ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 267, 2024-02-26 00:00

יצחק קרויזר: בוקר טוב, יום שני, 26 בפברואר 2024, י"ז באדר א' התשפ"ד

יצחק קרויזר:  דיון בנושא: "הסוגיות המשפטיות בנוגע למעמדם של החטופים וההשלכות על התנאים הסוציאליים וזכויותיהם", של חברי הכנסת ולדימיר בליאק, יצחק קרויזר וינון אזולאי

יצחק קרויזר:       בוקר טוב לכולם

יצחק קרויזר:  ראשית כול נשלח איחולי החלמה מהירה ללוחמים שנפצעו אתמול ברצועת עזה ומאושפזים בבתי החולים, כמובן בתפילה לשובם המהיר של כל החטופים והחטופות בריאים ושלמים חזרה לביתם

יצחק קרויזר:  לפני שנתחיל את הדיון, האם יש מישהו מהמשפחות שרוצה לדבר? חנה כהן, דודה של ענבר הימן

חנה כהן: בוקר טוב ותודה רבה שאתם מאפשרים לי לדבר

חנה כהן:  אני הדודה של ענבר הימן, שעבדה כהלפרית במסיבה בנובה

חנה כהן:  בזמן הישמע אזעקות ונפילת הטילים ענבל החלה במנוסה שארכה שעתיים, עד שהיא הגיעה לקיבוץ בארי

חנה כהן:  שם היא חשבה שהיא תמצא מקלט בין הקיבוצניקים, אבל קיבוץ בארי שקק במחבלים שרצחו, אנסו, בזזו, התעללו, ועשו מעשים מחרידים

חנה כהן:  כשענבר הגיעה לשם היא הועלתה על אופנוע, שלקח אותה היישר לעזה

חנה כהן:  אנחנו בשלב זה לא ידענו איפה ענבר, כי היה בלגן גדול מאוד במדינה

חנה כהן:  הטלפונים במשטרה לא ענו

חנה כהן:  אי-אפשר היה ליצור קשר עם כוחות הצבא

חנה כהן:  אף אחד לא היה שם בשטח לברר, לשאול מה קורה

חנה כהן:  אז נסענו בכוחות עצמנו עם ההורים של ענבר לחפש בכל בתי החולים בדרום, ולא מצאנו

חנה כהן:       למוחרת בבוקר יצא סרטון בטלגרם של חמאס שבו מראים את ענבר מובלת בידיים וברגליים, כשהראש שלה שמוט והיא ירויה בכמה מקומות בגופה

חנה כהן:  בשלב זה נתנו 10% שהיא יכולה לשרוד

חנה כהן:  ההורים שלה 70 יום היטלטלו בין תקווה לייאוש, רצנו פה לרוב שרי הממשלה בתחנונים שיכניסו את הצלב האדום לבדוק מה מצבם של הפצועים, זה דבר שלא התאפשר בסופו של עניין

חנה כהן:      אחרי 70 יום הייתה נקישה בדלת ובאו להודיע לנו שענבר נרצחה באותו יום שבו נתפסה, ב-7 באוקטובר

חנה כהן:  לפי הדוח שקיבלנו שמו את ענבר במטווח, וכולם ירו בה כמו שיורים בברווזים

חנה כהן:      מאז אותו יום אין לנו חיים

חנה כהן:  ישבנו שבעה בלי גופה, לענבר אין קבר, ואנחנו לא יודעים את נפשנו מרוב צער

חנה כהן:  ההורים שלה לא מתפקדים

חנה כהן:  לא מספיק שהצער שבהרג שלה, שבאכזריות, לא מספיק הסיוטים שאנחנו עוברים כל יום, גם הגופה שלה לא נמצאת איתנו

חנה כהן:      ענבר היא דור שלישי לשואה

חנה כהן:  הסבים שלה באו לארץ וקיוו להקים ארץ שבה יהיו לצאצאיהם ביטחון, שלווה, רוגע, אבל הנכדה שלהם נחטפה מתוך ארץ-ישראל, מתוך מדינת ישראל, בלי שהיה שום גורם שיגן עליה, שום ארגון שיגן עליה

חנה כהן:      אני מבקשת מממשלת ישראל שתשים סוף לסבל שאנחנו עוברים, לסיוט שאנחנו עוברים

חנה כהן:  תנו לנו לקבור את הילדה שלנו, תנו לנו שיהיה לנו קבר לעלות אליו

חנה כהן:  אנחנו לא יודעים מה נשאר מהילדה שלנו, אנחנו לא יודעים איפה מוטלת הילדה היפה הזאת שהייתה מלח הארץ והיום מוגדרת כגופה

חנה כהן:  גופה שמחזירים אותה בסוף העסקה, כי היא רק גופה

חנה כהן:  אולי עבורכם היא גופה, אבל עבורנו היא עולם ומלואו

חנה כהן:  תעשו הכול בכדי להחזיר את החטופים החיים שרצים במערות חסרי אונים, ואת הנרצחים תחזירו לנו לקבור באדמת ארץ-ישראל

חנה כהן:  תעשו לנו סגירת מעגל

חנה כהן:  אנחנו לא נוכל לחיות עם ההרגשה שהבת שלנו לא תחזור

חנה כהן:  זה יהיה פשוט גזר דין מוות לכל המשפחה

חנה כהן:  תודה

יצחק קרויזר: תודה רבה, חנה

יצחק קרויזר:  חן אביגדורי אביו של נעם, בבקשה

חן אביגדורי: אני רוצה לנצל את זכות הדיבור שאתם נותנים לי פה בשביל לקרוא דיאלוג בין עדי שהם והבת שלה יהל, בת השלוש

חן אביגדורי:  עדי ויהל שוחררו משבי חמאס אחרי 50 יום יחד עם אישתי, יחד עם ביתי ויחד עם נווה

חן אביגדורי:  בסך הכול היינו שבעה חטופים במשפחה, נשאר לנו אחד, טל שהם שם

חן אביגדורי:  הבנות והנשים שוחררו בעסקה הראשונה

חן אביגדורי:  בשביל שתבינו מה קורה אצל אנשים שהם שבים, אבל עדיין הלב שלהם והבעל שלהם, והלב של המשפחה שם, משהו שהתפרסם בפייסבוק שחשוב לי שתשמעו

