ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 205, 2023-12-18 00:00

שמחה רוטמן: אנחנו בתקנות חובת המכרזים (חרבות ברזל - התקשרויות מינהלת תקומה)(הוראת שעה), התשפ"ד-2023

שמחה רוטמן:  יש פה נציגים של החשב הכללי?      

קריאות: כן

שמחה רוטמן: אוקיי

שמחה רוטמן:  בגדול, כל נושא חובת המכרזים נמצא בוועדת החוקה

שמחה רוטמן:  הבנתי שיש פה גם הסדרים עם לוחות זמנים שונים, גם הסדרים שחלקם תפורים – במובן הטוב של המילה – עבור מינהלת תקומה, גם הסדרים שקשורים לדברים שרציתם לעשות באופן כללי

בני מנחם: לא, לא

בני מנחם:  כל מה שמונח פה לסדר היום זה עבור תקומה בלבד

שמחה רוטמן:  לא, אז אני אתן קצת רקע

שמחה רוטמן:  בתהליכי ההכנה עלתה הצעה של תיקון כללי של תקנות חובת המכרזים

שמחה רוטמן:  חלק מהתיקונים, לפחות ממה שאני מזהה, מתכתבים גם עם סוגית הסכומים, מתכתבים עם משהו שהיינו רוצים לעשות לכולם

שמחה רוטמן:  אבל כרגע הם עוד לא בשלים

שמחה רוטמן:      אני אשמח שבהצגה שתעשה עכשיו, תציג מה מבחינתכם

שמחה רוטמן:  אני מבין שכרגע אנחנו בתקנות על מינהלת תקומה

שמחה רוטמן:  אבל אני כבר נותן איזושהי הערה, ואנחנו נשמע פה עוד מעט עוד גורמים

שמחה רוטמן:  אחרי שיחה מקדימה שהייתה לי בנושא הזה עם הגורמים הרלוונטיים, אני חושש מסיטואציות של הטיית מכרזים לא במובן של הטיית מכרזים, דהיינו, שבגלל שהכללים המכרזיים במקום מסוים יהיו שונים בצורה משמעותית מהכללים המכרזיים במקום אחר, המכרזים ייטו לשם

שמחה רוטמן:  לא שאת המכרז עצמו יטו

שמחה רוטמן:       לכן אני הייתי רוצה שבהצגה שלכם את השינויים המוצעים תציגו מה מבחינתכם, אם הייתם יכולים, הייתם חושבים גם בהקשרים של גופים אחרים, ומה מבחינתכם רלוונטי רק למינהלת תקומה ולגופים אחרים פשוט לא יהיה מה לעשות עם זה או שזה מזיק שיהיה להם

שמחה רוטמן:      תתחילו בבקשה, עוד לפני הצגת המינהלת

שמחה רוטמן:  אני מחכה שאוהד יבוא, חשוב לי שאוהד ישמע את הצגת המינהלת

שמחה רוטמן:  אני מגיע לדיון הזה מה שנקרא קצת יותר מבושל, אז אני אשמח להצגה של התיקונים המוצעים, באספקט של חובת מכרזים וחשכ"ל

עדי קול: כפי שבני התחיל להגיד מקודם, התיקונים המוצעים כאן נוגעים אך ורק למינהלת תקומה והם תוצר של דיונים שהיו בין המינהלת לבין החשב הכללי במשרד האוצר, במטרה לייצר כלים שיאפשרו תפקוד מיטבי ויעיל עד כמה שניתן, תוך שמירה על העקרונות שמצויים בליבת דיני המכרזים, של שוויון ושל יעילות כלכלית

עדי קול:  אבל שוב, מתוך הכרה שהמדינה צריכה לפעול ולבצע עכשיו הרבה יותר יעיל והרבה יותר מהר

עדי קול:      יש כאן כמה משפחות של תיקונים

עדי קול:  יש פטורים קיימים שהרחבנו אותם, למשל הפטור שנוגע להתקשרויות קטנות

עדי קול:  אם הפטור הקיים הוא עד 50,000 שקלים, אנחנו הצענו להגדיל את זה עד 100,000 שקלים

עדי קול:  ניכנס מאוחר יותר לפרטים, אבל זה סוג אחד של פטורים

עדי קול:      פטורים אחרים נוגעים להפחתה מבחינת המדרג

עדי קול:  היום התקנות בנויות כך שיש מדרג פיקוח מסוים, כלומר המשרד רשאי לבצע בעצמו פטורים מסוימים עד לסכומים מסוימים

עדי קול:  מעל זה הוא צריך אישור של ועדת הפטור המשרדית ולאחר מכן אישור של ועדת הפטור העליונה שיושבת בחשב הכללי

עדי קול:  אנחנו מציעים לתת למינהלת חופש פעולה יותר גדול, ולהגדיל את הסכומים הללו

עדי קול:  למשל, באופן כללי סכום האישור של ועדת הפטור לפטורים בתקנות הקיימות עומד על 4 מיליון

עדי קול:  אנחנו מציעים להגדיל את זה ל-8 מיליון

עדי קול:       אני אתייחס למה שהיושב-ראש אמר מקודם

עדי קול:  למשל, לשני הדברים הללו יש עקרונות משלהם, לא אחד לאחד

עדי קול:  בטיוטת התקנות שפרסמנו בשעתו, אנחנו מציעים להגדיל את הסכומים של התקשרויות קטנות וגם מציעים להגדיל את הסכום של ועדת הפטור

עדי קול:  לא בדיוק באותם סכומים, אבל העיקרון כן קיים

שמחה רוטמן: 100 ו-400 כן היו שם, לא?     

עדי קול: לא, יש סכום נמוך יותר, 100 ו-200

עדי קול:  יש שם כמה מספרים

עדי קול:  גם אצלנו יש 100, יש 200, יש 400

עדי קול:  זה תלוי במדרג האישורים, עם או בלי ועדת מכרזים

עדי קול:      זה סוג אחד של דברים שמוצעים כאן

עדי קול:  הסוג השני, בעקבות שיג ושיח שהתנהל עם המינהלת, זה פטורים ייחודיים שאנחנו מציעים לתת למינהלת כדי לאפשר לה את התפקוד המהיר הזה

עדי קול:  למשל, פטור שיאפשר שימוש בהתקשרויות של משרדים אחרים, דבר שלא קיים כיום בתקנות, למעט המקרים של מכרזים מרכזיים שמוציא מינהל הרכש

עדי קול:  אנחנו מציעים כאן לייצר את המנגנון הזה

עדי קול:  יש מנגנון מסוים שאנחנו מציעים גם בטיוטת התקנות, אבל הוא שונה באופן מהותי ממה שאנחנו מציעים כאן

עדי קול:       הסוג השלישי נוגע לענייני פרסום

עדי קול:  גם ענייני פרסום פטורים: גם חוות דעת של פטור ספק יחיד וגם פטור מפרסום בעיתונים

עדי קול:  לגבי שני הדברים הראשונים אין מקבילה, זה עניין שהוא ייחודי לתקנות המוצעות כאן

עדי קול:  לגבי הפטור מפרסום בעיתונים, אנחנו הצענו את זה בטיוטת התקנות שלנו

שמחה רוטמן: אני רוצה קצת לשמוע חלק מהאנשים שבאו, ובעוד שנייה נשמע גם את ההצגה על פעילות המינהלת

שמחה רוטמן:  אני אצפה בה מרחק, מה שאוכל, כי אני חייב ללכת להנהלת הקואליציה, אוהד יחליף אותי, ומה שלא, אני אקבל את ההשלמה

שמחה רוטמן:       אני רוצה להגיד משהו, שבעיניי הוא נתון ראשוני

שמחה רוטמן:  דבר ראשון, אני מאוד תומך בתקנות, נתחיל מזה, ורוצה שהן יעברו כמה שיותר מהר

שמחה רוטמן:  לצד זה, אני מאוד חושש מסיטואציה

שמחה רוטמן:  ההצעות האלו – שוב, חלקן, כשנצלול פנימה אנחנו נראה את הפרטים

שמחה רוטמן:  בעיקרון, אני מאוד מרוצה מהתקנות וגם מחלק גדול של ההסדרים שלהן

שמחה רוטמן:  אבל בסופו של דבר, אני תוהה עם עצמי: אחת מהביקורות הנכונות והמוצדקות, שאני חושב שכולנו כחברי הכנסת חווינו עם פרוץ האירועים, זאת היעדר גמישות של משרדי הממשלה בפעילות, שנובעת מהרבה מאוד סיבות, חלקן מסיבות של חסמים רגולטוריים כאלה ואחרים, ובמובן הזה – רגולציה של פטור ממכרז, ועדת מכרזים

שמחה רוטמן:  חלק מהחסמים האלה כוסו על ידי המגזר הפרטי

שמחה רוטמן:  אני חושב שבחלק מהדברים למגזר הפרטי יש תפקיד מאוד חשוב

שמחה רוטמן:       אבל בחלק מהדברים אין לזה הצדקה

שמחה רוטמן:  אני שמעתי, אספתי, ואני חושב שכל אחד מחברי הכנסת שנכח בקבוצת הווטסאפ של חברי הכנסת, החמ"ל, אסף סיפורים

שמחה רוטמן:  אפילו כשהיה צורך בהוצאה הכי קטנה כדי לפתור בעיה בקצב מהיר, ובגלל שזה לרדת לחנות לקנות משהו ב-2,000-1,000 שקלים, זה משהו שדרש פרוצדורה כזו או אחרת במשרד - - -      

יואב סגלוביץ': הבעיה לא הייתה דווקא בזה

יואב סגלוביץ':  לפעמים פשוט חלק מהאנשים שיושבים שם, סליחה על הביטוי, לא יודעים לעבוד

שמחה רוטמן: חלק, זה נכון

יואב סגלוביץ': אני אומר לך כמי שהיה איזו תקופה

יואב סגלוביץ':  מעולם לא נתקלתי בבעיה

שמחה רוטמן: אז אני יכול לספר לך כמה וכמה סיפורים, שהעיכוב ברכישת ציוד גרם – ולפעמים זה היה חסם רגולטורי של מכרז, לפעמים זה היה חסם רגולטורי של פרטיות

יואב סגלוביץ': לא רגולטורי

יואב סגלוביץ':  אנרגיות, ידע, יכולת ומוטיבציה

שמחה רוטמן: נכון, נכון

יואב סגלוביץ': זה חסם מרכזי, יותר מכל אלה

שמחה רוטמן: נכון, יש כל סוגי החסמים

שמחה רוטמן:  אני אגיד יותר מזה

שמחה רוטמן:  אני יודע בוודאות שחלק מהמשרדים באו ואמרו, סליחה על הצרפתית: לעזאזל, חשכ"ל – שב שנייה בצד, תקנות – שבו שנייה בצד

שמחה רוטמן:  אנחנו קונים, אחר כך תריבו איתנו

שמחה רוטמן:       אני מכיר סיפורים מאוד טובים וחשובים, שכתוצאה מהדבר הזה נפתרו, ואף אחד לא יבוא עכשיו ויתלונן למה מנכ"ל משרד פלוני רכש משהו ב-100,000 שקל ולא ב-50,000 שקל, בגלל שזה היה בימים הראשונים ולא היה זמן, והחשב של המשרד לא היה זמין כי הוא עוד לא חזר בשמחת תורה מחופשת החג בחו"ל וועדת המכרז לא התכנסה, ואנשים אמרו: יאללה, אני אעבור על התקנות, אני אישאר נאמן לרוח התקנות, אבל אני אעשה, ומה שנקרא שיתבעו אותי, שיחפשו אותי

שמחה רוטמן:  גם התבטאויות כאלו שמעתי מכל מיני, זה בוודאי לא משהו שאנחנו רוצים שיהיה

שמחה רוטמן:       יכול להיות שכישורי העשייה של מנהל ששמעתי עליהן מקיר לקיר, מה שמכונה הבולדוזריות שלו, בעזרת השם, במובן הכי חיובי של המילה, יביאו לתוצאות מאוד טובות

שמחה רוטמן:  אבל אנחנו רוצים לייצר לו את המסגרת החוקית

שמחה רוטמן:  אנחנו לא רוצים שהבולדוזריות שלו גם תרמוס את המכרזים ואת התקנות, ולכן אנחנו עושים את ההסדר

שמחה רוטמן:      ואז נשאלת השאלה, המאוד חשובה: למה שייגרע חלקם של מפוני חבל תקומה שנמצאים באחריותו אל מול מפוני הצפון שנמצאים במינהלת אחרת או במשרד אחר? למה שייגרע חלקם של המילואימניקים או של היחידות המיוחדות, של התגבור שצריך להיעשות, של כיבוי האש בהיערכות לשריפות בצפון, ממה שקורה בדרום? מה הטעם הענייני?      יותר מזה, אפילו בתוך תחומי המינהלת, בואו נניח שאנחנו עוסקים עכשיו בחבל תקומה עצמו

שמחה רוטמן:  הרי למינהלת יש יכולת לבצע דברים בעצמה, יש לה יכולת לבצע דברים באמצעות שלטון מקומי, יש לה יכולת לבצע דברים באמצעות תיאום ותכלול בין משרדי ממשלה

שמחה רוטמן:  אם אני צריך להזמין עכשיו קרוואנים לטובת בתי ספר למפונים, למה אם יהיה חתום על ההזמנה מנהל מינהלת תקומה אז אני אוכל – בהנחה שקרוואן עולה 100,000 שקל – להזמין 80 קרוואנים, כי זה 8 מיליון

שמחה רוטמן:  אבל אם יהיה חתום על זה מנכ"ל משרד החינוך, הוא יוכל להזמין רק 40 קרוואנים? מה הטעם? שניהם דואגים, אפילו תקצובם יבוא מאותה החלטת ממשלה, נניח

שמחה רוטמן:  השאלה איזה טעם ענייני יש

שמחה רוטמן:       אם אנחנו אומרים שההבחנה היא מהותית: משהו שקשור לצורכי המפונים, משהו שקשור לצורכי המלחמה, משהו שקשור לצורכי שיקום חבל ארץ – יש פה דברים שהם בוודאי רלוונטיים למינהלת תקומה

שמחה רוטמן:  חצי שנה של ההקמה, ההתארגנות, הייעוץ

שמחה רוטמן:  את זה אני מבין, זה הגיוני, חד וחלק

שמחה רוטמן:  אבל ה-100, ה-400, ה-8, מול 4, הפרסום שתכף נדבר עליו בנפרד, לכאורה, לתפקוד מיטבי ויעיל, יעילות תפקודית ומהירות הביצוע – זה דבר שאנחנו רוצים שכל גופי השלטון ייהנו ממנו ויפעלו לפיו

שמחה רוטמן:       אבל גם אם אנחנו נגיד עכשיו שיש מלחמה, וזה מאוד קשור לשאלה איזה דבר היינו עושים בהוראת קבע

שמחה רוטמן:  אתם רציתם לעשות את ה-100,000 בהוראת קבע, לא הספקנו, אבל רצינו לעשות את ה-100,000 בהוראת קבע

שמחה רוטמן:  עכשיו אנחנו אומרים: נשאיר את זה 50 לכולם, אבל מינהלת תקומה 100

שמחה רוטמן:  למה? אפילו אם נצמצם את זה מהותית להתקשרויות הקשורות למלחמה

שמחה רוטמן:      אנחנו דנים עכשיו פה בכנסת מתי יהיו הבחירות המקומיות

שמחה רוטמן:  דווקא ברשויות האלו, במועצות האזוריות הרלוונטיות שמפונות, כנראה שתהיה דחייה בכל מקרה

שמחה רוטמן:  אבל נניח שצריך, לצורכי המפונים, לעשות אינטגרציה של מערכת החינוך במועצה שבה כן יהיו בחירות עכשיו, מועצה במרכז הארץ שקלטה אליה הרבה מאוד מפונים, המועצה שאליה שייך היישוב שפיים

שמחה רוטמן:  האם אנחנו היינו רוצים שהביצוע של משהו שקשור למפונים יתבצע על ידי המועצה האזורית, נבחרי הציבור המקומיים, באינטגרציה נכונה, בהתאמה? אנחנו יודעים שהשלטון המקומי הציל את המדינה בקורונה בהרבה מאוד תחומים שהשלטון המרכזי לא עשה 100% נכון

שמחה רוטמן:       אנחנו רוצים שמשהו בהכרח יזרום דווקא למינהלת תקומה לתקצוב ולביצוע, ולא למינהלת תקומה כגורם מתקצב, שהוא בעצמו יבוא ויגיד לי בעוד שבוע, בעוד חודש: אני השגתי לזה תקציב, אבל אני לא רוצה לבצע משהו במרכז הארץ כרגע, לעשות את הביצוע בעצמי, אני רוצה שתבצע את זה המועצה האזורית הזאת והזאת, אני מעביר לה את התקציב, אני רוצה שהיא תהיה הקבלן המבצע שלי

שמחה רוטמן:  הפטורים לא יחולו עליה

שמחה רוטמן:       אז אני מכריח אותו לבצע משהו בעצמו, שהוא, מבחינתו, בשיקול הניהולי שלו, לא צבר בו את המומחיות המיוחדת ועדיף היה שהמועצה האזורית תבצע אותו עם אותם פטורים

שמחה רוטמן:  אבל בגלל המגבלה המיוחדת של הפטורים

שמחה רוטמן:  אני מכריח אותו לעשות דברים שהוא לא היה צריך לעשות

שמחה רוטמן:  וגם אם הוא, לפי שיקול דעתו המקצועית, יגיד לי שהוא לא צריך, אבל מה לעשות, לזה יש לי פטור 8 מיליון ולזה אין לי פטור

שמחה רוטמן:  אז אני חייב לעשות את זה בעצמי, כי אם זה אצלו, אני עכשיו נכנס להליך מכרזי כזה וכזה, שידרוש עוד שלושה חודשים

שמחה רוטמן:  אז אני מוכרח לבצע בעצמי, ולא באמצעות – כי

שמחה רוטמן:       נראה לי משהו לא נכון, משהו בעייתי

שמחה רוטמן:  לכן אני אומר, כשנעבור על הסעיפים נצטרך לחשוב בכל סעיף האם זה נכון עניינית

שמחה רוטמן:  יכול להיות שצריכה להיות פה הוראת שעה, אבל השאלה אם הוראת השעה צריכה להיות מהותית לפי נושא העיסוק או לפי משהו שקשור למינהלת, גם אם זה לא יתבצע על ידי המינהלת, האם משהו שקשור לצורכי מפונים, האם משהו שקשור לתקופת זמן מסוימת

שמחה רוטמן:      אנחנו נצטרך לעשות את הדיון הזה, לפי הסעיפים, כדי לעסוק בזה

בני מנחם: ברשותך, אפשר להתייחס לנקודות שהעלית?     

