקה שמחר בבוקר תביא את כולם ואני אוכל להמשיך במלחמה

צביקה פוגל:  כל עסקה שהיא

צביקה פוגל:  אבל שכולם יחזרו, ושאני אוכל להמשיך במלחמה

צביקה פוגל:  זה אמרתי בכל מקום

צביקה פוגל:  אבל גם זה לא מקובל עליכם

צביקה פוגל:  לא באתי לפה להתווכח אתכם

צביקה פוגל:  אני מכבד את דעתכם; אני מצפה לכל הפחות שגם תכבדו את דעתי, גם אם לא תסכימו

צביקה פוגל:  עוד מישהו? תודה רבה

צביקה פוגל:  אנחנו נעבור לדיון עצמו

צביקה פוגל:  תודה רבה לכם

צביקה פוגל:       אנחנו ממשיכים בבקשה

צביקה פוגל:  אמר פה אחד הדוברים שהקסם המיוחד של עם ישראל זה באחדותנו

צביקה פוגל:  לא יכולתי למצוא דרך יותר טובה לבטא את זה

צביקה פוגל:  מותר לנו לא להסכים, אבל אנחנו צריכים להבין שאנחנו חייבים להיות ביחד

צביקה פוגל:  אני מקווה שלפחות זה חודר אצל אנשים בהבנה

צביקה פוגל:  כי אחרת אנחנו נחזור ל-6 באוקטובר

צביקה פוגל:  אנחנו לא רחוקים משם, שלא יהיה לכם שום ספק

צביקה פוגל:  ביום שבת ב-9:00 בבוקר פתחתי את חלון ביתי

צביקה פוגל:  גשם וערמה של מפגינים מול ביתי עם שלטים שלא מכבדים, אפילו לאויבים שלי לא הייתי שם שלטים כאלה

צביקה פוגל:  אבל זה כנראה מהחלק של אין אחדות ואין קסם

צביקה פוגל:       אנחנו התכנסנו כאן לדיון שביקשתי ליזום אותו

צביקה פוגל:  הסיבה מאוד פשוטה וצריך לשים אותה על השולחן

צביקה פוגל:  אני כבר שנה עובד מול גורמי המשרד לביטחון לאומי וכל חיי שירתי בצבא, כך שאני גם מכיר את מערכת הביטחון

צביקה פוגל:  אין סיכוי למשטרת ישראל בשנים הקרובות למלא את כל משימותיה עם הסד"כ שיש לה

צביקה פוגל:  גם אם היא תצליח לגייס באופן מפתיע פי שניים ממה שהם גייסו בשנה שעברה

צביקה פוגל:  הפער הוא ענק

צביקה פוגל:  בכל שנה עוזבים כ-1,000 שוטרים

צביקה פוגל:  בכל שנה אנחנו מצליחים לגייס בערך המספר הזה ואולי עוד טיפה יותר

צביקה פוגל:  אבל הפערים הם אדירים

צביקה פוגל:  אני יושב ומשקיע המון זמן ומחשבה איך כן נצליח לגייס אנשים נוספים למשטרה

צביקה פוגל:  אז חלקם זה במערכת פיתויים אני קורא לזה, תסלחו לי, זו מילה פחות יפה לתגמולים, אבל אני בסוף מנסה לפתות אנשים טובים לבוא להיות חלק מהמשטרה או חלק מהמערכת הזאת שנקראת המשרד לביטחון לאומי

צביקה פוגל:  ביכולות המבצעיות, לא במטה ולא במשרדי הממשלה

צביקה פוגל:       ואני מבין שאחת הדרכים הבטוחות והטובות ביותר היא להגדיל את מכסת אנשי השח"מ שמגיעים למשטרה

צביקה פוגל:  ואם גם נעלה את הממוצע שלהם מבחינת נתוני פתיחה של גם כאלה שיכולים להתפתח להיות קצינים, על אחת כמה וכמה

צביקה פוגל:  זה ערובה שיכולה גם להוות מודל לחיקוי לגורמים חיצוניים ובוודאי לפיתוחה של משטרת ישראל

צביקה פוגל:  אז אני עובד עם אגף משאבי אנוש של המשטרה על כל הנושא של התגמולים ואיך לייצר דיפרנציאציה בין שוטרים, בין תפקידים, בין תחנות, בין אזורי גיוס, בין אזורי ביצוע

צביקה פוגל:  למדתי את זה, הייתי בבית ספר טוב לעניין הזה, קוראים לו צה"ל

צביקה פוגל:  ואני רוצה לנסות לחקות לפחות שם את הדברים האלו

צביקה פוגל:  אבל אני רוצה לבדוק את האפשרות איך אנחנו כן יכולים להגדיל את מכסת השח"מ, כי בסופו של דבר היום משטרת ישראל היא חלק ממערך הביטחון של מדינת ישראל ובחלק לא קטן מהמקרים גם נותנים מענה ביטחוני, כי מישהו אחר לא יכול לעשות את זה

צביקה פוגל:       תראו, אני הייתי 13 שנים מתנדב ביחידת חילוץ גולן שהיא יחידה משטרתית

צביקה פוגל:  למה היא קמה? כי המשטרה או המדינה לא מסוגלת לתת לזה מענה, אז באו מתנדבים

צביקה פוגל:  אנחנו כל הזמן מחליטים איזה איבר שלנו נכסה עם השמיכה הקצרה הזאת

צביקה פוגל:  ואני מנסה לראות איך אני כן עוזר למשטרה דרך גיוס של מכסה גדולה יותר ואיכותית יותר של חיילים שגדלים מלמטה, נשארים אחרי זה במשטרה

צביקה פוגל:  נכון, לא כל ה-100%

צביקה פוגל:  אבל ככל שיהיו יותר אנשים גם אם האחוז נשאר זה יותר אנשים שנשארים בעתיד

צביקה פוגל:  וביקשתי לקיים את הדיון הזה כדי לשמוע מכם מה צריך לעשות כדי שהעסק הזה יקרום עור וגידים ובאמת נצליח לעשות את זה

צביקה פוגל:  אז זה דיון חופשי, בן אדם יכול לדבר פעמיים, אין שום בעיה

צביקה פוגל:  אני לא אעשה איזה שהוא סבב

צביקה פוגל:  רותם, אם את לא לחוצה, אז נתחיל עם המשטרה

צביקה פוגל:  אם את קצת יותר לחוצה, אז נתחיל איתך

צביקה פוגל:  אז נתחיל עם המשטרה, בבקשה

נצ"מ מירית מזרחי: אני מירית מזרחי, אחראית בין היתר גם על כל נושא שח"מ, מילואים, גם הנגדים, עולם הקצונה, בכלל על בניין הכוח של המשטרה

נצ"מ מירית מזרחי:  ואני מאוד מברכת על הדיון הזה

נצ"מ מירית מזרחי:       אני חושבת שאין חולק, וגם שמענו מקודם, שכולנו צריכים ורוצים משטרה חזקה שתורמת בסוף באמת לחוסן של החברה במדינת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  הוכחה ניצחת זה ה-7 באוקטובר, כבוד יושב-הראש, שאנחנו עוברים בין הפצועים וכל יום שומעים עוד אירוע גבורה של השוטרים

נצ"מ מירית מזרחי:  היום אין עומק אסטרטגי

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו יודעים שהעורף זה החזית והמשטרה, ואתה אמרת את זה ככה בצדק, שהמשטרה אחראית

נצ"מ מירית מזרחי:  אני חושבת שאין ארגון דומה כמו למשטרת ישראל בעולם

נצ"מ מירית מזרחי:  המשטרה אחראית גם לסדר הציבורי, גם לביטחון האישי וגם לביטחון של המדינה

צביקה פוגל: וגם על המשילות, כן

נצ"מ מירית מזרחי: וגם על המשילות והכול

נצ"מ מירית מזרחי:  אז אני שמחה שאנחנו מתפרצים לדלת פתוחה

נצ"מ מירית מזרחי:  מ-1998 למעשה קיימים שח"מים, חיילים במשטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל אנחנו נראה תכף איך לאט לאט התקינה ירדה

נצ"מ מירית מזרחי:  השירות של שח"מ במשטרת ישראל הוא שירות בהתנדבות

נצ"מ מירית מזרחי:  כלומר, אם צה"ל יכול לגייס חיילים לצבא וזה חובה, אז אצלי אם מלש"ב לא אומר שהוא רוצה להתגייס למשטרה הוא לא חייב

נצ"מ מירית מזרחי:  בסוף אני אגיד איזה הישגים נדרשים, ישבנו ועשינו עבודת בית באמת, כי אנחנו ממש מברכים על ההזדמנות הזאת

נצ"מ מירית מזרחי:  אני חושבת שזו הזדמנות בכלל למדינה שתהיה משטרה חזקה

נצ"מ מירית מזרחי:       אז השירות המשטרה הוא באמת שירות בהתנדבות

נצ"מ מירית מזרחי:  ועל פי צו השח"מ אתה לא יכול לשרת בכל תפקיד במשטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  צו השח"מ אומר איזה תפקידים אפשר לגייס אליהם

