ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 133, 2024-01-03 00:00

יוסף טייב: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, בנושא: מצב החינוך בעיר אשקלון בתקופת המלחמה (מגני ילדים ועד אקדמיה)

יוסף טייב:  אנחנו נתחיל במערך החינוך העירוני, ובחלק השני של הישיבה נצלול לנושא האקדמיה, לבקשת של מספר חברי כנסת ושל ראש העיר

יוסף טייב:      אני הייתי בביקור במכללת אשקלון, והבקשה גם שלך, ראש העיר, להכניס את אשקלון לתוך המתווה

יוסף טייב:  מבחינת גני ילדים נראה מה נעשה ומה צריך לשפר, אבל להכניס לתוך המתווה הכולל גם את מכללת אשקלון בנושא הקלות ופיצויים, כפי שהממשלה החליטה לתת לספיר ולתל-חי

יוסף טייב:  אשקלון היא העיר המטווחת ביותר במדינת ישראל, ומונה 160,000 תושבים

יוסף טייב:      בשביל הקוריוז, בסיור שלי במכללת אשקלון פגשתי סטודנט – הינה, הוא פה – והסיפור האישי שלו צריך לזעזע כל אחד מאיתנו

יוסף טייב:  בהמשך הדיון אני אתן לך לעשות את זה, אתה תעשה את זה טוב ממני

יוסף טייב:      כהרגלנו בקודש, אנחנו שולחים את תנחומינו למשפחות הנופלים, מחזקים את כוחות הביטחון וצה"ל בעורף ובחזית, ומתפללים להחלמתם המהירה של כלל הפצועים, ומתפללים להחזרתם במהרה, בריאים ושלמים, בגופם ובנפשם, של כלל החטופים

יוסף טייב:      חה"כ קינלי, בבקשה

משה טור פז: ראש העיר וכל מי שנוגע בדבר כאן, אבל במבט שלנו מהכנסת אשקלון היא אחד הדברים המוזרים, מחדל או כל דבר אחר

משה טור פז:  קשה לי לומר את זה, אבל במידה מסוימת, שלא באשמתה, אשקלון היא עיר שהופקרה

משה טור פז:  די הזוי לומר את זה, כי 170,000 תושבים, העיר השלישית בגודלה בדרום וה-13 בישראל כולה, המטווחת ביותר בישראל, ונראה כאילו הבוקר התחלנו לטפל בה

משה טור פז:      זה לא נכון, כי יושב פה מנהל מחוז מכובד ורציני ועוד כמה אנשים משמעותיים

משה טור פז:  אבל במבחן התוצאה, כמות הטלפונים שאני קיבלתי לקראת הדיון הזה, ואני לא גר באשקלון – אדוני היו"ר, אנחנו יודעים, כשיש מלחמה או אירוע קשה, תמיד מי שנדפק זה החלש

משה טור פז:  החזק מסתדר

משה טור פז:  אני מדבר עכשיו על התושבים, לא על הרשות

משה טור פז:  התושב החזק יודע להסתדר, הוא נוסע לקרובי משפחה, יש לו ממ"ד בבית שהוא בנה בכספו כי המדינה לא מימנה לו אותו, ועוד ועוד

משה טור פז:  הוא תמיד יסתדר

משה טור פז:  אבל התושב מן המניין, מי דואג לו?     אני איש חינוך, ואותי הכי מעסיק חינוך ואני שמח על כל אנשי החינוך שנמצאים פה בחדר

משה טור פז:  אני יודע כמה מנהל המחוז עובד ורוצה, ועוזר, ועדיין הדברים הבסיסיים ביותר – היה ח"כ שלא אנקוב בשמו שאמר, לא צריך למגן את אשקלון, אנחנו נראה להם אם הם יירו עלינו, כל מיני הצהרות שחץ שהתרסקו ב-7 באוקטובר התרסקו הרבה קודם

משה טור פז:  לא צריך למגן, הרי אנחנו ננצח אותם – הקשקוש הזה שנאמר כאן בכנסת לא כל-כך מזמן, עולה בחיים של אנשים, עולה בבריאות של אנשים, עולה בנפש של אנשים

משה טור פז:      ולכן אני חושב ששלושה דברים גדולים צריכים לקרות – ראש העיר יאמר אותם טוב ממני, אבל בכל זאת אני אגיד אותם

משה טור פז:  קודם כול, מיגון

משה טור פז:  מגיע לאשקלון מיגון, ואני אגיד לכם את האמת כי הגיע הזמן שמישהו יאמר אותה

משה טור פז:  גם אחרי המלחמה הזו נצטרך מיגון במדינת ישראל

משה טור פז:  מי שאומר אחרת – שקרן

משה סעדה: - - -     

משה טור פז: בסדר

משה טור פז:  אמרתי כבר, היה פה ח"כ שאמר שלא צריך מיגון

משה טור פז:  צריך מיגון במדינת ישראל לכל בית ולכל בית-ספר

משה טור פז:  מי שאומר אחרת, מרמה את הציבור

יוסף טייב: מדינת ישראל צריכה לפעול כך שלא נזדקק למיגון, כי מיגון ועוד מיגון ועוד מיגון זה - - - והתחמקות מהבעיה

משה טור פז: ועדיין צריך מיגון

משה טור פז:  כל אחד צריך בבית שלו ממ"ד, וכל בית-ספר צריך אצלו מיגון

משה טור פז:  תפסיקו להונות את הציבור

יוסף טייב: בלי קשר

משה טור פז: דבר שני, מענים רגשיים

משה טור פז:  ל-170,000 אנשים צריך מענה רגשי מלא, ותקצוב יתר של מרכזי החוסן וכל המעטפת הזו

משה טור פז:  ודבר שלישי, כל הזמן המדינה מחליטה בשביל הרשויות מה הם צריכים, וזה לא נכון

משה טור פז:  צריך לבוא לראש העירייה ולצוות המצוין שלו, לתת להם חבילת תקצוב, ולומר, חברים יקרים, תעשו בזה לטובת התושבים

משה טור פז:      אז אלה שלושה דברים: מיגון, מענים רגשיים, חבילת תקצוב לכל מה שאתם צריכים

משה טור פז:  אלה החלטות שצריכות להתקבל פה, ולהפסיק להונות את הציבור

משה טור פז:  עיר ואם בישראל, 170,000 אנשים – הגיע הזמן שניתן להם מענה

משה טור פז:  תודה

משה סולומון: אני רוצה להגיד שתי מילים בפתח הדיון

משה סולומון:  קודם כול, תודה על הדיון הזה, הוא דיון חשוב מאוד

משה סולומון:  גילוי נאות, אני אשקלוני

משה סולומון:  אימי גרה באשקלון עדיין ואני כבר עברתי למקום אחר, אבל אני חי שם בתודעה שלי

משה סולומון:      בהמשך לדבריו של חה"כ קינלי, מעבר לשלושת הדברים, הייתי שם לפני כחודש בסיור, והבנתי מבפנים כמה הרצון שלנו שהעיר תחזור לשגרה הוא בלתי מציאותי

משה סולומון:  במציאות שבה העיר הכי מטווחת בישראל, עיר שבה בכל שעל ושעל ילד גדל לתוך צבע אדום ולתוך אזעקות, אי אפשר לצפות שהעיר תחזור לשגרה כאילו לא קרה כלום

משה סולומון:      אני מצפה שהוועדה תגיע לסיור בעיר, טוב מראה עיניים, בכל מוסדות החינוך, בכל האתגרים, סוגיית המיגון, סוגיית החינוך, סוגיית הסיפור הרגשי שהמשפחות והילדים חשים שם

משה סולומון:      אני אשמח לשמוע כאן גם מתושבי העיר, גם מראש העיר, גם ממינהל אגף חינוך וגם ממשרד החינוך, איך הם רואים את פני הדברים

משה סולומון:  אנחנו חייבים להבין שאי-אפשר להתייחס לאשקלון כמו לכל הערים, אלא צריך להתייחס אליה כמו לכל תושבי העוטף, כמו שדרות והיישובים שליד

משה סולומון:  גם בסוגיית החינוך, זה משמעותי מאוד וזה לא כסף גדול

משה סולומון:      ההבנה שאנחנו רוצים להחזיר לשגרה את הילדים באשקלון צריכה לחלחל עמוק כאן בכנסת, ולייצר מציאות שבה יינתן כאן מתווה עמוק, רציני ומשמעותי שיחזיר את התושבים למסלול גם בהיבט החינוכי, גם בהיבט הרגשי וגם בהיבט של מיגון העיר

משה סולומון:      אני רוצה לבקש, גם לבקשת התושבים וגם לבקשת מנהלי בתי-ספר, וגם לבקשת ראש העיר באחד הסיורים שלי, שהוועדה תגיע ותראה בעיניים את האתגרים שיש שם, ולאחר מכן נקבל החלטות משמעותיות

יוסף טייב: חה"כ משה סעדה, בבקשה

משה סעדה: גם גילוי נאות, הבת שלי הצטרפה השנה לשל"פ והיא לומדת באשקלון

משה סעדה:  ובזכות הבת שלי ובעיקר בזכות תומר, למדתי להכיר את העיר הזאת וזה בלתי נתפס

משה סעדה:  בלתי נתפס שעיר ואם בישראל מטווחת ואנחנו ממשיכים בסדר-היום

משה סעדה:  בסוף, אדם קרוב אצל עצמו, וכשהבת שלי שם אני מבין שזה לא הגיוני, הדבר הזה הזוי

משה סעדה:      משה ומשה, אני עונה לכם לגבי המיגוניות

משה סעדה:  כתפיסת עולם, מדינת ישראל צריכה להשתחרר ממיגון על מיגון על מיגון

משה סעדה:  אני מבין מה אתה אומר, אבל מהתפיסה הזו התחפרנו והתחפרנו, ולמעשה סיכנו וסיכנו את הילדים שלנו וגרמנו להם טראומות אין-סופיות

משה סעדה:      מדינת ישראל בנקודת הכרעה עכשיו, אחת החשובות בהיסטוריה שלה, והיא חייבת להכריע בהשמדה ולא בדברי רהב

משה טור פז: אבל משה, זה לא סותר

משה טור פז:  תילחם בחמאס כאילו אין מיגון, ותעשה מיגון כאילו לא נלחמת בחמאס

משה טור פז:  דור שלם, לא למדנו כלום

משה טור פז:  נגמור עם החמאס, אז יבוא החזבאללה, נגמור עם החזבאללה, יבוא יריב שלישי

משה טור פז:  זה לא סותר

משה טור פז:  תפסיקו להונות את הציבור

משה טור פז:  צריך למגן וצריך להילחם

משה טור פז:  זה שתי ידיים

משה סעדה: תן לי להשלים

משה סעדה:  כל פעם שאני רואה שדואגים למיגון, אני מבין שלא הולכים לדאוג להשמדה

משה סעדה:  אין מה לעשות, זה נותן לנו את ה-backup

משה טור פז: לך יש ממ"ד בבית

משה טור פז:  אני לא מבין את האמירה הזו

משה טור פז:  זה מעצבן אותי

משה טור פז:  תפסיקו עם האמירות האלה, הן חסרות כיסוי

יוסף טייב: הוא לא חולק על מה שאתה אומר

משה טור פז: גם אני מתפלל לביאת המשיח כל יום, ועדיין יש לי ממ"ד בבית

יוסף טייב: הוא מקווה שזה שאתה בונה מיגון, לא יגרום לכך שלא תגמור את העבודה

משה טור פז: גם יש לנו כיפת ברזל, ואני אגלה לכם סוד, גם יהיה לנו לייזר

משה טור פז:  נו, חבר'ה, באמת

משה סעדה: אני מבין מה הוא אומר, אבל זה מראה את תפיסת העולם - - -     

משה טור פז: כן, ברור

משה טור פז:  כן, נכון

משה טור פז:  כי מי שיש לו מיגון - - -     

יוסף טייב: קינלי, תודה

יוסף טייב:  הוא לא הפריע לך

משה טור פז: זה מעצבן אותי

משה סעדה: תן לי לסיים

משה סעדה:  זו בדיוק תפיסת העולם של האנשים של 6 באוקטובר

משה טור פז: אוי, נכון

יוסף טייב: קינלי, הוא לא הפריע לך כשדיברת

יוסף טייב:  נכון?     

משה טור פז: אבל הוא קורא לי 6 באוקטובר

משה טור פז:  עם כל הכבוד למשה סעדה, ויש לי הרבה כבוד – מספיק, באמת מספיק

משה טור פז:  לא למדנו?     

יוסף טייב: קינלי, תודה

משה סעדה: אני חושב שהציבור במדינת ישראל, ועל אחת כמה וכמה בעיר אשקלון, התפכח אחרי האירוע הזה, והחובה המוסרית והערכית שלנו היא שהדבר הזה ייעלם

משה סעדה:  אי אפשר לחיות לצד זה

משה סעדה:  זה בלתי אפשרי, זה לא נתפס

משה סעדה:  אף אחד מאיתנו לא היה מוכן לחנך ילדים לצד זה

משה סעדה:  מיגונית לא פותרת את הבעיה הנפשית של ילד ששומע אזעקה

משה סעדה:  היא פותרת את זה שהוא יצליח להינצל, וגם לא מכל טיל אפשר להינצל

משה סעדה:  ולכן, אם נמגן ונמגן זה אין-סופי וזה לא יציל אותנו

משה סעדה:  את הבעיה הזאת חייבים לפתור

קריאה: אבל זה המצב שלנו

משה סעדה: קודם כול, אנחנו צריכים לדעת מה החובה המוסרית והערכית שלנו כלפיכם

משה סעדה:  זאת החובה, קודם כול

משה סולומון: וכלפי כל המדינה

משה סולומון:  אנחנו מסכימים איתך, אבל התוצאה הסופית שלנו היא שלעיר אשקלון יהיה מיגון כדי שיחזרו לשגרה

משה סולומון:  אתה צודק באמירה - - -     

יוסף טייב: אין חולק על זה

תומר גלאם: חבריי, חברי הכנסת, אני אוהב את כל הפוזיציה ואת כל האמירות, ואני מכבד את כולכם

תומר גלאם:  דיברו מספיק וישיבות מספיק

תומר גלאם:  ביקשנו ישיבה מקצועית להציג את הדברים

תומר גלאם:  אני מצפה ומאמין, גם מאדוני היו"ר וגם מכם חברי הכנסת, שתקבלו את ההחלטות הנכונות

תומר גלאם:  מפה זה רק להתוות לגורמים המבצעים איך להתקדם

תומר גלאם:      אז במקום להתווכח, ואנחנו שומעים את הוויכוחים האלה, לצערי, מעל שבע-שמונה שנים שבהן אני צועק על היעדר מיגון והטבות במס

קריאה: פה הבעיה

תומר גלאם: הבעיה היא שלכם, לא שלי

תומר גלאם:  הבעיה היא של כל ממשלות ישראל לדורותיהם שלא טיפלו במה שצריך לטפל

תומר גלאם:  זה לא שזה לא עלה לסדר-היום

תומר גלאם:  זה עלה לסדר-היום, וגם אתם הגעתם, וגם אתם יודעים שאשקלון מופלית לרעה לא רק במיגון, אלא גם בנושא של הקלות במס

תומר גלאם:      השבוע, בזכותו של שר האוצר ושר הכלכלה, העלו סוף-סוף לרשומות את איזור עדיפות לאומית א' למסחר ותעשייה, ובשבוע הבא יהיה דיון לתת את זה כקבוע וזה ייתן מענה לכל אותם מפעלים שצריכים להגיע לאשקלון, ולפעמים נעצרים כי כל שנתיים צריך להאריך את זה

תומר גלאם:  קיבלנו אישור לעסקים שעזר בצורה משמעותית לנזקים עקיפים וישירים

תומר גלאם:  אבל כל זה במלחמות

תומר גלאם:      קיבלנו ממשרד החינוך תקציבים ואפשרויות להביא את הדברים לידי ביטוי, אבל לא מספיק

תומר גלאם:  יש את תקומה שאנחנו מכבדים ומעריכים שהיא קמה

תומר גלאם:  אנחנו לא שדרות, אנחנו לא העוטף, אנחנו אחת הערים המתפתחות במדינת ישראל

קריאה: והיפות גם

תומר גלאם: עיר חזקה, יציבה, איתה, והיא צריכה לקבל את הכלים בגלל המציאות שנכפתה עליה

תומר גלאם:  תאמין לי שאף אחד ממי שיושב פה סביב השולחן לא היה רוצה לחיות במציאות כזאת

תומר גלאם:  ואם המציאות הזאת נכפתה עלינו, אז צריך להביא אותה לידי ביטוי

תומר גלאם:      אתה לא יכול לומר אמירות, ואתה יודע כמה אתה חשוב ויקר לי – אנחנו מאותה סיעה – שמיגון הוא אקסטרה

תומר גלאם:  הוא לא אקסטרה

תומר גלאם:  הוא מחויב על-פי דין ועל-פי חוק בכל בנייה חדשה

תומר גלאם:      אני רוצה לסבר לכם את האוזן

תומר גלאם:  סוף-סוף יש לנו היתכנות להתחדשות עירונית

תומר גלאם:  להעביר התחדשות עירונית כדי למגן בתים, יש כמה דברים

תומר גלאם:  דבר ראשון, אתה יוצר אינטגרציה בין אוכלוסייה מוחלשת לחזקה, וזה משהו ערכי מאוד

תומר גלאם:  דבר שני, אתה פותר את נושא המיגון

תומר גלאם:  ודבר שלישי, פותר את הבעיה של רעידות אדמה

תומר גלאם:  אבל אם אתה רוצה להוציא היתר, ויושבים פה חברים שמבינים בזה, אתה צריך להילחם ולהגיע לוותמ"ל, לכל הוועדות ולוועדה מחוזית, וזה לוקח בין ארבע לשש שנים

תומר גלאם:      אם העיר אשקלון ידעה לבנות 17,000 יחידות דיור כדי לפתור את משבר הדיור במדינת ישראל, לחזק את העיקר, ולהקים איזורי תעשייה, אז כל שכן היא יודעת את זה

תומר גלאם:  המדינה לא צריכה לתת כסף, לא הכול זה כסף

תומר גלאם:  זה לתת לנו אפשרות להוציא היתרים ברשות עצמה

תומר גלאם:  אם הרשות עצמאית וחזקה, צריך להביא את זה לידי ביטוי

תומר גלאם:      עכשיו לעניין החינוך

תומר גלאם:  אני מבקש, אדוני היו"ר, נמצא פה ראש מינהל החינוך והוא יציג גם את הפערים ואת מה שקורה בשבע השנים האחרונות, ואחרי זה נקיים את הדיון, ברשותך, אם אפשר

יוסף טייב: יובל זוזט, בבקשה

יובל זוזט: בוקר טוב, מכובדיי כולם

יובל זוזט:  אלה מבחינתנו הנושאים לדיון, ולאחר מכן, ראש העיר ירחיב

יובל זוזט:      (הצגת מצגת)     מיגון מוסדות חינוך

יובל זוזט:  על "חינוך לתקומה" ראש העיר דיבר

יובל זוזט:  מבחינת סל צרכים וכל הפערים, נראה אותם בהמשך

יובל זוזט:  כמו שאמר אדוני היו"ר, נושא המכללה יהיה החלק השני של הדיון

משה סולומון: מה הכוונה ב"חינוך לתקומה"? להשוות את זה לתקומה?     