שמחה רוטמן: כן

בני מנחם: בין יתר התפקידים שלי אני גם יושב-ראש ועדת הפטור המרכזית, ולכן אני מכיר את העולם של הפעלת מימוש חוק חובת המכרזים בצורה טובה

בני מנחם:  אני רוצה להגיד לך בצורה ברורה: מתחילת הלחימה – בלי קשר, אבל התמקדת בזה – בסופו של דבר, במסגרת התקנות לא היו שום בעיות

בני מנחם:  דרך אגב, אני אחראי גם על מערכת הביטחון וגם על משרדים המינהלים, אני מכיר תמונה רחבה ומאוד גדולה של כל הפעילויות

בני מנחם:       לא היה גורם ממשלתי – לא ביטחוני ולא אזרחי – שהבירוקרטיה או התקנות או לא יודע באיזה שמות אתם רוצים לקרוא לזה, עיכבה אותו או לא אפשרה לו לבצע פעולה

בני מנחם:  אני אומר לך את זה בצורה מאוד ברורה

בני מנחם:  אני גם מכיר את המקרים שרמזת עליהם

שמחה רוטמן: רק שיהיה ברור

שמחה רוטמן:  אם התקנות והבירוקרטיה הקיימים, בלי שינויים, לא חוסמים ביצוע, בשביל מה אתה מביא לי תקנות? אתה מביא לי תקנות – כי אתה בעצמך מבין שהן חסם

שמחה רוטמן:  אחרת למה אתה מביא לי אותן? בוא לא נצחק על עצמנו

בני מנחם: אני רוצה לענות לך, אני אסביר לך למה בכל זאת אנחנו מביאים תיקון של תקנות

בני מנחם:  רציתי להגיד לך שאני גם מכיר את הדוגמאות שרמזת עליהן, מכיר אותן לעומק

בני מנחם:  הבעיה לא הייתה בתקנות, היו בעיות אחרות, ואני לא רוצה לפתוח את זה פה

שמחה רוטמן: לא בטוח שאתה מכיר את הדוגמאות

בני מנחם: נשבע לך שאני מכיר, אני מכיר את המקרה, אני די הבנתי מהרמזים שלך

בני מנחם:      למה אנחנו בכל זאת מביאים תקנות? הפתרונות שניתנו, אלה הם פתרונות אד הוק

בני מנחם:  כולנו עכשיו באווירה של מלחמה ונותנים גם פתרונות של מלחמה

בני מנחם:  מינהלת תקומה, לצערנו, היא לתקופה ארוכה, יש לה הרבה עבודה והרבה עשייה

בני מנחם:  לדוגמה, גם בעוד שנתיים היא תעשה הרבה מאוד פעילות

בני מנחם:       עכשיו, באווירה של מלחמה, אני מקיים כל יום ועדת פטור

בני מנחם:  יש פה שני חברים, אני היושב-ראש, ויש פה עוד חבר

בני מנחם:  אנחנו יושבים כל יום ועושים, ב-23 בלילה, אמיתי – וברשותך, אפילו גם בשישי ושבת – ועושים דיונים

בני מנחם:  בעוד שנתיים יהיה לי קשה לעשות את זה, ובעוד x זמן יהיה לי קשה לתת מענים אד הוק

בני מנחם:       כשמינהלת תקומה הוקמה, הסתכלנו ביחד, בצורה מאוד מעמיקה, וישבנו, עם הצרכים ועם הכלים הקיימים, ובחנו האם זה נותן מענה, והסתכלנו בראייה ארוכת טווח

בני מנחם:  הגענו למסקנה, אחרי הרבה שיח ודברים בין שני הצדדים, איזה פתרונות הם צריכים

בני מנחם:  ציינת את הדוגמה הזאת של הרשויות המקומיות, זה פחות או יותר נאמר על ידי ראש מינהלת תקומה שבא ואמר שהוא רוצה גם לעבוד באמצעות המועצות

בני מנחם:       בחנו את זה, ויש לו את הדרך לעשות את זה

בני מנחם:  אומנם אתה לא רואה פה איזושהי תקנה ספציפית, אבל יש לו את הדרך לעשות את זה

בני מנחם:  אנחנו נאפשר לו את זה, דיברנו על זה באריכות

שמחה רוטמן: ברור שהוא יכול, אבל למועצה המקומית לא יהיה 8 מיליון

בני מנחם: 8 מיליון – לא בעיה, לא חסם

בני מנחם:  היושב-ראש, אני אומר לך, 8 מיליון זה לא חסם

שמחה רוטמן: אם זה לא חסם, למה אתה מביא לי את זה?     

עדי קול: באופן כללי, רשויות מקומיות בכלל לא כפופות לתקנות שלנו

שמחה רוטמן: נכון

עדי קול: המגבלה הזו, למשל של 4 מיליון או 8 מיליון, היא לא רלוונטית

שמחה רוטמן: יש לה מגבלות אחרות

בני מנחם: כן

עדי קול: כן, יש לה מגבלות שקיימות

אלעד קלימי: בסוף, השאלה איך משווים

אלעד קלימי:  מינהלת תקומה בראשותו של מר משה אדרי עושה עבודה נהדרת ותעשה עוד הרבה עבודה נהדרת, ואנחנו בקשר טוב איתם

אלעד קלימי:  אני באתי לייצג את העמדה שאומרת: כל מה שחל על מינהלת תקומה בנושא הזה של תקנות ותיקונים של חובת המכרזים – אני יושב-ראש ועדת מכרזים גם של העירייה וגם של התאגידים העירוניים בעירייה כמו החברה הכלכלית - - -     

שמחה רוטמן: שאגב, עליהם החוק כן חל

עדי קול: אבל לא התקנות

עדי קול:  זו מסגרת אחרת

אלעד קלימי: אני לא משפטן

אלעד קלימי:  אבל בסוף, לכל הפחות, אותן יכולות ביצוע שיש למינהלת אמורות להיות גם לרשויות המקומיות בחבל תקומה

אלעד קלימי:  בסוף, חבל תקומה נועד לעבוד למען אנשי חבל תקומה, וביחד עם המועצות שנמצאות בחבל תקומה

אלעד קלימי:       מוחרתיים נרצה או נצטרך לבנות איזה משהו

אלעד קלימי:  אני אתן דוגמה

אלעד קלימי:  אנחנו עכשיו דנים עם משרד החינוך על הקמת מרכזי חוסן בית ספריים, מתוך הבנה שברגע שנשוב הפוסט טראומה – כבר עכשיו היא צפה – נצטרך לטפל בפוסט טראומה של ילדים באופן מאוד מערכתי

אלעד קלימי:       אם במסגרת חבל תקומה אני אוכל לבצע את זה בחודשיים ובמסגרת העירייה/התאגידים העירוניים שלה אני אצטרך לבצע את זה בשלושה וחצי חודשים, יש פה איזשהו חוסר מידתיות

אלעד קלימי:  זה אמור להתבצע באותה קלות ובאותה צורה

שמחה רוטמן: תמשיך, קטעו אותך באמצע

שמחה רוטמן:  הוא חידד את הנקודה

עדי קול: בסופו של דבר, התקנות שחלות ביחס לרשויות מקומיות הן תקנות של שר הפנים, הן לא בסמכות שר האוצר

עדי קול:  אלה תקנות שונות, הן לא בתחום סמכותנו

שמחה רוטמן: ולגבי תאגידים עירוניים?      

עדי קול: תאגידים עירוניים גם

שמחה רוטמן: יש תקנות לתאגידים עירוניים?     

עדי קול: אני לא רוצה להגיד סתם מבלי שאבדוק

עדי קול:  לדעתי כן

עדי קול:  אבל שוב, אלה לא התקנות שלנו

שמחה רוטמן: יכול להיות שצריך להזמין את משרד הפנים לדיון

שמחה רוטמן:  הוא הביא דוגמה מהשלטון המקומי

שמחה רוטמן:  משרד החינוך עכשיו מתקצב משרדי חוסן

שמחה רוטמן:  תתקבל החלטת ממשלה, משרד החינוך יקים מרכזי חוסן בית ספריים בחבל תקומה

שמחה רוטמן:  תשב הממשלה, תשבו אתם בממשלה ותגידו ככה: אם משרד החינוך מבצע, אז חל כלל א'

שמחה רוטמן:  אם העירייה מבצעת, חל כלל ב'

שמחה רוטמן:  ואם מינהלת תקומה מבצעת, חל כלל ג'

שמחה רוטמן:       בחלק מהמקרים זה יגרום לכך שדברים יזרמו למינהלת תקומה, שאין צורך שמינהלת תקומה תעסוק בהם

שמחה רוטמן:  הוא יבוא בבכי ובתחנונים לממשלה ויגיד שלא יביאו לו את זה

שמחה רוטמן:  אבל הגורם שרוצה שהדבר הזה יקרה מהר, יתעקש שזה יגיע אליו ויגיד שבגלל שיש לו את הפטור, ואת הפרסומים, ואת הספק היחיד, ואת הגמישות המדהימה שאנחנו רוצים לתת לו – בגלל זה שהוא יעשה את זה

שמחה רוטמן:  הוא יצטרך בשביל זה להקצות כוח אדם, שלא מתעסק בזה בשוטף

שמחה רוטמן:  הוא יצטרך להתעסק במשהו שלא בליבת העשייה שלו, שהוא לא רוצה

שמחה רוטמן:  רק בגלל הדבר הזה יזרימו את זה אליו – ובצדק מוחלט מבחינת כל הגורמים

שמחה רוטמן:       יותר מזה

שמחה רוטמן:  סגן ראש עיריית שדרות יבוא ויגיד לשר האוצר או לממשלה או לגורם אחר, שהוא דורש שזה יבוא למשה

שמחה רוטמן:  ואני אגיד לו: אבל זה לא שייך אליו, הוא עסוק עכשיו באלף דברים אחרים, מה אתה מפיל את זה עליו? אבל אני צריך את זה עכשיו, לחץ, אחרת אני לא אצביע לך בפריימריז

שמחה רוטמן:  והוא יבוא ויגיד: למה אתה מביא לי את זה? ואני אגיד לו: מצטער, מה לעשות, לך יש פטור, נתקעת איתו

שמחה רוטמן:      זה לא נכון

שמחה רוטמן:  למה להעמיד את כל המערכת באילוץ הזה?     

בני מנחם: אבל היושב-ראש, אנחנו לא ירדנו לפרטים

בני מנחם:  אתה תבין שאנחנו לא מייצרים מציאות כזאת, ואני אסביר למה

בני מנחם:  קודם כל, זה שיש הבדל בין התקנות של הרשויות המקומיות לתקנות  הכלליות, זה קיים עוד לפני שבכלל התחיל האירוע של ה-7 באוקטובר

שמחה רוטמן: נכון

בני מנחם: ויש לזה רציונל לחיוב ולשלילה

בני מנחם:  אני לא הייתי מהמחוקקים שחוקקו את זה, אני פקיד, אבל היה לזה רציונל

בני מנחם:  קודם כל, השיטה של מינהלת תקומה, יגיד המנהל, שכל התקציב יישב אצלו והוא יפנה את זה

בני מנחם:  דווקא אנחנו באוצר רוצים שהוא ישתמש במשרדי הממשלה כמה שיותר, אמרנו את זה גם בשיח הפנימי שהיה לנו

בני מנחם:  כמה שיותר

בני מנחם:  יש מקרים שהוא יחליט לבצע בעצמו, זאת כמובן החלטה של המינהלת, אנחנו לא נתערב בקבלת ההחלטות

בני מנחם:       ואז נכנס העניין של כלי הביצוע

בני מנחם:  אם תשים לב, בתקנות שאנחנו מציעים פה אין איזושהי תקנה מאוד ספציפית שהיא תקנת מינהלת תקומה, ושאם אין אותה אז אי-אפשר לבצע איזה משהו

בני מנחם:  יש פה כמה התאמות לאור האופי של הפעילות, לאור האינטנסיביות שלה, לאור הרצון בסופו של דבר לקדם את הפעילות בצורה מהירה אבל מבוקרת ונכונה

בני מנחם:  נתנו פה כמה כלים נוספים, אבל לא איזו תקנת פטור

אוהד טל: אבל עדיין לא הבנתי איך זה עונה על השאלה למה לא לייצר פה הבחנה מהותית

אוהד טל:  אתה לוקח נושא, כל מי שמתעסק בנושא הזה, מה זה משנה מי עושה את זה? אנחנו רוצים שהוא יעבוד מהר

אוהד טל:  מצוין, אנחנו בעד

אוהד טל:  אבל למה לתקוע את משרד החינוך, שלא יוכל לעבוד באותו קצב ובאותה מהירות ובאותה יעילות?      