נצ"מ מירית מזרחי:  ו-once אם אני לא ארחיב גם את התפקידים אני לא אהיה משטרה אטרקטיבית

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו גם יודעים על הדור הזה שהוא רוצה להרגיש משמעותי, הוא רוצה לבוא למקום

נצ"מ מירית מזרחי:  אתה גם אמרת גם בדיון אחר שהייתי, ארגון שמרגיש גאווה

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו מרגישים גאווה מאוד גדולה

נצ"מ מירית מזרחי:  אגב, השוטרים של ה-7 באוקטובר זה השוטרים שהיו גם לפני, בסדר? יש לנו שוטרים מצוינים ואנחנו קמים ככה כל יום בבוקר עם שיר חדש בלב וגאווה

נצ"מ מירית מזרחי:  ואנחנו יודעים בדיוק לשם מה אנחנו נמצאים

צביקה פוגל: רק שה-7 באוקטובר אפשר לנו לכתוב פרק חדש בספר ההיסטוריה של המשטרה

נצ"מ מירית מזרחי: נכון

נצ"מ מירית מזרחי:  ואנחנו רוצים להמשיך עם זה

נצ"מ מירית מזרחי:  יש לנו פה הזדמנות ואנחנו רוצים לנצל את ההזדמנות ולהיות אבן שואבת גם בעולם הגיוסים

נצ"מ מירית מזרחי:  ואנחנו רואים את קמפיין הגיוס המאוד מאוד גדול למשטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  וגם בעולם השח"מ, בחיילים, שאנחנו רוצים להיות אטרקטיביים

נצ"מ מירית מזרחי:  אחרי זה אני גם אדבר על זה, שאנחנו רוצים להרחיב את מנעד התפקידים ששח"מ יכולים להתגייס אליהם

נצ"מ מירית מזרחי:  למעשה מ-2011, ב-2011 היו לנו 2,100 תקנים במשטרת ישראל ולאט לאט משנה לשנה ירדנו וכיום אנחנו עומדים על 1,161

נצ"מ מירית מזרחי:  עכשיו, ברור שככל שיהיה לנו יותר תקנים ויותר שח"מ במשטרת ישראל אז גם עתודה לגיוס וגיוס לקבע וגם לשימור כוח אדם, הם גם פחות יתפטרו

נצ"מ מירית מזרחי:       צריך להבין שתקינת משטרת ישראל עלתה לאורך השנים, אבל תקינת השח"מ ירדה, זה יחס הפוך

נצ"מ מירית מזרחי:  כאשר כולנו יודעים שרק האתגרים שמשטרת ישראל נכונה להם הם רק עולים ועולים

נצ"מ מירית מזרחי:  אז פה ככה יש איזה שהיא אנומליה

נצ"מ מירית מזרחי:  כיום במצבת השוטרים יש לנו 1,022 שוטרי חובה

נצ"מ מירית מזרחי:  כלומר אחוזי האיוש של החיילים במשטרת ישראל עומד כיום על 88% כשלמעשה 80% בתפקידי הליבה

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו יודעים לשים אותם בתפקידים שיכולים להוות מכפיל כוח לשוטרים

נצ"מ מירית מזרחי:  60% נשים, 40% גברים

נצ"מ מירית מזרחי:  גם על זה אני תכף אדבר

נצ"מ מירית מזרחי:  שמתוכם 40% בסיור, 20% במשל"ט

נצ"מ מירית מזרחי:  כולנו יודעים, ב-7 באוקטובר המשל"טים שלנו קרסו

נצ"מ מירית מזרחי:  לא יודעת מה היינו עושים בלי שוטרי השח"מ שם

נצ"מ מירית מזרחי:  אח"מ, סייבר, הערכה, סיגינט, כל המקומות גם הטכנולוגיים שיכולים לעבוד

נצ"מ מירית מזרחי:  יש לנו מקומות מאוד נכבדים לסייבר

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו לסייבר אפילו עושים חיזוי מראש

נצ"מ מירית מזרחי:  מקבלים מצה"ל את השמות וכבר שולחים אותם לסייבר לעשות את המיונים מתוך תפיסה שלוקח זמן גם לדעת שהם מתאימים וגם הפן היחב"מי

נצ"מ מירית מזרחי:  לטובת הסייבר צריך אישור יחב"מ, זה לוקח יותר זמן

נצ"מ מירית מזרחי:  אז גם שם אנחנו יודעים לעשות את ההתאמות הנכונות

נצ"מ מירית מזרחי:  ומתוך 60% נשים, 76% בתפקידי ליבה

נצ"מ מירית מזרחי:  כלומר גם הנשים אנחנו באמת מכווינים אותן לתפקידי ליבה

נצ"מ מירית מזרחי:       אני רוצה רגע, על קצה המזלג, להגיד איך אנחנו רואים את שוטרי השח"מ במשטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  אז אמרת היא מכפיל כוח משמעותי

נצ"מ מירית מזרחי:  מהווה חלק בלתי נפרד מהמרקם

נצ"מ מירית מזרחי:  כששוטר שח"מ הולך לקריאת 100 הוא לבוש את אותם מדים

נצ"מ מירית מזרחי:  כלומר, האזרח שנפגש עם שוטר שח"מ זה כמו שוטר קבע מבחינתו

נצ"מ מירית מזרחי:  באמת בתקופה הנוכחית הזאת בלחימה באירועי 7 באוקטובר, גם קפצו וחתרו למגע שוטרי שח"מ כמו שוטרים, גם בשדרות ואני מאמינה שכולם פה חשופים, בעת חירום

נצ"מ מירית מזרחי:  זה דיון אחר, אבל במילואים אנחנו בצו 8 נדרשנו ל-1,500 שוטרים שנקראו למילואים, שוטרי קבע, נקראו למילואים

נצ"מ מירית מזרחי:       הצלחנו ככה בדין ודברים מול צה"ל ולהסביר להם את החשיבות שלהם פה ושאנחנו לא יכולים בלעדיהם גם מה-7 באוקטובר

נצ"מ מירית מזרחי:  ועד היום יש לנו 600 שוטרים במילואים

נצ"מ מירית מזרחי:  אז תחשבו שגם עם שוטרי השח"מ אין לנו מספיק וגם שוטרים שנקראים למילואים, שבסוף משטרת ישראל זה מיומנות

נצ"מ מירית מזרחי:  זה לא נלחמים רק מול אויב

נצ"מ מירית מזרחי:  משטרת ישראל, שוטרי שח"מ יש להם דיסציפלינות

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו מכשירים אותם

נצ"מ מירית מזרחי:  שוטר, סייר, כל אזרח היה רוצה כשהוא מתקשר 100 שמגיע שוטר שח"מ או שוטר קבע הוא שוטר מיומן, שקבלת ההחלטות של אותו סייר שמגיע זו קבלת החלטות הכי משמעותיות

נצ"מ מירית מזרחי:  כי הוא הראשון במגע

נצ"מ מירית מזרחי:  אני לא נמצאת שם להגיד לו

נצ"מ מירית מזרחי:  אני צריכה שיבוא לשם שוטר שיודע להתעסק

נצ"מ מירית מזרחי:  הוא לא יודע בדיוק למה הוא הולך, מול מה הוא הולך להיחשף

נצ"מ מירית מזרחי:  ולכן צריך להבין את החשיבות הרבה מאוד שיש לשוטרי השח"מ המיומנים

נצ"מ מירית מזרחי:       הם עתודה, דיברת על זה, עתודה מיומנת לגיוס

נצ"מ מירית מזרחי:  כלומר, כשאני מגייסת שוטר שח"מ לסיור, כשהוא היה סייר אני כבר לא צריכה להשקיע בו כל כך הרבה

נצ"מ מירית מזרחי:  הוא כבר עשה את הקורס כשח"מ

נצ"מ מירית מזרחי:  לא זאת ועוד, אני יודעת שאם הוא מתגייס למשטרת ישראל כבר הייתה לו אוריינטציה לארגון

נצ"מ מירית מזרחי:  הוא גם פחות מתפטר

נצ"מ מירית מזרחי:  כי כשאתה דיברת על גיוסים ומאוד חשוב לנו, אנחנו רוצים לגייס השנה 5,000 שוטרים

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל כשאני מדברת כרמ"ח כוח אדם על גיוס אני באותה נשימה חושבת כל הזמן על שימור כוח אדם

נצ"מ מירית מזרחי:  וברור לי ששח"מ שמתגייס לקבע הוא פחות יתפטר בהמשך

נצ"מ מירית מזרחי:  יכול להיות שגם, אבל גם בדור הזה, אז גם 3-4 שנים, אבל לא השקעתי בו, כי הוא כבר יודע, הוא מיומן

נצ"מ מירית מזרחי:  גייסתי אותו לסיור, גייסתי אותו למשל"ט

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל הוא כבר שוטר מיומן והוא כבר נותן לי את התפוקה באותו זמן

נצ"מ מירית מזרחי:  אני יודעת שגם אם הוא יתפטר בעוד 3-4 שנים הרווחתי אותו

נצ"מ מירית מזרחי:       התגייסו בשנה האחרונה 279 מגויסים שח"מ לשעבר

נצ"מ מירית מזרחי:  זה אומר שאנחנו יודעים להשקיע ויש לנו עוד עבודה

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו עובדים על יחס מפקדים ולייצר אוריינטציה לארגון

נצ"מ מירית מזרחי:  וככל שיגדלו השח"מים, כמויות השח"מים, אז ברור שהעתודה לגיוס והפוטנציאל לגיוס יגדל

לימור סון הר-מלך: אז מתוך ה-1,160 אז כמה אמרת?     