חן אביגדורי:      אז נווה ודוד אביב צופים בכדורגל, וזה דיאלוג כזה בינה לבין הבת שלה, שקוראים לה יהל, אבל כולם במשפחה קוראים לה יולה

חן אביגדורי:  אז יולה שואלת את עדי: "מה, השחקנים משחקים באמצע הלילה?" אז עדי עונה לה: "כן, מבוגרים הולכים לישון יותר מאוחר מילדים

חן אביגדורי:  את גם הולכת לישון אחרינו לפעמים ולפעמים אני נרדמת אתכם"

חן אביגדורי:  "פעם אחת", אומרת יולה, "אחרי שנרדמנו שתית קפה עם עטר"

חן אביגדורי:  "נכון", עונה לה עדי

חן אביגדורי:  "ואז היא נסעה לבית שלה שהוא לא באמת הבית שלה"

חן אביגדורי:  "נכון, היא רק גרה שם בינתיים"

חן אביגדורי:  ואז יולה אומרת: "במצב הזה"

חן אביגדורי:  "כן, במצב הזה, בתקופה הזאת, נכון שאבא עדיין שם, זה המצב הזה"

חן אביגדורי:  "כן שאבא עדיין שם, ושנווה לא מרגיש טוב, זאת התקופה הזאת"

חן אביגדורי:  כן, זאת התקופה

חן אביגדורי:      שיחה כזאת לא צריכה להיות באף מקום בעולם אף פעם, ואני מקווה שכולנו פה שותפים לתחושה שהמצב הזה לא הגיוני ולא יכול להימשך

חן אביגדורי:       יש שתי אמיתות ברורות וחדות, ואנחנו חוזרים עליהן שוב ושוב

חן אביגדורי:  האמת הראשונה זה שאין אופציה לחילוץ 134 חטופים שנמצאים כרגע בעזה

חן אביגדורי:  אין אופציה צבאית כזאת

חן אביגדורי:  אין בן אדם אחד, מרמת הרמטכ"ל ועד רמת המח"ט בשטח, שאומר שהוא יכול להוציא בכוח 134 חטופים

חן אביגדורי:  ולכן המסקנה היא עסקה

חן אביגדורי:       הדבר השני שכולם מסכימים עליו בחדר הזה ומחוץ לחדר הזה, זה שלחטופים אין זמן

חן אביגדורי:  אני שוב רוצה להזכיר, ואני מתנצל שאני בא לפה בכל יום שני לנג'ס לכם, שנשים נאנסות שם, שיש שם גברים חולים, שיש שם פצועים, שיש שם קשישים, שיש שם אנשים שחייבים עזרה רפואית

חן אביגדורי:  לאף אחד מהם, גם לבן אדם במצב הכי טוב שנכנס לשם, אחרי 143 ימים אין זמן

חן אביגדורי:  ולכן המסקנה היא עכשיו

חן אביגדורי:       ולכן כשאנחנו מחברים את שתי האמיתות האלה ואת שני הדברים שיוצאים מהן, המסקנה היא עסקה עכשיו

חן אביגדורי:  זאת לא צווחה

חן אביגדורי:  יש כאלה שמשווים אותנו, את משפחות החטופים, לילד שמקבל טנטרום באמצע הסופר, כי הוא רוצה מתוקים

חן אביגדורי:  זה לא המצב

חן אביגדורי:  עסקה עכשיו זו לא סיסמה, זו דרך פעולה, זו תוכנית עבודה, זה מתאר של מה שצריך להיעשות

חן אביגדורי:      אני רוצה לברך מכאן את כל מי ששומע אותי ושותף למשא-ומתן

חן אביגדורי:  נתתם פוש יפה, תמשיכו ככה, תביאו את כולם כמה שיותר מהר, כדי שלא נשמע יותר את השיחות הפסיכיות האלה בין אימא שחזרה מהשבי לבין שני הילדים שלה שחזרו מהשבי, ויודעים שאבא שלהם בשבי, והם יודעים מה זה שבי

חן אביגדורי:  והם יודעים שאבא שלהם שם, הם סוחבים את הדבר הזה כבר יותר מ-80 יום

חן אביגדורי:      תעשו הכול מהר ועכשיו

חן אביגדורי:  עסקה עכשיו

חן אביגדורי:  מצדי כל מי שאומר לי שאני צווחן, שיגיד שאני צווחן עד מחר, וכל מי שאומר שזה לא תוכנית פעולה ושזה לא עכשיו, מוזמן לקחת את עצמו, את ילדיו ואת יקיריו, להתחלף עם חטוף ולהיות שם

חן אביגדורי:  עסקה עכשיו זה הדבר הנכון לנו, למדינה, לעתיד של כולנו

חן אביגדורי:       אני רוצה להגיד עוד כמה דברים

חן אביגדורי:  משפחות החטופים נפגשו באחרונה עם כל מיני אנשים בכירים במערכת הביטחון, ביניהם הכי בכיר שאני מכיר זה הרמטכ"ל, והרמטכ"ל אמר לנו במפורש שמדינת ישראל ומערכת הביטחון מוכנים לעמוד בכל תנאי של כל עסקה שתובא לממשלה, לקבינט

חן אביגדורי:  אנחנו חזקים, אנחנו יכולים, אנחנו נעשה את העסקה הזאת, אנחנו נעמוד בכל המחירים הכואבים של העסקה הזאת

חן אביגדורי:  שוב אני מזכיר, המחירים הכואבים שאנחנו נשלם על העסקה זה לא המחיר על 134 חטופים, זה לא המחיר על החיים, זה המחיר על ההפקרה

חן אביגדורי:  ומדינת ישראל הפקירה, ולכן מדינת ישראל תשלם

חן אביגדורי:  והקריאה שלי מכאן: תמשיכו לעסקה ועכשיו

חן אביגדורי:  תודה

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  נעם

בן עזרא: אנחנו 143 ימים לסיוט

בן עזרא:  יש האופטימיים על עסקה, אני קצת פחות, אני חייבת להגיד

בן עזרא:  אני מברכת על כל עסקה שיש

בן עזרא:  אני לא רואה את אחי חוזר כל כך מהר, ולכן אנחנו פה

בן עזרא:       אתמול התפרסם איזה דוח על מצבנו, מצב משפחות החטופים, לא כל כך מלבב, על מצבנו הפיזי והנפשי