שמחה רוטמן: אני שוב אשתמש בדוגמה שאלעד הביא

שמחה רוטמן:  למשל, משרד החינוך מבין שבשביל מרכזי חוסן הוא צריך להביא עכשיו לכל בית ספר קרוואן, שם יישב הפסיכולוג, זה מבודד, שלא כל אחד יראה מי נכנס

שמחה רוטמן:  למשרד החינוך אין מכרז פתוח על קרוואנים, על מבנה יביל, אבל למשרד השיכון יש

שמחה רוטמן:  משרד החינוך לא יכול להשתמש בתקנה 35א, הוא לא יכול להשתמש במכרז של משרד השיכון

שמחה רוטמן:       אז מה? הכרחתי אותו להתעסק עכשיו עם מבנה יביל בבתי ספר, שזה בכלל מעניין את הסבתא שלו

שמחה רוטמן:  ואולי לא, אולי להפך, הוא רוצה להתעסק בזה ולכן הוא ישאב את זה

שמחה רוטמן:  אני לא יודע

בני מנחם: יש פתרונות לדברים האלה

עדי קול: שני דברים

עדי קול:  אחד, אני חושב שמרבית השינויים המהותיים שמוצעים כאן הם באמת רלוונטיים לתקומה ולא לשאר המשרדים

עדי קול:  אנחנו נסביר את זה תוך כדי

עדי קול:      דבר שני, יש כאן בכל זאת רציונל נוסף

עדי קול:  בסופו של דבר, אנחנו מזיזים כאן את האיזון לכיוון היעילות התפקודית לעומת עקרונות השוויון והיעילות הכלכלית

עדי קול:  חלק מהדבר הזה נובע גם מכך שמינהלת תקומה בתקופת התארגנות

שמחה רוטמן: על זה מבחינתי אין ויכוח בכלל

שמחה רוטמן:  לכן אני אומר שנשמע כשנצלול פנימה

עדי קול: אבל זה חלק מהעניין, משרדים יודעים לתפקד יותר טוב

שמחה רוטמן: אני חושב שבשל להציג את מינהלת תקומה בצורה יותר מסודרת, כדי שאנחנו נבין את החזון ולאן זה הולך ומה הסגנון

שמחה רוטמן:  אנחנו נשמע

משה ארם: אדוני היושב-ראש, תודה רבה על הדיון ועל המהירות ועל החשיבות של העניין

משה ארם:  נגעת בנקודות מאוד חשובות, אבל אני ארצה רגע להתייחס למצגת עצמה

משה ארם:       קודם כל, חשוב לי להגיד לך שאנחנו מקרה מאוד מיוחד וייחודי

משה ארם:  שאלת גם על מקומות אחרים

משה ארם:  נכון, התושבים בצפון גולגלו לאחור כתוצאה מאיום

משה ארם:  התושבים בדרום מרביתם ניצולים מתוך טבח ואסון שהוא שונה, ולכן המקרה כאן הוא ייחודי – גם בזמן, גם בתגובה וגם באירוע עצמו

משה ארם:      ברשותך, אני אעשה את זה טלגרפית, ממש מהר, רק להבין את הרעיון המסדר, כדי שנשב על מהות הדיון

משה ארם:      (מוקרנת מצגת)     מדינת ישראל חוותה לאורך ההיסטוריה שלה – גם מאז הקמתה, אבל גם בהיסטוריה של העם היהודי – משברים מאוד מאוד קשים, וידעה לצאת מהם

משה ארם:  ה-7 באוקטובר גם הוא נבחן, אין לי ספק, ביכולת של המדינה לצמוח ולשגשג מתוך השבר הגדול הזה, אבל זה גם מבחן נוסף לציונות

משה ארם:  ככה הצגנו לממשלה, אז אני רק מציג לך את השקף הזה כדי להבין את העניין

משה ארם:  המבחן הזה הוא נוסף לציונות, כפי שאנחנו מזהים אותו

משה ארם:       החומש הקרוב זו התוכנית שאליה אנחנו הולכים בחמש השנים הקרובות, עם הצעת המחליטים שקיבלנו אך זה בדיוק לפני שבוע, ב-10 לחודש, יחד עם הממשלה

משה ארם:  החומש הקרוב הוא התשובה למבחן הזה, והוא בנוי משתי פעימות

משה ארם:  הפעימה הראשונה היא הפעימה הצבאית

משה ארם:  אין לי ספק שיהיה ניצחון, וצריך אותו כחלק מהעניין, אבל לא פחות חשוב מזה – ובשביל זה אנחנו פה – זו הפעימה האזרחית שיש בה תקומה, יש בה תקווה ויש בה חידוש של אמון

משה ארם:  אני לא אכנס לזה כאן עכשיו, ברמה הזו, אבל האמון נשבר במובנים מסוימים, ואיתו, או דרכו, אנחנו מנסים לצאת קדימה לאותה תקווה ולאותה תקומה

משה ארם:      ממשלת ישראל החליטה

משה ארם:  אנחנו קמנו ב-19 באוקטובר בהצעת מחליטים

משה ארם:  החזון שלנו הוא לא להחזיר את החבל למה שהיה

משה ארם:  החזון שלנו הוא לחזור וליישב מחדש את הקהילות, לחדש ולהרחיב את היישובים, למנף ולהביא לשגשוג הקהילות והחבל כאזור חיוני, בר-קיימא, פורח ואטרקטיבי לתושבי החבל וגם למדינת ישראל

משה ארם:       הייתי מתעכב כאן, אם היה זמן, למה למדינת ישראל ומה החשיבות של החבל הזה, אם לא היינו הולכים בכיוון הזה

משה ארם:  את כל זה אנחנו רוצים לעשות בשיתוף, אמון, שקיפות, מקצועיות ויעילות – זה הדבר הראשון ששמנו בפני האנשים שלנו

משה ארם:  אתם יודעים מה היה האירוע

משה ארם:  נדרש טיפול רב ממדי

משה ארם:  הוחלט להקים תוכנית לאומית, תמיכה מיידית להקמה מחדש של קהילה חזקה, משגשגת ובטוחה

משה ארם:       על מה אני אמון? יש ויכוחים לגבי הטווח: 7, 14 וכולי

משה ארם:  אני אמון על ארבע רשויות: חוף אשקלון, שער הנגב, שדות נגב ואשכול, ועל הנמצאים בטווח של עד 7 קילומטר

משה ארם:  זה על פי החלטת הממשלה

משה ארם:  כששר שואל אותי למה אני לא מטפל ביותר, למרות שאנחנו מטפלים בכל המועצה, אני אומר שזאת החלטת ממשלה, שזאת לא אנחנו קבענו

משה ארם:  סך הכול 45 יישובים, פונו 60,000, מתוכם 30,000 זה אנשי שדרות ו-30,000 זה אנשים שבחבל

משה ארם:  רק אנשי שדרות מפוזרים ב-105 מלונות ברחבי הארץ

שמחה רוטמן: שדרות רבתי והיישובים והשטחים במועצות האזוריות

משה ארם: כל יישוב בין 700-600 איש, למעט בארי שהוא 1200 ונתיב העשרה שהוא מושב של בערך 1,000 תושבים

משה ארם:       (מוקרנת מצגת)     אני רוצה להגיד מה למדנו על המרכיבים המשמעותיים במדיניות שיקום לאומית

משה ארם:  אחד המרכיבים הכי חשובים זה מהירות, לכן אנחנו פה, פנינו אליך בכמעט סוף שבוע שעבר

שמחה רוטמן: לכן גם קבענו את הדיון מאוד מאוד מהר

משה ארם: (מוקרנת מצגת)     כי מהירות יישום המדיניות שאתה קובע – ואנחנו קבענו כמה דברים במעלה הדרך – היא מרכיב מאוד קריטי בשיקום אחרי משבר

משה ארם:       הדבר השני שאנחנו עושים זה כמובן מעצימים את הנפגעים

משה ארם:  אני יכול להגיד לך שאנחנו לא עושים שום דבר לא בהסכמת התושבים

משה ארם:  הם איבדו את האמון, ולכן חלק מהרתימה זה לשאול אותם מה הם רוצים או צריכים, ואיתם אנחנו הולכים

משה ארם:      כמובן, גם להעצים את הרשויות המקומיות, והשקיפות היא לא פחות חשובה

משה ארם:       תהליך השיקום

משה ארם:  אני רוצה להציג כאן שקף של שלושה מאמצים

משה ארם:  מאמץ ראשון: יש לנו 60,000 איש במלונות, אתה צריך להבין את זה

משה ארם:  זה לחץ אדיר, זה סדקים בקהילה, זה שברים, זה בעיות במשפחות, זה בעיות בקרב בני נוער

משה ארם:  הם כבר למעלה מחודשיים בתוך המלונות, ודרך המלונות האלה אנחנו מנסים לכלכל את צעדינו ולהחזיק אותם צפים על פני המים – כי אין לאן להחזיר אותם, בטח בעת הזו

משה ארם:  ולכן נעשים מאמצים, יחד עם כל משרדי הממשלה והרשויות, לשמור אותם

משה ארם:      המאמץ השני שלנו הוא במקביל, חשוב שתדע, הכנסנו את משרד הביטחון עם אגף הבינוי, מכיוון שזה שטח צבאי סגור, יחד עם משל"ט אופק חדש

משה ארם:  אנחנו עכשיו משפצים, עושים סקר ומנקים את כל היישובים, מכינים אותם לחזרה של אותם תושבים, במקביל לזה שהם נמצאים

משה ארם:  אתם תחליטו – כממשלה, כמדינה – שאפשר לחזור, אז כדאי שהיישובים כבר יהיו מוכנים

משה ארם:  אנחנו מנסים לעשות את הכול במקביל, כמובן מטפלים בראייה הוליסטית בכל הקבוצות

משה ארם:      גיבשנו הצעת מחליטים

משה ארם:  על פי הצעת המחליטים הראשונה מה-19, היינו אמורים לבוא תוך 45 ימים

משה ארם:  באנו עם תוכנית חמש שנתית, קיבלנו את ההחלטה, קיבלנו 18 מיליארד שקלים שאיתם אנחנו יוצאים בתוכניות ל-100 הימים הקרובים, ואיתם אנחנו נבוא ונציג את התוכנית

משה ארם:  ב-18 במרץ אנחנו צריכים להיות בממשלה

משה ארם:       במקביל, אנחנו ממשיכים לבסס את המינהלת

משה ארם:  חשוב להגיד: הקהילה היא קהילת בעלת היסטוריה ואתוס התיישבותי

משה ארם:  כשדיברתי על חוסן, וגם אתה דיברת קודם, חוסן הפרט נובע מהקהילה

משה ארם:  להחזיק את הקהילות אחרי השבר הזה, אחרי האסון, חלק מהקהילות מפוררות, בחלק מהקהילות המנהיגות שלהן נכחדה, נרצחה, חלקם נחטפו, חלקן שבורות בצורה כזו או אחרת, כולל רשויות

משה ארם:  ועם זה אנחנו יוצאים

משה ארם:      המכניזם

משה ארם:  כמובן, משרדי ממשלה – נגעת בכולם, חבל להתעכב על זה

משה ארם:  אנחנו באירוע רב מטפלים, זאת אומרת במקום טוב

משה ארם:  אתה גם נגעת באזרחים, במגזר שלישי

משה ארם:  אנחנו מנסים לכנס את כולם לסילו אחד, לקווים קצרים

משה ארם:  הקמנו איזשהו מכניזם של עבודה מול המועצות ומול משרדי הממשלה, רכזי תקומה, נתנו עדיפות, אני תכף אסביר את העניין הזה

משה ארם:  שם המשחק להצלחה הוא כמובן עבודה נכונה

משה ארם:       אני רוצה להראות בשקף אחד איך המינהלת עובדת, למה היא עובדת בשיטה הזאת ומה המהירות והחשיבות של המכניזם

משה ארם:  הלקוח המרכזי שלנו זה הקהילות והמשפחות, שום דבר אחר לא מעניין אותנו

משה ארם:  אנחנו מינהלת מקצועית, אנחנו מסתכלים רק על הקהילות, רק על המשפחות בתוך הקהילות – כי גם המשפחות נפגעו

משה ארם:       אתה אמרת שבקורונה – ואני הייתי בקורונה כאופרטור לאומי – ידענו שהרשות המקומית היא לבנת יסוד, ושאם ניתן לראש הרשות את הכלים הוא ידע לעשות את העבודה הכי טוב, כי הוא מכיר את העיר שלו

משה ארם:  נגעת בדיוק בנקודה הנכונה, ולכן אנחנו עובדים גם דרך הרשויות עצמן – שדרות והמועצות

משה ארם:  אבל כשקמה המינהלת ובאנו לעבוד, גילינו שם קהילות שבורות

משה ארם:  שבועיים לא היה עם מי לדבר

משה ארם:  אמרו לנו: אנחנו קוברים את מתינו

משה ארם:  אנחנו בבארי, יש לנו 100 אנשים לקבור

משה ארם:  במקום אחר – 69, במקום אחר – 24

משה ארם:  לא היה עם מי לדבר

משה ארם:       במקום רכזי קורונה שמנו רכזי תקומה, שמנו לכל ראש מועצה שלושה עד ארבעה אנשים בשכר שלנו

משה ארם:  הוא בוחר אותם, ובעצם מתחילים לטפל ולייצר את הדאטה על מה שצריך, בתוך הקהילות עצמן

משה ארם:  גם לקיבוץ ומושב שמנו אחד עד שניים שיוכלו להיות איתם, כדי לארגן את הדברים

משה ארם:  בחלק מהקיבוצים המזכירים נחטפו או נהרגו או נשברו

משה ארם:  על הדבר הזה כמובן שמנו  POCברמת המטה שלנו, שמנו ראש צוות מתוך היישוב, מתוך הקהילה, מתוך העוטף, שיטפל, כולם בשכר

משה ארם:  בגדול, 50 אנשים שנמצאים שם - - -     

שמחה רוטמן: אני עוצר אותך שנייה

שמחה רוטמן:  מרשים מאוד, זה ברור

שמחה רוטמן:  גם לוחות הזמנים, אין פה ויכוח בכלל

שמחה רוטמן:       הבאנו את הדוגמה של הקורונה

שמחה רוטמן:  הקושי הגדול – אני מכיר את זה קצת בתור שסייעתי ללוות יישובים שנשברו מהקשרים אחרים, ישבו פה בדיון בוועדה

שמחה רוטמן:  כשבאו אלינו עם דחיית מועדים, הגיעו לפה נציגי התנועה הקיבוצית לגבי השאלה של דחיית מועדים באגודות שיתופיות, ודיברו מדם ליבם על הפטרנליזם שאנחנו עושים להם בזה שאנחנו משנים להם את ברירת המחדל מתי יהיו הבחירות

שמחה רוטמן:  לא חס ושלום שמונעים מהם את האפשרות לעשות בחירות, אלא משנים את ברירת המחדל ונותנים ארכה של שלושה חודשים

שמחה רוטמן:  הם אמרו: מה זאת אומרת, אנחנו רוצים בחירות עכשיו, ואתם בפטרנליזם תתערבו לנו מתי יהיו הבחירות, במקרים מסוימים, כשיש פגיעה בזכות לבחור ולהיבחר

שמחה רוטמן:      מדובר בקהילות שחטפו מכה מאוד חזקה, אבל הן קהילות חזקות מאוד

שמחה רוטמן:  הרכזים שבאים לעזור זה מצוין, אבל אם אנחנו נייצר סיטואציה שלרכז – וראינו, כשהיישוב נכנס לוועדה קרואה, פתאום מתחילים לזרום תקציבים, פתאום יש ועדת מכרז

שמחה רוטמן:  היה לנו ניסיון דומה פה בוועדה, לגבי מה שקרה בחריש שהייתה במינהלת הקמה כזאת, כשבאו ואמרו: חבר'ה, מינהלת ההקמה, בסופו של דבר, היא עוברת את הקו, בלי כוונה רעה, כמובן, מסיוע להכתבה והשתלטות

שמחה רוטמן:       חס ושלום, אני לא חושד בך בשום צורה שהיא, וזה לא הדיון

שמחה רוטמן:  ככל שהמסלול הקל, המהיר, פטור ממכרז, חובת פרסום בעיתון, אפילו הדברים הכי קטנים, נמצאים במקום א' ולא במקום ב' – קח את הדוגמה של רכז תקומה שיושב בקיבוץ פלוני או אלמוני

שמחה רוטמן:  האם הוא מרים טלפון אליך ואומר: אני צריך את זה, תדאג לי שזה יקרה; או שהוועד המקומי יוצא ועושה התקשרות לפי הכללים שחלים על מועצות אזוריות וועדים מקומיים לפי תקנות חובת המכרזים שלו, ואז הוא צריך לפרסם להתנגדות, ופתאום מגישים איזו עתירה למה הוא הגיש את זה ככה ולא פה

שמחה רוטמן:       הפער בין א' ל-ב' יגרום לזה שהקביים שאנחנו שמים להם כרגע כי הם צריכים ורוצים, יהפכו להיות – אנחנו צריכים לוודא שהקביים לא הופכים לפרוטזה

משה ארם: עם משקולות, כן

שמחה רוטמן: ולמשקולות

משה ארם: (מוקרנת מצגת)     אני אגיד לך רק בעניין הזה – חשבתי שאתה מכוון לעוד משהו – אם קלטתי נכון

משה ארם:  כל הרכזים באים מהיישובים עצמם, באים מהחבל, עובדי רשויות ועובדי קיבוצים ממנים אותם

משה ארם:  הם לא שלי, אני רק מממן אותם

משה ארם:  הם בוחרים אותם, ממש בטפיחה על השכם, בלי בירוקרטיה

משה ארם:  קיבלנו אישור מהנציבות למסלולים ירוקים, כדי שיהיה אפשר להתחיל לעבוד

משה ארם:      מעל זה יש את משרדי הממשלה

משה ארם:  אנחנו הקמנו קבוצות כמו צוות דיור, חקלאות, אדפטציה למצב של אדם וקהילה וכולי, בעולם הזה