נצ"מ מירית מזרחי: לא, אמרתי לא מתוך אלה

רותם קס: אני מתנצלת שאני צריכה לקטוע אתכם, כי לצערי אני נאלצת לצאת לדיון אחר

רותם קס:  אני מתנצלת

רותם קס:  אני עו"ד רותם קס, משרד הביטחון

רותם קס:       אני רק אתייחס בקצרה לדברים שנשמעו, וגם לאמירות שהיו"ר הציג בדברי הפתיחה

רותם קס:  הפרוצדורה של שח"מ קבועה בחוק שירות ביטחון

רותם קס:  חוק שירות ביטחון קובע בסעיף 24א את הפרוצדורה לאישור המכסות

רותם קס:  בעצם מדובר בהחלטה של שר הביטחון, בהסכמת השר לבל"מ באישור הממשלה ובאישור ועחו"ב

רותם קס:  ככל שיש צרכים נוספים שעולים זו הסמכות שנדרשת לאשר אותה

רותם קס:  ככל שיש עבודה שמבוקשת לעשות בין גורמי המקצוע במשרד הבל"מ ובמשטרה ובין גורמי המקצוע ומערכת הביטחון ניתן לעשות אותה

רותם קס:  צריך לקיים שיח מקצועי לשם כך

סימון מושיאשוילי: רק שאלה: מ-2,100 ל-1,160 הירידה הזאת היא לוותה בתהליך מסודר בין המשרדים? כלומר, הייתה הסכמה?     

רותם קס: החלטת הממשלה האחרונה מפברואר 2023 קבעה כי המכסה תהיה 1,161

רותם קס:  בוודאי שזה נעשה כמו שתיארתי קודם

רותם קס:  על ידי שר הביטחון, בהסכמת השר לבל"מ, אחר כך באישור הממשלה ואז ועדת חו"ב

רותם קס:  כמובן שיכול להתקיים שיח בין גורמי המקצוע במשרדים ואחר כך בין השרים

צביקה פוגל: כמה מופיע בהחלטת הממשלה?     

רותם קס: 1,161

צביקה פוגל: לא הכנתי את עצמי למספרים האלה

צביקה פוגל:  אבל כמה מגויסים לשב"ס?      

נצ"מ מירית מזרחי: אז אני אגיד רגע, לשב"ס יכול להיות שזה היה 760 אם אני זוכרת נכון, אבל זה היה לתקופה שהיא הייתה קצובה יותר

נצ"מ מירית מזרחי:  הסוגייה של השב"ס נבחנה וזה לא הייתה החלטה לשלוש שנים, תקופה אחרת, אבל צריך לבדוק, אני לא זוכרת את המספר המדויק

צביקה פוגל: אני שואל את השאלה, חבריי חברי הכנסת, כי הרי בשב"ס רצינו להוריד את המכסות של גיוס על חשבון צה"ל

צביקה פוגל:  אולי אפשר להעביר את זה

צביקה פוגל:  אבל ועדת חוץ וביטחון, אנחנו נדבר על זה

צביקה פוגל:  בבקשה, עוד משהו רותם?     

רותם קס: לא, תודה

צביקה פוגל: יש למישהו שאלות לרותם, כי היא רוצה ללכת, היא צריכה ללכת

רותם קס: נדרשת לדיון אחר, סליחה

צביקה פוגל: תודה רותם

נצ"מ מירית מזרחי: אני אוכל לסיים אחרי זה?     

צביקה פוגל: כן, אנחנו רק התחלנו את הדיון

נורית יכימוביץ' כהן: אני רוצה רק להגיב ישירות לשאלה ששאלת לגבי התהליך שליווה את הירידה הדרסטית ביותר מעשור האחרון

נורית יכימוביץ' כהן:  יש לנו כאן נתונים מתוך דוח של מבקר המדינה שפורסם ממש לא מזמן

נורית יכימוביץ' כהן:  הכותרת של הדוח היא שירות חיילי חובה ביחידות המשרד לביטחון לאומי

נורית יכימוביץ' כהן:  הדוח מתייחס גם למשטרה וגם לשב"ס

נורית יכימוביץ' כהן:  אני אתמקד עכשיו במשטרה כי זה נושא הדיון

נורית יכימוביץ' כהן:  לפי הדוח הזה ב-2012 תקן משרתי החובה במשטרה היה 1,850 ובאמת הוא ירד ל-1,161 בשנת 2023

נורית יכימוביץ' כהן:  אבל לגבי תהליך הירידה חשוב להגיד שהירידה הדרסטית הייתה בשש השנים הראשונות לאותן השנים

נורית יכימוביץ' כהן:  כלומר בעיקר בין 2012 ל-2017 הייתה ירידה של 30%

נורית יכימוביץ' כהן:  ירידה מ-1,850 ל-1,287

סימון מושיאשוילי: עוד לפני החלטת הממשלה

נורית יכימוביץ' כהן: הרבה לפני החלטת הממשלה של 2023 הייתה ירידה, עיקר הירידה הייתה במחצית הראשונה בערך של התקופה הזאת

לימור סון הר-מלך: איך נקבעה הירידה?     

צביקה פוגל: היה גיוס על במשטרה, אז אפשר היה להסתפק בפחות חיילים

נצ"מ מירית מזרחי: הייתה החלטת ממשלה, יש לי את זה פה

נורית יכימוביץ' כהן: אני יכולה שנייה? זה לא מסמך שלנו, זה דוח של מבקר המדינה

נורית יכימוביץ' כהן:  אני פשוט אקריא את מה שכתוב, כי הוא מתייחס מאוד ספציפית לנושא של תהליך הצמצום

נורית יכימוביץ' כהן:  אז לפי הדוח בביקורת עלה כי צמצום התקן כאמור לווה בהמרה של תקן משרתי החובה בתקן של משרתי קבע אשר יושמה לאורך השנים

נורית יכימוביץ' כהן:  ועוד יש פירוט שבעקבות עבודת מטה של המל"ל ב-2016 וצמצום מספר משרתי החובה במשטרה ובשב"ס אושרה הקצאת משרות תקניות למשרתי קבע במשטרה ובשב"ס שיושמה במשך שלוש שנים

נורית יכימוביץ' כהן:  200 סוהרי קבע, זה שב"ס, 100 שוטרי קבע ו-300 סטודנטים למשטרה

נורית יכימוביץ' כהן:  והמבקר גם מציין כי כנגד צמצום התקן של משרתי החובה הוקצה מספר קטן יותר של משרות בתקן קבע

נורית יכימוביץ' כהן:  כלומר בעצם על כל שוטר חובה שנגרע מהמשטרה גויס פחות משוטר קבע למשטרה

נורית יכימוביץ' כהן:  וכמו שציינת באמת אם יש צמצום במשרתי חובה בשב"ס אז יכול להיות שאפשר לקחת חלק מהם למשטרה

נורית יכימוביץ' כהן:  יש עוד נתונים גם על האיכות, להמשך

צביקה פוגל: רצית לשאול משהו

צביקה פוגל:  כן, בבקשה חה"כ סימון מושיאשוילי

סימון מושיאשוילי: אנחנו רואים את הירידה בסד"כ של השח"מ ללא קשר להחלטת הממשלה ב-2023

סימון מושיאשוילי:  למה? אנחנו יודעים שזה פשוט win win

סימון מושיאשוילי:  מה הכוונה? יש לך שוטרים

סימון מושיאשוילי:  לאחר שלוש שנות שירות יש לך שוטרים שהם מוכנים בעצם, מקצועיים לגמרי

צביקה פוגל: זה מה שהיא אמרה לך עכשיו

צביקה פוגל:  279 אם אני זוכר את המספר נכון, של כאלה שהיו שח"מים

סימון מושיאשוילי: אז השאלה, למה לא לצאת? אני לא נתקלתי בכל אופן בפרסום, בשלטי חוצות

סימון מושיאשוילי:  כן לפתות אותם להתגייס

נצ"מ מירית מזרחי: אתה צודק, אני תכף אגיד

נצ"מ מירית מזרחי:  תמשיך

צביקה פוגל: זה התחיל

צביקה פוגל:  הפרסום התחיל במוצאי שבת האחרון

נצ"מ מירית מזרחי: הפרסום התחיל לקבע

נצ"מ מירית מזרחי:  פשוט להגיע למשטרה זה דרך צה"ל

נצ"מ מירית מזרחי:  צה"ל מחליט מי יגיע, זה לשח"מ

נצ"מ מירית מזרחי:  לא זאת ועוד, אם אני אמשיך את מה שאת אמרת, אנחנו גם כל הזמן נדרשים - - -     

סימון מושיאשוילי: אגב, סליחה רגע, מתי התחיל הגיוס לשח"מ?     