תומר גלאם: אנחנו לא מחפשים להשוות, אנחנו נציג את הכלים של מה שאנחנו צריכים עבור הטיפול הרגשי ועבור נושא המיגון

תומר גלאם:  תקומה זה תקומה, אשקלון זה אשקלון

תומר גלאם:  אי אפשר לחבר את שניהם יחד

תומר גלאם:  זה לא נכון ולא הוגן, גם מבחינתם, ולכן המספרים שונים לגמרי

תומר גלאם:  רק כדי לסבר את האוזן, בכל העוטף יש כ-60,000 תושבים, כולל שדרות

תומר גלאם:  באשקלון לבד יש 170,000 תושבים

תומר גלאם:  אז המספרים שונים לגמרי

משה סולומון: אז אתם מציגים פה מתווה שמותאם לזה?     

תומר גלאם: כן

יובל זוזט: מעט נתונים על מערכת החינוך באשקלון

יובל זוזט:  מלידה עד שלוש – כבר יודעים שזה עבר למשרד החינוך, יש 107 מסגרות, 305 גני ילדים

יובל זוזט:  32 בתי-ספר יסודיים, 14 בתי-ספר על-יסודיים, 6 בתי-ספר לחינוך מיוחד, 11 בתי-ספר של מוכש"ר

יובל זוזט:  שימו לב למספרים, ואמר את זה ראש העיר – בכל העוטף יש כ-60,000 תושבים, אצלנו יש 40,000 תלמידים, וזה סדר גודל של לא מעט ערים במדינת ישראל

משה סעדה: מה רמת המיגון שיש להם היום?     

יובל זוזט: תיכף אני אראה את זה בשקף

יובל זוזט:      מי שעקב אחרי מערכת החינוך באשקלון בנושא המתווים, יש פה חיסרון לגודל עצום

יובל זוזט:  זה אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי, כי מה שהצלחנו להביא כשהיינו "צהובים", ואתם תראו את הפערים המשמעותיים בשקף האחרון של המיגון, בקושי שכבה אחת

יובל זוזט:  וכל פעם שרצינו להתקדם קצת קדימה למתווה "הירוק", ועד שרכשנו טיפה אמון של ההורים, פתאום עוד אזעקה או שתיים גם כשאמרו שאנחנו "ירוקים", וטילים באמצע ימי למידה כשלא כולם ממוגנים

יובל זוזט:      אני רוצה לראות את הגידול הדמוגרפי המטורף

יובל זוזט:  משנת 2014 עד תחילת 2024, גידול של כמעט 14,000 תלמידים

יובל זוזט:  את הגידול המשמעותי רואים לאורך השנים, גם במסגרת הסכם הגג וגם בחוסר צניעות, אני רוצה לומר, על הבעת האמון של הורים במערכת החינוך באשקלון

יובל זוזט:  אנחנו יודעים שכשמגיעים תושבים חדשים לעיר, אז מי שעיניו בראשו בודק את טיב מערכת החינוך בעיר כדבר המרכזי

יובל זוזט:      אנחנו בכוונה מראים קודם כול את הזכאות לבגרות חברתית – 84

יובל זוזט: 7%, הנתון הגבוה ביותר במדינת ישראל, וזה לא נתון שהוא רק לצורך השגת הציון

יובל זוזט:  אנחנו רואים את זה ומי שהגיע לאשקלון וגם מי שראה בטלוויזיה, רואה את כל בני הנוער הנפלאים שלנו בכל הסבבים הביטחוניים שהיו

יובל זוזט:  בקורונה, בתקופת המלחמה, לראות איך הם מחלקים מזון לקשישים ולנזקקים

יובל זוזט:  ואני שוב רוצה לחזור לזה, לראות את אותם הורים שולחים את כל בני הנוער בתקופת מלחמה – זה לא קורה בכל מקום – מראה על מערכת האמון בהנהגה העירונית, בראש העיר וגם במערכת החינוך

יובל זוזט:      זכאות לבגרות – אנחנו רואים עלייה משמעותית מאוד, בהתשע"ד 79% והיום 93

יובל זוזט: 8%

יובל זוזט:  יש לנו את כל הסיבות, כמו שאומרים הילדים, להתבכיין או להתקרבן, ואנחנו לא במקום הזה

יובל זוזט:  זה מה שאומר תמיד ראש העיר

יובל זוזט:  אמרתי את זה גם אתמול, כפי שכל עם ישראל ידוע לדורותיו שממשברים ומאסונות אנחנו יודעים לצמוח, אז אנחנו לא אומרים קשה לנו ואנחנו לא מתווים יעדים ולא רוצים להתקדם במערכת החינוך

יובל זוזט:  ההיפך הוא הנכון, אנחנו רואים את האחוז המדהים של זכאות לבגרות בתמונה החינוכית האחרונה

משה סולומון: מה היה הנתון הקודם 84

משה סולומון: 7%?     

יובל זוזט: זכאות לבגרות חברתית

יובל זוזט:  זו התנדבות של בני נוער

יובל זוזט:      כאן אנחנו רואים את הזכאות ל-5 יח"ל באנגלית ובמתמטיקה

יובל זוזט:  אחד היעדים שהתווינו למנהלי בתי-ספר, ולא רואים פה את ה-4 יח"ל, הוא שאנחנו מתכוונים תוך שלוש-ארבע שנים לבטל לגמרי את ה-3 יח"ל באנגלית

יובל זוזט:  היום יש לנו 50% ב-5 יח"ל, יש לנו בקירוב ל-40% ב-4 יח"ל

יובל זוזט:  זאת אומרת, יש כ-12% בלבד שעושים 3 יח"ל באנגלית

יובל זוזט:  אנחנו רואים גם את העלייה 

יובל זוזט:  אנחנו לא עובדים בחלל ריק

יובל זוזט:  אנחנו רואים פה גם את היעדים ואת ההישגים המשמעותיים

יובל זוזט:      אותו דבר בבגרות מצטיינת

יובל זוזט:  אנחנו רואים את העלייה, אומנם מתונה ומדודה, אבל בטוחה, עם יעדים, כשהיעד העירוני שלנו לשנה הנוכחית, התשפ"ד, בעזרת השם, הוא 18%

יובל זוזט:      פערי מיגון – אני מדבר כרגע רק על בתי-ספר, שלא יהיה בלבול עם המספרים הקודמים

יובל זוזט:  בגני ילדים, כפי שאנחנו יודעים, יש ממ"דים

יובל זוזט:  גם זה לא נותן את הפתרון המלא, כי גם בממ"דים הקיימים שמאשרים בפרוגרמות של משרד החינוך, 35 ילדים פלוס אנשי צוות, לא יכולים להיכנס לגן כזה

יובל זוזט:  בהזדמנות הזאת אני רוצה להציע לכל המכובדים שיושבים כאן – בפרוגרמות הבאות, גם של גני ילדים, לקחת זאת בחשבון

יוסף טייב: זה הוצע בדיון הקודם במשך השבוע, מול פארס, וביקשנו גם מפיקוד העורף וגם ממשרד החינוך לעדכן את השטח פר ילד

משה סולומון: בעיקר במעונות

יוסף טייב: מה קורה אצלכם במעונות היום?     

יובל זוזט: גם במעונות היום יש לנו פערים משמעותיים

משה סולומון: מה המפתח?     

יובל זוזט: הם הורידו את המפתח ל-0

יובל זוזט: 2

יובל זוזט:  זה היה 0

יובל זוזט: 5, ירד ל-0

יובל זוזט: 4 ול-0

יובל זוזט: 2

יובל זוזט:  במעונות הבעיה היא אחרת, וגם אותה צריך לפתור

יובל זוזט:  הפעוטים ישנים צוהריים ולא נמצאים בתוך - - -     בבתי-הספר יש 28,403 תלמידים ב-63 בתי-ספר

יובל זוזט:  עיניכם הרואות, קיימים 217 ממ"דים

יובל זוזט:  יש לנו פער של 13,647 תלמידים שנמצאים במוסדות החינוך – אם אנחנו רוצים להשיב את מערכת החינוך אפילו במתווה "צהוב", אז אין לנו מענה למחצית כמעט ממספר התלמידים

משה סעדה: אין שום אלטרנטיבה? מה הם עושים כשיש אזעקה?     

יובל זוזט: היום, כשאנחנו "ירוקים" זה "הכי מוגן שיש"

יובל זוזט:  אבל כש"צהובים", וצריך לזכור שאצלנו זה 30 שניות להגיע, אז אנחנו צריכים לעבוד בקפסולות

יובל זוזט:  וכשהמספרי התלמידים גדולים כל-כך, אז יוצא למעט מאוד תלמידים להגיע פיזית לביה"ס

משה סעדה: אני שואל על אזעקה בשגרה

יובל זוזט: אז "הכי מוגן שיש", מי שמצליח להגיע - - -     

משה סולומון: לקיר הקרוב

משה טור פז: שוכבים מתחת לקו החלון

יוסף טייב: בוא נגיד ככה, משה, לא היית שולח את הילד שלך לביה"ס במקרה כזה

משה סולומון: את הבת שלו הוא שלח

משה סעדה: הילדה שלי לומדת במקרה כזה בבי"ס תיכון באשקלון

יובל זוזט: מכאן אני מבקש מכבוד ראש העיר להמשיך

יובל זוזט:  אני רק רוצה לומר בהזדמנות הזאת, זה נכון שיש לנו פערים - - -     

משה סולומון: אתה מדבר על בערך 50% מבתי-הספר במיגון

משה סולומון:  אתה יכול להגיד בגדול מה קורה ב-60%?     

תומר גלאם: 60% בלי

יובל זוזט: למרות שכרגע אנחנו מדברים על פערים, אני רוצה לציין לשבח את כל שיתוף הפעולה שיש לנו עם מנהל מחוז דרום, עם כל הפיקוח

יובל זוזט:  יש דברים שהם מעל היכולות וברמה המדינית, ולכן אנחנו נמצאים פה

יובל זוזט:  ולהודות כמובן לראש העיר שלנו שמוביל אותנו

משה סעדה: מי אחראי תקציבית לממן ממ"דים? זה דרך משרד החינוך? מי הגורם?     

יוסף טייב: חלק זה פיקוד העורף, על-ידי משרד החינוך

יוסף טייב:  זה מורכב

תומר גלאם: המטרה של הדיון היא שהוועדה תקבל את הדרישות שלנו, ומפה להביא החלטת ממשלה ייעודית של החינוך במידי כדי לממש ולמצוא את הפתרונות

יוסף טייב: רם, אתה רוצה להתייחס?     

רם זהבי: שלום לכולם, בוקר טוב

רם זהבי:  המורכבות של המיגון בעיר אשקלון, כפי שהציג יובל – אנחנו מדברים על עיר שעברה צמיחה דמוגרפית רחבה

רם זהבי:  בשכונות שאנחנו בונים בהן בתי-ספר חדשים, מפתח המיגון הוא כבר מפתח מותאם

רם זהבי:  הוא מותאם כי אנחנו בונים את ביה"ס בהתאמה לאוכלוסייה שצפויה להגיע, ושטחי המיגון מותאמים לזה

רם זהבי:      העניין כאן הוא שלמעלה ממחצית העיר יושבת על מתקנים ותיקים

רם זהבי:  לא רק זה שהמתקנים ותיקים, שם הסטנדרטים של המיגון היו מצומצמים יותר, אלא ששם הביקוש לבתי-הספר הוא ביקוש גבוה

רם זהבי:  זה אומר שאנחנו מאכלסים הרבה יותר תלמידים ממה שהוקם ביה"ס מלכתחילה בשנות ה-60

רם זהבי:  נגיד שהוא הוקם בשביל 500 ילדים, אבל הוא בי"ס מצליח

רם זהבי:  למשל, מקיף רונסון או מקיף ב', אלה בתי-ספר שהקימו אותם בשביל 400–500 תלמידים, והיום יש בהם 800, 1,000 ו-1,200 תלמידים

רם זהבי:  את הדמוגרפיה הדבקנו אלא בפתרונות פנימיים, והיא לא פיצתה בתחום של המיגון

רם זהבי:  זה יוצר לשעת מבחן כזאת פער מהותי

רם זהבי:      אני אדגיש כמה נקודות והתייחסות בהמשך לדברים שנאמרו

רם זהבי:  קודם כול, תודה על הזמן שלכם ותודה על הבחירה לעסוק בעיר אשקלון

רם זהבי:  היא ראויה למיקוד בפני עצמה

רם זהבי:      אנחנו למודי סבבים ועבודה משותפת כבר שנים

רם זהבי:  גם בחדר המצב עם ראש העיר אנחנו יושבים, לצערנו, בין פעם לפעמיים בשנה, בשנים לפני המלחמה ומנהלים מצב חירום

רם זהבי:  אנחנו מתורגלים בזה

רם זהבי:  כבר בסבבים קודמים משרד החינוך הכיר בצורך של העיר אשקלון, לצד השבח לאנשי העיר והניסיון שלהם להתמודד עם מצב חירום

רם זהבי:  זה לא מובן מאליו

רם זהבי:  משרד החינוך הביא בשנים הקודמות הביא צוותים שלמים ללמוד איך עיר מתמודדת בחירום, כי אשקלון, מבחינתנו, היא מודל

רם זהבי:      מצד אחד, הצגנו פערים פיזיים, אבל יש הון אנושי

רם זהבי:  בהון האנושי אין לנו פער

רם זהבי:  רמת האיכות, רמת הכשירות ורמת התפקוד של ההון האנושי בחירום בעיר אשקלון היא משובחת, מראש העיר, דרך כל החמ"ל שלו, דרך כל המנגנונים הרשותיים

רם זהבי:  זו לא עיר כאוטית במצב חירום

רם זהבי:  זו עיר שעובדת בחירום כאילו שגרה

רם זהבי:  ממש

רם זהבי:  עוברים בצ'יק למצב חירום

רם זהבי:  אנחנו מתורגלים

רם זהבי:  זה המצב

רם זהבי:      בתוך התרגולת הזו, אחד מהעוגנים החשובים ביותר לעיר הוא המנגנון של החינוך הבלתי-פורמלי שתחת אחריותו של מינהל החינוך

רם זהבי:  משה סולומון, שאלת קודם מה זה 84%

רם זהבי:  המעורבות החברתית באה לידי ביטוי ביצירת תפקידים לבני-הנוער במרחב ההתנדבותי, וזה נותן את האימפקט שלו הרי הרבה בזמן חירום, כי כשתושבים במקלטים – זה לא ממ"דים של בתים, זה מקלטים שאוספים בהם את כל השכונה

רם זהבי:  מי מפעיל שם את הילדים הקטנים? מי מחזיק שם את השעות?     כאן יש מערך שלם של בני-נוער שמצוותים למקלטים

רם זהבי:  דפנה עושה את זה בצורה משובחת, מראש העיר, דרך מינהל החינוך, דרך המנגנון הרשותי ומנכ"ל העירייה, והם מפעילים את זמן החירום

רם זהבי:  זה תא לחץ של עיר שלמה

משה סעדה: יש אנשים שמתורגלים אוטומטית למצב חירום?     