בן עזרא:  ואני מפה אני מתחברת למה שאנחנו עושים פה בוועדה הזאת

בן עזרא:       יש הרי את המינהלת, המשתנה כרגע, אני רוצה לבקש שוב פעם, כמו שביקשתי בפעמים הקודמות, שהדברים יהיו ברורים, יונגשו

בן עזרא:  לא יכול להיות שפונים לחלק מהמשפחות ומספרים להן שיש שינויים במינהלת ולחלק לא

בן עזרא:  אנחנו מגלים תוך כדי תנועה שהופסקו לנו מוניות לפגישות

בן עזרא:       אני שוב חוזרת ומבקשת

בן עזרא:  אני לא רוצה לחזור ולספר את סיפורי האישי, כי אני רוצה באמת שאנחנו נתכנס ונתקדם במה שיש להתקדם

בן עזרא:  אני חושבת שאם אנחנו צריכים להכין פה איזה שהיא מינהלת או שנבנית מינהלת, חובה לספר את הדבר הזה ולדברר את הדבר הזה לשאר המשפחות, לא רק למי שיושב פה

בן עזרא:  נוצר מצב שאני צריכה, או מי שנמצא פה ומבין מה קורה, צריך להסביר לאט-לאט למשפחות במקום שהן יקבלו את המענה הזה

בן עזרא:  תודה

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  יש עוד נציג מהמשפחות שמעוניין לדבר?     

בן עזרא: סליחה, שכחתי שאנחנו כבר 143 ימים ואנחנו מתכנסים פה לא מעט

בן עזרא:  יש התקדמות בנושא החלף שכר, ותודה, אבל אין התקדמות בנושא מיפוי המשפחות והצרכים שלהן, כולל הצרכים של בני משפחה ממעגל שני, שלישי, רביעי, חמישי, או חברים של המשפחה, ואנחנו נמצאים פה יותר מדי זמן

בן עזרא:  אנשים עוד מעט כבר חמישה חודשים ללא שכר, בהתנדבות מלאה, לא יכולים לתפקד גם הם

יצחק קרויזר: אנחנו תיכף ניתן לירון להציג מה קודם, מה אושר, מה המתווה ובאיזה סטטוס הוא נמצא, וגם על איזה מתווים אנחנו עובדים כדי להמשיך ולקדם, אבל אני שוב חוזר ואומר כמו בכל דיון: קודם כל אני מודה לכם שאתם מגיעים לפה

יצחק קרויזר:  אני בטוח שהמעמד הזה לא קל ולא פשוט, ועל כך אני באמת מודה, כי במפגשים האלה בינינו, שהם לא מתקיימים רק כאן בוועדה, אלא הם גם מתקיימים אחת לשבוע במפגשים יותר מצומצמים ואישיים, הדגשים שמגיעים מהמשפחות, ובכל משפחה כל אחד ואחת הוא סיפור וכל אחד ואחת יש להם את הצרכים שלהם, ולכן אנחנו מנסים לתאם ולדייק

יצחק קרויזר:  בסופו של דבר כאן בוועדה זה יותר חשוף לציבור, מגיעים הנציגים, יש הזדמנות גם למשרדי הממשלה לענות ולהציג, וגם לנו את היכולת לשאול ולבקר

יצחק קרויזר:  לפני שנעבור לצד היותר מקצועי, חבר הכנסת בליאק בבקשה

ולדימיר בליאק: בוקר טוב לכולם, התהליך שהתחלנו לפני חודשיים הוא קצת מנותק מהנושא של השבת החטופים

ולדימיר בליאק:  הוא גם חשוב

ולדימיר בליאק:  הוא פחות חשוב מנושא השבת החטופים, אבל טוב שהתחלנו בו

ולדימיר בליאק:  דווקא הבוקר הזה, לאור כל הדיווחים של הימים האחרונים ואולי מה שיקרה, אני מקווה, בימים הקרובים, אני רוצה להדגיש שוב: אני חושב שאני מדבר בשם רוב מוחלט של חברי הכנסת על המחויבות המוחלטת שלנו לנושא של השבת החטופים, של כל החטופים, עד האחרון שבהם

ולדימיר בליאק:  אני רואה בזה קיום של אחד הערכים החשובים של המדינה הזאת

ולדימיר בליאק:  אני תמיד אומר את זה: אני לא נולדתי כאן, לא גדלתי כאן ולא התחנכתי כאן, אבל הערך הזה שלכל אזרח כאן יש לו שם ויש לו תמונה, ואנחנו מכירים אותו, והוא יודע שהמדינה תעשה הכול כדי להציל אותו, תאמינו לי, ואני יודע על מה אני מדבר, זה לא מובן מאליו, ואנחנו חייבים לשמור על הערך הזה

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  חבר הכנסת כסיף, בבקשה

עופר כסיף: בוקר טוב לכולם, בעיקר למשפחות שליבי אתכם 24/7, מאז היום הנורא של ה-7 באוקטובר, ואני מייחל שכולם יחזרו, וצריך לעשות הכול שכולם יחזרו עכשיו

עופר כסיף:  אין דבר כזה מחיר יקר מדי, אני לא מקבל את הדבר הזה

עופר כסיף:  אין דבר כזה שזה לא הדבר הכי חשוב, לא רק שזה הדבר הכי חשוב, זה הדבר כמעט היחיד שחשוב, וזה מה שצריך לעשות

עופר כסיף:      אני רוצה בכל זאת להתייחס לנושא – תסלחו לי כי יש לי הצבעות בוועדה אחרת, אז אני אצטרך לצאת יחסית מהר – אני רוצה לעבור כמה שיותר מהר על דברים שרלוונטיים כמובן לדיון

עופר כסיף:  דבר ראשון, אני רוצה לשאול

עופר כסיף:  המסמך שלפניי הוא מה-4 בדצמבר, ויש עוד מסמך מה-28 בינואר, לגבי מימוש זכויות ביטוחיות, פנסיוניות, נזיקיות וכו'