נצ"מ מירית מזרחי: 1998

סימון מושיאשוילי: בטוח 1998? אני התגייסתי ב-1995 ואני יודע שמחזור לפניי כבר שאלו אותם מי רוצה להתגייס למשטרה

נצ"מ מירית מזרחי: אני התגייסתי גם ב-1995, אבל לא היה

נצ"מ מירית מזרחי:  ב-1998

צביקה פוגל: לדעתי זה לא היה בהקצאה מתוך המגויסים של צה"ל

נצ"מ מירית מזרחי: אבל אני לא יכולה להגיד שלא רק הכמות צומצמה

צביקה פוגל: יכול להיות שכבר אז אבחנו אצלך את היכולות

נצ"מ מירית מזרחי: גם את חוק השח"מ אנחנו נדרשים כל הזמן להאריך אותו

נצ"מ מירית מזרחי:  ב-2022 הוארך לנו לעוד שלוש שנים עד 2025

נצ"מ מירית מזרחי:  כלומר אני כל הזמן גם נמצאת במקום שאני לא בטוחה שיהיה לי שח"מ למשטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  ואז אני גם לא יכולה לתכנן מראש כשאני לא בטוחה שבכלל חוק השח"מ יוארך

נצ"מ מירית מזרחי:  אז פעם אחת זה שכל הזמן אנחנו נמצאים על חוט בלימה אם המצב יוארך ופעם שנייה אלה הכמויות שירדו

צביקה פוגל: מירית, אני יכול להציע, כדיון, אני יכול להציע כהצעת חוק לחידוש הוראת השח"מ בהגדלה?      

נצ"מ מירית מזרחי: אני רציתי גם

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו רוצים גם את ההגדלה וגם לקבע את צו השח"מ, כלומר שלא כל שלוש שנים

נצ"מ מירית מזרחי:  שמשטרת ישראל, חלק אינהרנטי מכוח האדם של משטרת ישראל זה שח"מים

נצ"מ מירית מזרחי:  לא כל שנה אנחנו צריכים לבוא, להסביר את החשיבות

נצ"מ מירית מזרחי:  עובדה שעושים

נצ"מ מירית מזרחי:  וגם שבאמת היה את מבקר המדינה, וגם את הימ"ל, את צה"ל שעשה לנו את הבקרה

נצ"מ מירית מזרחי:  אף אחד לא אמר להוריד את שח"מ ממשטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  מבינים את מכפיל הכוח ואת החשיבות

לימור סון הר-מלך: מאיפה הגיעה הדרישה הזאת לחידוש שנתי של הבקשה?     

נצ"מ מירית מזרחי: לא, זה על פי החוק, כל שלוש שנים זה מוארך

צביקה פוגל: זו הוראת שעה, בגלל זה

נצ"מ מירית מזרחי: פוקע האישור הקודם, אני שמה - - - אומרת זה אותם הסברים

נצ"מ מירית מזרחי:  אגב, זה לא משתנה

נצ"מ מירית מזרחי:  האתגרים רק עולים וגדלים

נצ"מ מירית מזרחי:  אגב, גם שח"מים, אני אגיד, בסוף יש לנו חשיבות

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו גם אחראים על שירות לאומי וגם על חרדים

נצ"מ מירית מזרחי:  בסוף חשוב לנו באמת לתת לשח"מ, גם אם הם עוזבים אחרי השירות הצבאי והם יוצאים לאזרחות, אז יצאנו להם כלים

נצ"מ מירית מזרחי:  הם גם שגרירים של משטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  גם אלה שלא מתגייסים, כשאתה נותן למישהו שירות משמעותי אז הוא שגריר של משטרת ישראל בחוץ

נצ"מ מירית מזרחי:  ואנחנו יודעים שהדור הזה, וקורה לי גם, הם הולכים החוצה והם חוזרים אחר כך

נצ"מ מירית מזרחי:  ואז הם יחזרו בגיל קצת יותר מבוגר, אחרי שהם עושים את הטיול הגדול להתגייס למשטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:       חשיבות מאוד גדולה, דיברת על זה, לקבל עם נתוני איכות טובים

נצ"מ מירית מזרחי:  גם על נושא העברית אנחנו מאוד מדגישים

נצ"מ מירית מזרחי:  כי בסוף שוטרי שח"מ הם כותבים דוחות, בסוף זה ראיות לבית משפט

צביקה פוגל: מירית, ההבדל חייב להיות מובלט

צביקה פוגל:  כי חייל שמתגייס לצבא מתגייס לשרת וחייל שמתגייס למשטרה מתגייס לתת שירות

נצ"מ מירית מזרחי: מאוד

נצ"מ מירית מזרחי:  גם לאזרח הנורמטיבי

צביקה פוגל: אלה שני נושאים שונים

נצ"מ מירית מזרחי: לגמרי

נצ"מ מירית מזרחי:  הוא מתגייס לשרת והוא עומד מול אזרח נורמטיבי ואנחנו רוצים באמת שגם יוכל אחר כך להתגייס וגם ייתן את השירות הנכון ביותר

צביקה פוגל: ברוב המקרים גם האויב שונה, אבל לא נדבר על זה עכשיו

נצ"מ מירית מזרחי: אז אנחנו חשבנו על ארבעה דברים שמאוד מאוד משמעותיים לנו כמשטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי:  הגדלת התקינה

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו נשמח להגדיל את התקינה

נצ"מ מירית מזרחי:  ברור לנו שככל שהתקינה תגדל וככל שצה"ל ייתן לנו יותר שוטרים, יותר שח"מים, אז כך גם הגיוס יהיה לנו קל יותר לגייס

נצ"מ מירית מזרחי:  דיברת, אני לא ארחיב על זה

נצ"מ מירית מזרחי:       הרחבת התפקידים

נצ"מ מירית מזרחי:  אני לא יודעת כמה אתם מודעים לצו השח"מ

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל צו השח"מ מגביל את משטרת ישראל בתפקידים שאני יכולה לשים ולהציב את החיילים

צביקה פוגל: איפה עוד היית רוצה חוץ מסיור?     

נצ"מ מירית מזרחי: אני הייתי רוצה בילוש

נצ"מ מירית מזרחי:  מאוד משמעותי

צביקה פוגל: זה גם לדעתי מאוד אטרקטיבי

נצ"מ מירית מזרחי: בילוש? מאוד אטרקטיבי

נצ"מ מירית מזרחי:  כשאני אשים סרטון על בלשים, חוקרים

נצ"מ מירית מזרחי:  אני בשירות לאומי, עשינו עבודה מדהימה מול המשרד לבל"מ בשנה האחרונה והרחבנו את התפקידים בשירות הלאומי

נצ"מ מירית מזרחי:  עוזר חוקר, עוזר מב"ס

צביקה פוגל: חוקר הם עושים את זה בשירות הצבאי, במצ"ח

נצ"מ מירית מזרחי: בדיוק

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל במשטרה אסור לי, רק אם זה חוקר פח"ע וזה במחוז ש"י

נצ"מ מירית מזרחי:  אני רוצה חוקרים, כמובן יחד עם החוקרים

נצ"מ מירית מזרחי:  בסוף אני אוכל גם לגייס חוקרים

נצ"מ מירית מזרחי:  זה משטרה

נצ"מ מירית מזרחי:  משטרה אתה רוצה לבוא להיות חוקר, בתפקידי הליבה

נצ"מ מירית מזרחי:  טכנולוגיות

נצ"מ מירית מזרחי:  היום העולם טכנולוגיה

נצ"מ מירית מזרחי:  כולנו יודעים שכאשר יש טכנולוגיה טובה זה גם חוסך לי שוטרים וזה ייתן להם מכפיל כוח

נצ"מ מירית מזרחי:  אפילו, אתה יודע, לאט"ל

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו רואים בטלוויזיה מה עושה הלוגיסטיקה כשיש מלחמה

נצ"מ מירית מזרחי:  ב-7 באוקטובר האט"לים שלנו יצאו מהמשרדים ונתנו יש

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל אין שח"מים שיכולים

נצ"מ מירית מזרחי:  אז הם יוכלו להישאר גם במשרדים או להיות איתם

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו רוצים רגע שנייה איזה שהיא יכולת לנהל את הכוח בתבונה עם הידע הרחב שיש לנו

נצ"מ מירית מזרחי:  אז זה הרחבה

נצ"מ מירית מזרחי:       קיבוע צו השח"מ

נצ"מ מירית מזרחי:  לא כל שלוש שנים – אמרתי

נצ"מ מירית מזרחי:  שינוי התמהיל, זה גם עלה במבקר המדינה, אם דיברתם מקודם על הדוח של מבקר המדינה

נצ"מ מירית מזרחי:  היום התמהיל 60% נשים, 40% גברים

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו בעד נשים אבל אנחנו רוצים 50-50

נצ"מ מירית מזרחי:  למה? כי השירות של החייל, של השח"מ, הוא יותר ארוך, כמו בצבא, מאשר שירות של שח"מית