משה ארם:  אנחנו מרכזים את משרדי הממשלה, יש את ה-POC שלנו

משה ארם:  אנחנו עובדים מול משרדי הממשלה, אנחנו כמינהלת מפעילים את משרדי הממשלה, לאו דווקא הגופים שראית אותם בחלק הקודם

משה ארם:       יש את המטה

משה ארם:  שלושה משרדים: משרד רה"מ שאני כפוף אליו, האוצר והמשפטים שמסייעים בידינו

משה ארם:  אנחנו עושים הערכת מצב איטית, אנחנו מחזירים את התשובות תחת המכניזם שבנינו אותו

משה ארם:  ולא פחות חשוב: מהיום הראשון הקמנו צוות אסטרטגי שירוץ איתנו במקביל, ולכן עמדנו ביום ראשון שעבר, אחרי 45 ימים, בתוצאות

משה ארם:       עד עכשיו התעסקנו בקו בלימה, בדחוף, בבהול, במיידי, במענים שהיה צריך

משה ארם:  ביום שנכנסתי לתפקיד, נתתי לכל מזכיר קיבוץ 2 מיליון שקלים במזומן, לא צבועים, כמובן בתיאום עם האוצר

משה ארם:  לא עברנו על שום תקנה או חוק

שמחה רוטמן: נפלא, נפלא

משה ארם: יש אנשים שאין להם משקפיים, אין להם בגדי חורף, אין להם כלום

משה ארם:  יצאו בעור שיניהם

שמחה רוטמן: סליחה שאני עוצר

שמחה רוטמן:  אמרת משהו נורא חשוב

שמחה רוטמן:  אני רק מחבר אותך למה שהוא אמר מקודם

שמחה רוטמן:  שר האוצר וראש המועצה – היה להם את הפוטנציאל או את היכולת לעשות את המעשה החשוב והקריטי הדחוף הזה שמשה עשה? לא היה להם

שמחה רוטמן:  לשר האוצר של מדינת ישראל לא הייתה היכולת לעשות את זה

שמחה רוטמן:  לראש המועצה האזורית לא הייתה היכולת לעשות את זה לפי הכללים, לתת למזכיר קיבוץ, להגיד לו: אני מבין אותך, אני מבין מה אתה צריך עכשיו, קח 2 מיליון – נתחשבן אחר כך

שמחה רוטמן:      הייתה למישהו במדינת ישראל – חוץ מאדם הנפלא שיושב פה – יכולת לעשות את הדבר הזה, באיזשהו מסלול? זה מה שצריך, הוא זיהה ופעל, וכל הכבוד לו

שמחה רוטמן:  אבל להגיד לי שלאחרים לא היה חסם? איפה אנחנו חיים?      

בני מנחם: אני מזכיר לך שהם פועלים עד עכשיו על פי התקנות הקיימות

בני מנחם:  כל עוד לא תיקנת אותם - - -     

שמחה רוטמן: אתה אישרת את זה למישהו אחר?      

בני מנחם: רגע, שנייה

בני מנחם:  מינהלת תקומה עשתה את זה בתיאום מלא שלנו, אנחנו חתומים על זה ואנחנו אחראים על זה בדיוק כמוהו

שמחה רוטמן: מצוין

בני מנחם: כשצריך לעשות את הכלי, אנחנו משתמשים בכלי

בני מנחם:  מ-7 באוקטובר אני נמצא בהרבה צמתים, והפתרונות שהאוצר נותן הם לא פתרונות טריוויאליים

שמחה רוטמן: נכון

בני מנחם: והם קיימים

בני מנחם:  אנחנו עושים את זה במגוון רחב

בני מנחם:  אתם לא מכירים את כל הדוגמאות, זה מגוון רחב

בני מנחם:  כשצריך כלים, אנחנו יודעים לתת אותם

בני מנחם:  הדוגמה הזאת היא דוגמה חריגה, היא ניתנה באישור ובתיאום מלא ובחתימה שלנו

אוהד טל: אדוני, אתה לא ענית לו על השאלה שהוא שאל

אוהד טל:  האם שר האוצר של מדינת ישראל או ראש העיר של שדרות היו יכולים להפעיל את אותו כלי באותן נסיבות?      

בני מנחם: כן, בצורה מאוד ברורה

בני מנחם:  תקשיבו, מינהלת תקומה זה לא ממשלה בתוך ממשלה, היא פועלת תחת אותם כללים של ממשלת ישראל

שמחה רוטמן: היא פועלת תחת אותם כללים

שמחה רוטמן:  הכללים מאפשרים חריגים של שיקול דעת

שמחה רוטמן:  וחריג כזה, של שיקול דעת מצוין שהוא הפעיל – וכל הכבוד לו שהוא דפק על השולחן כדי שזה יקרה

שמחה רוטמן:  כנראה שיש לו יכולות מדהימות בדפיקה על השולחן, ולכן הוא נמצא איפה שהוא נמצא ואני נמצא פה, וזה בסדר גמור, כי כל אחד עם יכולותיו וכוחותיו

שמחה רוטמן:       אבל אני יכול להגיד לך שאני תלשתי שערות כשבאתי ושאלתי על סכומים הרבה יותר קטנים מ-2 מיליון

בני מנחם: - - -      

שמחה רוטמן: עזוב, אתה רוצה שאני אספר לך מה הם היו צריכים לעשות בשורה בשביל כפפות? בשביל כפפות? אל תספר לי סיפורים

בני מנחם: אני מכיר טוב את כל מה שקרה בשורה

בני מנחם:  כשאמרת את מה שאמרת, אמרתי לך שאני מכיר את הדוגמאות

שמחה רוטמן: חשבתי אז על דוגמה אחרת, לא על הדוגמה של הכפפות

שמחה רוטמן:  זה היה על משטרת ישראל, זה גוף אחר

בני מנחם: לא על שורה, אני יודע

בני מנחם:  תאמין לי, אני יודע, אני רפרנט של משטרת ישראל

שמחה רוטמן: ואם הוא השיג תקציב לכפפות דרך משטרת ישראל, אף אחד אחר לא היה יכול להשתמש במכרז הזה, היה צריך לעשות את כל התהליך במשרד אחר, כי הכפפות של משטרת ישראל והכפפות של החלק הצה"לי של שורה – זה פשוט שני מכרזים אחרים

שמחה רוטמן:  אתה מספר לי שלא היה חסם?     הינה, ברוך ה', משה הסיר את החסמים, בגלל זה הוא ראש מינהלת תקומה

שמחה רוטמן:  מצוין

שמחה רוטמן:  ממנו יראו וכן יעשו, כמו שכתוב בבה"ד 1

בני מנחם: אני מכיר את כל הדוגמאות בצורה מאוד מלאה, ואני אומר לך שאין בעיה קונקרטית ואפשר למצוא פתרונות

בני מנחם:  כשצריך למצוא את הפתרונות, מוצאים את הפתרונות

אוהד טל: עדיין לא הבנתי את התשובה

אוהד טל:  אצל מי נמצא שיקול הדעת מתי נכון למצוא את הפתרון ומתי לא? אצלך?     

בני מנחם: לא, זה לא אצלי

אוהד טל: אז אצל מי? למה לא לעשות כלל אחיד? פשוט לאפיין את זה מהותית ולעשות כלל אחיד

בני מנחם: אני מסביר שאין בעיה בכללים

בני מנחם:  ואם צריך לתקן את הכללים, אז כמו שאמרנו: רגע, יש פה משהו שרצינו לתת נקודתית למינהלת תקומה

בני מנחם:  הוא מציג לך את הצרכים, אז אנחנו באים לתת כלים למינהלת תקומה

בני מנחם:       דרך אגב, אני אמרתי את זה גם בדיון פנימי מהיום הראשון, יכולנו גם להיעזר בתקנות, אבל זה היה קצת יותר קשה

בני מנחם:  באה מינהלת תקומה, אמרה: יהיה לי יותר מדי קשה לחיות דרך התקנות, תנו לי יותר חופש פעולה

בני מנחם:       באנו, האוצר, לתת יותר חופש פעולה

בני מנחם:  והינה, הרגע שואלים אותנו למה אותם נותנים חופש פעולה

אוהד טל: לא, זו לא השאלה

שמחה רוטמן: השאלה היא לא למה אתם נותנים חופש פעולה

שמחה רוטמן:  כל הכבוד לכם, באמת ובתמים

אוהד טל: נכון, נכון

שמחה רוטמן: אני באמת אומר כל הכבוד לכם על הנכונות, כל הכבוד על היוזמה, כל הכבוד על מהירות הפעולה, על עמידה ב-45, באמת, זה מפעים

שמחה רוטמן:  אני שמעתי ושומע את הדברים מהשטח, אני חוויתי

שמחה רוטמן:  זה שילוב של הבנה איך המערכת עובדת, איך היא צריכה לעבוד, יכולות, מוטיבציה, יכולות אישיות, יכולות של אנשים לבחור את האנשים הנכונים

שמחה רוטמן:  באמת, פרס השירות הציבורי צריך להינתן

שמחה רוטמן:      אני לא שואל למה אתם נותנים לו

שמחה רוטמן:  אם אנחנו מסיימים את הדיון פה והמסקנה שלכם היא: למה אתם נותנים לו? – טעיתי, שגיתי, חטאתי, עוויתי, פשעתי

שמחה רוטמן:  זאת לא המסקנה

שמחה רוטמן:  השאלה היא: למה את אותה גמישות מבורכת – תפקוד מיטבי ויעיל, יעילות תפקודית ומהירות ביצוע – אני לא רוצה במשרד החינוך? אתה אני יודעים שחלק מהדברים פה כבר היו בטיוטת התקנות, שגם משרד החינוך היה אמור ליהנות מהם

שמחה רוטמן:  עכשיו נשאלת השאלה: למה שמשרד החינוך לא ייהנה מהם?      אני כבר אומר לך: אני לא אאשר לך לגעת, אפילו לא בפסיק, בתקנות, ממה שאתה נותן לו

שמחה רוטמן:  לא ארשה לך

שמחה רוטמן:  שוב, אנחנו נבדוק נקודתית, אבל משיקולי רוחב – מה זה עושה לכולם – אתה לא תיגע בו

שמחה רוטמן:  אנחנו נחשוב ביחד, כולנו

שמחה רוטמן:  ואם צריך, נביא גם עוד משרד או עוד רשות, לוודא שאת היכולות שאנחנו רוצים, שהוכיחו את עצמן – הוא מספר פה דברים, שאלמלא השנה האחרונה והחודשיים האחרונים שקצת יבשו אצל כולנו את מקורות הדמעות, באמת דמעות של התרגשות היו זולגות

שמחה רוטמן:  בלי טיפת ציניות, מדהים

שמחה רוטמן:       אני רוצה שאותו דבר – ממנו יראו וכן יעשו

שמחה רוטמן:  אני לא רוצה שזה יהיה רק הוא וזהו

שמחה רוטמן:  לא בגלל שאני לא רוצה שזה יהיה הוא

שמחה רוטמן:  אני סומך עליו, הוא יעשה עבודה מצוינת

שמחה רוטמן:  אבל אני רוצה שהוא יוכל לעשות outsourcing

שמחה רוטמן:  מהירות הביצוע חשובה גם למפונים בצפון, הרי חלקם פונו מיישובים שנמחקו, חלקם פונו בגלל התרעות

שמחה רוטמן:  אנחנו רוצים לעזור לכולם

שמחה רוטמן:  אנחנו רוצים לתת את היכולות האלו לכולם

שמחה רוטמן:  הוא יעשה את זה בתחומו

שמחה רוטמן:  ושוב, מה שקשור להקמת המינהלת זה ייחודי

שמחה רוטמן:  אבל את כל שאר הדברים צריך להתאים לכולם

שמחה רוטמן:       כן, סליחה שקטעתי אותך

משה ארם: (מוקרנת מצגת)     רק על התפקידים

משה ארם:  אנחנו נושאים באחריות ובסמכות לשיקום העוטף, לרכז את המאמץ הלאומי ולהוביל אותו, יחד עם כולם

משה ארם:  התפקיד שלנו הוא לשקם ולחזק את מרקם החיים, ככה סוכם גם בהצעת המחליטים, בהיבטים נפשיים, חברתיים וחומריים; לבנות ולשקם פיתוח פיזי וסביבתי, כמובן לרבות תשתיות ופעילות כלכלית וחקלאית של החבל הזה, לצד העירוני של שדרות; לחזק את האמון, החוסן ותחושת הביטחון

משה ארם:      לסיכום, עיקרי המאמצים עד כאן: אנחנו צריכים אורך נשימה במלונות

משה ארם:  לכן אנחנו עושים המון פעולות עם שר התיירות, אני מחמיא לו כאן, הוא מוביל את העניין, הוא נותן לנו רווחה

משה ארם:  אנחנו התחלנו עם שתי אלמנות באותו חדר, זוג הורים עם שלושה באותו חדר

משה ארם:  לאט לאט פתחנו את זה וקיבלנו היתרים

משה ארם:  גם משפחות דתיות שמגיעות לבקר את היתומים יכולות להישאר על חשבון המדינה

משה ארם:  נתנו שלוש ארוחות

משה ארם:  בקיצור, אנחנו מייצרים במלון את הרווחה המקסימלית הנדרשת לאותה קהילה, כדי להחזיק אותה במקום הזה

משה ארם:  אנחנו שם, יחד עם משרדי הממשלה, נותנים להם גני ילדים, בתי ספר

משה ארם:  באמת, יש הכול מכל מה שצריך

משה ארם:       אנחנו קיימנו 25 דיונים מרכזיים עם כל היישובים, כשהקהילה היא במרכז

משה ארם:  ישבנו אחד על אחד – עם כל קיבוץ, עם כל יישוב, עם כל מושב, עם כל מועצה, ראש מועצה ישב בכל דיון כזה, בתחום שלו, כמובן עשינו את זה גם עם העיר שדרות, יחד עם כל משרדי הממשלה, בזום, כמעט 60 אנשים בכל דיון – ולמדנו את ההווה, את העבר, את העתיד כמובן, ויחד בנינו את התוכנית כפי שבנינו, ב-45 ימים

משה ארם:       ולא פחות חשוב להגיד: אנחנו לא נפקיר אף אחד

משה ארם:  למה אני מתכוון? לא כל הקהילות שיצאו יחזרו

משה ארם:  לא מכל קהילה שיצאה לא התפצלו ממנה כמה משפחות או משפחה בודדת שתעזוב

משה ארם:  אנחנו צריכים לטפל בה, לתמוך בה, חלק מהעניין זה אנחנו כמדינה, אנחנו נטפל בכל אותן משפחות

משה ארם:       המתווה של היישובים

משה ארם:  כמו שאתה רואה כאן, עברנו יישוב-יישוב וקבענו

משה ארם:  בארי עכשיו יישארו במלון, אחרי הצבעה, היו צריך לצאת לירושלים, לשלושה בניינים, ל-450 דירות

משה ארם:  חשוב שתדע שאנחנו כבר עושים את זה, אולי שמעת על קיבוץ רעים שנכנס אתמול בהרצל 136 בתל אביב ועל ניר עוז שנכנס לכרמי גת

משה ארם:      כדאי שתדעו, אנחנו נותנים שלוש אפשרויות: להישאר במלון, לעבור לדיור עירוני או ללכת לדיור ביניים שאנחנו בונים אותו כשכונת קרווילות, כמו שאנחנו עושים בקיבוץ חצרים

משה ארם:  לוקחים קיבוץ חזק, בונים שכונת דופן עם 200 יחידות, מעבירים את בארי

משה ארם:  ייקח לנו שנה וחצי-שנתיים להחזיר אותם לתוך היישוב שנכבש ונהרס

משה ארם:  אנחנו נישען על אותן תשתיות של הקיבוץ, נקים תשתיות כדי לתת רווחה למשפחות

משה ארם:       לגבי אנשים שהולכים לדיור עירוני, למרות שהם באים מהממד הכפרי

משה ארם:  אנחנו לוקחים בניין שלם, 153 דירות בכרמי גת, 140 דירות בתל אביב, אנחנו שוכרים אותן, יחד עם משרד השיכון, עם עמידר

משה ארם:  חשוב שתדע, אנחנו מרהטים את כל הבתים, עד 80,000 שקל לכל דירה

משה ארם:  אנחנו נותנים את כל התשלומים, את כל המעטפת, כולל דמי כלכלה, כדי לחיות שם

משה ארם:  ואם שואלים אותנו כמה זה עולה, אנחנו תמיד אומרים שזה עולה בין 1/6 ל-1/3 ממה שעולה מלון