רם זהבי: זה המנגנון הכי טוב שיש בארץ

יוסף טייב: הייתי שם בזמן אזעקות, לא בסיבוב הזה אלא בסיבוב הקודם, והחמ"ל עובד שם בפיקוד ראש העיר ברמה, והייתי בהרבה ערים

משה סולומון: אלוף הפיקוד שוקל להעביר את החמ"ל שלו לשם

רם זהבי: זה המקום הכי טוב בארץ שעובד בהפעלת בני נוער בזמן חירום באופן שהם תורמים למאמץ של הרשות

רם זהבי:  אני אומר, המקום הכי טוב, כי אנחנו למדנו מהם במשך השנים, הבאנו משלחות של ערים אחרות ללמוד בעיר אשקלון

רם זהבי:  זה עובד פיקס

רם זהבי:  איציק רוס הממונה על מינהל חברה ונוער כאן לידי, אומר שב-8 באוקטובר המנגנון כבר עבד

רם זהבי:  כלומר, זה יום אחד של התארגנות

רם זהבי:  המנגנון עובד

רם זהבי:  כל אחד מכיר את התפקיד שלו וכל אחד יודע לאן הוא משובץ, וזה עובד

רם זהבי:      זה עורף אזרחי שמתמודד עם סיטואציה של עיר שכלואה בסיטואציה של מיגון במקלט שכונתי שצריכים לרוץ אליו, ואז לא חוזרים כל 10 דקות, אז נשארים זמן ממושך

רם זהבי:  זה ערכות הפעלה, זה ילדים מופעלים, זה העסקת הילדים, זה גם חלופות

רם זהבי:  החל מתחילת המלחמה העברנו גם את התקציבים של החינוך הבלתי-פורמלי ואת התגבור שלנו בהיקף של קצת יותר מ-4 מיליון שקל, וזה אומר שהעיר שכרה מקום ועשתה אותו מקום מרכזי להפעלה ולהפוגה, כי במשך הזמן הממושך שבו אי אפשר לחזור לבתי-ספר צריך לייצר אלטרנטיבה

רם זהבי:      עכשיו אני רוצה לדבר לגופו של עניין, לעיר אשקלון

רם זהבי:  אמרתי שאנחנו למודי ניסיון 5–6 שנים עם הסבבים, ומה התקבל פה בעבר ביחס לדיון

רם זהבי:  משרד החינוך השתתף בעבר בשתי החלטות ממשלה רב-שנתיות

רם זהבי:  זאת אומרת, העובדה שלעיר אשקלון יש צורך היא עובדה שמשרד החינוך הכיר בה, וגם היום שר החינוך אומר שהממשלה תעלה הצעה לדיון ומשרד החינוך ייכנס להצעה הזאת ביחד עם משרדי ממשלה אחרים וייקח את החלק שלו

רם זהבי:  עשינו את זה גם בעבר

רם זהבי:      גם היום אנחנו מפעילים פרקים בחוסן מתוקף תקציב תוספתי של החלטות ממשלה

רם זהבי:  החלטות הממשלה בעבר ניתנו לדו-שנתי, לשתי שנות תקציב, הן היו ייעודיות והן התמקדו בכמה היבטים

רם זהבי:  היבט אחד, חוסן והיבטים רגשיים, ולכך צריך הרבה יותר תקציב ייעודי לעיר

רם זהבי:  מפתחות התקצוב דומות למפתחות תקצוב של העוטף, ואנחנו נותנים תקציב פר ילד

רם זהבי:  זו שיטת התקצוב

רם זהבי:  ומטבע הדברים, בגלל שזו עיר גדולה עם הרבה תלמידים, אז יש פה משאב

יוסף טייב: יש מקור תקציבי למשאב הזה?     

רם זהבי: אני אומר מה היה בעבר

רם זהבי:  כשהממשלה תדון ותחליט להניח - - -     

יוסף טייב: אני מדבר כרגע

יוסף טייב:  כרגע יש חוסר?     

רם זהבי: בטח

רם זהבי:  אין מקורות

רם זהבי:  אנחנו לא מדברים על מקור תקציבי

רם זהבי:  אם תעלה דיון, צריך להגיד מה המקורות התקציביים

רם זהבי:  גם אז זה היה מקור תוספתי שמתחלק בין האוצר למשרד החינוך, בחלקים שמגיעים אליו - - -     הפרק השני של תוכנית תקציבית כזאת הוא פרק החיזוק הפדגוגי

רם זהבי:  זה לא קורה בן-לילה בעיר שקולטת הגירה, משנה את פניה, ולמרות העלייה של גרף ההתמודדות והאתגרים, אנחנו מביאים שיפור בהישגים

משה סולומון: מה זה קולטת הגירה? לא הבנתי

רם זהבי: מבחינה דמוגרפית, אנחנו קולטים תושבים חדשים שאין להם היסטוריה לימודית בעיר אשקלון

רם זהבי:  אתה קולט ילדים על פני כל הרצף

משה סולומון: אה, לא תושבים זמניים

רם זהבי: לא, הגירה חיובית

רם זהבי:  תושבים חדשים שמגיעים מכל רחבי הארץ

רם זהבי:  תחשוב מה קורה למחנכת ב-1 בספטמבר שקיבלה בכיתה ז' משלושה בתי-ספר

רם זהבי:  בעיר אשקלון זה קורה בכל העיר כל שנה, כי כל הזמן באים

רם זהבי:      אישרנו השבוע כיתה ו' בבי"ס אגמים – זו שכונה צומחת – והילדה הגיעה ב-17 בדצמבר

רם זהבי:  מערכת הקליטה של תלמידים אצלנו נסגרת באוקטובר

רם זהבי:  באוקטובר באה מלחמה, אז חלק מהתושבים איחרו להגיע

רם זהבי:  קלטנו גם מי שאיחר להגיע לכיתות הקיימות, והיה לנו מצב שהגיעה תלמידה שחייבה אותנו לפתוח כיתה נוספת

רם זהבי:  אתמול אישרנו דרך המנגנון המשרדי באופן יוצא דופן, ופתחנו כיתה ו' נוספת באגמים

רם זהבי:  אין ברירה, היא באה ב-17 בדצמבר

רם זהבי:  זה לא קורה בשנה רגילה

רם זהבי:  זו תגובה למלחמה

רם זהבי:      ההחלטות הממשלתיות בעבר היו דו-שנתיות, הן הביאו תקציב תוספתי, הן נתנו מענה לתוספת בהיבט הרגשי, ונתנו מענה תוספת להיבט הפדגוגי

רם זהבי:  בהיבטים הרגשיים, זה קיים גם השנה בחלקו, הוספנו יועצות לבתי-הספר בהיקפים של עשרות תקנים של יועצות

רם זהבי:  הרחבנו את המענה הקבוע

רם זהבי:  זה לא מענה של אזרח פונה, פותח תיק, ואני נותן לו 10 טיפולים

רם זהבי:  לא

רם זהבי:  קודם כול, נתנו את זה קולקטיבית לכל המערכת

רם זהבי:      תוספת יועצות חינוכיות באופן רוחבי, בהיקף תוספת של מאות שעות, וזה בא מסל משרד החינוך

רם זהבי:  זה במאצ'ינג שלנו מול החלטת הממשלה, ואנחנו נותנים את התקציב הזה

רם זהבי:      תקציב נוסף שנתנו הוא תקציב תגבור שעות לימוד לבתי-הספר, גם בשעות שינשינים וגם בשעות בודדות, שאיפשר לבתי-הספר לצמצם את הפערים הלימודיים לקבוצות באופן לא קולקטיבי, לא צריך את כל הכיתה, אבל אפשר לתת קבוצות תגבור, וזה הביא את ההישגים שראינו

רם זהבי:      החלטה שכבר קיבל שר החינוך למצב הנוכחי היא התאמת מודל היבחנות לבגרות בשנה הנוכחית

רם זהבי:  היה לנו דיאלוג לגבי מודל ההיבחנות

רם זהבי:  כפי שאתם יודעים, שר החינוך פרסם מודל עם שלושה שלבים, שלוש מדרגות: מדרגה אחת, שתיים ושלוש

רם זהבי:  כל מדינת ישראל לא למדה שנת לימודים נורמטיבית, אבל לא כולם באותה עצימות

רם זהבי:  יש כאלה באיזו המרכז ובאיזורים הצפוניים שחזרו תוך שבועיים ללמידה סדירה פעילה ומלאה ב"הכי מוגן שיש", כלומר, בית-ספר מלא

רם זהבי:      ויש את העיר אשקלון בקצה השני, שחזרה ללמידה היברידית, חלקית, אחרי שמונה שבועות, והיא תחזור ללמידה מלאה של 100% מהתלמידים בתוך המתקנים, רק בשבוע הבא

רם זהבי:  כלומר, אנחנו מדברים על 90 יום של למידה בעצימות משתנה

רם זהבי:  שמונה שבועות רק בזום, והחל בשבוע השמיני קפסולות של שתיים עד שלוש שכבות בלבד בביה"ס בגלל דרישות המיגון

קריאה: והאחרים לומדים בזמן הזה?     

רם זהבי: האחרים לומדים בזום בזמן הזה

רם זהבי:  באפקטיביות של הזום לא צריך לדון פה

רם זהבי:  היא מתאימה לקשב הנורמלי של בן-אדם; תן לי שעה או שעתיים ביום של זום, זה בסדר

רם זהבי:  אי אפשר לחיות בזום 90 יום

רם זהבי:  זה לא נורמלי, וגם האפקטיביות יורדת, אבל זה כלי שהשתמשנו בו

רם זהבי:      עם המבט הזה הכרנו בעיר אשקלון, ושר החינוך הכיר אחרי דיאלוג ואחרי שראה את תמונת המצב

רם זהבי:  החלטה ראשונה שלו התקבלה אחרי חמישה שבועות של לחימה, ואשקלון עוד לא נכנסה למודל ההתאמות הגבוה

רם זהבי:  אבל ככל שנמשכה הלחימה, וראינו שאנחנו שמונה שבועות בתוך למידה בזום, וספרנו וסכמנו את הפחת הפדגוגי, הבהיר שר החינוך בהחלטה, וזה פורסם שהם קיבלו את הרמה המוגברת, רמה 3, של ההתאמות הלימודיות לבחינות בגרות שכוללות את תלמידי י"א וי"ב

רם זהבי:  זה דו-שנתי

רם זהבי:  תלמיד שהיום ב-י"א, זה ילווה אותו עד סוף כיתה י"ב

רם זהבי:  הוא לא צריך לבוא עוד פעם

רם זהבי:  יש מודל שמלווה אותו

רם זהבי:      זאת תמונת המצב של ההתמודדות של משרד החינוך

רם זהבי:  לסיכום, אנחנו למודי ניסיון עם העיר, אנחנו מעריכים את שיתוף הפעולה, אנחנו גם מעריכים את ההתמודדות שלה בחירום, היא טובה מאוד

רם זהבי:  אני חושב שמה שהתפתח בקורונה, שהשלטון המרכזי שם על הכתפיים של השלטון המקומי אחריות וסמכות, ומעניק לו משאבים, היא שיטה טובה שעובדת

רם זהבי:  באשקלון היא עובדת טוב

רם זהבי:      מהניסיון שלנו בתחום הפדגוגי ובתחום החוסן מול העיר אשקלון מהשנים הקודמות, הקצאת משאבים תוספתית בשיתוף פעולה בין הממשלה לבין האוצר לבין המשרד, הוכיחה את עצמה כמשיגה את המקסימום באפקטיביות מול התושב, מול התלמיד ומול הצרכים של המערכת, ונכון להתבונן על זה גם עם הפנים קדימה

יוסף טייב: רם, לאור המצב הקיים, האם משרד החינוך ערך תוכנית ומיפוי של הצרכים, בחוסן ומענה רגשי, בחיזוק פדגוגי, חוסר במיגון? האם יש תוכנית קיימת עם צרכים ועם עלויות? האם העבודה הזאת כבר נעשתה? אנחנו בכל זאת 89 יום בתוך - - -     

רם זהבי: שאלה מצוינת, תודה רבה על השאלה

רם זהבי:  בשלב הראשון עשינו היכרות עם תמונת המצב

רם זהבי:  אנחנו לא נעשה תוכנית סדורה עד שהמצב לא מתייצב

רם זהבי:  כמו שאמרתי, העיר תחזור ללמידה מלאה של 100% מהתלמידים רק בשבוע הבא

רם זהבי:      עקבנו בלמידה ובעקביות על הנתונים

רם זהבי:  כשאני אומר לך מה קרה אחרי שמונה שבועות, זה אומר שאנחנו עשינו אינדיקציות קבועות מה קורה בהם

רם זהבי:  ספרנו את הפחת הלימודי פר ילד והצגנו אותו גם בהנהלה

רם זהבי:  יש חדר מצב ארצי של משרד החינוך

רם זהבי:  הפחת הלימודי המצטבר של ילד בשעות לימוד פרונטליות, פנים אל פנים, באשקלון, הוא כ-50%, לגבי שעות הלימוד שבין התכנון לביצוע בשנת הלימודים הנוכחית עד לעת הזאת

רם זהבי:  50% פחת

מיכל מרים וולדיגר: הפחת הוא ביחס לשנה שעברה או ביחס למה שקורה בארץ ביתר המקומות עקב המלחמה? ביחס למה?     

רם זהבי: זה לא פחת השוואתי

רם זהבי:  זה פחת ביחס לשעות הלימוד המוקצות

רם זהבי:  אנחנו מקצים שעות לימוד למקצוע, ואנחנו סופרים מול רכזי המקצוע כמה שעות לימדנו מול התכנון

רם זהבי:  אם תכננו 6 שעות מתמטיקה לכיתה, ולימדנו במצטבר 3 שעות, זה אומר שהילד לא למד 50% משעות הלימוד הנדרשות במתמטיקה

רם זהבי:      אבל אני רוצה לשים את זה בקונטקסט, ולכן אמרתי שזו תוכנית רב-שנתית

רם זהבי:  ילד לא לומד רק שנת לימודים אחת במדינת ישראל, וזה טוב

רם זהבי:  זאת עמדתי המקצועית

רם זהבי:  אני לא נכנס ללחץ מפחת לימודי

רם זהבי:  לא נפתח פה מחברות, אבל אם כל אחד היה בודק את היומן האישי שלו, כמה פחת מצטבר בלי מלחמות אנחנו עברנו כשהיינו ילדים, כמה פעמים כאבה לך הבטן ולא הלכת לביה"ס, כמה פעמים היה לך ערב קודם ולא הלכת לביה"ס - - -     

לימור סון הר-מלך: אבל 50% זה לא מעט, גם אני תעשה את התחשיב שאתה עושה

רם זהבי: אני רוצה לומר את עמדתי המקצועית

רם זהבי:  ילד לומד 15 שנות לימוד

רם זהבי:  בטווח מצטבר אנחנו יודעים לסגור פערים, גם כאלה של שנת לימודים אחת, שזה 50% משעות הלימוד במתמטיקה

רם זהבי:  אנחנו יודעים לסגור בהנחה שהחזרה לשגרה ביום ראשון נכנסת לדרייב, וזה נותן לנו אופק של שנתיים-שלוש עבודה בלי מלחמות, בלי חירום, בלי כלום, לומדים

רם זהבי:      אלא מה? לטובת הדבר הזה צריך בהחלט משאבים, ושאלת אותי אם מכינים

רם זהבי:  התשובה היא כן

רם זהבי:  מינהל פדגוגי יושב על תוכנית צמצום פערים לפי שלוש המדרגות שמניתי, כמו בבגרויות, גם תוכנית צמצום פערים שכוללת את הכלים שמשרד החינוך יודע להפעיל; שעות תגבור, שעות הפעלה, תוכניות גפ"ן, וכל סט הכלים שלנו באופן מותאם למצב החירום

מיכל מרים וולדיגר: מה לגבי בגרויות? הוא ענה לגבי בגרויות?     

יוסף טייב: כן

יוסף טייב:  אני לא יודע אם היית, אבל הוא דיבר על הבגרויות

רם זהבי: הבגרויות של העיר אשקלון במדרג 3, וזה ההקלות הגבוהות ביותר שניתנות השנה

יוסף טייב: בסדר, הדברים נאמרו, רם

יוסף טייב:      שאלתי אותך על התוכנית כי לאור בקשתך לקדם החלטת ממשלה בעיר אשקלון בנושא החינוך ממעונות היום ועד האקדמיה, אני רוצה שנהיה מוכנים, הן מצד מינהל החינוך בעיר והן מצד המשרד, שלא יגיע מצב שיגידו לנו, בואו נקדם החלטת ממשלה, אנחנו צריכים עכשיו להכין תוכנית

יוסף טייב:  אנחנו כבר למודי ניסיון

רם זהבי: נשאלתי, אדוני היו"ר ואמרתי

רם זהבי:  אנחנו הרמנו את הדגל בדיון במליאת משרד החינוך

רם זהבי:  אחרי חמישה שבועות מלחמה היה דיון ממוקד רק על אשקלון

רם זהבי:  דבר שני, לפני כ-10 ימים ביקרנו ביקור עם מנכ"ל משרד החינוך, מנהלת המינהל הפדגוגי אינה זלצמן, אצל ראש העיר ואצל מנכ"ל העירייה ויובל זוזט, בנושא מיקוד העיר אשקלון כחלק מהדיאלוג של גיבוש התוכנית

רם זהבי:  אנחנו לא מנותקים, מגבשים תוכנית ושולחים אותה בדואר

רם זהבי:  אנחנו עושים דיאלוג, שומעים תיאום ציפיות

רם זהבי:  לנו יש את העמדה המקצועית שלנו

רם זהבי:      ביום רביעי הבא יש סיור ממוקד של צוות הפיקוח בתוך העיר אשקלון, לדייק את הצרכים מול המנהיגות המקומית, וגם עם המנהלים יש דיאלוג

רם זהבי:  זה ייסגר, יש נכונות, יש הבנה ויש טיוטות ראשונות

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  איתי סהר, חבר מועצת העיר אשקלון, בבקשה, אדוני

איתי סהר: בוקר טוב לכולם

איתי סהר:  אני איתי, חבר מועצת העיר אשקלון

איתי סהר:  אני רוצה, בבקשה, להתייחס לשתי נקודות בדיון, ואני שמח שבאתי לפה הבוקר ואומר לכם למה

איתי סהר:      דבר אחד, יש לנו ויכוחים שנעשה בתוך הבית

איתי סהר:  אני לא מסכים עם ראש העיר על הרבה מאוד דברים שנאמרו פה היום, שבעיניי, ההשלכות שלהם הן חמורות, בעיקר בנושא היערכות לעתיד והתמודדות בעתיד עם מקרים דומים

איתי סהר:  הסיפור של אשקלון ביחס לעוטף ולתקומה הוא סיפור שאי-אפשר לנתק אותו אחד מהשני, והסיבה שכל פעם אנחנו נדרשים לתפור חליפה מיוחדת היא בגלל ההתעלמות המגמתית הזו בנושא שמדובר בחטיבה אחת