נצ"מ מירית מזרחי:  ואז אני אוכל יותר להרוויח אותו

נצ"מ מירית מזרחי:       שיבוץ לא כהתנדבות

נצ"מ מירית מזרחי:  עשיתי קצת שיעורי בית

נצ"מ מירית מזרחי:  מוסד ושב"כ מקבלים את החיילים, בדיוק כמו מג"ב

נצ"מ מירית מזרחי:  הצבא מחליט ואותו שוטר הולך לשם

נצ"מ מירית מזרחי:  עכשיו, אם הצבא יגיד אני רק בהתנדבות לא מוכן, אז לפחות, ואנחנו גם עובדים בשיתוף עם תומכ"א, אנחנו עובדים בשיתוף כי ברור השילוביות הזאת והחשיבות

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל לפחות שאם השוטר התנדב, המלש"ב התנדב להגיע למשטרה, אם הוא רוצה לחזור שלא יאפשרו לחזור

נצ"מ מירית מזרחי:  40% מהחוזרים לצה"ל הם בשלושה חודשים הראשונים

נצ"מ מירית מזרחי:  ואני היחידה, מוסד ושב"כ לא חייבים, שמחויבת להחזיר אותם

נצ"מ מירית מזרחי:  אגב, לא חייבים לבוא אליי, זה רק בהתנדבות

נצ"מ מירית מזרחי:  עכשיו מי מכיר מה זה שח"מ כשאין לך חקירות ואין לך בילוש? אז המלש"בים לא כל כך חשופים

נצ"מ מירית מזרחי:  אז אני הייתי שמחה שצה"ל ישבץ אצלי לא רק בהתנדבות, אלא להגיד זה השירות שלכם

נצ"מ מירית מזרחי:  וככל שאם הוא רוצה את תהליך האוריינטציה שלאט, לאט

נצ"מ מירית מזרחי:  אני סומכת עלינו כמשטרת ישראל ואני אומרת מגיעים אלינו, מתאהבים

נצ"מ מירית מזרחי:  לא כולם מכירים אותנו

לימור סון הר-מלך: מה אתם עושים כדי לייצר את השיווק הזה?     

נצ"מ מירית מזרחי: אני עושה את השיווק יותר לקבע, כי על החיילים אין לי כוח

לימור סון הר-מלך: כמו שנאמר פה על ידי יושב-הראש הוועדה, יכולתם, יש פה פרק חדש בהיסטוריה של הגבורה של משטרת ישראל

נצ"מ מירית מזרחי: אז ישבנו מול מיטב

נצ"מ מירית מזרחי:  אגב, תזכרו שלצה"ל יש גם את הבעיה

נצ"מ מירית מזרחי:  אז אין לו כל כך אינטרס לשווק אותנו, כי הוא גם רוצה לשווק את עצמו

נצ"מ מירית מזרחי:  אז אנחנו תחת חסותו

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל אנחנו עושים הרבה מאוד תהליכים בחוץ והולכים גם לכנסים ובתי ספר

נצ"מ מירית מזרחי:  עכשיו אנחנו עושים ממש הליך גם למיצוב השח"מ שנמצא אצלנו וגם לעודד בבתי ספר שיבואו לטובת השח"מ

נצ"מ מירית מזרחי:  יש מכינה, היום, קדם משטרתית לראשונה, יחד עם דני לימור, הובלנו מכינה לראשונה

נצ"מ מירית מזרחי:  עכשיו היא תסיים והם יבואו לשח"מ

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל חבר'ה, זה מול צה"ל

נצ"מ מירית מזרחי:  צה"ל צריך להסכים לנו לדברים, אנחנו לא עצמאיים בנושא השח"מ

נצ"מ מירית מזרחי:  ואנחנו עובדים מול מיטב, לעשות שהאתר שלנו יהיה הרבה יותר אטרקטיבי במיטב

צביקה פוגל: שאלה

צביקה פוגל:  אני עומד עכשיו לפני גיוס, אני בן 18, אני מאוד מאוד רוצה להתגייס למשטרה ואני רוצה לבוא לימ"ס

צביקה פוגל:  אני רוצה ליחידה מיוחדת

צביקה פוגל:  אני יכול?     

בן חמו: אם צה"ל יאפשר

נצ"מ מירית מזרחי: אם צה"ל יאפשר

נצ"מ מירית מזרחי:  רק אם צה"ל יאפשר, זה לא אני

נצ"מ מירית מזרחי:  גם כשאתה מתנדב ואומר, צה"ל לא ישחרר

צביקה פוגל: אתם מבינים את הפיתוי?     

נצ"מ מירית מזרחי: נכון

צביקה פוגל: אתם מבינים מה זה ילד בן 18 שאומרים לו שהוא יכול מחר בבוקר להיות חלק מהימ"ס? זה מטורף, זה להיות בסיירת, רק סיירת אזרחית

לימור סון הר-מלך: זה דיון על כל אחד ואחד או שיש את היחידות?     

נצ"מ מירית מזרחי: צה"ל מחליט

נצ"מ מירית מזרחי:  זה פררוגטיבה של צה"ל

נצ"מ מירית מזרחי:  הוא יכול לרצות ואני לא יודעת

לימור סון הר-מלך: אז מה כרגע בעצם שצה"ל כן מאפשר?      

בן חמו: יש את צו השח"מ

בן חמו:  בהתאם לתקינה הקיימת על פי התפקידים שהוגדרו מראש

נצ"מ מירית מזרחי: ועל פי הרצון שלו

לימור סון הר-מלך: יש לכם אי ודאות בעצם, אתם לא יודעים לבד

נצ"מ מירית מזרחי: נכון, לא יודעים

נצ"מ מירית מזרחי:  אנחנו עבדנו מולם לקבל שיבוץ חזוי, לקבל מראש

נצ"מ מירית מזרחי:  זה גם משהו שהצלחנו בשנה האחרונה, כדי שאנחנו נוכל לתכנן

נצ"מ מירית מזרחי:  זה גם לא היה

נצ"מ מירית מזרחי:  השנה שכנענו את צה"ל ואנחנו עובדים מולם בשיבוץ חזוי

נצ"מ מירית מזרחי:  מה שנקרא הם נותנים לי מראש את המלש"בים, אנחנו מראיינים אותם מראש ואז אני יודעת גם לתכנן אל מול הפערים ואיפה אני רוצה וכמובן אל מול האיכות של המלש"בים

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל עדיין זה פררוגטיבה של צה"ל

צביקה פוגל: לתנועה אין גיוס?     

בן חמו: לתנועה בעבר היו תקנים

בן חמו:  ועם הצמצומים שנעשו מ-2,100 ל-1,161 כיום אז בוטלו התקנים של התנועה

בן חמו:  התקנים היחידים שיש לתנועה היום זה במוקד

בן חמו:  ככל שנוכל להגדיל את התקינה

צביקה פוגל: זאת אומרת אם אני בא עם רישיון לאופנוע ורוצה להמשיך לשרת כאופנוען במשטרה אין לי סיכוי

בן חמו: כרגע לא

בן חמו:  בגלל הצמצומים שהיו

בן חמו:  בעבר היה

נצ"מ מירית מזרחי: בגלל צו השח"מ

צביקה פוגל: אני סתם זורק לכם רמזים עכשיו

בן חמו: לא, אנחנו התכוננו גם לעזר זה

בן חמו:  בעבר היה, ועם הצמצומים בוטלו חלק מהתפקידים

נצ"מ מירית מזרחי: אם אתה תסתכל את צו השח"מ, את התפקידים שמותר לנו – הם כל כך מינוריים שפשוט חבל

נצ"מ מירית מזרחי:  באמת חבל

צביקה פוגל: ברור

גלעד נווה: כמה הערות קצרות

גלעד נווה:  דבר ראשון, אז כן הדברים שרותם אמרה נכונים

גלעד נווה:  יש הבדל, יש את המסלול שקבוע בתוך חוק שירות ביטחון בסעיף 24(א) והוא באמת קובע את המסגרת שבמסגרתה ההחלטות מתקבלות

גלעד נווה:  ספציפית לגבי הנושא של צו השח"מ הוא לדעתי דווקא בסמכות של שר הביטחון בהסכמה של השר לביטחון לאומי

גלעד נווה:  אני לא חושב שזה מחייב ועדת חוץ וביטחון

גלעד נווה:  נראה לי

גלעד נווה:  אני חושב שהצו הזה, למיטב ידיעתי, כשהוא יוצא הוא בעצם בהסכמת השר לביטחון פנים

גלעד נווה:  הוא לא מחייב את האישור של ועדת חוץ וביטחון

גלעד נווה:  אני חושב ש-24(א)(ג) מדבר על מספר יוצאי הצבא שישרתו ביחידות אחרות במשטרת ישראל ייקבע בידי שר הביטחון בהסכמת השר לביטחון פנים באישור הממשלה וועדת החוץ והביטחון

גלעד נווה:  נכון, בעקיפין יש פה את ועדת החוץ והביטחון

גלעד נווה:  אבל לגבי הנושא של המקצועות יכול להיות ששם יש יותר leverage מבחינת ההליך