משה ארם:  רק שתדעו את זה, לפרופורציות

משה ארם:       רעים נכנס אתמול, לכרמי גת הולכים להיכנס, ואנחנו בונים את כל השכונות

משה ארם:  גם באר שבע, גם רביבים, כל השאר, זה מה שאנחנו עושים

משה ארם:  וכמובן גם שדרות עם 30,000 תושבים, שגם להם אנחנו ניתן מענה

משה ארם:       קידמנו כמה תמריצים

משה ארם:  ישבנו עם משרד הפנים

משה ארם:  חשוב שתדע שתיקנו את חוק התכנון והבנייה כדי לזרז, לצאת יותר מהר, כדי לעשות את העיסוקים שלנו

משה ארם:  טיפלנו גם עם רמ"י

משה ארם:  קיבלנו מעטפת תומכת גם ממשרד הביטחון וממשרד האוצר לגבי מס רכוש

משה ארם:       לגבי שאר המשרדים, אני אתן לך רק דוגמה

משה ארם:  זה חוף הים

משה ארם:  בנינו עם משרד החינוך בית ספר

משה ארם:  אתה רואה את המלונות בים המלח

משה ארם:  פתחנו בתי ספר אזוריים גם באילת, גם בים המלח, גם בעין גדי

משה ארם:  אנחנו פותחים בעוד כמה מקומות

משה ארם:  עכשיו אנחנו פותחים בתי ספר עורפיים, כדי להחזיר את התושבים מ-4 עד 7

משה ארם:  גם את זה אנחנו עושים כמובן עם משרד החינוך

משה ארם:       לסיכום

משה ארם:  אני אמרתי לממשלת ישראל שיש פה מסר וחזון בהצעת המחליטים

משה ארם:  אני החלטתי שאני אציג את זה גם לך

משה ארם:  אני חושב שבמהלך הזה יש מסר ציוני, ערכי, לאומי ומוסרי מהמעלה הראשונה

משה ארם:  זה נותן תקווה, אמון, ודאות לעתיד חדש

משה ארם:  אני לא מקרין כאן סרט שהצגתי שם כי הכול כאן מוקרן לציבור וצריך להקרין אותו באופן קצת יותר מצומצם

משה ארם:  אין לי ספק שזה ייתן את אופק, ייתן ביטחון לחבל, לעם היהודי וגם ליהודי התפוצות, כפי שאנחנו מאמינים

משה ארם:       נכון, אנחנו הולכים למיקוד לאומי

משה ארם:  היה אירוע חסר תקדים והוא מחייב גם השקעה חסרת תקדים

משה ארם:  הצעת המחליטים הייתה המסד, וזה שאנחנו נמצאים כאן זה חלק מהעניין

משה ארם:  אנחנו מחפשים את ההתחייבות המשותפת לתוכנית הרב שנתית

משה ארם:       ולא פחות חשוב: יש פה גם מסר לאויבים שלנו – הקרובים והרחוקים, הנוכחיים והעתידיים – בעצם זה שאנחנו חוזרים לחבל, משקמים אותו ומפתחים אותו - -      

שמחה רוטמן: בוודאי

משה ארם: - - ולא עושים איזה משהו קטן

משה ארם:       כמו שנאמר: וְכַאֲשֶׁר יְעַנּוּ אֹתוֹ כֵּן יִרְבֶּה וְכֵן יִפְרֹץ וַיָּקֻצוּ מִפְּנֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל

משה ארם:       תודה שוב על הדיון הזה

משה ארם:  החלטת הממשלה עיגנה מנגנוני התקשרויות מהירים, מדובר בפתרון חשוב

משה ארם:  הביצוע והמהירות הם חשובים מאוד לעמידה של המינהלת בלוחות הזמנים

משה ארם:  אותם אנשים צריכים לחזור לבתים, אנחנו צריכים להיכנס מחר בבוקר לתוך היישובים שלהם, ולכן אנחנו פה

משה ארם:  תודה רבה

שמחה רוטמן: תודה, תודה

שמחה רוטמן:  האמת, גם מרשים וגם חשוב, גם הדוגמאות והשיח תוך כדי

שמחה רוטמן:  באמת חשוב

שמחה רוטמן:       שנייה לפני שנתחיל לעבור על הסעיפים, יש כאן אורחים שביקשו לדבר

שמחה רוטמן:  חלק מהדברים כבר שמענו מסגן ראש עיריית שדרות

שמחה רוטמן:  בבקשה

זהר אלטמן רפאל: קודם כל, תודה רבה על ההצגה

זהר אלטמן רפאל:  אין ספק שצריך פה יעילות, צריך פה אפקטיביות, צריך לתת מענה מהיר

זהר אלטמן רפאל:  אבל אי-אפשר לזנוח לחלוטין את כללי המינהל התקין והשוויון והשקיפות, שנועדו למנוע שחיתות ולהגן על המינהל התקין

זהר אלטמן רפאל:       אומנם השר כתב בפנייה שהנוסח נועד לשמור את כללי השוויון והשקיפות

זהר אלטמן רפאל:  אבל כשצוללים פנימה רואים שיש פה שינוי מהותי של התקנות, בכמה היבטים

זהר אלטמן רפאל:  היבט אחד הוא בהיקפי הפטור ממכרז

זהר אלטמן רפאל:  לפי הנוסח, אומנם הסגן של היועץ המשפטי של האוצר אמר שמדובר בנוסח שכרגע הוא מוגדר למינהלת תקומה בלבד, אבל לפי הנוסח המשולב נראה שזה חל על כלל משרדי הממשלה

שמחה רוטמן: לא, הנוסח המשולב זה עזר

עדי קול: זה רק בשביל עזר

עדי קול:  זה חל רק על מינהלת תקומה

זהר אלטמן רפאל: אין בעיה, אז רק לוודא את זה, כי אני חושבת שהבחינה המהותית פה היא מאוד חשובה

זהר אלטמן רפאל:  זאת אומרת, גם אם זה חל על כלל משרדי הממשלה והרשויות, וגם אם יש כוונה להרחיב את זה, חייב להיות ברור שזה לא רק לצורכי המלחמה, כי אחרת זה מעין פטור כללי שפשוט מוכפל ומשולש ואף מרובה, בלי שום קשר ענייני לצורכי המלחמה

זהר אלטמן רפאל:  צריך גם לתת ממש שיקולים קונקרטיים, כמו הצורך בהתקשרות מיידית, הכרחית, שההתקשרות תהיה המינימלית הנדרשת, ואחר כך כן ייצאו להליך תקין של מכרז

זהר אלטמן רפאל:       זאת אומרת, אי-אפשר לפתוח פה פתח לכניסה של פטור גורף ממכרז לכלל משרדי הממשלה והרשויות השונות, שהוא לא קשור לענייני המלחמה ולא נדרש עכשיו לצרכים המיידיים

שמחה רוטמן: אין פה הצעה לפטור גורף ממכרז, גם לא למינהלת תקומה

שמחה רוטמן:  לא על זה מדובר

זהר אלטמן רפאל: בסדר, לא פטור גורף, אני מדברת על סמך הסכומים הקיימים

זהר אלטמן רפאל:  אבל לא משנה, הפטור הזה, גם אם הוא יחול על כלל הרשויות, הוא חייב להיות ענייני

אלעזר שטרן: אני רק אבהיר: הנוסח המשולב הוא ממש עניין של עזר, כדי שיהיה יותר קל לראות את זה

זהר אלטמן רפאל: אין בעיה

זהר אלטמן רפאל:  אם יש מגמה להרחיב את זה לכלל הרשויות, צריך לוודא שזה מיושם רק לצרכים מיידיים, הכרחיים, המינימום הנדרש, ואחרי זה לצאת למכרז תקין כדי שלא יהיה פה פתח לשחיתות

זהר אלטמן רפאל:      הדבר השני זה שקיפות

זהר אלטמן רפאל:  יש כאן רצון לאפשר למינהלת תקומה לפרסם את ההתקשרות בפטור ממכרז רק בתום שלושה חודשים

זהר אלטמן רפאל:  הדבר הזה יוביל לזה שהעבודות כבר יבוצעו בשטח, ההתקשרות האלה ייצאו לדרך, ולציבור או למתחרים פוטנציאליים או לגורמים שרוצים להאיר פה על איזושהי שחיתות או איזושהי תקלה בהליך הפטור המכרז, לא יהיה שום סעד ממשי ואפקטיבי, חוץ מלעתור שלושה חודשים אחרי ולבוא ולהגיד: הוא חבר של ההוא, ולכן נתנו להם פטור ממכרז – כשזה לא עומד בתנאי הסף, וכשיש פה ממש שחיתות

זהר אלטמן רפאל:       לכן אין שום הצדקה – אני מדברת על סעיף (1)(ג) – שזה יהיה בתוך שלושה חודשים ולא באופן מיידי, כמו שיש היום שבתוך חמישה ימים המשרד חייב לפרסם על עצם ההתקשרות בפטור ממכרז

זהר אלטמן רפאל:       אם רוצים לתת הקלות בצד אחד של המשוואה, חייבים לפחות לשמור על האיזון הזה, שתהיה יכולת לפקח ולוודא שההליכים האלה מתנהלים בצורה תקינה, גם אם יש צורך לתת הקלות לענייני המכרזים עצמם

זהר אלטמן רפאל:  תודה רבה

שמחה רוטמן: תודה

מיטל פרי: רק הערה לפני כן, לגבי תאגידים מקומיים

מיטל פרי:  אולי הוועדה בראשותך תגיע לזה, כי זה נעצר עוד בראשותו של גלעד קריב, היו"ר הקודם

מיטל פרי:  נושא התאגידים המקומיים, תיקון 14

שמחה רוטמן: זה הגיע לוועדה?     

אלעזר שטרן: לא, לא הגיע

מיטל פרי: אליכם עוד לא

מיטל פרי:  זה נעצר אחרי שהיה בג"ץ

שמחה רוטמן: זה לא הגיע לגלעד קריב

מיטל פרי: הגיע, לדעתי הספיק להיות דיון וזה נעצר שם

מיטל פרי:       בכל מקרה, לענייננו

מיטל פרי:  אני רק רוצה בקצרה להתחבר למה שנאמר כאן

מיטל פרי:  בהחלטת הממשלה, בדברי ההסבר להקמת המינהלת ציינו שהמטרה שלה היא בין היתר לשקם, להצמיח, לפעול לפיתוח כלכלי, חברתי

מיטל פרי:  ובאמת, הוקצו, כמו ששמענו פה ואנחנו יודעים, 18 מיליארד שקלים לתוכנית חומש

מיטל פרי:  למרות מה שאמר היו"ר, אנחנו גם לא יודעים אם זה לא יהיה כפול בגלל הכפילות הזאת, ואני מסכימה עם מה שאתה אומר לגבי הבלגן – אין מילה אחרת – עם יתר המשרדים

מיטל פרי:  בסכומים כאלה זה באמת קצת צורם

מיטל פרי:       במצגת שהציג ראש המינהלת מר אדרי, הוא ציין שחשוב לשמור על העצמת הנפגעים ושיהיו חלק פעיל בשיקום, ושקיפות

מיטל פרי:  שני הדברים האלה בדיוק מתחברים לשאלה שלנו: מדוע לא ניתנה דעת על זה שחלק מאותם נפגעים הם גם מפעלי הפריפריה, במיוחד הקטנים-הבינוניים? אנחנו מכירים את זה מדיונים אחרים שהיו פה, גם בדרום, בעוטף, בכל חבל תקומה

מיטל פרי:  איך לא ניתנה דעת, לפחות לתת לזה איזשהו ביטוי? אם זה דרך העדפה מוגברת, להגיד שאחוז מסוים, כמו שבזמנו עשו בעיר הבה"דים כשהגיעו שם ל-59% רכש מקומי בפרויקט, וזה קרה מעצמו אפילו כי היו הרבה מאוד ספקים איכותיים ותחרותיים

מיטל פרי:       אבל עוד לפני העדפה, כמו שאמרה פה נציגת לובי 99, אנחנו אפילו לא מגיעים להזדמנות שווה לאותם יצרנים קטנים-בינוניים, בעיקר – וזה עוד לפני העניין של הגדלת הסכומים – בגלל הנושא הזה של הפרסום

מיטל פרי:  בדיוק כמו שנאמר, מחמישה ימים שבהם מפרסמים את ההחלטה הגענו לשלושה חודשים

מיטל פרי:  איזה הסבר? אין לזה הסבר, אין לזה נימוק

מיטל פרי:       יש פה התייחסות לאתר, מקלים על הפרסום, מאפשרים אותו דרך האתר

מיטל פרי:  מה הבעיה דרך האתר? אמרה המינהלת שזה יכול לסבך לה את הליכי הערר

מיטל פרי:  אבל גם צמצמתם פה את הליכי ההשגה והערר, צמצמתם את הזמנים

מיטל פרי:  אפשר לייעל את הליכי הערר, ובכל זאת לאפשר שקיפות, הרי גם בדברי ההסבר להוראה הזו נאמר שחשוב לשמור על דיני המכרזים, והשקיפות, והשוויוניות של דיני המכרזים

מיטל פרי:  איפה זה מתבטא פה? אין אפשרות

מיטל פרי:  אפילו למשל בהליך של ספק יחיד, ממש הלכו וביטלו שם את כל סעיפי המשנה, את האפשרויות הרגילות לפנות ולהציע את עצמך כספק

מיטל פרי:  יש אפשרות לעשות את זה בהליך יעיל

מיטל פרי:       כמו שאמרת, יש כפילות עבודה עם המשרדים

מיטל פרי:  יש פה התייחסות לזה שמשרדי הממשלה עובדים במקביל עם רשימות ספקים סגורות

מיטל פרי:  לפחות שאחוז מסוים, 50% משם יהיו ספקים מקומיים, או לאפשר הזדמנות שווה, בעיקר ליצרנים קטנים ובינוניים, שהם לא נופלים באיכותם ובזמינות שלהם, להפך

מיטל פרי:  דרך אגב, אני הבנתי שכבר התחילו לפעול, למשל אצלנו יצרו קשר עם דלתות מיגון, כי את זה פחות ניתן לייבא, אז יש יצרניים מקומיים שכבר התחילו תהליכים אם אני לא טועה

מיטל פרי:      בגדול, זאת הדרישה, מעבר להעדפה של היצרנים והשיתוף שלהם, מיתון של כל הפטור הזה במחשכים, חוסר הפרסום, וזה כמובן מעבר לסכומים שגם הם פוגעים בקטנים ובינוניים בעיקר

מיטל פרי:  אפשר להבין את הצורך ביעילות ובמהירות

מיטל פרי:  אבל אפשר לעשות את זה גם בצורה שלא תפגע באמון במינהלת עצמה, ולא כשמישהו רק אחרי שלושה חודשים יודע במי בחרו

שמחה רוטמן: טוב

שמחה רוטמן:  אני רוצה שנעלה - - -     

אלעד קלימי: אפשר רק לבקש?     