איתי סהר:  אותו קו 7 ק"מ הוא קו טעות שגורר אותנו לטעויות פעם אחר פעם

איתי סהר:      מכובדי פה העלה את נושא דחיית בגרויות החורף

איתי סהר:  בהתחלה החלטת השר הייתה להחריג את אשקלון ממתווה העוטף, ולאחר מכן, חזר בו והחזיר אותנו למתווה העוטף

איתי סהר:  אותו דבר קרה גם בנושא הפינויים, גם בנושא המענקים וכך הלאה

איתי סהר:  כל פעם מגלים שיש עוד 200,000 איש מאחורי קו 7 הק"מ שצריך לדאוג להם

איתי סהר:  ולכן אנחנו ניגשים כל פעם לתפור חליפה מיוחדת פה עכשיו, כמו למשל, בדיון הזה

איתי סהר:      אני לא מסכים עם הרבה דברים שנאמרו פה היום, גם ממידת הניתוק שהוצגה פה היום, מרמת הארגון ורמת הביצוע בעיר אשקלון

איתי סהר:  אני חולק על מה שהוצג פה היום, ואנחנו נתווכח על זה בבית, בבית שלנו באשקלון

איתי סהר:      באתי לפה היום כדי לראות שאנחנו יוצאים עם אותה החלטת ממשלה שמספקת את המעטפת המיגונית הנדרשת על-ידי אשקלון לחזור ללימודים

איתי סהר:  נגעו פה בחלק מהדברים, אבל אני מרגיש שיש פקטור חשוב שאנחנו מתעלמים ממנו

איתי סהר:      יש פגיעה כלכלית קשה שנגרמת להורי אשקלון, וכרגע היא לא מפוצה במסגרת המעטפת הכלכלית שניתנת, והיא בלתי ניתנת לניתוק מהעובדה שמערכת החינוך לא עובדת, כיוון שכשהילדים בבית, הילדים לא יוצאים לעבודה

איתי סהר:  אז זו פגיעה מסיבית ברבים מתושבי אשקלון, ולכן חסרים לי פה גורמים שיושבים בצד הכלכלי של הדברים, מכיוון שהחלטת פינוי הסתיימה כבר בסוף נובמבר

איתי סהר:  אז למעשה, הורים נדרשו לחזור לעיר, המערכת לא ממוגנת ולא חסר אשם על המערכת המקומית בנושא הזה, ושוב, את זה נעשה בבית, על היעדר ההיערכות הזו

איתי סהר:      אז הורים נדרשו לחזור, ילדים נמצאים בבית, ההורים לא יכולים ללכת לעבודה, והפגיעה הכלכלית נגרמת ונצברת בכל יום, גם כשאנחנו יושבים פה עכשיו

איתי סהר:  זאת אומרת, כל פרק הזמן הזה בין סיום החלטת הפינוי לבין החזרה ללימודים במתווה מיגון מלא או חיסול החמאס, דורשת מענה כלכלי ייחודי לאשקלון, מכיוון ששאר העוטף או שאר חבל התקומה שבו אנחנו כן צריכים להיות חלק דומיננטי ומוביל, קטר כלכלי משמעותי בחבל הארץ הזה וחלק ממנו, אבל מאחר שכרגע אנחנו לא, אז אותו פרק שבין סוף נובמבר להחזרת המערכת לתפקוד מלא מחייב פיצוי לאותם הורים שלא יכלו לצאת לעבודה ואיבדו משרות, למשל

איתי סהר:      אני מבקש שההחלטה שאנחנו מנסים לגבש פה היום תיתן את דעתה על זה

איתי סהר:  אני לא יכול להמעיט בחשיבות ובדחיפות של מיגון העיר ומיגון מערכת החינוך בהקדם האפשרי

איתי סהר:  אני מודה לכם על ההזדמנות להעלות את הנושא הזה בפניכם

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אגב, אני חושב שאין על זה מחלוקת

משה סולומון: אין מחלוקת

משה סולומון:  אנחנו דנים על זה בוועדת הכספים הרבה מאוד

איתי סהר: אני שמח לשמוע

משה סולומון: ראש העיר נמצא פה על בסיס שבועי כדי לקדם את זה

איתי סהר: אני שמח לשמוע

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  יוסף עטאונה, בבקשה

יוסף עטאונה: רציתי רק בנושא המכללה - - -     

יוסף טייב: תיכף, בעוד חמש דקות

יוסף טייב:  לימור נעים, בבקשה

לימור נעים: שלום

לימור נעים:  קודם כול, תודה רבה שהזמנתם אותנו

לימור נעים:  אני אימא לשני ילדים עם צרכים מיוחדים, שני ילדים על הרצף האוטיסטי, שלומדים בכיתה רגילה

לימור נעים:  אנחנו גרים בבית ללא מיגון

יוסף טייב: זאת אומרת, תלמידים משולבים?     

לימור נעים: כן

לימור נעים:  ילד אחד בכיתה ה' שנמצא בבית שלושה ימים, והוא ילד שלא יכול להיכנס לזום

לימור נעים:  הוא לא יכול להפעיל מצלמה בזום, יש לו קושי כי הוא על הרצף

לימור נעים:  גם הפער הלימודי, החברתי והרגשי לו הוא בעייתי

משה סולומון: לא הבנתי, למה הוא שלושה ימים בבית?     

לימור נעים: בגלל הקפסולות, כי אין מיגון

משה סולומון: עכשיו?     

לימור נעים: עכשיו, כשאנחנו "ירוקים"

יוסף טייב: אגב, התופעה הזאת היא לא רק באשקלון

יוסף טייב:  היא גם במרכז

רם זהבי: עד סוף השבוע הזה אנחנו עדיין בקפסולות

לימור נעים: אנחנו עדיין בקפסולות, והיינו גם בפינוי

לימור נעים:  אין לנו מיגון

לימור נעים:  אנחנו גרים בשכונה ותיקה

לימור נעים:  כל הקושי של ילדים עם צרכים מיוחדים וכל מה שעובר בכלל באשקלון, זה בלתי נסבל

לימור נעים:  הקירות רועדים, הילדה חזרה שוב לעשות פיפי ומפחדת ללכת לשירותים לבד

לימור נעים:  באתי להביא אותה מביה"ס, ומצאתי את עצמי בבית-העלמין שוכבת עליה על הרצפה כי אין מיגון

לימור נעים:  אי אפשר לחיות ככה

יוסף טייב: בהחלט, וזו הסיבה שאנחנו מתכנסים פה עכשיו

לימור נעים: בגלל זה באנו, להשמיע, באשקלון בדרך לביה"ס, אי-אפשר לשלוח את הילדים בהסעות בלי מיגון

יוסף טייב: תודה על זה שהגעת והשמעת את הדברים

יוסף טייב:  אני חושב שכולם מסכימים עם זה, וכינסנו מספר דיונים בנושא חינוך מיוחד, ואני חושב שהמיגון של חינוך מיוחד צריך להיות ראשון במעלה לפני כל דבר, כי אותם תלמידים, כמו שאמרת, לא יכולים ללמד בזום, אין סיכוי

לימור נעים: אבל הוא לומד בבי"ס רגיל, לא בחינוך מיוחד

יוסף טייב: ואי-אפשר גם להעביר אותו, ואי-אפשר להעביר לו צוות

יוסף טייב:  כל תזוזה שם משנה לו את החיים, והדברים האלה צריכים להילקח בחשבון

לימור נעים: נכון, זה משמעותי

לימור סון הר-מלך: גם בכיתות משלבות, כמו שהיא מתארת

לימור סון הר-מלך:  היא אומרת שהוא לומד בבי"ס רגיל בתוך כיתה משלבת

לימור נעים: אז הוא אמור להיות בזום , שלושה ימים בקפסולות

לימור נעים:  ואי אפשר, הוא לא יכול להיות

איתי סהר: יש ערך נוסף – עניין ההכרה בעובדי הוראה כעובדים חיוניים

איתי סהר:  אם המערכת לא עובדת, והם לא יכולים לשלוח את הילדים למוסדות, אז הם לא יכולים גם ללכת ולטפל, והחינוך המיוחד הוא הראשון שסובל מחוסר בכוח-אדם

תמר קידר: כבוד היו"ר, אני תמר קידר

תמר קידר:  אני עו"ד מאשקלון

תמר קידר:  אני פה כי אני מייצגת בקבוצות הווטסאפ שלי כרגע למעלה מ-3,200 הורים מאשקלון

תמר קידר:  הגעתי לפה כי אהבתי את הדיון שבו מציגים את הנושא המקצועי, ומדברים, ושוב, יש לנו הרבה מחלוקות לגבי איך שהדברים מתנהלים באשקלון

יוסף טייב: ולגופם של דברים?     

תמר קידר: לגופם של דברים, אני אבקש כמה דקות כי המצב העובדתי שהוצג פה הוא לא מדויק

תמר קידר:  חשוב לדייק אותו

תמר קידר:  חשוב שאתם תדעו מה מצב החינוך באשקלון, כדי שנוכל לתת מענה מתאים, נכון ומדויק – שהתוכנית תהיה מדויקת, ולא שאתם, סליחה, עם כל הכבוד, מדברים ביניכם ומחליטים ביניכם, בלי לדעת מה המצוקות של ההורים

יוסף טייב: רגע, גברתי, אני מנהל פה את הדיון

יוסף טייב:  זכותי להתערב, ואני אתן לך את זכות הדיבור, כמובן, כמו כולם

יוסף טייב:  הנתונים הוצגו ע"י מנהל מחוז הדרום במשרד החינוך

יוסף טייב:  לא על-ידי ולא ע"י ראש העיר

יוסף טייב:  אני חושב שהדברים ברורים, אלא אם כן יש לגברתי השגות על מה שנאמר על משרד החינוך

יוסף טייב:  בשמחה רבה

תמר קידר: בהחלט יש לי השגות

תמר קידר:  אני אסביר

תמר קידר:      קודם כול, אני רוצה להתחיל עם הדברים הכי בסיסיים

תמר קידר:  אני רוצה לומר לחברי הכנסת הנכבדים, מי שתוהה, כל עוד יש עזתים בעזה חייב להיות מיגון באשקלון

יוסף טייב: אין חולק על זה

תמר קידר: שלא תהיה פה מחלוקת

תמר קידר:  אני כמובן שמחה על הכיתות החדשות - - -     

יוסף טייב: אגב, זה לא קשור לעזה

יוסף טייב:  זה יכול לבוא - - -     

תמר קידר: מכל מקום אחר, אבל אני מדברת ספציפית על אשקלון, כעיר הכי מטווחת והכי פחות מקבלת מענה יחסית לעוטף וערים אחרות במצב שלה, ואין השוואה בכלל

תמר קידר:      חייבות להיות תוכניות בינוי חדשות למוסדות הנוכחיים, לא החדשים שאתם בונים

תמר קידר:  חייבים  לעשות תוכניות בינוי וחייבים למגן

תמר קידר:  אתם חייבים להביא מיגוניות בדרך לביה"ס או בתוך ביה"ס

משה סולומון: על זה אנחנו מדברים

משה סולומון:  זה הדיון, זה המתווה

תמר קידר: יש לי הצעות קונקרטיות לפתרון , כי יש בעיה ויש לה פתרון

תמר קידר:  אחרת, הורים לא ישלחו ילדים לביה"ס

תמר קידר:  הם לא ישלחו, הם לא רוצים

תמר קידר:  גם אם תחזירו אותם לביה"ס או לא – אני מדברת בשם אותם הורים, והם אומרים לי, אנחנו לא נחזיר כי הילדים לא ממוגנים

יוסף טייב: אז מה הפתרון?     

תמר קידר: חייבים לעשות מיגוניות

תמר קידר:  הצענו כמה פתרונות

תמר קידר:  להשמיש מתנ"סים, להשמיש מקלטים מסוימים

תמר קידר:  כמובן, רוב המקלטים בעיר לא שמישים, הם לא פועלים, הם לא ברמת תחזוק שאפשר לעשות שם משהו, אבל לפחות הם ממוגנים, ואפשר בגני ילדים של חינוך מיוחד

תמר קידר:      זו המחלוקת – ילדים באשקלון, למעשה, לא לומדים מיולי

תמר קידר:  ביולי-אוגוסט היה חופש, ספטמבר כמעט כולו היה חגים, חזרנו ללמוד ומיד התחילה המלחמה

תמר קידר:  אנחנו כמעט שישה חודשים שאין לימודים בשגרה

תמר קידר:  גם בתחילת המלחמה, חודש שלם הילדים לא למדו

תמר קידר:  בסדר, זה כל המדינה, אנחנו מבינים

תמר קידר:  אבל לומר, עם כל הכבוד, שאתם מורגלים למצב חירום – לא הייתם מורגלים למצב החירום הספציפי הזה לפחות

תמר קידר:      למה? כי התחלנו לעשות את הזום איך שהוא, בימים מסוימים הצלחנו להתארגן, ואין טאבלטים לילדים

תמר קידר:  חילקו לילדי עוטף

תמר קידר:  עיריית אשקלון החליטה רק לפני חודש שהיא הולכת וקונה עכשיו טאבלטים

תומר גלאם: אני מבקש ממך להיות מדויקת, כי אם לא תהיי מדויקת, אני אוכיח לכולם עד כמה את מדברת דברי שקר, בלשון המעטה

תומר גלאם:  אנחנו באנו לפה לא לדיון פוליטי

תמר קידר: לא באתי להתווכח איתך, תומר

תמר קידר:  אתה אחד מהאחראים לנזקים שנגרמו

תמר קידר:  לא באתי להתווכח איתך

תומר גלאם: אנחנו הגענו לפה כדי לדון מקצועית

תמר קידר: אז אני דנה מקצועית

תומר גלאם: תתנהגי לפחות כמו איתי בצורה מיוחדת

תמר קידר: אתה לא תלמד אותי איך - - -     

תומר גלאם: אם את רוצה להשמיץ, זה לא המקום

תמר קידר: כבוד היו"ר, אפשר להמשיך?     

יוסף טייב: תומר, תודה רבה

תמר קידר: לא היו טאבלטים לילדים, בגלל זה החליטה עיריית אשקלון לקנות טאבלטים על חשבונה

תמר קידר:  איפה הייתה מערכת החינוך? למה עיריית אשקלון צריכה לחכות חודש, חודש וחצי, כדי לקנות טאבלטים, וילדים לא יכולים ללמוד בזום?     או למשל, ילדים חרדים

תמר קידר:  התקשרו אליי 400 נשים ואמרו לי, אנחנו לא יכולות ללמד את הילדים כי אין לנו טלפון לא כשר, אין לנו סים

תמר קידר:  פניתי לפני יותר מחודש, ואין מענה באשקלון

יוסף טייב: לפני שאת ממשיכה

יוסף טייב:  רם, היה דיון פה בוועדה, ומשרד החינוך הציג שיש אישור לחלוקה של 39,000 מחשבים, אם אני לא טועה

משה סולומון: אבל חולקו 13,000

יוסף טייב: 13,000 חולקו

יוסף טייב:  כמה מתוכם הגיעו לעיר אשקלון

רם זהבי: 5,000 מחשבים

רם זהבי:  זו חלוקה של משרד החינוך לעיר אשקלון

תמר קידר: צריך 15,000

יוסף טייב: גברתי, משרד החינוך היה פה בדיון אחר רוחבי לפני יומיים, ונאמר שיש אישור ל-39,000 מחשבים

יוסף טייב:  מתוכם 13,000 חולקו ברמה הארצית

יוסף טייב:  מתוכם, מנהל המחוז אומר לנו ש-5,000, שליש ממה שכבר חולק, הגיע לעיר אשקלון

משה סולומון: 40%

תמר קידר: אבל יש מינימום 15,000 ילדים שצריכים

יוסף טייב: אני מסכים שיש עדיין חוסר

יוסף טייב:  זה שהיה צריך לחלק חצי מיליון מחשבים, אני מסכים

תמר קידר: לא, לא חצי מיליון

יוסף טייב: אני אומר ברמה הארצית

יוסף טייב:  אבל יחד עם זאת, אנחנו מדברים על כ-5,000 מחשבים מתוך 13,000 שחולקו לעיר אשקלון

תמר קידר: אני רוצה להשלים את דבריי

יוסף טייב: אני אתן לך

יוסף טייב:  שאלת שאלה, אני רוצה לתת תשובה

רם זהבי: 5,432 מחשבים חולקו בעיר אשקלון על-ידי משרד החינוך לתלמידי כיתות ד'–י"ב, לפי מפתח חלוקה בקריטריונים שנקבע באופן אחיד לכלל האוכלוסיות שזכאיות למחשבים

יובל זוזט: ברשותכם, אני רוצה לומר מה הקריטריונים של משרד החינוך

יובל זוזט:  כפי שאמר מנהל המחוז, הקריטריון הוא מכיתה ד' – ואצלנו ראש העיר החליט שאנחנו מחלקים מכיתה א', וכל הדלתא הזאת היא על חשבון הרשות ולטובת התלמידים, והמתווה של משרד החינוך הוא עד שלושה ילדים לקבל מחשב אחד בכיתות הגבוהות

יובל זוזט:  אני חושב שבכל מדינת ישראל חילקו רק מחשבים ל-י"א ו-י"ב, ואצלנו באשקלון חילקנו מכיתה ט' עד כיתה י"ב

יובל זוזט:  היום יחולקו 9,500 טאבלים לתלמידים מכיתות א' עד ח'

משה סולומון: אז אם קיבלתם 5,500 - - -     

יובל זוזט: זאת חלוקה עירונית

יובל זוזט:  זו לא חלוקה של משרד החינוך

משה סולומון: דיברנו על פער של 15,000 בעיר אשקלון

משה סולומון:  ואם חילקו 5,400 ועוד 9,500, אז כמעט סגרנו את הסיפור

יובל זוזט: אז זה מה שאנחנו אומרים

יובל זוזט:  אם תיתנו לי להשלים, בבקשה, אז נראה שסגרנו מעבר לפער

יובל זוזט:      לצערי, הקריטריון שקבע משרד החינוך למשפחות החרדיות הוא מהילד החמישי לקבל פלאפון