גלעד נווה:       מפה אנחנו מגיעים למשהו שהוא יותר בסיסי בהקשר הזה של כל ההסדר הזה של לקחת חיילים מצה"ל ולהעביר אותם ליחידות אחרות

גלעד נווה:  בסופו של דבר כאשר מישהו מתגייס לצה"ל, וזה נכון שיש פה את האלמנט ההתנדבותי בהקשר של המשטרה ובהקשר של יחידות אחרות שמעבירים אליהם, אם זה שב"ס או גורמים אחרים

גלעד נווה:  בסופו של דבר יש תכלית שונה וסוגי פעילויות שונות בין המשטרה ובין צה"ל

גלעד נווה:  וכאשר מישהו מתגייס לצה"ל ואחרי זה מעבירים אותו או הוא מועבר באיזה שהיא צורה, בין אם בהסכמה ובין אם לאו, יש איזה משהו שמשנה את האיזונים שנקבעו בתוך החקיקה לגבי השירות של אותו בן אדם

גלעד נווה:  זאת אומרת, לא מדובר כמו בכל מלש"ב אחר, אלא מדובר פה בסוג אחר של שירות

גלעד נווה:       לכן גם הוועדות הציבוריות שדנו בנושא הזה, ודנו די הרבה ועדות ציבוריות בהקשרים האלה, משנת 2000 ומשהו פחות או יותר, אם זה ועדת בן בסט, ועדת כהן, ועדות אחרות – דיברו על זה שצה"ל והמלש"בים בצה"ל לא יכולים להיות, צה"ל לא יכול להיות סוג של חברת כוח אדם עבור צרכים של גופים אחרים

גלעד נווה:  כי בסופו של דבר, נכון, למשטרה יש צרכים וצריך למלא אחר הצרכים האלה, אבל יכול להיות שבסופו של דבר - - -     

לימור סון הר-מלך: זה צרכים מאוד דומים

גלעד נווה: נכון

נצ"מ מירית מזרחי: אז למה שב"כ ומוסד זה לא?     

גלעד נווה: למה שב"כ ומוסד? כי כנראה התכלית הביטחונית שם היא אחרת, כנראה

גלעד נווה:  להבנתי לפחות מהדוחות של הוועדות

צביקה פוגל: כיוון שהם מוכרים כגוף ביטחוני

צביקה פוגל:  וחייל בן 18, לא יודע עם 18, מתגייס לגוף ביטחוני, הם זוכים לפריווילגיה הזאת

גלעד נווה: ולעומת זאת השירות במסגרת המשטרה נחשב כשירות שהוא ציבורי אזרחי מסוג אחר

גלעד נווה:  אמנם יש לו היבטים ביטחוניים ולכן גם יש מקצועות מסוימים שבהם כן יש הכרה וכן מאפשרים שירות

גלעד נווה:  אבל בסופו של דבר, ככל שאנחנו נסטה מהליבה הזאת של שמירה על ביטחון המדינה, כנראה שתהיה יותר בעיה בהעברה של חיילים לטובת המשטרה

גלעד נווה:  אני מעריך שזה גם מה שעמד מאחורי ההמלצות של הוועדות בהעברה לתקני קבע, להבדיל משימור בחיילים

גלעד נווה:  אני מעריך שזה

גלעד נווה:  וצריך לזכור את החלק הזה בכל הדיון שקשור לשח"מ ושימוש בשח"מ

גלעד נווה:  כי נכון, יש פה צרכים של המשטרה, אבל יכול להיות שהדרך לענות עליהם היא באמת מכיוונים אחרים

גלעד נווה:  אני לא בטוח ששח"מ זה הפתרון היחיד או זה הפתרון המרכזי שצריך להיות

צביקה פוגל: הערות חשובות מאוד

צביקה פוגל:  כן, בבקשה

נורית יכימוביץ' כהן: קודם דיברתי על הכמות

נורית יכימוביץ' כהן:  עכשיו אני רוצה להזכיר כמה נתונים מתוך דוח המבקר על מה שאפשר לקרוא האיכות

נורית יכימוביץ' כהן:  כאשר דובר על איכות, מירית, את קודם דיברת בעיקר על ציון העברית של חיילי החובה

נורית יכימוביץ' כהן:       יש לנו בעצם למי שמתגייס בעצם יש כמה דרכים למדוד איכות

נורית יכימוביץ' כהן:  דבר אחד זה הדפ"ר – דירוג פסיכוטכני ראשוני

נורית יכימוביץ' כהן:  למי שלא מכיר אז סולם הדפ"ר הוא בין 10 ל-90

נורית יכימוביץ' כהן:  לפי הנתונים של המבקר חצי מחיילי החובה שמשרתים במשטרה יש להם דפ"ר של 40 ומטה

נורית יכימוביץ' כהן:  זה לא גבוה

נורית יכימוביץ' כהן:  לגבי הקב"א, קבוצת האיכות, אנחנו מדברים פה על סולם שנע בין 41 ל-56

נורית יכימוביץ' כהן:  אז בפועל 71% מחיילי החובה שעוברים למשטרה יש להם קב"א מתחת ל-51 ו-39% מהם יש להם קב"א של מתחת ל-48

נורית יכימוביץ' כהן:  לגבי פרופיל וכושר גופני, שזה גם סוג של דרך לבדוק את האיכות או את ההתאמה לתפקידים השונים שבהם משבצים

נורית יכימוביץ' כהן:  אז מסתבר שבכך הכול קרוב ל-40% ממשרתי החובה במשטרה, גברים ונשים, יש להם פרופיל של 64 ומטה

נורית יכימוביץ' כהן:  גם לא גבוה ולא מתאים לכל תפקיד

נורית יכימוביץ' כהן:  ברור שמתאים לתפקידי משרד

נורית יכימוביץ' כהן:       איך כל זה קשור בעצם למעבר של שוטרי החובה משירות החובה לקבע בשאיפה? כמו שנאמר קודם, הרבה מוחזרים לצבא אפילו תוך זמן קצר

נורית יכימוביץ' כהן:  תוך שלושה חודשים וכל השאר עוד מספר חודשים

צביקה פוגל: מה קורה עם אלה שכן חוזרים לצבא? מה אז הם עושים?     

בן חמו: אין לנו נתון כזה

נצ"מ מירית מזרחי: אני לא בטוחה שצה"ל ישתף

לימור סון הר-מלך: המכינה הקדם משטרתית ממתי היא?     

בן חמו: בספטמבר האחרון נפתח מחזור שני

צביקה פוגל: צריך להגיד בתור מה

נורית יכימוביץ' כהן: צורכי צבא

צביקה פוגל: עובד כללי

נורית יכימוביץ' כהן: עוד נתון אחד אחרון מתוך סקר שהמבקר ערך בקרב חיילי החובה זה שבעצם שני שליש משוטרי החובה השיבו שהם רצו להשתלב במשטרה בתום שירות החובה, אבל לא כולם השתלבו

נורית יכימוביץ' כהן:  מתוך אלה שלא השתלבו במשטרה מסתבר שבערך שליש מהם בכלל לא עמדו בתנאי הסף של המשטרה או שהמפקד שלהם לא המליץ עליהם

נורית יכימוביץ' כהן:  אז רק לגבי אלה שלא עמדו בתנאי הסף של המשטרה, יתכן שאם הם היו נבררים מראש לפי תנאי סף שמתאימים גם למשטרה אחר כך היה יותר סיכוי שהם ישתלבו אחר כך במשטרה

נורית יכימוביץ' כהן:  תודה

בן חמו: אני רוצה רגע להגיד, להתחבר לסוף של הדברים שלה

בן חמו:  שבסוף במעבר בין שח"מ לקבע הם נדרשים לעמוד בכל תנאי הסף של גיוס לקבע לכל דבר ועניין, מבחנים וכל מה שנדרש

בן חמו:  והגיוני גם שחלק מהאנשים שהיו בשח"מ לא עוברים את המבחנים ולא מתגייסים לבסוף

בן חמו:       אני רוצה להדגיש אבל עוד פעולות שאנחנו עושים

בן חמו:  לקראת יום השחרור שלהם, כדי לשכנע או להציע או לבחון את האפשרות של גיוס לקבע אנחנו עושים כנס כל חצי שנה לפני השחרור לכל הפוטנציאל שיכול להתגייס לקבע

בן חמו:  מביאים לשם את ראש לשכת גיוס, קצינים בכירים מאוד מהמערכים השונים כדי לפתוח את התפקידים

בן חמו:  כי חלק מהתפקידים, כמו שאמרנו, לא פתוחים בעולם השח"מ וכן פתוחים בקבע

בן חמו:  בדגש על חקירות, בילוש וכדומה

בן חמו:  זה דבר אחד

בן חמו:       דבר שני, אנחנו מכירים את דוח המבקר, היינו שותפים וכתבנו התייחסויות תוך כדי הכתיבה וגם עכשיו אנחנו במעקב של יישום אודות הדברים שעלו