שמחה רוטמן: בבקשה

אלעד קלימי: אני לא אישאר לדיון, אני צריך ללכת

אלעד קלימי:  אני מבין שהדיון כאן לא יכול להחליף דיון אחר, צריך לעשות דיון ביחד עם משרד הפנים

אלעד קלימי:  אני מבקש מהוועדה שתעשה את הדיון הזה, ותעשה אותו מהר

שמחה רוטמן: בהקדם

אלעד קלימי: כדי כן להשוות

שמחה רוטמן: בוודאי, בוודאי

אלעד קלימי: זה די ברור שכל מה שעיריית שדרות תצטרך, יעבור מהר למינהלת תקומה

אלעד קלימי:  מהירות הביצוע – צריך לזכור שאנחנו שלושה חודשים לא בעיר

שמחה רוטמן: אנחנו בכל מקרה, גם מבחינת לוחות הזמנים, לא נסיים את הדיון הזה היום

שמחה רוטמן:  זה מאוד ברור, כי אנחנו בשעה 14 חייבים לסיים

שמחה רוטמן:  אני מבקש מהנהלת הוועדה, גם מהיועץ המשפטי, ובעיקר בהקשר הזה מהממשלה, שיגיעו לדיון הבא נציגי שר הפנים ומרכז השלטון המקומי, כדי שנשווה, עם סוג של עזר או הבנה והתאמה לגבי התיקונים ומה המצב המקביל במשרדי ממשלה, בחברה ממשלתית, ככל שיש לה שינויים, בחברה העירונית והעירייה או רשות מקומית אחרת, כדי שאנחנו נבין מה הפערים

שמחה רוטמן:       יכול להיות שבחלק מהדברים אתם תגידו שהפער פה הוא לא רלוונטי, ובהתחשב בגודל ההתקשרויות הצפוי של ועד מקומי לא צריך להגדיל להם

שמחה רוטמן:  אבל בעירייה או במשרד ממשלתי אולי זה שונה

שמחה רוטמן:  שנעשה עבודה רצינית, שנראה

שמחה רוטמן:       שוב, זה בא לשני הכיוונים

שמחה רוטמן:  אני רוצה שהוא יתקדם כמה שיותר מהר בדברים שלו

שמחה רוטמן:  אני רוצה הסתכלות על מה שבתוך המנדט העמוק שלו, שהוא יוכל לעשות כפעילות ליבה את מה שהוא ירצה לעשות כפעילות ליבה, ומה שהוא ירצה להוציא ל- ,outsourceבין אם למשרד ממשלתי, בין אם לעירייה או לתאגיד עירוני או לדברים כאלו, שהוא יוכל לעשות את זה בלי שלדבר הזה יהיה תג מחיר כבד בתחום ההסדרים והדינים שחלים על זה, שנדע את האירוע

שמחה רוטמן:       וגם לגבי משהו שהוא בכלל לא אצלו, אבל הוא כן עוסק באותו מלון

שמחה רוטמן:  באותו מתחם מלונות יכולים לשבת חבר'ה שלו וחבר'ה מהצפון, בים המלח, אני לא יודע, יכול להיות שיושבים שם

שמחה רוטמן:  אז יהיו לנו המיוחסים שיקבלו הכול מהר, בצ'יק צ'ק, והאלו שיחכו לוועדת הפטור שתתכנס פעם בלא יודע מתי

שמחה רוטמן:  זה לא הגיוני, אנחנו לא יכולים לייצר את הסיטואציה הזאת

שמחה רוטמן:  הנקודות האחרות שהעלו פה הן גם נקודות

שמחה רוטמן:       אגב, רק דבר אחד שמאוד היה חשוב לי לומר

שמחה רוטמן:  אני חושב שלדיני המכרזים יש המון רציונליים מאוד חשובים

שמחה רוטמן:  הנושא של השחיתות הוא חשוב, הוא השיקול הכי קטן

שמחה רוטמן:  כמובן, כשיושבים פה האנשים הנכבדים האלו, אני מניח שאין חשש בכלל לשחיתות

שמחה רוטמן:  כנגד השחיתות יש גם כלים אחרים: הסדרי ניגוד עניינים, פיקוח

שמחה רוטמן:  להפך, אני אגיד יותר מזה, כשיש אירוע עם שחיתות, אז השלושה החודשים לא מטרידים אותך בכלל, תבוא חקירת משטרה אחרי שלושה חודשים

שמחה רוטמן:  זאת לא הבעיה

שמחה רוטמן:       הבעיה היא שוויון הזדמנויות, עסקים, הדברים האלו

שמחה רוטמן:  להם צריך לתת מענה

זהר אלטמן רפאל: עם הסמכות באה האחריות     

שמחה רוטמן: אני הייתי מוריד את שיח השחיתות מהשולחן

שמחה רוטמן:  אני לא אומר שאין שחיתות, אני לא עוצם עיניים

שמחה רוטמן:  אבל בכל מערך השיקולים של דיני המכרזים זה לא האירוע המרכזי

שמחה רוטמן:  האירוע המרכזי הוא באמת שוויון הזדמנויות, היעילות הכלכלית

שמחה רוטמן:       נכון שזה גם גורם שמצמצם שחיתות

שמחה רוטמן:  אבל יש עוד הרבה מנגנונים אחרים, חשובים ורציניים הרבה יותר, בלי לבוא ולהגיד: אם יהיה לכם את הפטור הזה, אתם תלכו למקום של שחיתות

שמחה רוטמן:  אני לא שם

זהר אלטמן רפאל: אני לא אומרת את זה

שמחה רוטמן: לא, חלילה וחס, אני יודע שלא התכוונת

זהר אלטמן רפאל: אני אומרת שמנגנון השקיפות נועד לכל מיני רציונלים, כמו שאמרת

שמחה רוטמן: נכון

זהר אלטמן רפאל: חלקם כמובן הגברת השוויון וחלקם גם מניעת השחיתות ומינהל תקין

שמחה רוטמן: נכון, אני בתור מישהו שנאבק המון שנים על שקיפות

שמחה רוטמן:  אני זוכר שהיה דיון בוועדה פה על הצהרות הון לשופטים, לנושאי משרה בכירים בשירות המדינה, הצעת חוק שיזמתי כשהייתי עוד בתנועה למשילות ודמוקרטיה

שמחה רוטמן:  הגישו אותה שני חה"כים: בצלאל סמוטריץ', אז חבר כנסת צעיר, וחבר הכנסת איציק שמולי ממפלגת העבודה

שמחה רוטמן:  הם הגישו אותה ביחד

שמחה רוטמן:      אחת הדרכים הכי קלות לנפנף את הטענה, זה כשהגיעו לפה מנציגות השופטים ואמרו: מה, אתה חושד בנו בשחיתות? לא, שקיפות לא קשורה לשחיתות, לשקיפות יש ערך בפני עצמו

שמחה רוטמן:  לכן כדאי גם לא לשים על זה את מרכז הפוקוס

שמחה רוטמן:  מרכז הפוקוס הוא הרציונלים שקיימים פה בסיפור

עדי קול: אם אפשר, הערה ביחס להיבטים שקשורים בעיקר לשלטון המקומי ולתאגידים העירוניים

עדי קול:  אני קצת חושש ממצב של תפסת מרובה, כי נעשתה כאן עבודה משמעותית ואני חושב שכדאי שהיא תצא לפועל כמה שיותר מהר

שמחה רוטמן: אל תדאג, אנחנו עובדים פה מהר

עדי קול: חלילה, לא הייתה כאן ביקורת

עדי קול:  אני רק אומר שבהינתן זה שהשר הממונה על התקנות הוא שר אחר, ולהבנתי, עד כמה שהצלחתי לראות כעת, גם הוועדה הממונה, אם בכלל קיימת, היא ועדה אחרת

שמחה רוטמן: לא, את זה ביררתי לפני הדיון

אלעזר שטרן: תאגידים עירוניים זה אצלנו

עדי קול: אבל רשויות מקומיות לא

שמחה רוטמן: אמרו לי שגם מכרזים ברשויות מקומיות

עדי קול: אני חושב שלא

שמחה רוטמן: נבדוק את זה

עדי קול: אני חושב שלא

שמחה רוטמן: אוקיי, אז נבוא בדברים

עדי קול: ייווצר לנו כאן תהליך שיוכל לעכב באופן משמעותי

שמחה רוטמן: יכול להיות

שמחה רוטמן:  אבל אני צריך לדעת את גודל הפער

עדי קול: אני רק אומר שיכול להיות שנכון לעבוד בטור ולא - - -     

שמחה רוטמן: הכול יכול להיות

שמחה רוטמן:  אבל בשביל זה צריך לדעת את גודל הפער, צריך לדעת את ההסדרים

שמחה רוטמן:  יכול להיות שבחלק מהדברים לא צריך, אם נקבל מענה

שמחה רוטמן:  יכול להיות שבתאגידים עירוניים זה פותר את הבעיה, וזה כן אצלנו

שמחה רוטמן:  אני לא יודע

עדי קול: תאגידים עירוניים – אין בכלל תקנות כרגע

שמחה רוטמן: ומי השר המתקין?     

עדי קול: לתאגידים עירוניים זה שר האוצר

שמחה רוטמן: אז יכול להיות, לא יודע

מיטל פרי: תיקון 14 מחיל מחוק המכרזים לתאגידים עירוניים

שמחה רוטמן: אנחנו נמצא לזה פתרונות

שמחה רוטמן:  בסופו של דבר, אני מתקשה מאוד לחיות עם הסיטואציה, וגם אם יתחייבו להביא תקנות תוך איקס זמן – גם זה דבר שחשוב לשמוע כשיגיעו מהמשרדים – מסיבה מאוד פשוטה: פעמים רבות אני מתוסכל מאוד מאוד ממהירות הביצוע של משרדי ממשלה

שמחה רוטמן:       בדיון שהיה לנו על VC, יכול מאוד להיות שהייתי צריך לתת לו להקים אולמות שפיטה לאסירים ליד בתי הכלא, היינו פותרים את הבעיה

שמחה רוטמן:  ניסינו פה להבין מה נדרש כדי לייצר פתרונות ל- VCכדי שאסירים יראו שופט

שמחה רוטמן:  התחילו להסביר לי שאין תקציבים, אץ רץ לו הרפרנט מאגף תקציבים להסביר לי שאני לא יכול לעשות הוראה כי חשבון ההוצאות של הנהלת בתי המשפט להסיע את הקלדנית לא בא מהסעיף התקציבי הזה

שמחה רוטמן:  ולכן אין פתרון

שמחה רוטמן:  ולכן אני פוגע בזכויות אדם

שמחה רוטמן:       אז לבוא ולהגיד שהכול עובד בסדר בכל המשרדים, כל הזמן?     

בני מנחם: 	 זה לא קשור לתיקון התקנות

בני מנחם:  מה שאתה מציג זאת בעיה תקציבית

שמחה רוטמן: מה שאני מציג זאת בעיה תקציבית

שמחה רוטמן:  אבל היכולת, והגמישות הניהולית, והעברה מסעיף לסעיף, והאמירה: תוציא את המכרז מפה ולא מפה, ותעשה פה, ותן אחריות כוללת לגורם מתכלל – זה כוח מאוד משמעותי

שמחה רוטמן:  נתנו אותו לידיים של אדם הכי ראוי לדבר הזה, וזה מצוין

שמחה רוטמן:       הבנו את הדוגמאות האלו בהרבה מאוד מקרים

שמחה רוטמן:  כשאתה מכניס בן אדם למכון כושר, ואתה אומר לו לעשות שכיבות סמיכה רק על יד ימין, אז יד ימין שלו נהיית ככה ויד שמאל שלו מתדלדלת מאחורה

שמחה רוטמן:  אתה צריך לייצר סיטואציה שבה אנחנו לא מפילים עליו דברים שהוא לא צריך, בשביל התקנות, ואנחנו לא מטים את כל האירוע למקומות שהוא לא צריך להיות בהם והופכים אותו להיות גורם מבצע במקום מה שהוא היה מעדיף להיות, משיקולים אסטרטגים נכונים, גורם מתקצב ולא מבצע

שמחה רוטמן:       כן, בבקשה

קובי פאר: אדוני היושב-ראש, חשוב לי להבהיר, וזו נקודה מאוד חשובה לסדר היום של ההמשך

קובי פאר:  אנחנו הגענו לנקודה שאנחנו כבר תקועים, חסרים לנו כלי ניהול שרק התקנות האלה יכולות לתת

קובי פאר:  אני יודע שיש כאן כל מיני גורמים שמדברים על דברים נורא חשובים, כמו המענה לרשויות המקומיות

קובי פאר:  מה שחשוב לנו, בגלל זה גם הסכמנו יחד עם האוצר, הלכנו עם המנגנון שאומר שחלק מהדברים הם אך ורק לארבעה חודשים, חלק לשישה וחלק לשנה

קובי פאר:  לא יותר משנה, כי אנחנו חייבים לרוץ

קובי פאר:  אנחנו חייבים לצאת לדרך

קובי פאר:       אנחנו הגענו למצב שאנחנו מתחילים לאט לאט להאט, וזה לא טוב, זה רע מאוד

קובי פאר:  לכן אני מאוד מבקש, ככל שניתן, לייחד את הפתרון שלנו, לגמור אותו, ובמקביל לסדר את כל הדברים החשובים האחרים

שמחה רוטמן: אני שומע, אנחנו נעבור ונעבוד מסודר

שמחה רוטמן:       אני רק אומר: תשמע מה הוא אמר

בני מנחם: בגלל זה הבאתי את התיקון

שמחה רוטמן: ההבנה שללא התקנות האלו הם מאיטים – זאת אומרת שיש פה דברים מהותיים, חשובים, שהם חסם עבורם, והוא מבקש, בצדק מוחלט

שמחה רוטמן:  לכן קבעתי את הדיון מרגע לרגע, וגם את דיון ההמשך הקרוב אני אעשה בהקדם האפשרי, ואני אקדיש את כל הזמן שנדרש לדבר הזה כדי שתהיה כמה שיותר מהר

שמחה רוטמן:  אבל זה יעשה טוב, כמו כל דבר שאנחנו עושים בוועדה גם בחקיקות החירום

שמחה רוטמן:  זה יעשה טוב

שמחה רוטמן:       שים לב לאמירה הזאת: המנגנונים הקיימים מהווים חסם

שמחה רוטמן:  ואם הם חסם עבורם, עם כל היכולות המדהימות שהודגמו פה, תחשוב מה זה למישהו שאין לו את הטלפון הישיר – וטוב שיש לו – של ראש הממשלה אם הוא נתקע בקיר, או את הטלפון הישיר של שר האוצר

שמחה רוטמן:  תחשוב על מנכ"ל החברה הכלכלית שדרות

שמחה רוטמן:  תחשוב עליו, כי גם הוא בן אדם

שמחה רוטמן:  ותחשוב על הממונה על מחוז צפון במשרד הפנים שצריך להתעסק עם חלק מהדברים שהם מתעסקים בהם במינהלת תקומה, תחשוב גם עליו

שמחה רוטמן:       אני לא אומר לך שלא תיתן

שמחה רוטמן:  אני לא אתן לך להוריד לו

שמחה רוטמן:  אבל אתה צריך לחשוב, אתה צריך להבין את הפערים

שמחה רוטמן:  אם הם הביאו תוכנית אסטרטגית בזמן קצר, אני צריך פה תוכנית – יכול להיות שבחלק נעשה פה בשינוי בהתאמות, יכול להיות שבחלק נעשה בהתאמות אחרות – לגילוי החוסרים וסגירת הפערים

שמחה רוטמן:       אני לא אאפשר סיטואציה כזאת

שמחה רוטמן:  אני אתן לו את מה שהוא צריך, אבל אני לא אאפשר סיטואציה שבאתר בים המלח יהיו מפונים מסוג א' ומפונים מסוג ב', שזה במנדט שלו

שמחה רוטמן:  כמו שהוא אומר, באים ושואלים אותו: למה אני לא פה? אז הוא אומר: זאת החלטת הממשלה

שמחה רוטמן:       מה שיקרה הוא שהחלטת הממשלה תוסיף לו עוד ועוד תפקידים, כי יגידו שזה לא הגיוני

שמחה רוטמן:  ובצדק, כי זה באמת לא הגיוני

שמחה רוטמן:  זה לא הגיוני שבית הספר המיוחד שיוקם בים המלח יעבוד רק למפוני הדרום ולא למפוני הצפון

שמחה רוטמן:  אבל הוא יגיד: זה לא במנדט שלי, אסור לתקצב את זה, החשב לא מאשר

שמחה רוטמן:  ובצדק החשב לא מאשר, כי זה לא זה, ואז יביאו החלטת ממשלה שהוא צריך לטפל גם במפונים מהצפון

שמחה רוטמן:      בסופו של דבר, הכלי החשוב והחיוני הזה ידולל בגלל שאנחנו יצרנו את הדבר הזה בחוסר מחשבה

שמחה רוטמן:  אנחנו נעבוד על זה, אנחנו נעבוד על זה מהר ואנחנו נעבוד על זה טוב

שמחה רוטמן:  אבל חייבים לתת לזה מענה, כי בעיניי זה דיני נפשות ממש

שמחה רוטמן:       אנחנו עוסקים פה בשבר פסיכולוגי שעובר תושב שדרות שפונה, אל מול תושב קריית שמונה שפונה הוא לא שונה

שמחה רוטמן:  מרכז חוסן הוא אותו מרכז חוסן, ולא ייתכן שלזה יהיה ולזה לא יהיה בגלל שיגידו לו לחכות למכרז

שמחה רוטמן:  זה פשוט לא הגיוני

שמחה רוטמן:      פרופסור עומר דקל נמצא בזום, תעלו אותו בבקשה

פרופ' עומר דקל: אני אדבר בקצרה

פרופ' עומר דקל:  אני פרופסור לדיני מכרזים שמתעסק בעולם המכרזים כבר הרבה מאוד שנים, בכל ההיבטים שלהם, גם האקדמיים וגם הפרקטיים