עופר כסיף:  כדי לא לגזול זמן אני רוצה רק לשאול כמה מהדברים פה בוצעו, למשל כתוב פה גם על המערך המשפטי, כתוב על הנושא של חברות הביטוח וקרנות הפנסיה, רשות שוק ההון, קרנות הפנסיה וחברות הביטוח, הפקדות חודשיות, תגמולים חודשיים

עופר כסיף:  אני לא אחזור על כל מה שכתוב

עופר כסיף:      אני שמח וגאה שהסיעה שלי הייתה הגדולה ביותר בין אלה שהצביעו במליאה בקריאה השנייה והשלישית בעד הגדלת המעטפת הנוספת כבר מגיל 18

עופר כסיף:  בהתחלה הרי זה היה רק לאחים ולילדים מעל גיל 22

עופר כסיף:      סיוע ותמיכה נפשית – כל הדברים האלה, אני רוצה לשאול מה בעצם נעשה עד עכשיו

עופר כסיף:  בנוסף, אני אהיה מאוד סכמתי, אבל חשוב לי להגיד: אני רוצה להעלות עוד כמה דברים, וזה מתוך שיחות שהיו לי עם משפחות החטופים

עופר כסיף:      דבר ראשון, אני דורש שיהיה 100% נכות אוטומטית למשוחררים, שהם לא יצטרכו לעבור ועדות מייגעות, ואפילו לפעמים משפילות

עופר כסיף:  אנחנו כולנו יודעים מה הם עוברים, ולכן אני מבקש שאנחנו נקבל פה החלטה שלכל מי שיחזור במהרה בימינו יינתנו 100% נכות אוטומטית

עופר כסיף:  זה דבר ראשון

עופר כסיף:      דבר שני, לפי מה שאני מבין, כרגע נותנים שש שעות ביום למטפלים בבית

עופר כסיף:  זה לא נותן מענה, שש שעות ביום, למי שעבר את הזוועות האלה, וככל שהזמן נוקף הזוועות האלה נעשות יותר קשות

עופר כסיף:  שש שעות ביום לטיפול בבית זה לא מספיק, חלק מהאנשים ששוחררו, ואני מקווה כאמור שישוחררו מהר השאר, מפחדים להיות לבד, ואין להם את האופציה לליווי משפחתי או אחר

עופר כסיף:  לכן אני מבקש שגם הדבר הזה יעלה, שלא יהיו שש שעות למט"בית בבית, אלא שיהיו כמה שצריך, שהצורך ימולא

עופר כסיף:      דבר שלישי

עופר כסיף:  אני מבין שיש גם אנשים ששהו זמן כה רב במנהרות, הם נפגעו גם מבחינת השמיעה והראייה, לכן אני מבקש שגם הדברים שקשורים למכשירי שמיעה ועזרי ראייה, שגם עליהם יהיה כיסוי מלא מטעם המדינה

עופר כסיף:      נקודה רביעית

עופר כסיף:  טיפולים משפחתיים וזוגיים

עופר כסיף:  אנחנו יודעים שהשהיה בשבי בתנאים האיומים האלה, גם אם מדובר על זוגות או משפחות שהיו וגם אם מדובר על אחד שחוזר למשפחתו, החזרה לחיים בבית היא לא פשוטה, בלשון המעטה

עופר כסיף:  לכן גם פה אני מבקש שאנחנו נדאג לכך שטיפולים משפחתיים וזוגיים יינתנו לכל הנזקק והנצרך, בלי שאלות ובלי עלויות, כנ"ל לגבי טיפולים למעגל שני של משפחה, וכנ"ל לגבי דבר נוסף, שאיתו אני אסיים, להגדיל את טווח הזכאות לטיפולים גם פיזיים וגם נפשיים, משום שאנחנו יודעים למשל שפוסט טראומה הרבה פעמים מתפרצת זמן רב לאחר האירוע, ואם טווח הזכאות לטיפול יהיה קצר מדי, זה לא ייתן מענה למקרים שבהם הטראומה עלולה להתפרץ מאוחר יותר

עופר כסיף:  לכן גם את זה אני מעלה ומבקש פה שהטווח יוגדל באופן משמעותי, כך שמי שגם התפרצה אצלו פוסט טראומה תקופה ארוכה לאחר השחרור, יקבל את הטיפול הראוי ללא עלות

עופר כסיף:  תודה

חן אביגדורי: רק שאלה בבקשה כי אני לא מחוקק

חן אביגדורי:  אני מסכים עם כל מה שאמר חבר הכנסת כסיף, רק שזה נכון לכל המשוחררים, גם אלה שכבר ששוחררו, לא מעכשיו והלאה

עופר כסיף: ברור

עופר כסיף:  חד-משמעית

יצחק קרויזר: אני רק אדייק

יצחק קרויזר:  הדיון בוועדה החל כדיון מהיר שהציע חבר הכנסת ולדימיר בליאק

יצחק קרויזר:  אני וחבר הכנסת ינון אזולאי הצטרפנו, ובעצם מאז אנחנו מקיימים פה רצף של דיונים גם בתוך הוועדה, גם מחוץ לוועדה, כולל סיורים

יצחק קרויזר:  בדיונים הראשונים עלה הצורך מהסיטואציה הלא פשוטה שמדינת ישראל התעוררה אליו, למעמד הסוציאלי והזכויות של החטופים

יצחק קרויזר:  לשמחתנו כבר יש גם שבים, ולכן כל הזמן הדיונים האלה מתקיימים בעקביות גם פה בוועדה, כפי שאמרתי, וגם מחוץ לוועדה, גם עם המינהלת, גם עם המטה, גם עם המשפחות, בכל מיני ורסיות, כדי לדייק ולטייב את הצרכים, כי כפי שאמרתי, כל פרט שהיה נוכח בכל צורה שהיא, בין אם נחטף, בין אם שהה, בין אם היה בקיבוץ או לא היה בקיבוץ, היה בכל נקודה שהיא, יש לו מתווה שצריך לדייק ולהתאים אליו

יצחק קרויזר:       כאן בוועדה אני שמח שהצלחנו להפוך את הוועדה הזאת לוועדה מקצועית, שהיא מבקרת את משרדי הממשלה לטוב ולרע, וכשצריך לתת גם מילה טובה, אנחנו יודעים לתת, ותיכף נגיע גם לדברים שאושרו ועל איזה מתווים אנחנו כבר עובדים בשיתוף פעולה מלא גם עם משרד ראש הממשלה וגם עם ירון והצוות שלו במינהלת