בן חמו:  ואני אגיד את זה ככה: הלוואי והרבה מהדברים שעלו בדוח המבקר יקבלו פתרון

בן חמו:  כי אנחנו מאוד מסכימים להרבה מאוד מהדברים שעלו, בדגש על נתוני האיכות

בן חמו:  ופה אני רוצה להגיד, גורמי צה"ל לא פה, לפחות ממה שאני יודע

בן חמו:  יש לנו שיתוף פעולה מלא עם צה"ל, הדוק

בן חמו:  זה לא שאין שיתוף פעולה

בן חמו:  להיפך, יש שיתוף פעולה ושיתוף פעולה טוב

בן חמו:  אבל לצבא יש גם את הצרכים שלו

בן חמו:       העלית את נושא הפרופיל

בן חמו:  אז הגדרה של פרופיל רפואי, בטח בקרב הגברים, 64 ומטה זאת ההגדרה

בן חמו:  מי שמעל הולך להיות ביעדי לחימה

בן חמו:  וכרגע זה מה שנקרא הסטטוס קוו

בן חמו:  ולא סתם אנחנו הרבה פעמים מדגישים ואומרים שבסוף הצבא הוא זה שמחליט ואנחנו תוצאתיים לעניין הזה

בן חמו:  גם לגבי השיבוץ של האנשים

בן חמו:  כמובן שאנחנו בהליך המיון שלנו כן מראיינים וכן בסוף השיבוץ בתפקיד בתוך המשטרה זו החלטה שלנו

בן חמו:  אבל החיילים עצמם שמגיעים הצבא משבץ

בן חמו:  גם מהנתון שהצגת של כמה רצו להגיע, זה משמח שזה השיעור שרצה להגיע אלינו

בן חמו:  ועדיף לנו אנשים שבאמת רוצים להיות, ובטח ובטח אם זה התנדבות

בן חמו:  ואני חושב שככל שהמספר של השח"מים יגדל, אז בהכרח, מירית נגעה בזה, אבל אני רוצה להדגיש את זה שוב

בן חמו:  בהכרח כמות המגויסים שלנו בקבע תעלה

בן חמו:  זאת אומרת אם אנחנו ב-279 מ-1,160 אז ככל שנעלה, גם אם נשמור על אותו אחוז, ואני גם מעריך שהאחוז יעלה

בן חמו:  כי כשיש פרסום גדול, כשיש קמפיין כזה גדול אז אנחנו נוכל לעלות גם במספרים שלנו

בן חמו:  תודה

לימור סון הר-מלך: גם צריך לראות איך בהתייחס לדברים של היועמ"ש של הוועדה, שבאמת אולי צריך לחפש תפקידים או מלש"בים שהם באמת יותר קרובים לתחום של הביטחון ופחות בסדר הציבורי או כאלה

לימור סון הר-מלך:  למרות שהרבה פעמים זה נושק אחד לשני

נצ"מ מירית מזרחי: אני רוצה רגע להתייחס למה שאמרת השב"כ ומוסד שהם ביטחוניים במהות

נצ"מ מירית מזרחי:  אני רק לא בטוחה ששח"מ שמגיע לשירות במוסד הוא עושה תפקידים יותר ליבתיים

צביקה פוגל: אני מסכים איתך, אבל זה לא לעניין

נצ"מ מירית מזרחי: בסדר, לא נגד

צביקה פוגל: הם מגיעים לשם, הם עושים איתם מה שהם רוצים

נצ"מ מירית מזרחי: לא, בסדר גמור, אני בעד

נצ"מ מירית מזרחי:  אגב, כל משרדי הביטחון בעד

נצ"מ מירית מזרחי:  אבל גם אנחנו לא פחות, זה מה שאני מתכוונת

צביקה פוגל: כיוון שאצלך זה בהתנדבות אז הם יכולים להחליט מה הם רוצים

צביקה פוגל:  ואצלם זה לא בהתנדבות, אז שב"כ מכתיב מה הוא עושה עם האנשים שלו

צביקה פוגל:  את זה אנחנו נלך לשם, זה חלק מהעניין

נצ"מ מירית מזרחי: התפקידים אצלנו משמעותיים

נצ"מ מירית מזרחי:  לא בטוחה שלא יותר, בפשע

צביקה פוגל: עוד מישהו מהמשטרה? לא

צביקה פוגל:  בני, בבקשה

בני פרץ: כבודו, אני חושב שצריך לשנות את כל הרביזיה גם בנושא הגיוס של משטרת ישראל

בני פרץ:  שהיא תהיה חלק מאותו גיוס שמפתה בצה"ל

בני פרץ:  שאומר יחידות הצנחנים אתה, יחידות זה

בני פרץ:  להעמיד גם שם בקבלת הזה

בני פרץ:  הם צריכים לבוא ולתת מענה, הפיתוי מה יש להם לתת

בני פרץ:  לקחת את זה, להוכיח לו שהוא גם יעשה טירונות של לוחם

בני פרץ:  ומי שראה ב-7 באוקטובר שאתה אומר אני לא רוצה לערב, אבל אני אומר, השוטרים האלה נלחמו עם קבצונים, אקדחי קבצונים, אבל בגבורה

בני פרץ:  על אף שהם לא ביניהם, ביניהם גם חיילות

בני פרץ:  בזכותם גם הצילו

בני פרץ:  תאר לך לו היו מגייסים כמו שצריך, רק צריך גם פיתוי

בני פרץ:  לקצונה גם ללכת כמו כל אחד ולא לפי מה שקורה מסביב, שאנחנו יודעים במשטרה

בני פרץ:  לדעת לפתוח להם את הדרך

בני פרץ:  ולא כמו שנותנים להם קב"א מתחת ל-60 או 40 אומרים להם אתם למטה, אתם תהיו בתחתית

בני פרץ:       צריך פה, שצה"ל כמו שהוא מגייס – הוא צריך לדעת שבמדינת ישראל זקוקים גם לפנים, חיל פנימי

בני פרץ:  וזה צריך לבוא עם הפיתוי

בני פרץ:  אותו צריך להכריח

בני פרץ:  לתת להם גם את האפשרות לחייל

בני פרץ:  לבוא לגיוס שלוש שנים להעביר אותם

בני פרץ:  ואם יש קבע, אז יכול להיות בקבע

בני פרץ:  ואם לא, יהיה במילואים

בני פרץ:  כמו כל אחד, לבוא לאימון

בני פרץ:  כמו כל יחידה

צביקה פוגל: בני, היה שווה לתת לך לדבר הפעם

צביקה פוגל:  תודה

בני פרץ: אין בעד מה

צביקה פוגל: עוד מישהו?     

ד"ר יעל ליטמנוביץ': אני אשמח, ד"ר יעל ליטמנוביץ' מהמכון הישראלי לדמוקרטיה

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  אני חושבת שבאמת אפשר להשתמש בתקופה הזאת והסקרים שלנו באמת מראים עלייה משמעותית מאוד באמון במשטרה, תוך כמה שבועות מלפני ה-7 באוקטובר מ-35% אמון ל-59%

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  וזו באמת הזדמנות כאשר פתאום הציבור נחשף למשטרת ישראל

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  כמו שיש צבא העם, משטרת העם

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  ולמצב מחדש את המשטרה, לנצל את התקופה הזאת

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  ברור שיהיה עכשיו קושי מבחינת הצרכים הצבאיים, אבל לא לתת לשים את המשטרה בצד, כשרואים עכשיו את המשמעות שלה

ד"ר יעל ליטמנוביץ':       ואני רק רוצה להגיד שאפשר אני חושבת בהקשר הזה ללמוד הרבה ממג"ב, שכמובן יש לו מלש"בים משלו ומלווה אותם בתוכניות חינוכיות והכשרה שמכירה בצרכים שלהם

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  כי שוב, אנחנו יודעים ששוטרים צעירים כן יותר נוטים לקבל החלטות לא תמיד נכונות

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  זקוקים ליותר חניכה, זקוקים ליותר ליווי

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  ואז באמת לראות מהעשייה של מג"ב ולקחת אותה גם לכחולה מבחינת העבודה עם השח"מים

ד"ר יעל ליטמנוביץ':  תודה

צביקה פוגל: תודה רבה יעל

צביקה פוגל:  היה שווה

לימור סון הר-מלך: ממש

לימור סון הר-מלך:  יישר כוח

צביקה פוגל: התפרצות ראויה

צביקה פוגל:  עוד מישהו רוצה להתייחס? חה"כ לימור?     