פרופ' עומר דקל:       אני רוצה לומר כמה דברים

פרופ' עומר דקל:  דבר ראשון, לגבי מה שכבוד היושב-ראש אמר בנושא של התקשרויות דחופות

פרופ' עומר דקל:  אני מסכים עם אלה באולם שאמרו שאין חסם כזה

פרופ' עומר דקל:  בתקנות של העיריות וגם של כל יתר רשויות המדינה יש פטור במצבים של דחיפות

פרופ' עומר דקל:  נעשה בו שימוש מסיבי בתקופת הקורונה

פרופ' עומר דקל:  ניתן לעשות בו שימוש מסיבי גם היום, כל עוד מצב הדחיפות קיים

פרופ' עומר דקל:      שתיים

פרופ' עומר דקל:  לגבי תאגידים מקומיים, רק תמונת מצב

פרופ' עומר דקל:  לכאורה, תאגידים מקומיים היו צריכים להיות כפופים לחוק חובת המכרזים – זה החוק שאנחנו מדברים עליו עכשיו – מכוח תיקון חוק שנעשה בשנת 2004

פרופ' עומר דקל:  רק שהתיקון קבע שהוא ייכנס לתוקף עם התקנתן של התקנות

פרופ' עומר דקל:  הוא גם קבע שהתקנות יותקנו תוך 90 ימים

פרופ' עומר דקל:  אבל מאז 2004 לא הותקנו תקנות

פרופ' עומר דקל:  הוגשו בעניין הזה עתירות לבג"ץ, ניתן אפילו צו מוחלט על ידי בג"ץ שחייב את שר הפנים להתקין את התקנות תוך 90 ימים

פרופ' עומר דקל:  היה דיון אחד בנושא הזה בוועדת החוקה, בראשותו של חבר הכנסת קריב

פרופ' עומר דקל:  הממשלה התפרקה, ומאז הנושא לא חזר לוועדת החוקה

פרופ' עומר דקל:  בעצם, הנושא לא הוסדר

פרופ' עומר דקל:  לכן, נכון להיום, תאגידים מקומיים כפופים מכוח חוזר מנכ"ל משרד הפנים לדין שחל על העירייה

פרופ' עומר דקל:  זאת אומרת, אותו דין שחל על העירייה, חל גם על התאגיד המקומי

פרופ' עומר דקל:       נקודה שלישית, לגבי יעילות

פרופ' עומר דקל:  אני רוצה להעיר הערת מקרו לגבי התקנות, לגבי התיקון

פרופ' עומר דקל:  קודם כל, אני מאוד בעד התיקון, כמשהו שמשפר את היעילות

פרופ' עומר דקל:  אין חולק, זה ברור שתקנות חובת המכרזים תמיד הולכות על התפר בין יעילות מצד אחד לשמירה על שוויון, שקיפות, מראית העין של טוהר מידות, מניעת משוא פנים וכל ההיבטים האחרים

פרופ' עומר דקל:  ברור שבתקופה שבה אנחנו נמצאים, והמינהלת עם התפקיד שלה, בהחלט יש הצדקה להגביר את היעילות שלה או לאפשר לה לפעול ביעילות

פרופ' עומר דקל:  לכן, בסך הכול אני בעד התקנות

פרופ' עומר דקל:      אגב, אני חושב שבמובן מסוים הם לא הלכו מספיק רחוק, ואני לא מבין למה

פרופ' עומר דקל:  בנושא היכולת של המינהלת להסתייע במכרז שערך משרד ממשלתי יש שם שתי מגבלות, שבעיניי הן מיותרות ולא ברורות, ואני לא מבין למה הן נמצאות שם

פרופ' עומר דקל:  האחת היא שדובר במכרז שאותו משרד ממשלתי עשה, שהוא לא בתחום הליבה שלו

פרופ' עומר דקל:  לא מבין למה

פרופ' עומר דקל:  וגם, מדובר בזה שהיכולת של המינהלת להסתייע במכרז שערך משרד ממשלתי, מחייבת אישור של אותה ועדת מכרזים של משרד ממשלתי

פרופ' עומר דקל:  סתם התמשכות של הליכים, עוד גוף בירוקרטי שצריך לקבל החלטות, ומיותר לגמרי

פרופ' עומר דקל:       אני חושב שאותו מנגנון שחל ביחס שבין משרדי הממשלה למכרזים מרכזיים של החשב הכללי, צריך לחול פה

פרופ' עומר דקל:  זאת אומרת, אם משרד ממשלתי עשה מכרז בכל עניין שהוא, ויש לו ספק שזכה במכרז כדין, אני לא רואה סיבה שהמינהלת לא תוכל להסתייע במכרז הזה, במגבלות שקבועות פה, כמובן עד סכומים מסוימים וכולי, בלי לבקש אישור מאף אחד ובלי להתחיל לשאול אם זה בתחום הליבה של המשרד או לא בתחום הליבה של המשרד, מי בכלל קובע את זה וכולי

פרופ' עומר דקל:  אני חושב שיש פה מגבלה מיותרת, הייתי מציע להסיר אותה

פרופ' עומר דקל:       נקודה רביעית היא השקיפות שדיברו עליה גם לפניי

פרופ' עומר דקל:  אחת הנקודות שמר אדרי הדגיש במצגת המאוד מרשימה שלו, זה נושא שקיפות עבודתה של המינהלת

פרופ' עומר דקל:  כמו שאמר היושב-ראש, לא רק ככלי למניעת שחיתות, אלא בעיקר ככלי לבניית אמון

פרופ' עומר דקל:  זאת אומרת, ברגע שגורמים עומדים בשקיפות – יש כלפיהם אמון; וברגע שהם מסתירים את הפעולות שלהם – יש מיד חשדנות, חוסר אמון ודברים כאלה

פרופ' עומר דקל:  לא צריך להרחיב עד כמה בניית האמון היא חשובה בימים האלה

פרופ' עומר דקל:       יש בתקנות שתי מגבלות מאוד משמעותיות על השקיפות לעומת המצב היום

פרופ' עומר דקל:  אחת, כיום כל גוף שמתקשר בפטור ממכרז – ותמיד הבעיה היא בפטורים, תמיד חוסר האמון הוא בפטורים – הוא חייב לפרסם את ההחלטה שלו תוך חמישה ימים, זאת אומרת להעמיד אותה מול העין הציבורית

פרופ' עומר דקל:  ופה קבעו שזה יהיה רק אחרי שלושה חודשים

פרופ' עומר דקל:  זה אומר שלפרסום הזה אין שום משמעות מעשית, מכיוון שההתקשרות כבר יצאה לפועל וזה סתם כדי לצאת ידי חובה

פרופ' עומר דקל:  בעיניי, זה מאוד פוגע באמון הציבורי

פרופ' עומר דקל:       והדבר השני, שהוא לא פחות חשוב, זה התקשרות עם ספק יחיד

פרופ' עומר דקל:  התקשרות עם ספק יחיד לא מוגבלת בסכום

פרופ' עומר דקל:  יכולה להיות התקשרות עם ספק יחיד גם ב-50-40 מיליון שקל, וגם ב-100 מיליון שקל

פרופ' עומר דקל:  אין לזה שום מגבלה

פרופ' עומר דקל:  היום התקנות קובעות שכאשר יש כוונה להתקשר עם ספק יחיד, יש חובה להודיע על הכוונה הזאת לציבור הרחב, כדי שאם מישהו חושב שזה לא ספק יחיד הוא יוכל להביא את דברו בפני ועדת המכרזים

פרופ' עומר דקל:  הוועדה גם לא חייבת לקבל את עמדתו, אבל היא חייבת לשמוע אותה

פרופ' עומר דקל:       זה גם נובע מזה שוועדת המכרזים, כאשר היא מחליטה אם פלוני הוא ספק יחיד או לא ספק יחיד, לא תמיד היא יודעת את זה

פרופ' עומר דקל:  היא מקבלת איזושהי חוות דעת מגורם מקצועי, שאולי גם הוא לא יודע את זה, ואולי הוא מטעה את ועדת המכרזים, אפילו בשוגג, לא בכוונה

פרופ' עומר דקל:       לכן העין הציבורית, או הפומביות הזאת, היא מאוד חשובה גם לאמון וגם לתקינות העבודה

פרופ' עומר דקל:  ופה בעצם ביטלו את זה

פרופ' עומר דקל:  נכון שביטלו את זה רק לתקופה של חצי שנה

פרופ' עומר דקל:  אבל אין שום סיבה לבטל את זה

פרופ' עומר דקל:  וגם אם מבטלים את זה, אז לכל הפחות ראוי להגביל את זה בסכום

פרופ' עומר דקל:  זאת אומרת, שהמגבלה הזאת תחול על התקשרויות עם ספק יחיד, אבל עד סכום מסוים, נגיד 400,000 שקל, 500,000 שקל, אבל לא ללא כל מגבלה

פרופ' עומר דקל:  לפי המצב כרגע, גם התקשרות של 50 מיליון שקל, עם ספק יחיד, יכולה להיעשות בחדר סגור, בלי שאף אחד ידע את זה

פרופ' עומר דקל:  בעיניי, זה מאוד פוגע באמון הציבורי, מאוד מגדיל את החשש לניצול לרעה

פרופ' עומר דקל:  שוב, אפילו ברמת מראית העין

פרופ' עומר דקל:  אני לא חושד, חלילה, באף אחד

פרופ' עומר דקל:       לכן, אני חושב שהדבר הזה הוא לא ראוי, לא תקין, וגם מיותר

שמחה רוטמן: ולגבי הנקודות שהעליתי, על המינהלת לעומת המשרדים והעיריות?     

פרופ' עומר דקל: אפשר לעשות תיקוני רוחב

פרופ' עומר דקל:  אם מישהו פה מאמין שאפשר לעשות את זה בטווח קצר, אני מברך אותו

פרופ' עומר דקל:  אני לא מאמין

פרופ' עומר דקל:  תקנות העיריות הן משנת 1987, הן בסמכותו של שר הפנים, זה בכלל לא עובר בוועדת החוקה

פרופ' עומר דקל:  יש שם הרבה מאוד כוחות פוליטיים שלא מאפשרים עדכון של התקנות האלה

פרופ' עומר דקל:  אלה תקנות ארכאיות שכבר מזמן היה צריך לתקן אותן, אבל הדבר הזה לא נעשה, ולכן אני מזדהה עם מה שנאמר פה קודם, שצריך לפתור את הבעיות כרגע ואחר כך לחשוב על התמונה הרחבה

פרופ' עומר דקל:       בעיניי, פתרון הכי נכון ואלגנטי – אני לא יודע אם צריך בשבילו חקיקה או לא צריך – שהמינהלת תוכל להאציל את הסמכויות שלה לרשויות המקומיות

פרופ' עומר דקל:  ואז יכול להיות שיהיה מצב שבו המינהלת חושבת שהדבר הכי נכון זה לעשות משהו דווקא באמצעות עיריית שדרות או החברה הכלכלית שלה, ולא בעצמה, גם כי היא עסוקה, כי לא מומחית בזה וכולי, והיא תוכל להאציל סמכויות

פרופ' עומר דקל:      זה תיקון קטן, אלגנטי, אני לא יודע אפילו אם הוא נחוץ

פרופ' עומר דקל:  בעיניי, הוא פותר את הבעיה הזאת ברמה הפרקטית

שמחה רוטמן: תודה רבה

שמחה רוטמן:       אנחנו נתחיל לעבור על הסעיפים

שמחה רוטמן:  מבחינת לוחות הזמנים אנחנו יודעים שאנחנו לא נסיים היום, אבל יש לנו כ-20-15 דקות לטובת ההתחלה

שמחה רוטמן:       בכל מקרה, לדיון הבא אנחנו נבקש את ההשוואה הזאת

שמחה רוטמן:  אני אשתדל לקבוע את הדיון הבא עוד השבוע, ככל שאני אוכל – למרות שאני די סקפטי, כי ממשרד המשפטים הביאו כמה חקיקות דחופות – ואם לא, אז לתחילת שבוע הבא

שמחה רוטמן:  אנחנו נעשה את זה כמובן כמה שיותר מהר

שמחה רוטמן:  גם אתם צריכים זמן להיערך, אחרת הייתי קובע את זה אולי ליום רביעי

שמחה רוטמן:  נעשה את זה בהקדם

שמחה רוטמן:       אדוני היועץ המשפטי

אלעזר שטרן: אין לי הערות כלליות, יהיו הערות נקודתיות

אלעזר שטרן:      אנחנו נקריא את נוסח טיוטת התקנות

אלעזר שטרן:  כמו שאמרתי מקודם, הנוסח המשולב שלפניכם הוא פשוט כלי עזר בשביל לראות את התיקון מול העיניים

אלעזר שטרן:  מה שקובע, כמובן, זה הנוסח של התקנות המוצעת

אלעזר שטרן: בנוסח המשולב שלפניכם זה מופיע בסעיף 1, סעיף ההגדרות, כתוספת של הגדרה של מינהלת תקומה

שמחה רוטמן: 	 אני מעיר עכשיו, שנזכור

שמחה רוטמן:  בסעיף 1 הייתי מבקש, בהתאם להשוואות שנראה, שיהיה כתוב: לעניין כל הנוגע להתקשרויות של מינהלת תקומה – או לעניין ההתקשרויות הנוגעות למצב המלחמה, משהו יותר רחב, ואז זה הסדר רוחב מהותי לפי התקשרויות שקשורות לטיפול במפונים

שמחה רוטמן:  זה דבר שצריך לבדוק אותו

שמחה רוטמן:  אני חושב שהוא מונע חלק גדול מהמצבים שעליהם אנחנו מדברים, הוא כן מבחן מהותי

שמחה רוטמן:       אפשר לייצר עוד חלופות

שמחה רוטמן:  אפשר לדבר גם על התקשרויות של מינהלת תקומה או התקשרויות המתוקצבות על ידה או שבשיתוף עם מינהלת תקומה

שמחה רוטמן:  אומנם זה לא יהיה מקיף כמו האופציה הראשונה – אתם מן הסתם צריכים גם לעשות שיעורי בית על מנת לענות על האפשרות לעשות את זה – אבל לפחות זה לא יכריח את המינהלת לבצע בעצמה משהו רק בשביל הפטורים

שמחה רוטמן:  זאת אומרת, לבוא ולהגיד שגם אם היא מתקצבת, גם אם היא משתתפת, גם אם זה מיזם משותף עם מינהלת תקומה ועיריית שדרות והתאגיד העירוני של שדרות לצורך העניין, אז יחולו ההוראות האלו בהרחבה

עדי קול: בעיניי, צריך להפריד פה

עדי קול:  תחום הסמכות של התקנות האלו יכול לחול על משרדי הממשלה

עדי קול:  ולכן, שני דברים - - -     

שמחה רוטמן: בוא ניקח את המקרה הקל, משרד ממשלתי

עדי קול: זה רובד אחד

עדי קול:  רובד שני - - -     

שמחה רוטמן: גוף שחוק חובת המכרזים חל עליו, בוא נגדיר את זה אפילו יותר רחב

עדי קול: אני אומר דבר נוסף

עדי קול:  אני מציע, כפי שהיושב-ראש אמר מקודם, שכשנצלול לתקנות עצמן נראה מה המצב

שמחה רוטמן: בסדר, בסדר

עדי קול: לא בטוח שדרך ההגדרה זאת הדרך הנכונה

שמחה רוטמן: בסדר, אני עשיתי את הקיפול

שמחה רוטמן:       נמשיך

שמחה רוטמן: שנייה

שמחה רוטמן:  למה זה לא לפי סדר התקנות?     

אלעזר שטרן: אני אסביר בצורה רחבה יותר

אלעזר שטרן:  התקנות בנויות בצורה כזאת שהן מחולקות לא לפי סדר הרץ של התקנות, אלא לפי תקופות

שמחה רוטמן: קיבלתי את התשובה, בסדר גמור

שמחה רוטמן:  ובעצם, תוקפה הוא עד שנה?      

קריאה: כל השנה

אלעזר שטרן: כל 2024

אלעזר שטרן:          אלה שתי תקנות שקשורות אחת לשנייה

שמחה רוטמן: איפה אנחנו?     

אלעזר שטרן: זה תיקון של תקנה 3(1)

מיטל פרי: יהיה נכון להגיד שעולים  מ-50,000 ל-200,000?      