יובל זוזט:  אתם יודעים כמה קיבלנו בסך-הכול? 93 פלאפונים

יובל זוזט:  אנחנו עצרנו את החלוקה הזאת, והזמנו פלאפונים שצריכים להגיע לכל ה-1,015 תלמידים שצריכים לקבל על חשבון הרשות

תומר גלאם: מה שלא קרה בשום רשות אחרת

תמר קידר: אני שמחה

תמר קידר:  אחרי שפנינו

תומר גלאם: אנחנו לא עובדים אצלך

יוסף טייב: למען הסדר הטוב, הדיון הזה התכנס למענה מקצועי וכדי לקבל נתונים

תומר גלאם: הפך להיות פוליטי

תמר קידר: זה חשוב, כי הנושא לא עלה

יוסף טייב: תתמקדי

יוסף טייב:  זה לא משנה מי פנה, איך פנה

יוסף טייב:  אני נחשף פה לנתונים של עירייה שהכניסה יד עמוק לכיס כדי להביא מעבר למה שמשרד החינוך נתן

יוסף טייב:  האת, אני לא יודע איך זה עובר, לתת 5,000 מחשבים – זה מבורך, אני לא מעביר על זה ביקורת, תמשיכו

משה סולומון: הוא אמר לך את הפער

משה סולומון:  170,000 מול 56,000, ואתה מבין את היחס

תמר קידר: כבוד היו"ר, אני רוצה להזכיר שמדובר ב-40,000 תלמידים ולא כולם מקבלים

תמר קידר:  מקבלים לפי מפתח מסוים, אבל אני רוצה לעבור לנושא הבא

תמר קידר:  הנושא הזה חשוב כי רק היום התחילו לקבל

תמר קידר:  אנחנו עכשיו חוזרים להיות עיר שלומדת בפול-טיים, אבל כל זמן המלחמה נוצרו פערים חינוכיים, וכאן אני חולקת על דבריו של כבוד הנציג של משרד החינוך

תמר קידר:      הפער הוא יותר מ-50%, כי הוא מדבר על למידה פרונטלית

תמר קידר:  אנחנו מדברים על תלמידים שלומדים בזום, ילדים תחת טילים, מאות טילים ביום, לפעמים עשרות טילים, לפעמים ילדים שמפונים מהעיר בכוחות עצמם או כי אין להם ברירה, ילדים ללא מיגון, ואין מצב שזה 50%

תמר קידר:  זה יכול להגיע גם ליותר מ-70% ו-80%

תמר קידר:  הבת שלי יום מתחברת לזום ויום לא מתחברת

תמר קידר:      הנושא של הזום יצר פער בלתי סביר

תמר קידר:  כשעושים את התוכנית אני אבקש לחדד, לא ללכת לפי הפער של 50%

תמר קידר:  תחשבו על 70%, 80% ואפילו יותר

תמר קידר:  למה זה חשוב? כי במסגרת התוכנית הזאת אתם חייבים לתת תגבור לפחות ללימודי הליבה – מתמטיקה, אנגלית, שפה ולשון, אחר-הצוהריים, בין אם זה על-ידי מורים פרטיים, בין אם זה מורים שמתנדבים ומשלמים להם קצת יותר

תמר קידר:  גם בימי הקיץ, כי חצי שנה ילדים באשקלון לא למדו

תמר קידר:  גם מה שלמדו בחודשיים האחרונים זה פער בלתי נתפס

תמר קידר:  ילדים פשוט לא למדו

תמר קידר:  אנחנו עיר תחת מתקפת טילים

תמר קידר:      הנחיות פיקוד העורף הופסקו באשקלון רק ב-20 בדצמבר, וגם אז הורים לא החזירו את הילדים ללמוד כי אין מיגון, ושוב אותו פער חוזר

תמר קידר:  זה משהו שהולך ומצטבר

תמר קידר:  אתם בוועדה יודעים, אשקלון היא אשכול סוציו-אקונומי 5

תמר קידר:  אני מדברת עכשיו לא על מה שהיה בעבר, לא מנגחת אתכם

תמר קידר:  הגשתי עתירה לבג"ץ למיגון העיר אשקלון – עזר בקטנה, לא הצליח לי בגדול, כי עובדתית, לא הבאתם את המיגון שהיה צריך

תמר קידר:  אבל כדי שהעתיד של ילדי אשקלון לא יהיה פחות מ-5, אתם חייבים היום לשים את היד בכיס ולתת מענה נכון ומדויק

יוסף טייב: על זה אין חולקים

יוסף טייב:  תודה רבה

תמר קידר: אני רוצה להגיד עוד כמה דברים

יוסף טייב: לא, זהו, גברתי

תמר קידר: אדוני, זה נורא חשוב

תמר קידר:  רק על החינוך המיוחד ועוד משהו

תמר קידר:  זה חשוב

יוסף טייב: גברתי, תודה רבה

יוסף טייב:  נמצאת איתנו בזום מיכל מנקס, מהמרכז לשלטון מקומי

יוסף טייב:  בבקשה, מיכל

מיכל מנקס: בוקר טוב, אדוני יו"ר הוועדה

מיכל מנקס:  אני מודה לך על קיום הדיון החשוב הזה, ורוצה לומר שכבוד ראש העיר, תומר גלאם, מצטנע בדבריו ובמה שהוא חשף בפני הוועדה, יחד עם הצוות המופלא שלו, המנכ"ל חזי וראש מינהל חינוך יובל

מיכל מנקס:      היינו באשקלון לפני כחודש

מיכל מנקס:  מה ששמענו מצוות מופלא שמנהל את העיר הזאת הוא דוגמה ומופת

מיכל מנקס:  באנו לשמוע ויצאנו מנוחמים ומחוזקים

מיכל מנקס:  מדובר בצוות שעובד לילות כימים, שהיה במקום הצבא ובמקום המשטרה ובמקום מוקדי הבריאות של מדינת ישראל בימים הראשונים של המתקפה, ואת זה אסור לנו לשכוח

מיכל מנקס:      מצטנע תומר גלאם, שהוא גם סגן יו"ר מרכז השלטון המקומי, שעובד בשיתוף פעולה מלא והדוק עם חיים ביבס

מיכל מנקס:  יש תוכנית מיגון של מרכז השלטון המקומי שדורשת מהמדינה, לאלתר, להתחיל לפתור את בעיות הביטחון של התלמידים, בראש ובראשונה, ושל הרשויות כולן

מיכל מנקס:      אנחנו, השלטון המקומי, יודעים להיכנס בנעלי המדינה ועושים את זה לא אחת, אבל אני מצדיעה למשרד החינוך

מיכל מנקס:  אנחנו עובדים איתם בשיתוף פעולה הדוק

מיכל מנקס:  כך גם הרשויות, בעיקר רשויות הדרום, ופה המקום לומר תודה למנהל המחוז שנמצא לרשותם יומם וליל

מיכל מנקס:      ועדיין, לשמוע משפטים כמו: כשהממשלה תעלה לדיון את תוכנית המיגון, אז אנחנו נהיה בעד

מיכל מנקס:  חברים, אתם הממשלה

מיכל מנקס:  אנחנו לא יכולים לחכות

מיכל מנקס:  בכ"ט בנובמבר בשנה זו, אישר פיקוד העורף באשקלון להתחיל לפתוח את מערכת החינוך

מיכל מנקס:  שמענו איך בקפידה תכננו, בראש ובראשונה, את חזרת מערכת החינוך המיוחד, ולאחר מכן, לפי המיגון, את שאר שכבות הגיל

מיכל מנקס:  היו משמרות, היו ימים שלא למדו, נכון שלמדו גם למידה מקוונת, אבל היה ברור לכולם שבראש ובראשונה, מערכת החינוך

מיכל מנקס:      אז אני מבקשת פה להביא, קודם כול, את הוקרתי לעיר, למי שעומד בראשה ולמי שפועל ימים ולילות למען התושבים שלהם

מיכל מנקס:  זה לא מובן מאליו

מיכל מנקס:  וכמובן, בהמשך לדיונים נוספים שקיימת, אדוני היו"ר, בנוגע למיגון – אין לנו זמן לחכות, אנחנו לא יכולים לחכות לתקציבים

מיכל מנקס:  לחלק רק 5,000 אמצעי קצה זה מקסים

מיכל מנקס:  תודה רבה, באמת

מיכל מנקס:  לא צריך להסתפק בזה, ואני לא רואה בקשה נוספת לתקציבים

מיכל מנקס:      אז הרשויות יכולות להוציא מהכיס, והן גם עושות את זה

מיכל מנקס:  הם גם נלחמים לאפשר להם להוציא את ההוצאות

מיכל מנקס:  אל תשכחו, אנחנו בתקופה פשוטה לשלטון המקומי

מיכל מנקס:  יש מי שמנצל את התקופה הזו, לצערי

מיכל מנקס:  אבל אני סומכת על הנהלת העירייה באשקלון, שמהווה עיר מחוז ונותנת דוגמה גם ליישובים מסביב

מיכל מנקס:  אז תודה רבה על הדיון הזה ותודה לכם על העשייה

יוסף טייב: אני אסכם את החלק הראשון של הדיון, ונצלול לתוך החלק השני

יוסף טייב:  אני חושב שברור לכולם, ויש פה תמימות דעים בין חברי הכנסת ושאר המשתתפים – אנחנו חייבים לדחוף להחלטת ממשלה, במידי, שתכלול תוכנית מסודרת עם מענה לחוסן ומענה רגשי, תקציב תוספתי לחיזוק פדגוגי ולמיגון

יוסף טייב:  ללא זה, עיריית אשקלון, העיר אשקלון, תושבי אשקלון, לא יוכלו לחזור לשגרה

יוסף טייב:  נקודה

קריאה: זה צריך לקרות היום

קריאה:  לא מחר

איתי סהר: אדוני היו"ר, גם הפגיעה הכלכלית בהורים

יוסף טייב: בסיכום הסופי אני אתייחס גם לנושא הזה

יוסף טייב:  בבקשה, שמך לפרוטוקול

ניקיטה פטוב: אני ניקיטה פטוב, תלמיד בכיתה ח', בבי"ס מקיף א' באשקלון

ניקיטה פטוב:  המצב בעיר הוא לא טוב

ניקיטה פטוב:  ההנחיה ספציפית לכיתה שלי, כמו ברוב המקרים, היא להיות מתחת לקו החלונות

ניקיטה פטוב:  כמו שהראו פה במצגת של עיריית אשקלון, ממ"ד מספיק לשתי כיתות, ולמרות שיש מיגון הוא מאוד חלקי, וכשעשינו תרגילים היינו צריכים להידחס שכבה שלמה בתוך שני ממ"דים

ניקיטה פטוב:      יש פתרונות מיגון מידיים של פיקוד העורף שאפשר להתקין אותם תוך יומיים-שלושה, של שיפור מיגון

ניקיטה פטוב:  זה לא כמו ממ"ד, אבל זה מגן מהדף ומרסיסים

ניקיטה פטוב:  קרו באשקלון פגיעות בתוך מוסדות לימוד, ואם היו תלמידים בזמן הזה, הם היו יכולים להיפגע

ניקיטה פטוב:      המיגון הוא נושא חשוב וגם פערי הלימוד הוא נושא חשוב מאוד, וצריך להביא את המעטפת של התגבור כי ללמוד חודשיים בזום זה ממש לא כמו ללמוד חודשיים פרונטלית, ובשבוע הבא מתחילים המבחנים והמבדקים

ניקיטה פטוב:  ושוב, המיגון זה משהו חשוב מאוד, לא רק בתוך המוסדות, אלא גם בדרך למוסדות החינוך, וצריך להביא החלטה במידי כדי שפשוט לא נמות

יוסף טייב: תודה רבה

משה סולומון: פתחתי בזה, והדיון הזה נעשה גם לבקשתי

משה סולומון:  בנתונים שאומרים כאן, אנחנו מבינים שיש שני דברים חשובים מאוד

משה סולומון:  האחד, הבנה של הצורך הגדול בעניין החינוכי, כפי שפירטו כאן ולא צריך לחזור

משה סולומון:  והשני, על הצורך של הוועדה, כמו שעשינו בדימונה, ללמוד מהעיר אשקלון, איך מתמודדים לאור כל האתגרים האלה

משה סולומון:      אני חושב שטוב מראה עיניים בהקשר הזה

משה סולומון:  סיור של הוועדה באשקלון יהווה נדבך משמעותי מאוד כדי שנוכל להביא את שלושת הדברים שראש העיר ביקש כאן

לימור סון הר-מלך: לגמרי

לימור סון הר-מלך:  הם אומרים שיש סיור בשבוע הבא

משה סולומון: בשבוע הבא הסיור בצפון

יוסף טייב: לאור התכנסויות ודיונים של הוועדה לגבי מתווה באקדמיה בעניין המילואים, עלה הצורך, ואני חושב שהדרישה של הוועדה צריכה להיות ברורה מאוד, להוסיף את מכללת אשקלון למתווה הרחב שיכלול את הפיצויים באקדמיה, שכר לימוד ועוד

יוסף טייב:      אני חוזר ואומר, העיר אשקלון היא העיר המטווחת ביותר במדינת ישראל

יוסף טייב:  הייתי השבוע בסיור במכללת אשקלון, וכפי שאמרתי בתחילת הדיון, פגשתי מספר סטודנטים, וביניהם נמצא פה סטודנט שיספר את הסיפור האישי שלו, שלדעתי, נותן את התמונה הברורה למה שקורה

יוסף טייב:      מאיר כץ, יו"ר אגודת הסטודנטים, תן לנו בקצרה את המצב היום במכללה, בבקשה

אופיר כץ: קודם כול, אני רוצה להגיד תודה רבה ליו"ר הוועדה שביקר במכללה השבוע, ואין טוב ממראה עיניים

אופיר כץ:  אני עצוב שאני צריך להיות פה עכשיו

אופיר כץ:  במקום להיות בהרצאות ובלימודים שלי היום, אני יושב פה והולך להגיד לכם דברים שאמורים להיות יותר ממובנים מאליו

אופיר כץ:  אני הולך להגיד לכם דברים שאני לא צריך להגיד לכם

אופיר כץ:  אלה דברים שהיו צריכים לקרות לבד

אופיר כץ:  כמו שממכללות אחרות לא ישבו פה, גם אני לא הייתי צריך לשבת פה

אופיר כץ:  אני יושב פה כי מישהו פה לא עשה את העבודה שלו

אופיר כץ:      אני רק רוצה להראות לכם את הגרף הזה, אם מישהו לא הבין עדיין איפה אשקלון נמצאת

אופיר כץ:  זו שדרות, זו אשקלון

אופיר כץ:  מתוך מרכז המחקר והמידע של הכנסת, מ-2019 עד 14 אוקטובר, בעיר אשקלון היו 1,014 התראות, 373 היו בשדרות

אופיר כץ:  תבינו את הפערים

אופיר כץ:  בעבר שדרות הייתה חוטפת המון, והיא קיבלה מהמדינה המון עזרה

אופיר כץ:  ואז ארגוני הטרור ברצועה מצאו להם מוקד חדש, את העיר אשקלון, וטיווחו אותה בפער

אופיר כץ:  כולם חוזרים על זה, והם אפילו לא מבינים את רמת הפער

אופיר כץ:  כמות הנפילות שהיו שם – 198 נפילות רק במלחמה הזאת

אופיר כץ:  198 נפילות

קריאה: נפילות זה פגיעה בשטח, שכיפת ברזל לא מצליחה ליירט

אופיר כץ: 1,376 שיגורים לכיוון העיר, מתוך כל השיגורים שהיו

אופיר כץ:  תבינו את המספרים

אופיר כץ:  ועדיין אני צריך לשבת פה ולהסביר את זה

תומר גלאם: חשוב לציין גם את מספר הנרצחים

תומר גלאם:  יש לנו 26 נרצחים בעיר אשקלון, ומתוכם ארבעה על-ידי רקטות

משה סולומון: כולל חיילים שנפלו, אתה מתכוון?     

תומר גלאם: 26 מתחילת הלחימה, כולל כולם, אבל ארבעה נהרגו מהרקטות בעיר אשקלון

אופיר כץ: ועדיין, העיר הזאת שוב ושוב לא מקבלת מה שמגיע לה

אופיר כץ:  את המינימום היא לא מקבלת, ואני אתן לכם דוגמה

אופיר כץ:  מכללת אשקלון נמצאת בחזית העורף, בא הוות"ת והקים תוכנית מערך סיוע למוסדות ולסטודנטים בקווי העימות

אופיר כץ:  כחלק מהתוכנית הזאת, נתנו למכללת ספיר ולמכללת תל-חי רשת ביטחון למכללות ושכר מלא לכל הסטודנטים לאורך כל השנה, תואר ראשון ותואר שני

אופיר כץ:  מכללת אשקלון לא בתוכו

אופיר כץ:      מכללת אשקלון זו מכללה שרוב הסטודנטים בה הם מקומיים, הם אשקלונים, מאות מהעוטף, משדרות, ויש פה סטודנטית משדרות שעוד מעט תדבר, והיא מפונה

אופיר כץ:  הם לא זכאים לשכר לימוד הזה

אופיר כץ:  הם לא יקבלו שקל

משה סעדה: כשפניתם, מה הסבירו לכם?     