סנ"צ אורלי ענבר: אני אם אפשר, סנ"צ אורלי ענבר, אני מושאלת במשרד לביטחון לאומי, אז גם העולם של המשטרה מוכר לי

סנ"צ אורלי ענבר:  בהקשר הזה אני חושבת שצריך לבוא ולהסתכל על זה בהיבט הרחב יותר, כי השירות הצבאי, השירות הלאומי וכל הדברים האלה הם בעצם משאב לאומי

סנ"צ אורלי ענבר:  וצריך לבוא ולראות איך – בהקשר הזה גם אמרה את זה מירית – אירועי ה-7 באוקטובר המחישו בצורה מאוד בולטת בעצם את הנחיצות של כוח נוסף למשטרה

סנ"צ אורלי ענבר:       יעל, בהקשר הזה גם יש במג"ב חיילי חובה שמשרתים

סנ"צ אורלי ענבר:  שם זה בכלל מצו אחר, אבל שם גם התמהיל של שוטרי החובה בתוך שוטרי הקבע הוא שונה

סנ"צ אורלי ענבר:  ולכן המעטפת שם היא שונה

סנ"צ אורלי ענבר:  פה התמהיל הרי בתוך שוטרי הקבע הוא הרבה יותר מצומצם ולכן גם המעטפת והמענה שניתן של המשטרה הוא שונה

סנ"צ אורלי ענבר:  אז צריך באמת לבוא ולראות, אולי צריך לשנות קצת את הקונספציה איך אנחנו אל מול החוק הקיים ואיך היום המשטרה

צביקה פוגל: הרעיון נכון, השימוש במילים לא

סנ"צ אורלי ענבר: צודק

סנ"צ אורלי ענבר:  אנחנו צריכים לשנות לגמרי טרמינולוגיה

סנ"צ אורלי ענבר:  אני מסכימה איתך גם בהקשר הזה

סנ"צ אורלי ענבר:  אז צריך לבוא ולראות איך אנחנו משנים את הקיבעון המחשבתי שלנו

סנ"צ אורלי ענבר:  מאמצת את דבריך

סנ"צ אורלי ענבר:  ובעצם מרחיבים את היריעה, וכן מחילים באמת על תפקידים נוספים במשטרה את היכולת לשבץ שם חיילי שח"מ שזה כן איכשהו ירחיב את היריעה המשפטית שמאפשרת את זה

סנ"צ אורלי ענבר:  אבל משפטנים טובים ממני יכולים לתת על זה את הדעת איך עושים את זה

צביקה פוגל: בהחלט

צביקה פוגל:  דברים חשובים, תודה רבה

צביקה פוגל:  חה"כ לימור סון הר מלך, משהו לסיכום?     

לימור סון הר-מלך: לא

לימור סון הר-מלך:  רק להגיד שאני חושבת שהדברים נאמרו

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שהצורך ברור לכולנו

לימור סון הר-מלך:  האינטרס ברור לכל מי שרק מקשיב ומבין וראה את החשיבות של כוחות השיטור והמשטרה שנמצאים בשטח

לימור סון הר-מלך:  וכמו שנאמר פה, באמת המשטרה כתבה פרק חדש בגבוה ב-7 באוקטובר

לימור סון הר-מלך:  ולכן אנחנו רואים גם את העלייה, כמו שצוין פה, באמון הציבור במשטרה

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שצריך לראות באמת איך אנחנו מייצרים יותר תפקידים שבאמת בהגדרה שלהם יותר ביטחוניים וגם הם נחשבים, הם נותנים איזה שהיא מוטיבציה ורצון להיות חלק מהדבר הזה

לימור סון הר-מלך:       באמת זה בכלים שלנו, אנחנו נראה על הנושא של הגדלת התקינה וגם הקיבוע של הדבר הזה

לימור סון הר-מלך:  שלא תצטרכו באמת את העליות ואי הוודאות הזאת שהיא בעצם יכולה לפעול באופן שלילי על היכולת באמת למקם את אותם מתנדבים במקומות הנכונים

לימור סון הר-מלך:  אז גם צריך לראות איך אנחנו ככה מפחיתים את אי הוודאות שלכם ביחס לצו

צביקה פוגל: לחלוטין

צביקה פוגל:  יש פה שתי נקודות חשובות שעמן אנחנו צריכים ללכת: הראשונה, ההסתכלות שלנו חייבת להיות ארוכת טווח

צביקה פוגל:  כלומר, כזאת שבאה ואומרת איפה אנחנו רוצים לראות את עצמנו בעוד 10 שנים

צביקה פוגל:  אם אנחנו רוצים לראות את עצמנו באמת באיכות שונה של אנשים ברמה של רפ"קים, סנ"צים, כאלה שהולכים להיות מפקדי תחנות, אנחנו רוצים להעלות את האיכות

צביקה פוגל:  לא שהיום יש לנו בעיה, יש לנו אנשים מצוינים

צביקה פוגל:  אבל אם אנחנו רוצים לייצר את זה כסטנדרט והסתכלות ארוכת טווח אנחנו צריכים להתחיל לבנות מהיום את מה שאנחנו רוצים לראות אז

צביקה פוגל:  וזאת הנקודה שממנה אני התחלתי את הדיון הזה, כך אני רואה את זה

צביקה פוגל:       הנקודה השנייה שצריך להסתכל עליה, אני לא היחיד, אבל אני מוביל תהליך של ניסיון להקנות למדינת ישראל חובה לבחון מחדש את תפיסת הביטחון

צביקה פוגל:  תפיסת הביטחון של מדינת לא יכולה להישאר אותה תפיסת ביטחון של 1954, שאומרת שאנחנו צריכים לנצח את האויב מהר כי מדינת ישראל לא יכולה להיות נתונה במצב חירום או במצב מלחמה להרבה זמן; ושהיא חייבת להעביר את המלחמה לשטחו של האויב כי מדינת ישראל לא יכולה לספוג אבדות בתוכה

צביקה פוגל:  שני הדברים האלה לא נכונים היום

צביקה פוגל:  זאת אומרת, תפיסת הביטחון שלנו בכלל צריכה להיות אחרת

צביקה פוגל:       מפה אני גוזר: מה זה מלש"ב? – מועמד לשירות ביטחון

צביקה פוגל:  סליחה, משטרת ישראל זה לא חלק ממערך הביטחון? אם משטרת ישראל היא חלק ממערך הביטחון, כמו שאני רואה את זה ואני מקווה שאני אצליח לשכנע עוד כמה אנשים, אז בגיוס יהיו חלק מהאנשים, מכסה של 3,000 אנשים, 2,500 אנשים, שמיועדים למשטרה

צביקה פוגל:  נצטרך להחליט מה

צביקה פוגל:  אם זה יהיה על תקן של מי בוחר, כמו במבחני מיון שכל חייל עושה כשהוא מגיע לגיל 18 או 17

צביקה פוגל:  הוא יגיד שהוא רוצה משטרה, כי יש שם פיתויים או משהו שנראה לו מתאים, אז הוא יהיה מועמד למשטרה, בדיוק כמו שהוא רושם חיל האוויר, טייס או סיירת מטכ"ל

צביקה פוגל:  אין הבדל

צביקה פוגל:  אני מדבר מה ההבדל שלו מבחינת הרצון שלו להשתייך

צביקה פוגל:  זה משהו שאני חושב שאנחנו כן יכולים לנסות לשנות

צביקה פוגל:  נציב את מיטב מומחינו כדי לבדוק את חוק שח"מ כדי לראות איך אנחנו מחילים בזה שינוי

צביקה פוגל:       אני לא מתכוון לוותר

צביקה פוגל:  יחד עם זה, אני אומר לכם – בסוגריים ולא בסוגריים – אתם חייבים לקחת את הדבר הזה בהמשך לביקור שלי אצלכם בלשכת גיוס ובאמ"ש

צביקה פוגל:  אתם חייבים לראות איך מגדילים את פוטנציאל השוטרים

צביקה פוגל:  כי הגישה אליכם חיובית והרצון לראות אתכם חזקים קיים

צביקה פוגל:  אוכלוסיות כמו נשים, חרדים, סטודנטים, מתנדבים

צביקה פוגל:  חייב להיכנס בתוך המכלול של העיסוקים שלכם

צביקה פוגל:  אני בכלל חושב שבתור דבר ראשון אלוף משנה קובי ירושלמי הוא העוזר שלי אז הוא כתב לי פתק: "צביקה, רק שתדע שלמשטרה צבאית הנתונים הם קב"א 52 ודפ"ר 60"

צביקה פוגל:  מה ההבדל? למה אצלי זה לא יהיה אותו דבר? מה ההבדל בין משטרה צבאית? להיפך, אני חושב, אבל אני לא רוצה להגיד להיפך, כי אני איש צבא לשעבר

צביקה פוגל:  אבל לפחות דומה

צביקה פוגל:  צריך להיות פה משהו אחר

צביקה פוגל:       אני חושב שמשטרת ישראל של היום היא משטרה ראויה והיא חייבת להיות חלק מהמערך הביטחוני וחייבת לקבל אנשים צעירים, שיזרימו דם צעיר לתוכה ויגדלו מלמטה

צביקה פוגל:  זה מסוג הדברים שאין שום סיבה שאנחנו לא ניתן להם או נעשה בהם שינוי

צביקה פוגל:  אנחנו ניקח גם את דוח המבקר ונעבור עליו ביחד

צביקה פוגל:  בקיצור, אנחנו הולכים להקים צוות עבודה פנימי, בלי קשר לוועדה עכשיו, בשביל לראות איך אנחנו מקדמים את זה

צביקה פוגל:  גם חקיקתית, גם בפעולות נוספות

צביקה פוגל:  נעשה את זה ביחד

צביקה פוגל:  חה"כ לימור סון הר מלך תהפוך שולחנות בוועדת חוץ וביטחון ואנחנו נהפוך את השולחנות פה

צביקה פוגל:  בתקווה שבעוד שנה יהיה לנו משהו אחר

צביקה פוגל:       תודה רבה על ההשתתפות, המשך יום מוצלח