יצחק קרויזר:      אין ספק שהמדינה והרגולציה זה דבר שעובד קצת יותר לאט, בטח מגופים אזרחיים, אבל שיהיה ברור שכל יחול רטרואקטיבית, בוודאי מה-7 באוקטובר, אין פה צל של ספק, וכדי לייעל את המערכת התלבשנו על דברים קיימים, כמו חלף שכר בהתאמה לימי מילואים, כשכל המערכת יודעת לעבוד עם זה, אם זה ביטוח לאומי ושאר הגופים שנמצאים

יצחק קרויזר:      מעבר לזה, יש כל הזמן דיונים, גם בפורומים של שולחנות עגולים בכל משרדי הממשלה, כדי לטייב ולדייק את כל הצרכים והמענים, ואנחנו כל הזמן נמצאים פה במעקב

יצחק קרויזר:  כפי שאמרתי, יש לנו עכשיו שבים

יצחק קרויזר:  אני מקווה שבכלל הטייטל של המינהלת, נושא החטופים ירד ממנו, וזה יהיה מינהלת שמטפלת רק בשבים ובני המשפחות, ומדייקים מצד אחד את החוקים והחקיקה הקיימת, כדי להביא אותה במהירות, כי יותר קל למדינה לרוץ על מתווה שקיים, ובד בבד אנחנו עובדים גם בחקיקה משותפת לחברים פה בוועדה וגם דרך משרד ראש הממשלה והמינהלת, כדי לעדכן את החקיקה הקיימת לסיטואציה המאוד מורכבת שאנחנו נמצאים בה היום

חן אביגדורי: אני מברך אתכם בתור אבא לשבה ובעלה של שבה, והן שוות באמת, תרתי משמע

חן אביגדורי:  אני מחזק את ידיכם

חן אביגדורי:  "אודרוב תודרוב"

חן אביגדורי:  אני יודע שיש גם אפשרות לחקיקות מהירות בכנסת, אני יודע שאתם מתלבשים על חוקים קיימים, אני יודע שאתם עושים מה שאפשר, כמה שיותר מהר, כמה שיותר לעזור

חן אביגדורי:  תודה

ולדימיר בליאק: אני רק רוצה להוסיף שהתחלנו ממשהו מאוד קטן ומצומצם, ולצערי אני אומר, בגלל שהאירוע הזה נמשך יותר מדי זמן, אז בכל שבוע כמעט עולים דברים נוספים, ולכן זה מתרחב

ולדימיר בליאק:  אנחנו באמת מנסים לכסות על כל הבעיות עד כמה שניתן

יצחק קרויזר: לפני שאני אעביר את רשות הדיבור לירון כהן, ראש מינהלת החטופים והשבים, אני אעדכן שאתמול - - -     

שי ונקרט: לפני שעוברים לירון הייתי רוצה להציג פה

יצחק קרויזר: בבקשה

שי ונקרט: אני אבא של עומר שנחטף ממסיבת הנובה ב-7 באוקטובר

שי ונקרט:  מטה החטופים האזרחי שהוקם, לדעתי זה משהו שצריך לכתוב עליו בכנסת, ללמוד איך עושים דברים מאוד מאוד מהר בצורה אזרחית

שי ונקרט:      יצא סקר, סקר מטה משפחות החטופים, בשיתוף מכבי שירותי בריאות, כיצד משפחות החטופים תופסות את מצבן הרפואי

שי ונקרט:      כ-80% מבנות משפחות החטופים מדווחות על שינוי לרעה בתפיסת המצב הבריאותי שלהן – פי שניים בהשוואה לאוכלוסייה הכללית; 21% דיווחו שירדו בצורה משמעותית במשקל – פי 10% ביחס לאוכלוסייה הכללית; עלייה של יותר מפי שניים בדיווח על שימוש בתרופות לטיפול במצבי דיכאון וחרדה; 93% ממשפחות החטופים העידו כי שנתם נפגעה ו-14% מדווחים על נטילת כדורי שינה

שי ונקרט:       סקר חדש שנערך על ידי מערך הבריאות במטה משפחות החטופים ומכבי שירותי בריאות חושף את מצבן הרפואי והנפשי של משפחות החטופים והמתנדבים במטה המשפחות בהשוואה לאוכלוסייה הכללית

שי ונקרט:      כ-80% מבנות משפחות החטופים מדווחות על שינוי לרעה; 62% תופסות אותו כבינוני או גרוע – זה פי ארבעה ממה שהיה לפני המלחמה; עוד עולה מהסקר ש-86% מבנות המשפחה, החטופים, דחו או ויתרו על תור רפואי שנקבע מראש – נתון זה גבוה בהשוואה לאוכלוסייה הכללית, כ-40%; 21% מבנות המשפחות והמתנדבות במטה דיווחו שירדו בצורה משמעותית במשקל – פי עשרה בהשוואה לקבוצות האחרות; 88% מהן דיווחו על שינוי לרעה בהרגלי התזונה – כמעט פי שניים מהאוכלוסייה הכללית; כמעט כל בנות המשפחה המשיבות דיווחו על ירידה באיכות השינה שלהן, אפרופו שבות; נתון דרמטי של 93% ששנתן נפגעה מאז אירועי ה-7 באוקטובר

שי ונקרט:  ובהקשר ישיר לכך 14% העידו כי הן נוטלות כדורי שינה עם מרשם; 96% מהמשפחות דיווחו על שינוי לרעה בתפיסתן את מצבן הנפשי – גבוה משמעותית בהשוואה לאוכלוסייה הכללית, כאשר שני שלישים תופסות את מצבן הנפשי בינוני או גרוע, זאת לעומת המצב לפני המלחמה

שי ונקרט:      מכיוון שבשתי הקבוצות רוב כמעט מוחלט מהשבים הן נשים, ההשוואה התמקדה בנשים בשלוש הקבוצות: בנות משפחות החטופים המתנדבות במטה, המשפחות ונשים באוכלוסייה הכללית