אופיר כץ: אני כבר אגיע גם לזה

אופיר כץ:  לא הסתכלו על המכללה הזאת

אופיר כץ:  אנחנו פנינו במכתב לשר האוצר, לשר החינוך ולוות"ת

אופיר כץ:  הוות"ת עד היום לא ענה לי במילה

אופיר כץ:  שר החינוך הוציא מכתב שהוא תומך בלהכניס גם אותנו לתוך המתווה

אופיר כץ:  שר האוצר ענה לי תשובה – מהלשכה שלו ענו – כי אתם לא מוגדרים מפונים

אופיר כץ:  אמרתי לו, אבל היו פינויים? אמרו לי, לא, זה הגדרה של ריענון

אופיר כץ:      עכשיו אני רוצה לתת לכם את ההגדרה לגבי שדרות

אופיר כץ:  החלטה 988 של הממשלה, תוכנית ריענון, היא לא הייתה פינוי

אופיר כץ:  קוראים לה תוכנית ריענון

אופיר כץ:  החלטה 988 של משרד הביטחון, תוכנית של רשות החירום הלאומית נקראת משב רוח

אופיר כץ:  אז התשובה הזאת, שלא פוניתם, משני טעמים היא לא נכונה

אופיר כץ:  קודם כול, גם ההגדרה של שדרות הייתה ריענון

אופיר כץ:  דבר שני, לפי מה אתם מפנים עיר? מה נפל באשקלון? זה לא טילים? למה אתם מפנים עיר? סתם כי בא לי עכשיו להוציא עיר לחופש? אתה מפנה אותה כי יש בה סיכון

אופיר כץ:  אז למה באשקלון אין סיכון? 198 נפילות ופגיעות ישירות זה לא סיכון?     

תומר גלאם: אבל חשוב שתדע שאנחנו מוגדרים כמי שמפונים

תומר גלאם:  אני לא יודע מי הטעה אותך באוצר

אופיר כץ: האוצר ענה לי, ויש לי מכתב רשמי מהם

תומר גלאם: אני לא בא להגן עליהם

תומר גלאם:  אני איתך באותו צד

תומר גלאם:  מה שקרה במכללת אשקלון זה עוול משווע

משה סולומון: לא בגלל המכללה, אבל בהקשר של המפונים, 60 מיליון שקלים כדי לתת מענה

תומר גלאם: משה, מה שקרה במכללה, קודם כול, זה לא יעבור לאף אחד, לכל מי שיושב סביב השולחן פה

תומר גלאם:  הם יקבלו את מה שמגיע להם בזכות

תומר גלאם:  שר החינוך מבין את זה, וגם הוות"ת יבין את זה

תומר גלאם:  אני אגיד לכם מה ההשפעה שלכם – זה אפילו לא צריך לבוא בהחלטת ממשלה ואפילו לא צריך לבוא על-ידי השרים

תומר גלאם:  זו החלטה של הוועדה היום

תומר גלאם:  אם יהיה פה קונצנזוס - - -     

לימור סון הר-מלך: יש קונצנזוס

תומר גלאם: אם יש קונצנזוס של 100%, אז זה יבוא לידי ביטוי

לימור סון הר-מלך: זה זועק לשמיים

אופיר כץ: הוות"ת עוד לא ענה לי, אבל  יושב פה נציג של הוות"ת - - -     

יוסף טייב: הוות"ת ענה לשר החינוך וליו"ר המל"ג

אופיר כץ: אני רוצה להבין שאלה אחת ממנו, קודם כול

אופיר כץ:  כשתכננתם את המערך הזה חשבתם על אשקלון? עלה השם אשקלון? איפה שהוא צלצל לכם משהו, אשקלון? שיש שם איזו מכללה? מישהו מכם הסתכל? למה ההגדרה מפונים? אם עיר במרכז הארץ הייתה חוטפת 100% מהשיגורים, עדיין הייתם אומרים לה, את לא מפונה? לא אכפת לנו כי אנחנו קבענו קו אפס, שם לא חוטפים כלום

אופיר כץ:  אבל אתם אחרי הקו הזה, וגם אם יהיו מיליון שיגורים, לא תקבלו כלום

אופיר כץ:      יש פה סטודנטים, אתם תשמעו אחר-כך את הסיפורים שלהם ותבינו לבד את האבסורד

אופיר כץ:  אתם מדברים פה מכללה שהיא רובה פריפריה

אופיר כץ:  אם לא תעזרו להם, הרבה מהם לא יסיימו את הלימודים, תהיה שם נשירה, זה יתחבר לכל עניין החינוך והנוער שמתקשה שם כי אין לימודים, ובאמת, זו עיר שסובלת ואין להם קול

אופיר כץ:  אני לא מדבר כראש עיר – התושבים בקצה לא נמצאים פה, אתה לא תראה אותם בחדרים האלו

אופיר כץ:  אני מדבר על חברי כנסת והם לא יודעים שיש מכללה שם

משה סעדה: לא, היא מוכרת

אופיר כץ: לך היא מוכרת כי הבת שלך באשקלון

משה סולומון: אתה פוגע בנו

משה סולומון:  אנחנו מדברים פה על אשקלון הרבה

לימור סון הר-מלך: 4,000 סטודנטים וסטודנטיות

אופיר כץ: כמו שראש העיר אמר, אנחנו נקבל את הדבר הזה

אופיר כץ:  אם לא דרככם, אנחנו נמשיך הלאה

אופיר כץ:  הדבר הזה הוא לא חסד

אופיר כץ:  זה מה שמגיע במינימום

אופיר כץ:  לפחות מה שנתתם לתל-חי וספיר, אנחנו נקבל באשקלון

אופיר כץ:  אני מצפה מכם לעשות הכול כדי שנקבל את זה

אופיר כץ:  ואני מצפה מהוות"ת שייתן לי תשובות

אופיר כץ:  מינימום תשובה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חה"כ לימור סון הר מלך, בבקשה

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  אני מתחברת לדברים שנאמרו לפניי, גם על-ידי ראש העיר

לימור סון הר-מלך:  יש פה עוול

לימור סון הר-מלך:  בדיון הראשון שישבנו בו פה וראינו את המתווה שהוחלט במל"ג ובוות"ת, להעניק הקלות ופיצויים למוסדות אקדמיים שפועלים באיזורי לחימה – אני לא מבינה איך יכולה להיות מציאות שבה אשקלון לא הוגדרה בתוך ההגדרה הזאת, וכמו שנאמר פה זו העיר הכי מטווחת, 198 נפילות, 26 נרצחים

לימור סון הר-מלך:      ראינו שמכללות כמו מכללת ספיר בשדרות ומכללת תל-חי הממוקמת באמצע הגליל, ואני לא רוצה להתחיל לדבר על זה שנוצרה פה מציאות שהיא אבסורד בעיניי, ואמרתי אותה כבר במהלך הדיון הקודם, שסטודנטים שהם משרתי צבא ומשרתים במילואים, יקבלו את אותם תנאים כמו אלה שאינם ויקבלו 100% שכר לימוד

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שגם הנושא הזה בעייתי מאוד, וגם עליו חייבים לתת את הדעת

לימור סון הר-מלך:      אנחנו מכירים את מכללת אשקלון היטב – וגילוי נאות, הבת שלי התחילה ללמוד אצלכם בשבוע שעבר עבודה סוציאלית

קריאה: בסוף כולם באשקלון

אופיר כץ: שיהיה לה בהצלחה

משה סולומון: ואתה טוען שאנחנו לא מכירים את המכללה

יוסף טייב: לימור, רק שלא יהפכו את זה לניגוד עניינים

לימור סון הר-מלך: אחוז גבוה מאוד מהסטודנטים מתגוררים באשקלון, וזה נתון חשוב מאוד

לימור סון הר-מלך:  ראיתי ציטוט של ראש העירייה שאמר, אשקלון היא העיר הגדולה היחידה שעדיין נמצאת במדרג התגוננות - - - לפי פיקוד העורף

לימור סון הר-מלך:  בשל כל אלו, אשקלון הייתה ועודנה חלק בלתי נפרד מההחלטה המיוחדת של ממשלת ישראל שהתקבלה במהלך המלחמה, כמו מענק אכלוס עצמאי לתושבים נעדרי מיגון, הכרזה על העיר כיישוב ספר המקנה פיצויים ישירים ועקיפים לעסקים, הכללת העיר במתווה הבגרויות, יישובי העוטף ועוד

לימור סון הר-מלך:  אלה הישגים יפים מאוד שבעמל - - -     

תמר קידר: הם לא קרו בפועל?     

לימור סון הר-מלך: הם לא קרו?     

קריאה: היא לא גרה באשקלון

תמר קידר: אף עצמאי לא קיבל פיצוי

יוסף טייב: תודה רבה

תמר קידר: לא קיבל

יוסף טייב: תודה רבה

לימור סון הר-מלך: כ-40% מהתלמידים במכללת אשקלון הם בני העיר

לימור סון הר-מלך:  למכללה שספגה פגיעות ישירות גם בקמפוס וגם בשטח המעונות, נפגעים רבים מקרב תלמידיה ובוגריה

לימור סון הר-מלך:  18 סטודנטים של המכללה נהרגו

לימור סון הר-מלך:  בני משפחתם של ארבעה סטודנטים נחטפו, כולל סטודנט שכל בני משפחתו נחטפו, ובקרב הסטודנטים יש עשרות פצועים

לימור סון הר-מלך:      המכללה האקדמית אשקלון מהווה עוגן חשוב בחיזוק העיר אשקלון ובתחום ההשכלה הגבוהה בעיר

לימור סון הר-מלך:  הסטודנטים בה מעורבים חברתית ובפעילויות התנדבות למען התושבים לאורך כל השנה, והיא הייתה הראשונה בישראל להכריז על קרן סיוע של מיליוני שקלים למלגות שכר לימוד לסטודנטים מגויסים

לימור סון הר-מלך:  יישר כוח עצום

לימור סון הר-מלך:  החלת ההחלטה על מכללת ספיר בלבד תגרום לנזק עצום למכללה האקדמית אשקלון בכלל, ולסטודנטים תושבי העיר בפרט

לימור סון הר-מלך:      יש פה מציאות אבסורד שלא יכולה להיות

לימור סון הר-מלך:  אמר את זה מאיר כץ, יו"ר אגודת הסטודנטים

לימור סון הר-מלך:  איך ניתן להסביר שסטודנט המתגורר בתל-אביב ולומד במכללת ספיר יקבל מימון מלא של שכר הלימוד לשנה הקרובה, בעוד שסטודנט מבארי הלומד במכללת אשקלון לא יקבל סיוע במימון כלל

לימור סון הר-מלך:  אני קוראת מפה לוועדה וזה פה אחד באופן מוחלט – מלגות בגובה שכר לימוד שנתי מלא

משה סולומון: רק שנינו פה, אז יש פה אחד

לימור סון הר-מלך: פה אחד

לימור סון הר-מלך:  רשת ביטחון שלא תהיה ירידה במספר הסטודנטים

לימור סון הר-מלך:  אנחנו מוכרחים, אנחנו חייבים את זה במכללת אשקלון שעושה מלאכת קודש

לימור סון הר-מלך:  יישר כוח

לימור סון הר-מלך:  אני מחזקת את ידיכם, ואנחנו פה, בעזרת השם, ניאבק כדי שהעוול הזה וההפליה הזאת שהיא לא הגיונית ולא צודקת, לא תתרחש

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אני רוצה לקבל תשובות

יוסף טייב:  נציג המל"ג, יניב כהן שבתאי, בבקשה

יניב כהן שבתאי: תודה רבה, אדוני היו"ר

יניב כהן שבתאי:  שלום לכולם, לראש העיר וחברי הוועדה

יניב כהן שבתאי:      אנחנו הולכים לעסוק במתנים כלכליים, אבל בשביל שדברים לא יצאו מהקשרם, וכמובן להביע צער על כל הנפגעים מהעיר אשקלון ובכלל מעם ישראל כולו, ומזדהים עם הקשיים והדברים שעולים פה

יניב כהן שבתאי:      לעניינם של דברים – קודם כול, המלחמה פגעה בכלל מערכת ההשכלה הגבוהה, סטודנטים ומוסדות בכלל הארץ

יניב כהן שבתאי:  לשם כך, גיבשנו את תוכנית התמיכה שנתנה מענה מהיר בשביל שמערכת ההשכלה הגבוהה, ובכלל, כמנועי צמיחה, כמוסדות, יוכלו להמשיך לפעול כרגיל בתקופה הזאת, ולתת מענה רחב לסטודנטים, שכולל גם השלמת שיעורי עזר, אפשר גם להשתמש בתקצוב למתן מענים רגשיים ופסיכולוגיים, וכן הלאה

יניב כהן שבתאי:  התוכנית ידועה

יניב כהן שבתאי:  אני חושב שלא צריך לפרט

יניב כהן שבתאי:  אם יש צורך, אשמח לפרט, כמובן

יניב כהן שבתאי:      כשבאים לגבש מבחן תמיכה מסוג זה, אז אנחנו בוחנים את המהות וסדרי עדיפויות, וכמובן, את המשאבים העומדים לרשותנו

יניב כהן שבתאי:  תוכנית התמיכה שהוזכרה נבנתה גם בשיתוף התאחדות הסטודנטים שהביאה את המענה מבחינת צורכי הסטודנטים, ואני רוצה לחדד כמה דברים

יניב כהן שבתאי:      התוכנית כוללת ארבעה רכיבים, ושלושה מהם רלוונטיים למכללת אשקלון

יניב כהן שבתאי:  זה לא שמכללת אשקלון היא מחוץ לתוכנית

לימור סון הר-מלך: כן, אבל העיקר חסר מן הספר, כי שכר לימודים מלא זה לא שלושת הרכיבים האחרים

יניב כהן שבתאי: יש פה הרבה האשמות ודברים

יניב כהן שבתאי:  חשוב לי להעמיד את הדברים על דיוקם

יניב כהן שבתאי:      שלושה רכיבים רלוונטיים למכללת אשקלון ולסטודנטים שלומדים במכללה

יניב כהן שבתאי:  הרכיב היחיד שהמוסד והסטודנטים לא רלוונטי לגביהם זה רכיב שכר לימוד, שניתן למכללות ספיר ותל חי בלבד

יניב כהן שבתאי:  הרכיב הייחודי הזה ניתן לאור הישענות והתבססות על שלוש החלטות ממשלה

דב יוסף: הינה, זו הבעיה שחוזרת

דב יוסף:  זה אותו קו 7 ק"מ שגורם עוול פעם אחר פעם

יוסף טייב: אנחנו מסכימים

יוסף טייב:  עם האמירה הזו כולם מסכימים

יניב כהן שבתאי: כוות"ת וכמל"ג, אני חלק מהמדינה ומתוקצב מכספי המדינה

יניב כהן שבתאי:  אני לא יכול לקבל החלטות שהן בניגוד למה שקיבלה הממשלה ופיקוד העורף

יניב כהן שבתאי:  זה קודם כול, ברמת התשתית העובדתית

יניב כהן שבתאי:      ברמה היותר-פרקטית מהותית, ושוב, עם הזדהות והכרה בכל הקשיים שהעלו פה באיזור אשקלון, הסיטואציה באיזור ספיר, בעוטף עזה ובאיזור תל-חי, קריית שמונה, שהם יישובים סמוכי גבולות, היא סיטואציה שונה מהסיטואציה של העיר אשקלון, מבלי לזלזל, חס וחלילה - - -     

אופיר כץ: תוכל לפרט איך היא שונה? זה הדבר הכי חשוב

יניב כהן שבתאי: אני אפרט

יניב כהן שבתאי:  דבר ראשון, גם לפי הנחיות פיקוד העורף והנחיות הממשלה, האיזורים האלו מפונים עד היום ולא ניתן לקיים שם פעילות חינוכית, ובעצם לא ניתן לקיים שם - - -     

תומר גלאם: זה לא מדויק

תומר גלאם:  אני אגיד לך למה, וחשוב שתדע את הדברים

יניב כהן שבתאי: אבל אני אשמח להשלים עד הסוף

תומר גלאם: בסדר

תומר גלאם:  בבקשה

יניב כהן שבתאי: קודם כול, אלה איזורים מפונים

יניב כהן שבתאי:  על זה אין ויכוח

יניב כהן שבתאי:  א', אין אפשרות לקיים שם פעילות חינוכית, ובגלל שאלו איזורים מפונים זה פוגע בכל ההיערכות הראויה, גם מבחינת סטודנטים, למצוא פתרונות דיור     

יוסף טייב: יניב, היית באשקלון בתקופה האחרונה? הייתי השבוע

יוסף טייב:  עיר רפאים

לימור סון הר-מלך: עיר רפאים ממש

יוסף טייב: זה שמשרד האוצר והממשלה לא השכילו לפנות אותם ולפצות אותם, לא אומר שמתנהל שם משהו

יוסף טייב:  לא מתנהל שם כלום

משה סולומון: אדוני היו"ר, 65,000 התפנו משם

יוסף טייב: ברור

דב יוסף: ואדוני היו"ר, זו גם ההחלטה השנייה כבר, בהקשר משרד החינוך, שמתקבלת באותו אופן ושמחריג אותנו רק בגלל העניין הגיאוגרפי

יוסף טייב: אנחנו יודעים, וגם יניב אמר

יוסף טייב:  זה מבוסס על החלטת ממשלה שלדעתי - - -     

תמר קידר: התחלתם את ההפליה, ואתם ממשיכים את ההפליה

תמר קידר:  אתם ממשיכים באותה הפליה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  אני חושב שההיצמדות הזו להחלטת הממשלה היא מוטעית מיסודה

לימור סון הר-מלך: ממש

תמר קידר: יש על זה גם דיון בבג"ץ עוד מעט

תמר קידר:  בדיוק על ההפליה הזאת יש דיון בבג"ץ

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  בואו ניתן ליניב לסיים את הדברים שלו

משה סולומון: אתה יכול להגיד את ארבעת הרכיבים?     