עדי קול: לא עלינו מ-50,000 ל-200,000, זה לא נכון

שמחה רוטמן: אז תסבירו את התקנה הזאת

עדי קול: כיום יש לנו פטור מיוחד להתקשרות בסכומים קטנים

עדי קול:  ההתקשרות עצמה יכולה להיות עד 50,000 שקלים

עדי קול:  את הסכום הזה אנחנו מציעים להעלות ל-100,000 שקלים

עדי קול:  לצד זאת, יש מגבלה - - -     

שמחה רוטמן: כדי לא לעקוף

עדי קול: כדי לא לעקוף, ניתן להתקשר עם אותו ספק עד סכום של 100,000 שקלים תחת התקנה הזו

עדי קול:  בהקשר הזה, אנחנו מציעים להעלות את הסכום ל-400,000 שקלים

עדי קול:      לצד זה, אנחנו מציעים דבר נוסף, מציעים כאן מדרגה נוספת, שזו פסקה (1א) המוצעת

עדי קול:  אנחנו מציעים מדרגה נוספת להתקשרויות קטנות, בסכום של עד 200,000 שקלים

עדי קול:  אבל בעוד שהמדרגה של עד 100,000 שקלים יכולה להתבצע בידי המשרד עצמו וללא צורך באישור של ועדת מכרזים, המדרגה - - -     

שמחה רוטמן: מי מאשר היום את הפטור לפי סעיף 3?      

עדי קול: החשבות של המשרד

עדי קול:  מורשי החתימה של המשרד יכולים להתחייב

שמחה רוטמן: אין ועדת פטור? זה לא עולה לשום ועדה?     

עדי קול: לא

בני מנחם: 	 לא

בני מנחם:  עד 50,000 זה חשב קניין מורשי החתימה

עדי קול: מעל 50 – היום אין פטור כזה

עדי קול:  זה לא קיים

שמחה רוטמן: לא, יש פטור פעמיים

עדי קול: יש הרבה פטורים אחרים

שמחה רוטמן: לא, אם מתקשרים פעמיים, עד 100,000

עדי קול: אבל זה שתי התקשרויות נפרדות, וכל אחת מהן לא תצריך אישור ועדת מכרזים

שמחה רוטמן: ועדת מכרזים מונתה לפי תקנה 8

עדי קול: זו ועדת המכרזים של המינהלת בעצם

שמחה רוטמן: יש לה ועדת מכרזים משלה?     

עדי קול: נכון

שמחה רוטמן: זו לא ועדת מכרזים משרדית?     

מיטל פרי: לא, פה זה של המינהלת

עדי קול: לא, שלה, של יחידת הסמך

עדי קול:  המשרד הוא יחידת הסמך לצורך העניין הזה

מיטל פרי: ה-200,000 – זה לא ועדת המכרזים של המינהלת?     

קריאה: ועדה של המינהלת

עדי קול: ועדה של המינהלת

שמחה רוטמן: המינהלת מוגדרת כיחידת סמך?         

קריאות: כן

מיטל פרי: אז עלינו ל-200,000, בואו נקרא לילד בשמו

קריאה: זה מה שאמרנו

עדי קול: נכון, נכון, אנחנו קוראים לילד בשמו

מיטל פרי: במקום 50, זה יוצא בפועל 200,000

אלעזר שטרן: רק חשוב להדגיש שבניסוח של 3(1) הוסיפו את המילים: ולפי פסקה (1א) – שזה אומר שהמגבלה של 400,000 חלה גם על ההתקשרות לפי (1א)

עדי קול: נכון

אלעזר שטרן: כדי שלא יהיה מצב שבו אפשר עד - - -     

מיטל פרי: בכלל חגיגה

בני מנחם: אני רוצה להעיר הערה

בני מנחם:  עד היום, כמו שנאמר, מאושר עד 50,000 שקל

בני מנחם:  זה לא בא לאף ועדה, החשב ומורשה החתימה השני שיש במשרד דנים בזה ומחליטים

בני מנחם:  היום רוצים לשנות את זה ל-100,000 שקל

בני מנחם:  אחרי 100,000 שקל יצרנו ונתנו עוד כלי, אבל רצינו לעשות מדרגה של בקרה והחלטנו להביא את זה לוועדת המכרזים

בני מנחם:       אני מזכיר שבוועדת המכרזים יש יועץ משפטי, יש יושב-ראש שראש המינהלת יקבע מי יעמוד בראשה

שמחה רוטמן: הכול בסדר, אבל רק לא לעבוד על עצמנו

שמחה רוטמן:  אם היית אומר לי שאני עולה לוועדת המכרזים המשרדית, זה משהו אחד

שמחה רוטמן:  אני לא יודע אם לכל יחידה יש מורשה חתימה ויש מנהל

שמחה רוטמן:  בסופו של דבר, מורשה החתימה והחשב זה שני אנשים

שמחה רוטמן:  היועץ המשפטי, בכל מקרה, לצערי או לשמחתי, כעניין שבעובדה, מעורב כמעט בכל החלטה במשרד, ובכל מקרה, גם אם לא צריך, שואלים אותו או לא שואלים אותו, הוא אחד משלושה

שמחה רוטמן:       זאת אומרת, הוספנו את היועץ המשפטי ל-200,000

שמחה רוטמן:  למעשה, הוא יהיה שם גם מלכתחילה, כי כולם ישאלו אותו

שמחה רוטמן:  הוא לא חלק מהוועדה

שמחה רוטמן:  אבל תכלס – זה המנהל, החשב והיועץ המשפטי

שמחה רוטמן:  ואם היועץ המשפטי מתנגד, אז זה מיעוט, הוועדה מחליטה ברוב

בני מנחם: לא, הוא יכול להטיל וטו

עדי קול: לא בעניינים משפטיים

קובי פאר: בנושאים משפטיים יש ליועץ משפטי וטו

שמחה רוטמן: אז בנושאים משפטיים הוא קובע גם כשזה 50,000

בני מנחם: הוא לא רואה את זה

קובי פאר: אם זה פחות, זה לא מגיע אליי, אלא אם כן עולה שאלה

בני מנחם: היושב-ראש, בתור אחד שהיה בשטח המון שנים, אם אנחנו לא רוצים לדבר איתו אז הוא לא יודע על זה

שמחה רוטמן: הם עובדים בשיתוף פעולה, הם יודעים הכול, זה בסדר גמור, זה טוב, הוא מעורב בתהליכים

שמחה רוטמן:  על מי אנחנו עובדים? אותם שלושה אנשים

שמחה רוטמן:  אם היית אומר לי שזה יוצא לוועדת המכרזים המשרדית, הייתי אומר לך: וואלה, עשית פה עוד דרגה

שמחה רוטמן:      לכן בואו נשים את זה על השולחן

שמחה רוטמן:  מה אתם רוצים? שיזמינו את המזכירה שתעשה פרוטוקול, כי יושבים שלושתם ביחד לא בישיבת פתיחת בוקר, אלא בישיבה שהם החליפו את השלט על השולחן לוועדת מכרזים? בסדר, אם זה עוזר למישהו, לא אכפת לי להשאיר את זה

שמחה רוטמן:  אני רק אומר, בואו נסתכל למציאות בעיניים, זה באמת אותו דבר

שמחה רוטמן:  זה באמת אותו דבר

רוני מר: דיברנו פה מקודם על חשיבות העניין של שקיפות וכאלה

רוני מר:  אמרת לפני רגע, עצם זה שכותבים פרוטוקול, ועצם זה שזה נכתב - - -     

שמחה רוטמן: הוא מתפרסם איפשהו? על ה-200 מתפרסם איפשהו?     

רוני מר: נשלח לוועדת הפטור של משרד האוצר

שמחה רוטמן: באמת?      

מיטל פרי: איפה זה?     

רוני מר: כמו כל הפטורים שנשלחים, אדוני

שמחה רוטמן: איפה?     

רוני מר: זה מופיע בהמשך

עדי קול:   בפטור של הפרסום

רוני מר: בתקנה 3, לכל ענייני הפרסום

רוני מר:  כל החלטות הפטור של המינהלת, גם אם הן לא מפורסמות באופן מיידי

עדי קול: 3(1)(א)

רוני מר: ב-3(1)(א) נכתב בצורה ברורה שהחלטות הפטור של המינהלת אומנם לא מפורסמות, אבל נשלחות לחשב הכללי ולוועדת הפטור העליונה

אלעזר שטרן: 3(1)(א) לתקנות האלה – זה בעצם התיקון לתקנה 1ג

שמחה רוטמן: שהיא בתוקף אחר, לא?      

אלעזר שטרן: שהיא בתוקף אחר

אלעזר שטרן:  זה תיקון שנטען פה נגדו כבר כמה פעמים, בהיבט של השקיפות

שמחה רוטמן: אבל זה למעט התקשרות לפי תקנה 3(1)

רוני מר: כן, כי 3(1) לא מגיע לוועדת המכרזים

רוני מר:  זאת בדיוק הנקודה שרציתי להסביר לאדוני, בהקשר שדיברת עליו

רוני מר:  אני חושב שיש הבדל גדול בין התקשרות שלא מגיעה בכלל לוועדת המכרזים - - -     

שמחה רוטמן: הבנתי

שמחה רוטמן:  אז אתה אומר שלגבי 200,000 יחליטו אותם אנשים

שמחה רוטמן:  זה בסדר, אנחנו יודעים שהיועץ המשפטי מעורב, הכול בסדר

שמחה רוטמן:  אותם אנשים יחליטו, רק שהם יצטרכו לשלוח את זה אליכם ואחרי שלושה חודשים לפרסם את זה

רוני מר: הם יצטרכו לכתוב פרוטוקול, לציין למה - - -     

שמחה רוטמן: אגב, אני רק רוצה להגיד לכם שאת ההתקשרויות אמורים למסור לפי חוק חופש המידע

שמחה רוטמן:  הרבה מאוד משרדים מפרסמים את כל ההתקשרויות באופן יזום, בכל הסכומים

מיטל פרי: מה הבעיה לעדכן באתר?     

שמחה רוטמן: לדעתי, גם יש כבר איזו הנחיה כזאת - -      

עדי קול: יש הנחיה כזאת

שמחה רוטמן: - - שמפרסמים את כל ההתקשרויות, כולל לפי סעיף 3(1)

מיטל פרי: בקשת חופש מידע

שמחה רוטמן: לא, בלי חופש מידע

שמחה רוטמן:  מפרסמים באתר המשרד התקשרויות המשרד, בהנחיה, לא מחכים אפילו לפנייה

שמחה רוטמן:  לא מחכים לפנייה

שמחה רוטמן:  לכן אני אומר: זה לא באמת, זה לא רציני

שמחה רוטמן:  זה בסדר

שמחה רוטמן:  אתם רוצים לתת להם 200? אני בעד לתת להם 200, אם הם צריכים 200

שמחה רוטמן:  רק בואו לא נעבוד על עצמנו, כאילו זאת באמת עוד איזושהי חוליית בקרה

שמחה רוטמן:  אבל בסדר, אם זה עוזר למישהו לנוח, אני לא אפריע לו

שמחה רוטמן:       אני רק אומר שצריך לראות איך הדברים עובדים בפרקטיקה

שמחה רוטמן:  על הנייר, כמו שהוא אמר, תמיד יש התקשרות דחופה, אפשר לאשר, הכול בסדר

שמחה רוטמן:  בפועל, הוא היה יכול להביא 2 מיליון שקל לכל קיבוץ ואף אחד אחר לא היה יכול לעשות את זה

שמחה רוטמן:  למה? ככה, כי ככה זה עובד

שמחה רוטמן:  בפועל, היועץ המשפטי ידע על כל התקשרות, גם לגבי התקשרות של 50,000, אני בטוח

שמחה רוטמן:  ואם לא, הוא יועץ משפטי גרוע

שמחה רוטמן:  הוא ידע על כל התקשרות שנעשית, גם לפי סעיף 3(1)

עדי קול: אדוני, זו לא המציאות בשטח

שמחה רוטמן: לא, אתה לא תדע? אני מקווה שאתה תדע

בני מנחם: בתור אחד שהיה חשב המון שנים, יועץ משפטי לא יודע על התקשרויות קטנות

מיטל פרי: אבל הן כבר לא כאלה קטנות

שמחה רוטמן: עומר דקל?     

פרופ' עומר דקל: אני רק רוצה פשוט לשים את הדברים בפרופורציות, כדי שתהיה לנו תמונה

פרופ' עומר דקל:  לכל חברה ממשלתית, כולל חברה ממשלתית שמעסיקה שמונה עובדים, יש לה פטור עד 200,000 שקלים

פרופ' עומר דקל:  חברה ממשלתית שהמחזור השנתי שלה הוא מיליארד שקלים, נגיד כמו חברת החשמל, הפטור שלה הוא עד 600,000 שקלים

פרופ' עומר דקל:  הפטורים של עיריות זה עד 143,000 שקלים

שמחה רוטמן: הינה, הוא עשה לנו טבלה, חסך לנו עבודה

פרופ' עומר דקל: לכן כל המחשבה הזאת, ש-200,000 שקלים או 100,000 שקלים זה המון – זה לא המון

פרופ' עומר דקל:  זה סביר

שמחה רוטמן: זה בוודאי לא המון, להפך

שמחה רוטמן:  אף אחד לא טען שזה המון

פרופ' עומר דקל: הדבר הנכון הוא ש-50,000 זה מספר שחוקק בתקנות חובת המכרזים ב-1993, ומאז הוא לא עודכן

פרופ' עומר דקל:  זה מספר נמוך מדי

פרופ' עומר דקל:  לכן ההגדלה ל-200,000 שקלים היא לגמרי סבירה

שמחה רוטמן: מצוין

שמחה רוטמן:      לדיון הבא תבואו עם טבלת השוואה לגבי כל התקנות

שמחה רוטמן:  אבל לגבי תקנה זו, גם לאור מה שדובר, שזה דבר שרצינו לעשות לכולם, וגם לאור ההשוואה לחברות הממשלתיות, אני לא רואה שום הצדקה שלא נעשה את הסעיף הזה לכולם

שמחה רוטמן:  אם רוצים את זה כהוראת שעה, אז למשך אותה תקופה

שמחה רוטמן:  אבל למשך אותה תקופה, ה-100,000, ה-200,000 – שיהיה לכולם

שמחה רוטמן:       אצל רוב הגופים ועדת מכרזים היא כן איזשהו חסם נפרד

שמחה רוטמן:  אצלם היא לא תהיה חסם

שמחה רוטמן:  אצל אחרים היא כן תהיה חסם, אז באמת, גם את המדרגה הזאת – תשחררו

שמחה רוטמן:      כוונתכם באמת רצויה

שמחה רוטמן:  אתם רוצים שהרשות השלטונית תדע לפעול במהירות וביעילות? אין שום סיבה בעולם שמשרד החינוך שעובד איתו וצריך לקנות חמש לוחות כתיבה, הוא יוכל לקנות ב-200,000 והוא יוכל לקנות ב-50,000

שמחה רוטמן:  אין לזה שום הצדקה

אלעזר שטרן: אבל אדוני מתכוון כרגע רק לדברים שקשורים לפינוי?     

שמחה רוטמן: לא

אלעזר שטרן: אדוני מתכוון למשרד החינוך באופן כללי, גם לדברים שלא קשורים?     

שמחה רוטמן: מה שאמרתי קודם, שצמוד לפעילו, זה תלוי בהגדרת סעיף התחולה, רוחבי, לא רוחבי

שמחה רוטמן:       לגבי התקנה הזאת

שמחה רוטמן:  מאחר שהתקנה הזאת, הגדלת הסכומים, הביאו לי בטיוטה שהם רוצים לעשות את זה לכולם, אני אומר: הינה, קיבלתם פה הזדמנות לעשות פיילוט, איך זה עובד, תנו את זה לכולם, לכל נושא

שמחה רוטמן:  רציתם לעשות את זה לכולם? תעשו את זה בפיילוט

בני מנחם: זה לא אותו דבר

בני מנחם:  בטיוטה יש שינוי, אבל לא אותו שינוי

בני מנחם:  צריך להתייחס לזה

שמחה רוטמן: מה השינוי בטיוטה? זה לא 100,000 שקל?      

בני מנחם: אני אסביר

בני מנחם:  אבל אתה רוצה את ההסבר?     

שמחה רוטמן: אנחנו חייבים לסיים

שמחה רוטמן:  נפתח בזה את הדיון הבא שייקבע, שבעזרת השם ייקבע בזמן הקרוב, כי חשוב לכולנו שזה יתקדם מהר

שמחה רוטמן:       סליחה, השעה 14, ישיבות סיעה זה הדבר הכי קדוש פה בכנסת, כידוע, אנחנו צריכים לסיים

שמחה רוטמן:       תודה רבה לכולם, ישיבה זו נעולה