שי ונקרט:  הסקר נערך בינואר 2024, על ידי ראש מערך הרפואה וחוסן פרופ' חגי לוין במטה המשפחות יחד עם ראש חטיבת הבריאות במכבי שירותי בריאות, ד"ר ערן רוטמן

שי ונקרט:       אני מניח שהנתונים האלה עוד משתנים, ויש לא מעט אנשים שחווים, ואני פוגש לא מעט, לא רק נשים, שהם עדיין בטראומה, הם עדיין לא יודעים ולא מעכלים את האירוע שאנחנו עוברים

שי ונקרט:  אני רואה את זה גם בבית, יש לי עוד שני ילדים בבית, זה הולך ונהיה יותר גרוע

שי ונקרט:  צריכים לשים על זה את הדגש, וחייבים לעשות, כמו שהתאום שלי תאר פה, חקיקות מהירות, ולא להכניס לטרומית ולקריאה ראשונה, שנייה ושלישית, אני לא יודע כמה אנשים יוכלו לחכות לזה

שי ונקרט:  הציבור משתגע, ואנחנו זקוקים למהלכים

שי ונקרט:  נעשים פה מהלכים מבורכים, לא סתם אנחנו מגיעים לפה, יש לזה חשיבות רבה מאוד, רק כמה שיותר מהר בבקשה

שי ונקרט:  תודה

יצחק קרויזר: תודה רבה, שי

יצחק קרויזר:  לפני שאני אעביר לך את רשות הדיבור, מר ירון כהן, אני רוצה להגיד תודה רבה למנכ"ל משרד ראש הממשלה, מר יוסי שלי, על ההירתמות שלו בנושא הזה, ולדאוג, וכפי שהוא אמר לי במילים שלו, שהתקציב לא מהווה איזה מכשול או איזה בעיה בנושא הטיפול במשפחות, בכל המעגלים, בוודאי גם לשבים; לך, ירון כהן, ראש מינהלת החטופים והשבים, ליעל ולכל הצוות שלכם במינהלת על העבודה שלכם המהירה, המדויקת והמקצועית לטובת המשפחות של החטופים והשבים, ועל כלל הנושאים שהולכים ומתרחבים, משתנים ומתעצבים בהתאם למציאות ולימים שעוברים

יצחק קרויזר:  ויש לנו עדיין את החטופים, והסיטואציות הופכות יותר ויותר מורכבות ואתם עדיין מגלים גמישות מחשבתית כדי להביא פתרונות כמה שיותר טובים וכמה שיותר מהירים

יעל גורן חזקיה: אדוני היושב-ראש, לפני שאני נותנת לירון כמובן, אני חייבת גם לציין את כל השותפים לשולחן, על המאמצים שלנו, גם האחרונים וגם בכלל – לציין את משרדי הממשלה, את השולחן הבין-משרדי עם הירתמות יוצאת דופן של משרד המשפטים, של משרד האוצר, של האפוטרופוס הכללי, של ביטוח לאומי כמובן

יעל גורן חזקיה:  זה חשוב, חשוב, חשוב

בן עזרא: נוסיף שזה מהרגע הראשון

יצחק קרויזר: צודקת לחלוטין

יצחק קרויזר:  אמרתי שכאשר מגיעה תודה ומילים טובות זה חשוב מאוד, בסוף מדובר באנשי מקצוע שנמצאים מאחורי הקלעים ועובדים לילות כימים כדי לדייק ולטייב את מה שנדרש להביא למשפחות

יצחק קרויזר:      אני מעדכן שאתמול ב-24:00 בלילה נסגרה האפשרות להערות לציבור במתווה של חלף שכר, והמשמעות של זה כמובן שלא היו הערות מהציבור, והמשמעות של זה שהמתווה הזה יורד בימים הקרובים לחקיקה בוועדות הכנסת

יצחק קרויזר:       אנחנו כמובן, חבר הכנסת בליאק, נלווה את זה ונראה שזה מחוקק ומתקדם הכי מהר שאפשר

ולדימיר בליאק: זה יגיע לוועדת העבודה?     

טליה ג'מאל: התייעצות עם ועדת העבודה

יצחק קרויזר: ביחד, נראה איך נשלב את זה

טליה ג'מאל: בשלב הראשון אנחנו מדברים על הסכם שצריך להעביר רק חובת היוועצות בוועדת העבודה, ואחר כך הממשלה אמורה לקדם חקיקה

יצחק קרויזר: אנחנו נפקח על זה, נראה שזה מחוקק בצורה היעילה והמהירה ביותר

ולדימיר בליאק: מה גם שהמנגנון קיים

יצחק קרויזר: נכון, זה הליך פורמלי פחות או יותר

יצחק קרויזר:  לדעתי זה דיון אחד והצבעות

יצחק קרויזר:  נראה שהכסף עובר, שהכול מתקדם כמו שצריך

יצחק קרויזר:       ירון כהן, ראש מינהלת החטופים והשבים, דיברנו על מצגת שלכם במטה, על עץ ארגוני, גם על המתווה שאושר וגם על המתווים שאתם עובדים עליהם בימים האלה

ירון כהן: בוקר טוב לנציגי המשפחות, לכל החברים בוועדה, ראשית, אני רוצה להצטרף לדברים שאמר חבר הכנסת בליאק, בסוף אנחנו עוסקים כאן במעטפת שנועדה להקל על התקופה שבה אנחנו ממתינים למשימה החשובה יותר

ירון כהן:  המשימה החשובה ביותר היא העובדה שנחזיר את כולם הביתה

ירון כהן:      המינהלת שקמה לפני חודש בהחלטת הממשלה נועדה לוודא שכלל הגופים, המתנדבים, אנשי המילואים וכו', שעד עכשיו לקחו חלק בארגון הזה של טיפול במשפחות, תתוכלל לידי מענה מדינתי מוסדר

ירון כהן:      גם בוועדה הקודמת אמרנו שנציג את הסיפור של מוכנות המינהלת

ירון כהן:  אז קודם כל, המינהלת קמה עם איוש תפקידים

ירון כהן:  המינהלת איחדה לתוכה שני מערכים: גם את מערך "אתכם", שזה מערך המתנדבים, וגם את המשל"ט מהלב שזה מערך של אנשי מילואים שעשו עבודה נהדרת, אבל נכנסו עכשיו פנימה לתוך המינהלת