יניב כהן שבתאי: כן, אני אגיע לזה

יניב כהן שבתאי:  אם ההחלטה הזאת היא שגויה, אז חברי הכנסת וחברי הממשלה יכולים לנסות לשנות

יוסף טייב: בשביל זה אנחנו מתכנסים פה עכשיו

יוסף טייב:  הרי היו החלטות כלפי עסקים קטנים, וועדת הכספים ידעה לעשות את השינוי

יוסף טייב:  גם ועדת החינוך תדע לעשות את השינוי

יניב כהן שבתאי: אני לא רוצה להישמע כמי שלא מכיר ומוקיר, ומזדהה עם הקשיים

יניב כהן שבתאי:  רק לפני מספר שבועות, אשקלון הוגדרה כאיזור שחוזר לפעילות מלאה

יניב כהן שבתאי:  הסיטואציה שם היא סיטואציה שונה מבחינת עוטף עזה

תומר גלאם: גם שדרות הוכרזה באותו יום, ולפני כן, שהיא חוזרת

תומר גלאם:  זה שהם לא חוזרים זה מתוך בחירה שלהם

לימור סון הר-מלך: ומכללת אשקלון חזרה - - - ביום שני

לימור סון הר-מלך:  לא לפני כן

יוסף טייב: חברים, בואו ניתן ליניב לסיים את הדברים

לימור סון הר-מלך: לא

לימור סון הר-מלך:  צריך להגיד את העובדות

לימור סון הר-מלך:  לא לפני כמה שבועות

יניב כהן שבתאי: הדברים האלה הם לא רק עניין של היצמדות להחלטה, כי יש להם השפעה על היכולת התחרותית של המכללות באיזורים האלה לגייס סטודנטים

יניב כהן שבתאי:  שתי דוגמאות מתוך רבות – אין שום אפשרות למוסד להשיג פתרונות דיור, ולכן הוא יכול לא להירשם

יניב כהן שבתאי:  יש חשש גם מרקטות וגם מחדירות

יניב כהן שבתאי:  יש פה חשש ביטחוני אחר

יוסף טייב: לא היו חדירות לאשקלון?     

קריאה: אין חשש לחדירות כרגע כי פתחו את הכביש לאשקלון

תמר קידר: אבל היו, היו חדירות

קריאות: - - -     

יוסף טייב: חברים, תודה רבה

יוסף טייב:  אתה מעלה פה נקודות שקשה לי להסכים איתן

יוסף טייב:  אני אגיד לך למה

יוסף טייב:  חדירות היו

יוסף טייב:  פגיעות היו

יוסף טייב:  העיר אשקלון היא עיר רפאים

יוסף טייב:  מה יותר פגיעה בעיר אשקלון כשאתה נותן שכר לימוד לשנה ראשונה למכללת ספיר? מה אתה חושב, שמי שנמצא בקשיים כמו אותו סטודנט שנמצא פה לידינו, ותיכף תשמע את הסיפור ואתה פשוט תשתגע – הוא לא ילך מחר לספיר? זה לא יפגע במכללת אשקלון?     

דב יוסף: גם תמהיל הלימודים אחר, הרי הן פועלות באותה סביבה תחרותית גם ביום רגיל

יוסף טייב: יניב, האם לקחתם בחשבון שמכללת אשקלון הולכת להיפגע באופן ישיר מההחלטה לתת למכללת ספיר?     

יניב כהן שבתאי: אני אענה על השאלה, למרות שיש לי הרבה מה להשלים

יניב כהן שבתאי:      לגבי מה שהעלית, שאולי מכללת אשקלון יכולה להיפגע או אולי נפגעה כתוצאה מההחלטה – כשאנחנו מגבשים תוכנית בסדרי גודל כאלה, צריך לבחון, לפחות לתפיסתנו, לתפיסת מל"ג-ות"ת, והיו שותפים להחלטה הזאת גם התאחדות הסטודנטים וגם משרד האוצר, צריך לבחון את התוחלת והתועלת ברמה הלאומית ולא ברמה הפרטנית

יניב כהן שבתאי:      אתמול אדוני ניהל דיון שמוסיפים פרמטר של שירות מילואים, וכמובן שזה ייטיב עם משרתי המילואים – זה יפגע באוכלוסייה שלא משרתת במילואים

יוסף טייב: ולכן לא העברתי אתמול את הצעת החוק

יניב כהן שבתאי: בסדר

יניב כהן שבתאי:  אני יכול לקחת את ה-vice versa או כיוון אחר של מה שאמרת, ללא שכר לימוד חינם

יניב כהן שבתאי:  אז אפשר להגיד שסטודנט ילמד באשקלון, ולא בספיר ותל-חי, כי זה איזור שהוא אולי פחות פגיע

יוסף טייב: אז תיתן גם לאשקלון

קריאה: מה, זה בא על חשבון השני?     

יוסף טייב: יניב, אני לא אומר, אל תיתן לספיר

יוסף טייב:  ספיר צריכה לקבל את הפיצוי

יוסף טייב:  יחד עם זאת, אשקלון צריכה לקבל פיצוי, וסטודנט שגר באשקלון ולומד באחווה גם צריך לקבל פיצוי

יוסף טייב:  נקודה

דב יוסף: משיקולים ענייניים, מאותה מפת שיקולים

יניב כהן שבתאי: אני מבקש להשלים את דבריי כמו שלא הפרעתי לדוברים הקודמים

יניב כהן שבתאי:  זה בהקשר הזה, וגם בהקשר המודל היחסי שאולי סטודנט בספיר ילך לאשקלון, צריך להבין שמערכת ההשכלה הגבוהה בארץ בנויה ממוסדות די סמוכים זה לזה, וכמובן שמתן למוסד אחד משפיע על המוסד האחר

יניב כהן שבתאי:      מתן מענה לאשקלון – ושוב, זה חורג מהחלטות ממשלה והנחיות פיקוד העורף מבחינת איזורי הלחימה והעימות שהוגדרו – אחריו תבוא מכללת אחווה ותבוא אוניברסיטת בן-גוריון

קריאות: - - -     

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  תנו לו לסיים את הדברים שלו, בבקשה

קריאה: איפה אחווה ואיפה זה?     

יניב כהן שבתאי: דובר פה שברגע שניתן למכללת ספיר, אז סטודנט מאשקלון ילך ללמוד בספיר כי שכר הלימוד שם חינם

יניב כהן שבתאי:  אם ניתן לאשקלון, אז אחווה יגידו שסטודנט מאחווה הולך לאשקלון, וככה באפקט דומינו נכניס את כל הארץ לדבר הזה

תמר קידר: אבל אנחנו הכי מטווחים

קריאה: ולא ממוגנים

יניב כהן שבתאי: יש פה עוד אספקט

יניב כהן שבתאי:  אני יודע שמה שאני הולך להגיד הוא משהו רגיש, אבל בכל זאת, אני מתבסס גם על החלטות הממשלה וגם על כך שהסיטואציה היא אחרת

תומר גלאם: רק תהיה זהיר כי הנתונים שלך לא נכונים, בלשון המעטה, ותיכף אני אתן לך תשובות להכול

יניב כהן שבתאי: אני אהיה

יניב כהן שבתאי:      כמובן שיש במלגה הזאת גם היבט של שיקום איזורי שנפגע קשה מאוד, דרך חזרה לפעילות של מוסדות להשכלה גבוהה וגם של סטודנטים

יניב כהן שבתאי:  כמובן שגם אשקלון נפגעו, אבל שוב, מדובר בסיטואציה שונה

יניב כהן שבתאי:  גם מכללת תל-חי וגם מכללת ספיר הם המעסיקים הגדולים ביותר במרחב

יניב כהן שבתאי:  אחרי כן צריך לשקם את האיזור ולהחזיר את האיזור לפעילות אחרת

יניב כהן שבתאי:  מבחינתנו, הסיטואציה באשקלון היא סיטואציה שונה, ולא שאין פגיעה

יניב כהן שבתאי:      מבחינת הדברים הרשמיים, אני לא צריך או אנחנו צריכים ללכת לראות בעיניים, יש גורמים רשמיים, ואשקלון הוגדרה ב-18 בדצמבר, אם אני לא טועה, כאיזור שחזר לפעילות מלאה על שלל פעילותו

יניב כהן שבתאי:  זה לא משהו שקורה באיזורי ספיר ותל-חי

קריאה: אנחנו לא בפעילות מלאה

תמר קידר: יש הבדל בין מה שאתם רואים לבין המציאות בשטח

יניב כהן שבתאי: לא רואים

יניב כהן שבתאי:  יש הגדרה של - - -     

תמר קידר: אבל אתם מגדירים לא לפי מציאות בשטח

יניב כהן שבתאי: לא אני הגדרתי

תמר קידר: לא אתה אשם

תמר קידר:  לא מאשימים אף אחד

תמר קידר:  אבל המציאות היא לא תואמת

יוסף טייב: הוא מתבסס על נתונים רשמיים

יניב כהן שבתאי: יש הגדרות של הגופים הרשמיים במדינה שאשקלון גם מבחינת - - -     

תמר קידר: אבל הגופים הרשמיים לא חיים במציאות של אשקלון

תמר קידר:  זאת הבעיה

לימור סון הר-מלך: אולי ראש העיר יציג את הנתונים האמיתיים, ולא את אלה שהתאימו להם כדי לקבוע את המתווה

יוסף טייב: אני תיכף אתן לראש העיר

יניב כהן שבתאי: וכמובן, המשאבים של התוכנית במיוחד בתקופה הזו הם משאבים מוגבלים, וצריך לקבוע סדרי עדיפויות

יניב כהן שבתאי:  מבחינת המשאבים המוגבלים ות"ת ראתה לנכון שספיר ותל-חי, ברכיב הספציפי היחיד הזה, צריכים לקבל עדיפות על יתר המוסדות

קריאה: ושוב לא לראות את אשקלון

תומר גלאם: בארבעת הסעיפים שהעלית היא לא נכללת גם ברשת הביטחון

תומר גלאם:  תיכף נתייחס לזה, אחרי שנשמע את הסטודנט

יניב כהן שבתאי: אבל לא - - - ירידה במספר הסטודנטים

אופיר כץ: לתל-חי וספיר נתת את זה בכל מקרה

תומר גלאם: קודם כול, הנתונים שלך מוטעים באופן מוחלט

תומר גלאם:  שדרות וחוף אשקלון הפכו ל"ירוקים" הרבה לפנינו

תומר גלאם:  בעיר אשקלון כן היו חדירות

יניב כהן שבתאי: לא אמרתי שלא היו

תומר גלאם: מספר הרקטות בעיר אשקלון הוא פי שלושה או אפילו קצת יותר מהשיגורים לשדרות, באופן משמעותי

תומר גלאם:  לא אני, פיקוד העורף עם הרמטכ"ל, גם הקודם וגם הקיים, הגדירו את זה כאיזור הכי מסוכן והכי מורכב במדינת ישראל

תומר גלאם:      אז לומר לא בגלל ההגדרה ולא בגלל שדרות – קודם כול, ההיבט הכלכלי הוא המשמעותי ביותר

תומר גלאם:  האנשים לא עובדים, לא מקבלים פיצוי כמו שמקבלים בעוטף, ויותר מכך, לא מספיק שהם לא עובדים, אתם אומרים להם, עכשיו הם גם לא ישלמו שכר לימוד

תומר גלאם:  עיני לא צרה, וזה נכון לתת למכללת ספיר את אותן הטבות

תומר גלאם:  יש לי חילוקי דעות לגבי אזרחים מהצפון, אמידים, שיוכלו לבוא ולא לשלם שכר לימוד

תומר גלאם:  זה פוגע בצורה משמעותית בכלכלה ופוגע בצורה משמעותית במכללת אשקלון בהיבט הכלכלי

תומר גלאם:      אין שום סיבה בעולם ולא תהיה שום סיבה בעולם, גם אם נצטרך להמשיך יותר מהוועדה הזו, שהם לא יקבלו את אותם תנאים באופן מדויק

לימור סון הר-מלך: נכון מאוד

תומר גלאם: אתה לא עושה לי טובות, לא אתה ולא שר החינוך שאני מאוד מעריך אותו, ולא אף אחד

תומר גלאם:  זה מגיע להם בזכות

תומר גלאם:  אין שום היגיון

תומר גלאם:  זה אפילו יותר אבסורד מהמיגון, מהטיפולים הרגשיים, מהכול

לימור סון הר-מלך: נכון

תומר גלאם: כי אתה לא יכול לקחת סטודנטים, שהם למעשה דור העתיד, שהוצאת אותם ללחימה – מעל ל-48% במכללת אשקלון במילואים בכלל

תומר גלאם:  על מה אתם מדברים? מאיפה אתם מביאים את הנתונים? המכללה סגורה כבר שישה חודשים

תומר גלאם:  איך הם יכולים לקום על הרגליים? אתה אומר, גם ככה אתה לא במצב תחרות הוגן, אני אלך ואקריס אותם

לימור סון הר-מלך: ממש

תומר גלאם: אתה הולך ומקריס את המכללה בגלל שאתה נותן הטבות לאוכלוסייה שמגיע לה, אבל אתה שוכח שיש אוכלוסייה שלא פחות מגיע לה

תומר גלאם:  אתה לא יכול להשוות אותי, לא לאחווה, לא לראשון, לא לתל-אביב ולא לשום מקום במדינת ישראל, כי ראיתי את כל הגיבורים, כולל השרים, שהיו תוך כדי לחימה והבינו מה זה העיר אשקלון

תומר גלאם:  הם פחדו לצאת מהמרחבים המוגנים, בזמן שאנשים בלי מרחבים ממוגנים, גם לא במכללה

תומר גלאם:      ולכן, כשאתם מקבלים החלטות, תהיו מדויקים

תומר גלאם:  תזמינו את ראשי הערים הרלוונטיים כדי שתדעו את הפרטים המדויקים

תומר גלאם:  לא כל דבר אנחנו נצטרך לבוא ולהכות על חטא

תומר גלאם:  מתווה 3

תומר גלאם:  לא ידענו שיש חדירה, אז לא הכנסנו אתכם בפנים

יניב כהן שבתאי: זה לא מה שאמרתי

יניב כהן שבתאי:  אם אתה מצטט אותי, אז זה לא מדויק

יניב כהן שבתאי:  אם אתה צריך, אני אוציא הבהרה

קריאה: זה עלה בנושא דחיית בגרויות החורף

יניב כהן שבתאי: אם אתה מצטט אותי, אני מבקש לצטט במדויק

יניב כהן שבתאי:  אם לא, אני אוציא הבהרה

תומר גלאם: תוציא הבהרה

קריאה: משיחות עם משרד החינוך, זה מה שנאמר

יניב כהן שבתאי: לא להוציא דברים מהקשרם

יניב כהן שבתאי:  לא אמרתי בגלל שלא הייתה חדירה

תומר גלאם: הייתה אמירה על חדירה, אבל זו לא הבעיה

תומר גלאם:  אני רק מבקש דבר אחד, כשאתם מקבלים החלטות, תבינו על מה אתם מחליטים

יוסף טייב: נמצא איתנו סטודנט ממכללת אשקלון

יוסף טייב:  אני רוצה שהאוצר ישמע את הסטודנט

יוסף טייב:  זה חשוב לי

יוסף טייב:  אושר סעדה, בבקשה

סעדה: אני אושר, סטודנט במכללת אשקלון

סעדה:  אני אשקלוני כבר 23 שנה

סעדה:  ב-7 באוקטובר המלחמה תפסה אותי בבית שאני גר בו 23 שנה ללא מיגון, בשכונה ותיקה עם ההורים שלי, שהם הורים עם מחלות, מטופלים וצריכים טיפולים

סעדה:       ב-7 באוקטובר פיניתי אותם מהבית למקומות, זרקתי אותם בין בתים, לבשתי מדים ויצאתי למד"א

סעדה:  אני מתנדב במד"א כבר מספר שנים, ויצאתי לשטח לטפל בפצועים

סעדה:      בזמן שטיפלתי בפצועים נודע לי שהבית שלי נפגע, שאין לי לחזור

סעדה:  בזמן שאין לי לאן לחזור, ביקשתי ממס רכוש ומכולם לנסות לעזור לנו כדי שיביאו לנו פתרונות

סעדה:  מס רכוש בא ואמר לי, הבית כשיר למגורים למרות שהוא לא היה כשיר למגורים

סעדה:  הגג קרס, התקרות בחדרים קרסו, לא היו לי חלונות בבית

סעדה:  איך אני יכול להביא את ההורים שלי לבית כזה ואיך אני יכול לגור בו? אין לי דוד, איך אני אתקלח? כל העסקים בעיר היו סגורים, העיר הייתה שוממת, אנשים פחדו לצאת החוצה

סעדה:      היום, אני שומע את הדברים פה, ואני אומר לעצמי, איך? איך אתם מצפים מאיתנו כשאנחנו באים כדי לקדם את הפריפריה וללמוד, ואנחנו מנסים להתחנך, ואנחנו לא יכולים, כי הכלכלה הייתה מושבתת

סעדה:  אני היום צריך לעשות משפט שלמה בין ללמוד תואר לבין לעזור להורים שלי, כי לי אין גב כלכלי, לבין ללכת לטיפול פסיכולוגי כי אני תושב העיר אשקלון, וגם כי טיפלתי בפצועים ובהרוגים

סעדה:  בכניסה למכללה ומול המכללה היה לי גם הרוג וגם פצוע שאליהם אני הגעתי

סעדה:      אז איך אני יכול לבחור בין הדברים? אני לא אלמד? אני אלך לטיפול פסיכולוגי? אם אני אלך לטיפול פסיכולוגי, אז אני לא אעזור להורים שלי

סעדה:  מה אתם מצפים ממני שאני אעשה? אני שואל כל אחד ואחת מכם, תזניחו את ההורים שלכם? אני שואל

סעדה:      אימא שלי התאשפזה פעמיים במהלך המלחמה

סעדה:  היא ניסתה לחזור הביתה, והבית כולו היה אבק והתקרה התחילה לקרוס

סעדה:  אני פיניתי אותה באמבולנס לבית-חולים, שם היא התאשפזה במצב לא טוב של הריאות, ועכשיו היא צריכה לקבל טיפול ביולוגי שעולה 5,000 דולר

סעדה:  איך אני מחליט את זה? איך?     כשביקשתי סיוע מהעירייה והתקשרתי, וכמות הפניות שלי לעירייה ולרווחה ולכל גורם, וכולם אומרים לי, אין מה לעשות