ירון כהן:  החל מיום חמישי הקרוב כולם כבר תחת מינהלת החטופים כגוף אחד אחוד

ירון כהן:      במהלך החודש האחרון נפגשנו גם עם הנציגים של מטה המשפחות מתוך הבנה שיש לנו אפשרות לייצר שיתופי פעולה בכל תחום שעניינו טובת המשפחות, אם זה בהיבטים משפטיים, סיוע בתהליכי חקיקה, אם זה בהיבטים תקשורתיים, יציאה למערך הסברה משותף, אם זה בהיבטים תקציביים, טיפול במשפחות וכו'

ירון כהן:       בנוסף, אנחנו עובדים על מספר תהליכי חקיקה

ירון כהן:  אני אפרט אותם

ירון כהן:  כמו שאמרת, חבר הכנסת קרויזר, חוק חלף שכר החטוף, צריך להגיד שנכון שהוא צריך ללכת לתהליך חקיקה, אבל הוא אושר בהצעת מחליטים כבר לתקופת הביניים

ירון כהן:  זאת אומרת, תהליך החקיקה לא מונע בעדנו כבר להחיל את החוק

ירון כהן:  החקיקה נועדה לוודא אסדרה בין מעמד זרים ומעמד אזרחים ישראלים, אבל יש כבר אישור לתקופת הביניים מתוך הבנה ששכר החטופים, נכון שימשיך להיות משולם מדי חודש בחודשו אל מול העובדה שלכל אחד יש את ההתחייבויות שלו, את הנושאים שנכון שיינתן להם מענה דרך השכר

ירון כהן:      הסוגיה השנייה שבה אנחנו עוסקים במלוא המרץ היא הסוגיה שקשורה במעטפת פדויי השבי

ירון כהן:  אין ספק שחוק פדויי השבי, כפי שהוא קיים היום, אני מזכיר שהחוק של משרד הביטחון, שבהגדרתו היה חוק שנועד לתפיסה שבה יש חיילים חטופים, ואחרי זה שמשתחררים מהשבי, איננו מותאם כלל לסיטואציה שבה אנחנו נמצאים, וגם בסוגיה הזאת יתקיים שולחן עגול בין-משרדי, כולל ביטוח לאומי, כולל משרד הביטחון, כולל יעל שמובילה את זה מהמינהלת, כולל החבר'ה מהמשל"ט שהיו בתוך התהליך, וכמובן משרד הביטחון עצמו והייעוץ המשפטי, מתוך הבנה שפעם אחת גובה התגמול החודשי הקיים היום איננו נותן מענה, פעם שנייה, המעטפת מסביב של כלל הטיפול הנדרש בתהליכי השיקום איננה מספיקה

ירון כהן:  חבר הכנסת עופר כסיף דיבר על 100% נכות, אז אנחנו לא מדברים במושגים של נכות, כי אין לנו שום כוונה לתייג אף אחד במושג של נכות, אבל יש לנו כוונה לתת מעטפת שההטבות שלה דומות למעטפת של אחוזי נכות מסוימים

ירון כהן:  גם זה נמצא עכשיו בשיח מאוד מתקדם

ירון כהן:  אני יכול להגיד שחלק מהדברים כבר הוסדרו בהסכמה

ירון כהן:  זאת אומרת, הם עוד לא הוסדרו בחקיקה, אבל יש בינינו הסכמה למשל על גובה השכר בשנה הראשונה

ירון כהן:  למשל על הצורך לתת מעטפת יותר גדולה

ירון כהן:      יש כאן היבטים שחשוב שתכירו, שהם קשורים להשלכות רוחב

ירון כהן:  יש במדינת ישראל 600 פדויי שבי עבר, וצריך להבין איך אנחנו מצליחים להחריג, אם בכלל, את האירוע הזה

ירון כהן:  על זה אנחנו עובדים, כל האנשים הטובים שנמצאים בתוך התהליך הזה, כשיש הבנה פעם אחת שהמעטפת הנוכחית איננה מתאימה ופעם שנייה רצון לתת מעטפת מותאמת

ירון כהן:       גם בסוגיה של אובדן כושר עבודה לקרבה ראשונה, או שנייה, או שלישית, יש עבודה של שולחן בין-משרדי שכבר מנסה לאפיין

ירון כהן:  גם פה את הצרכים אני מזכיר, אנחנו בעצם מדברים על האוכלוסייה שאיננה אוכלוסייה של העוטף

ירון כהן:  באוכלוסיית העוטף, אני מזכיר שיש החלטה שבה השכר ממשיך להיות משולם גם במסלול לעצמאים וגם במסלול לשכירים ותושבי העוטף, ובעצם הצורך שלנו מתייחס לאוכלוסייה בקרבה ראשונה, או בחריגים של קרבה שנייה ושלישית, למקומות שבהם כרגע אין מענה

ירון כהן:      אני רוצה להראות את עץ המבנה

ירון כהן:  המינהלת למעשה עובדת עם שני אגפים

ירון כהן:  תחת ראש המינהלת יש אגף אחד שזה אגף מדיניות קש"ח וממשל, זה אגף שבראשו עומדת יעל, ותפקידו זה להסדיר את כל תהליכי החקיקה מול משרדי הממשלה, שעליהם דיברנו עכשיו, כולל הסיפור של קשרי חוץ, משלחות לחו"ל וכו'

ירון כהן:  האגף השני זה אגף המשפחות, למעשה אגף שמטפל מלמטה, קציני הקשר של צה"ל וראשי הצוותים שמלווים את המשפחות, בכל בעיה שעולה בתחומים האזרחיים, החל בסיוע פרטני שנוגע למשפחה מסוימת, עזרה בדיור, עזרה בחינוך, בתהליכים של סיוע כלכלי, בתהליכים של ארנונה, מול רשויות מקומיות וכו'

ירון כהן:  אני מזכיר שיש מעטפת שלמה שמלווה את המשפחה ממשרד הרווחה ומביטוח הלאומי וסיוע משפטי למשפחות שרצו לקחת סיוע משפטי, שהסכימו לקבל סיוע משפטי

ירון כהן:  מעטפת שלמה שמלווה את המשפחה, ואל מול זה יש מערך שלם שנועד לפתור את הבעיות