סעדה:  אין

סעדה:  העיר אשקלון הוזנחה

סעדה:  גם העירייה הזניחה את התושבים שלה

סעדה:  אני יכול להגיד את זה בפה מלא, בתור תושב, וזה כואב לי

סעדה:  כואב לי שההורים שלי היו זרוקים וישנים על מזרנים על הרצפה, כשאימא שלי הייתה צריכה לקבל טיפול בבית-חולים וכי לא היה לי מקום אחר לשכן אותה

סעדה:  לי לא היה את הכסף לעשות את זה

סעדה:  הוצאתי כספים שאין לי

סעדה:  רק עכשיו קיבלתי את המענק של האכלוס, רק השבוע, ביום ראשון, אחרי שדיברתי עם היו"ר

סעדה:      באמת כואב לי כי העירייה אומרת לי, אין מה לעשות, אין לנו מה לעשות

סעדה:  זה כואב לי בתור תושב, כשאני רוצה להתפתח, לעזור, אני סטודנט לפסיכולוגיה לתואר ראשון, ואני רוצה להיות מטפל ואני רוצה לעזור לאנשים בפריפריה, להתקדם ולעזור להם, ואין לי את האפשרות כרגע

סעדה:  אין לי בעצמי

סעדה:      המתווה פה הוא לא הגיוני, כי אני בעצמי צריך טיפול פסיכולוגי

סעדה:  הבית שלי נפגע, ראיתי כל-כך הרבה דברים, אני חי בפחד

סעדה:  כשנכנסתי לפה חיפשתי את המרחב המוגן

סעדה:  זה נראה למישהו הגיוני שזו המציאות? כל אופנוע מקפיץ אותי

סעדה:  כשאני נכנס למכללה, אני דרוך לאזעקה

סעדה:  כמות הימים שאני בלחץ ובסטרס הם לא הגיוניים, כשאני גם דואג למשפחה שלי ולכל אדם אחר, שאני מנסה לעזור לכולם, וזה כואב לי

סעדה:  זה כואב שאף אחד לא בא ועוזר לנו, במיוחד לעיר אשקלון, וגם לסטודנטים בעיר אשקלון, כי לא לכולם יש גב כלכלי

סעדה:  זה שלא כולם אשקלונים נכון, אבל לא לכולם יש גב כלכלי וגם הם נפגעו מהמלחמה הזאת

סעדה:  גם הם

סעדה:  העסקים היו סגורים

סעדה:  הכלכלה הייתה מושבתת

סעדה:  אתם צריכים להבין את זה

סעדה:  עסקים לא יחזרו לפעול עכשיו

סעדה:  הם סגרו את השערים שלהם

סעדה:  הם הפסידו כל-כך הרבה כספים, ולאנשים באמת אין מה לאכול

סעדה:  הם צריכים לראות מה הם עושים, איך הם מחשבים כל שקל ושקל

סעדה:      זה מה שאני עושה היום

סעדה:  אני יושב וחושב על מה להוציא היום, אם מותר לי להוציא דבר כזה או כזה, כי אני לא יכול לתת לעצמי מותרות, וזה כואב לי

סעדה:  תלכו למדרחוב באשקלון – הוא לא ממוגן, אנשים רוצים לצאת לשם והוא לא ממוגן, העסקים שם לא ממוגנים

סעדה:  תצאו למרכזי חנויות – לא ממוגן

סעדה:  שום מקום לא ממוגן באשקלון

יוסף טייב: תודה רבה, אושר

יוסף טייב:  היה חשוב לי שתשמעו את זה

יוסף טייב:  שמעתי את זה השבוע, ואני שומע את זה שוב עכשיו

יוסף טייב:  אין מצב שאנחנו ניתן לסטודנט שגר בעיר אשקלון, גדל באשקלון, לומד באשקלון, לעזוב את הלימודים כי לא מתקצבים אותו

יוסף טייב:  תגיד, השתגעתם?     

דב יוסף: אדוני היו"ר, אני רוצה להתחבר לדברים החשובים מאוד שאמרת

יוסף טייב: רק רגע

יוסף טייב:  תאמין לי, אני רוצה להגיע עם משהו ביד בסוף

יוסף טייב:  נמצאת איתנו נציגת האוצר בזום

מיכאל ביטון: גם אני רוצה להגיד משהו, טייב, אולי לפני שהאוצר ידבר

מיכאל ביטון:  אני רוצה להגיד משהו כי זו פנייה אליהם

יוסף טייב: חה"כ ביטון, בבקשה

מיכאל ביטון: ראש העיר אשקלון נאבק על העיר הזאת, והיא נופלת בין הכיסאות כבר 10–20 שנה

מיכאל ביטון:  היא חטפה כל-כך הרבה טילים, יותר מכולם, היא הייתה הכתובת

מיכאל ביטון:  אין לו בתים ממוגנים ואין לו מוסדות חינוך ממוגנים

מיכאל ביטון:  הוא קורא למדינה ואומר, תנו לי כסף, אני אמגן את מוסדות החינוך, ואני מחזיר את התושבים, גם את אלה שבלי ממ"דים, לפחות שהם יהיו רגועים בבוקר, בגן, בביה"ס, שהילדים במקום מוגן

מיכאל ביטון:      בתקציב 23' הוא לא קיבל מאות מיליונים למיגון

מיכאל ביטון:  בתקציב 24' יהיה כסף למוסדות מיגון מוסדות ציבור באשקלון? כי הרי האוצר רוצה להחזיר את החיים

מיכאל ביטון:  האוצר רוצה להביא 100–200 אלף תושבים לפעול כלכלית

מיכאל ביטון:  שישימו כסף למיגון

מיכאל ביטון:      והעוול השני, להוציא את אשקלון ממלגות חינם של מכללה

מיכאל ביטון:  היא לא חטפה מספיק טילים? מה, היא צריכה לריב עם ספיר על סטודנטים? אלה יקבלו חינם ואלה לא, ויגידו למנהלי המכללה באשקלון, אנחנו עוברים לספיר כי שם זה בחינם? כמה כסף זה כבר? הממשלה הודיעה על 9 מיליארד למילואימניקים, ולסטודנטים נביא חוק

מיכאל ביטון:  אבל למה הדבר הבסיסי הזה, שחטף בקו האש? זה מדיד

מיכאל ביטון:  אשקלון היא מגדולת חוטפי הטילים במדינה

מיכאל ביטון:  אולי המובילה

משה סולומון: היא המובילה בפער

מיכאל ביטון: והיא לא תקבל מלגה למכללה?         

משה סולומון: היא תקבל, היא תקבל

משה סולומון:  אנחנו מחליטים פה פה אחד שהיא תקבל

מיכאל ביטון: נשסה את ספיר במכללת אשקלון? נעשה תחרות ביניהם? לא הגיע הזמן ששתיהן יוכפלו ויגדלו?      ולכן, האוצר צריך לענות – האם תקצבתם את מיגון אשקלון ב-23'? ולמה לא? רק לבתי-ספר ולגנים

מיכאל ביטון:  האם ב-24' יש כסף למיגון אשקלון? מידית, בביצוע עצמי של העירייה, בלי בלופים

מיכאל ביטון:  ולמה אתה לא נותן שוויון למלגה שם, כדי ששני המוסדות האלו ישגשגו? תל-חי וספיר זה בסדר

מיכאל ביטון:  אבל למה לפגוע במכללה כזאת טובה?     

יוסף טייב: תודה רבה

לימור סון הר-מלך: אדוני היו"ר, הוא סטודנט לפסיכולוגיה ואנחנו מדברים על החוסר בפסיכולוגים בפריפריה

יוסף טייב: נציגת האוצר, בבקשה

נעם דן: אני נעם דן, רכזת השכלה גבוהה

נעם דן:  קודם כול, סיפור לא פשוט, אושר, ותודה רבה על השיתוף

נעם דן:  אם מס רכוש עוד לא פתרו את הבעיה שתיארת, אני אשמח לקשר ולסייע

נעם דן:  אני רוצה להתייחס גם למה שאמרת וגם למה שאמר עכשיו חה"כ ביטון

נעם דן:      כל סטודנט שלומד באשקלון או גר באשקלון ושירת בצבא, זכאי לשכר לימוד מכוח מלגת פריפריה

נעם דן:  בנוסף, כל מי שעשה מילואים, כולם יקבלו שכר לימוד לפי התוכנית שהכריז עליה שר האוצר

קריאות: - - -     

מיכאל ביטון: אם הכול טוב, למה לעשות בספיר ובתל-חי משהו מיוחד?     

לימור סון הר-מלך: הוא צודק

לימור סון הר-מלך:  וכאלה לא שירתו מקבלים

מיכאל ביטון: לא עשיתם את זה בשביל הסטודנט הפרטי, אלא חיזוק המוסד

נעם דן: קשה לי לשמוע כי אתם - - - ביחד

נעם דן:  הדבר הראשון שנועד לסייע לכולם הוא דחיית הלימודים

נעם דן:  הלימודים התחילו רשמית רק בימים האחרונים, ולא בתקופת השיא של הטיווח, כמו שמתואר פה

נעם דן:  ואף על פי כן, הממשלה החליטה, לאור המלצת גורמי הביטחון ומשרד הביטחון, שלא ניתן לנכוח, לא בשדרות ולא בקריית שמונה, שם נמצאות מכללת ספיר ומכללת תל-חי, בהתאמה

נעם דן:  לא כך הדבר באשקלון

תומר גלאם: אבל זה לא נכון

תומר גלאם:  אתם לא מדויקים

יוסף טייב: נעם, אבל הנתונים לא נכונים

יוסף טייב:  העיר אשקלון חזרה לפעילות רק ביום ראשון, ובקושי

לימור סון הר-מלך: נכון, ב-31

לימור סון הר-מלך: 12

לימור סון הר-מלך:  ובקושי

יוסף טייב: "חזרה לפעילות", ברשמי

יוסף טייב:  אני הייתי שם – עיר רפאים

קריאות: - - -     

דב יוסף: אדוני היו"ר, אנחנו נגיע לאותה בעיה כל הזמן, ואם חברי כנסת רוצים לקחת איתם משהו מהדיון הזה, זה את אותו נושא כל פעם

דב יוסף:  סיפור 7 הק"מ הזה משאיר את אשקלון בחוץ פעם אחרי פעם

דב יוסף:  וזה הדבר שאיתו אתם צריכים ללכת מהדיון הזה – להכניס את אשקלון לתוך קו 7 ק"מ

יוסף טייב: אדוני, תודה רבה

יוסף טייב:  כן, נעם

נעם דן: אני לא הפרעתי לאף אחד, ואני אשמח לסיים

נעם דן:      לפי החלטות הממשלה, לא ניתן להגיע פיזית, לנכוח פיזית, באיזור שדרות ובאיזור תל-חי, לא ניתן לקיים שם לימודים פרונטליים

נעם דן:  בנוסף, קיימות הגבלות על פעילות בשני האיזורים האלה, גם מבחינת התקהלות וגם מבחינת חינוך

נעם דן:  למזלה של העיר אשקלון, לא כך הדבר, והמפונים כבר מזמן חזרו מהמלונות

נעם דן:      אמר פה יו"ר אגודת הסטודנטים, מאיר, וגם אני דיברתי איתי – הוא עצר על זה שהוא נמצא עכשיו בוועדה והוא לא יכול להיות בהרצאות הפרונטליות שמתרחשות במכללה

נעם דן:  אין את הפריבילגיה הזאת לתלמידים שלומדים בספיר ובתל-חי

תומר גלאם: יש להם פריבילגיה יותר גדולה

קריאה: יש להם פריבילגיה של זום

קריאה: אבל מה זה קשור?     

נעם דן: אין לימודים פרונטליים עכשיו בספיר ובתל-חי, כי כך הממשלה החליטה

נעם דן:  אם הממשלה תשנה את ההחלטה שלה, אנחנו נוכל לבחון אחרת

נעם דן:  אנחנו גזרנו את החלטת הסיוע מתוך החלטת הממשלה

נעם דן:  אנחנו לא יכולים להגיד, למרות שאשקלון לא בהחלטת הממשלה, ניתן לה

נעם דן:  אז למה שלא ניתן לבן-גוריון? למה שלא ניתן לאחווה? - - -     

יוסף טייב: נעם, לעסקים הקטנים ידעתם לתת כסף?     

נעם דן: אני לא יודעת

נעם דן:  אני לא רפרנטית לעסקים קטנים

נעם דן:  אני מצטערת

יוסף טייב: מה את לא יודעת? העסקים הקטנים באשקלון נכללו עכשיו, למרות שהם לא נמצאים בהחלטת הממשלה

מיכאל ביטון: גם פינוי היה באשקלון, מהחלטה של המדינה

נעם דן: - - - אנחנו גזרנו את החלטת הסיוע מתוך הממשלה, והסיוע הזה מבוסס על החלטות שלה

נעם דן:  כל חריגה מההנחיות - - -     

יוסף טייב: אני מבין

דב יוסף: גם נציגי האוצר וגם נציגי משרד החינוך אומרים את אותו דבר

יוסף טייב: עם כל הכבוד, אתה מתפרץ יותר מדי

יוסף טייב:      ההשוואה בין ראשון-לציון לאשקלון היא מופרכת

לימור סון הר-מלך: ממש

יוסף טייב: אני רוצה לסכם את מה שאת אומרת

יוסף טייב:  את אומרת לי, במילים אחרות, כל עוד אשקלון לא נכנסת בהחלטת הממשלה, אני לא יכולה לשנות את המתווה

נעם דן: - - -     

יוסף טייב: אני מבין

יוסף טייב:  האמירה הזו נאמרה גם על-ידי המל"ג, ואני יכול להבין את העיקרון שיש מאחורי זה, לא את הערכים ולא את המוסריות שיש מאחורי זה

יוסף טייב:  את ההיגיון המשפטי אני יכול להבין

יוסף טייב:      אני רוצה רק לשאול איך הצלחתם בסוף, למרות החלטת הממשלה, שלא כללה את אשקלון, לתת את הפיצויים לעסקים הקטנים באשקלון

נעם דן: אני מודה שאני לא בפרטים, אבל אני אבדוק עם הרכז של עסקים קטנים

תומר גלאם: נעם, לא נפגשנו

נעם דן: נעים מאוד

תומר גלאם: נעים מאוד

תומר גלאם:  חשוב שהדברים יהיו מדויקים

תומר גלאם:  לגבי הנושא שאשקלון כן מקבלת את השיפוי הכלכלי, מדובר בשנה ראשונה – אמרת את זה ברשאית דברייך

נעם דן: לא דיברתי על השיפוי

נעם דן:  דיברתי רק על הפינויים

נעם דן:  אני לא יודעת להגיד על השיפוי

תומר גלאם: גברתי, את אמרת שאשקלון מוגדרת כפריפריה והיא מקבלת - - -     

נעם דן: מלגת פריפריה של חיילים משוחררים

נעם דן:  מי שלומד באשקלון מקבל את המלגה

תומר גלאם: אני אסביר לך כדי שתביני מה באמת את מציגה לנו

תומר גלאם:  קודם כול, מקבלים את זה רק בשנה הראשונה - - -     

נעם דן: הכול זה רק שנה אחת

נעם דן:  סליחה, שכולם יבינו שהסיוע בספיר ובתל-חי הוא רק שנה אחת

לימור סון הר-מלך: ספיר ותל-חי זה לכל השנתונים

לימור סון הר-מלך:  זה לא נכון מה שאת אומרת

נעם דן: זה לכל השנתונים לשנה אחת

דב יוסף: זה לכל השנתונים, תואר ראשון ושני

דב יוסף:  במלגת פריפריה, מי שלא בשנה הראשונה לא מקבל את זה

דב יוסף:  זה לא עונה על שום דבר

דב יוסף:  התשובה הזאת זה לצחוק עלינו בעיניים

יוסף טייב: חברים, ברשותכם, המליאה נפתחת

יוסף טייב:      הוועדה מודה לכל המשתתפים, הוועדה שולחת ניחומים למשפחות הנופלים, איחולי החלמה לפצועים, מתפללת ומקווה לשובם לשלום של כלל החטופים והחיילים

יוסף טייב:      אשקלון היא עיר שהופקרה

יוסף טייב:  היא העיר המטווחת ביותר, העיר הגדולה ביותר בעוטף, ואינה מקבלת את היחס המתבקש

יוסף טייב:  היא חייבת לקבל מידית את כל ההטבות שקיבלו יתר היישובים והמוסדות בעוטף עזה, בראש ובראשונה, לממן את פער המיגון בעיר, מענים כספיים לחינוך, ומימון מענים רגשיים מידי

יוסף טייב:  ללא מימון זה – אתם יכולים להגיד עד מחר: חזרו – תושבי אשקלון לא חזרו

יוסף טייב:  הוועדה דורשת להביא מידית החלטת ממשלה שתעניק מימון למיגון החינוך באשקלון ומימון למענים רגשיים

יוסף טייב:      הוועדה פונה למשרד האוצר ולמשרד החינוך לממן את תוכניות הלימוד בעיר שהותאמו למצב הביטחוני העכשווי

יוסף טייב:  הוועדה דורשת מוות"ת לכלול את מכללת אשקלון במתווה ההשכלה הגבוהה שנתן הטבות למכללת ספיר ותל-חי

יוסף טייב:  כמו כן, תושב אשקלון שילמד באחווה, יצטרך לקבל את ההטבה הזו

יוסף טייב:      אם ההחלטה לא תשונה תוך חמישה ימים, הוועדה תגיש הצעת חוק להחלת הסיוע על מכללת אשקלון ותושב אשקלון שלומד במכללת אחווה

קריאות: מעולה

יוסף טייב: הוועדה תסייר בעיר כדי לעמוד מקרוב על כל הבעיות

יוסף טייב:  תודה רבה

תומר גלאם: תודה, אדוני