ירון כהן:  המת"מים, מחזיקי תיקי המשפחות, אלה האנשים שאליהם עולות הבעיות והם יודעים לתת פתרון

ירון כהן:  כל מת"מ כזה אחראי על שש-שבע משפחות, שבהן הוא מטפל, ולצד זה יש לנו דוברות, ואני מזכיר שגם בהקשר הזה אנחנו מבצעים פעילות שהיא פעילות משותפת

ירון כהן:  לדעתי אנחנו כבר במפגש שני או שלישי עם מטה המשפחות, מתוך הבנה שאנחנו בהחלט יכולים לייצר בתוך התהליך הזה פעילות משותפת

ירון כהן:  ככלל, אנחנו נפגשים עם כל מי שיכול לקדם יחד איתנו, בשיתוף פעולה, את הפעילות לטובת המשפחות

ירון כהן:      כמו שאמרתם, יש פה חלק מהדברים שלוקחים זמן

ירון כהן:  אחד הדברים שגם אנחנו מנסים, אני מודה, מול משרדי הממשלה זה להגיד: חברים, מינהלת החטופים היא לא עוד משרד ממשלתי

ירון כהן:  נושא החטופים לא יכול לעבוד בקצבי זמן של החלטות ממשלה רגילות

ירון כהן:  אני חייב להגיד שיש היענות והירתמות של משרדי הממשלה, המנכ"לים השונים, בהבנה שנדרשים פה קצבי זמן אחרים

ירון כהן:  ועדיין, אני לא באופוריה, אני חושב שמלאכה רבה עוד לפנינו, גם בגלל שחלק מהדברים פה עוד לא הושלמו, וגם בגלל שברור לי לחלוטין שככל שיעבור הזמן נגלה עוד ועוד צרכים שעולים, ואני מזכיר שאלה צרכים שהם בצד של המשימה המרכזית, שאני בטוח שהיא זו שמעוניינת בראש ובראשונה את המשפחות

ירון כהן:  תפקידנו לוודא שהמעטפת מאחורה, התמיכה מאחורה, כדי לאפשר להם להמשיך את השיח שהם מנהלים על הסוגיה של החזרת החטופים, תיעשה ללא צורך לדאוג להיבטים של סיוע, כלכלה וכו'

ירון כהן:  זה תפקידנו ואני מקווה מאוד שבשיתוף הפעולה הזה יחד עם המשפחות, יחד עם משרדי הממשלה, גם נאפיין נכונה את הצרכים, גם נדע להגיד במה אנחנו מתקדמים ואיפה, וגם נדע להגיד לפעמים שיש דברים שלא נדע לתת, צריך להגיד את זה

ולדימיר בליאק: איפה הקושי העיקרי שאתה פוגש היום?     

ירון כהן: אני אקח לדוגמה את הסיפור של חלף שכר חטוף

ירון כהן:  היינו פה לפני חודש, יש בסוף תהליכים שאי-אפשר לדלג עליהם

ירון כהן:  למשל רצינו נורא ללכת לחוק מהיר

ירון כהן:  אממה, אי-אפשר ללכת לחוק רק לאזרחים ישראלים

ירון כהן:  אי-אפשר לתת חלף שכר חטוף ולהגיד "בלי הזרים"

ירון כהן:  מבחינה משפטית זה לא עובר, זה גם ברור, זה גם מבחינה מוסרית לא נכון

ירון כהן:  אז מה שהיינו יכולים לעשות עם אזרחים ישראלים, עם זרים מצריך אותנו תהליך אחר, יותר ארוך, ולכן הלכנו לתקופת ביניים

ירון כהן:  גם תקופת הביניים מצריכה הצעת מחליטים, אחרי זה יש תהליכים שהם תהליכים טכניים שצריכים לקרות

ירון כהן:  הביטוח הלאומי, צריך לפרסם לציבור

ירון כהן:      אני יכול להגיד שכלל הגופים שמולם אנחנו עובדים: משרד הרווחה, הביטוח הלאומי, משרד המשפטים, משרד האוצר, הם כולם נכנסים איתנו קדימה במאמץ לקצר את התהליכים

ירון כהן:  עדיין זאת מערכת, צריך לדעת, שלוקח לה זמן

ירון כהן:  אנחנו מוודאים שכל דבר שמאושר, הוא מאושר רטרואקטיבית

ירון כהן:  זאת אומרת, אין דבר כזה שבגלל שאיחרנו את התהליך, נניח של מעטפת פדויי שבי, היא תחול רק על מי שהוא פדוי שבי מעכשיו ואילך, ברור לנו שאנחנו מתייחסים לחרבות ברזל כאל אירוע שלם

ירון כהן:      כנ"ל שכר חטוף

ירון כהן:  שכר חטוף הוא החל מה-7 באוקטובר, צריך להגיד

ירון כהן:  הוא לא שכר חטוף מכאן ואילך

ירון כהן:  עדיין אין מה לעשות, זאת מערכת ממשלתית, יש פה חקיקה, יש פה היבטים משפטיים שאי-אפשר לדלג מעליהם, ולכן אם אתה שואל אותי מה הם הקשיים שאנחנו מזהים, זה הקושי

ירון כהן:  אנחנו מתגברים עליו דרך זה שכל מה שאפשר לקצר בתהליך אנחנו דוחפים קדימה לקצר, ויש דברים שאנחנו יודעים מראש שצריכים להתקיים, ואותם אנחנו עושים

בן עזרא: רק הבהרה על העץ המתוכלל, המדהים

גיל דיקמן: חיכינו לזה

בן עזרא: חיכינו לזה מההתחלה

יצחק קרויזר: רק חסרים לנו שם שמות

בן עזרא: לגמרי, אבל זה בקטנה

בן עזרא:  האם אפשר הסבר מה ההבדל בין מת"מים, מנהלי תיקי משפחה, לבין ראשי צוותים?     

יצחק קרויזר: בכלל אם אפשר להריץ סקירה מלמעלה ועד למטה

ירון כהן: אני אסביר

ירון כהן:  כאשר התחלנו את התהליך של משל"ט מהלב הוא הוקם כמוקד טלפוני בשבוע הראשון של אירוע חרבות ברזל

ירון כהן:  היינו עם 3,200 נעדרים, עם היקף פניות אדיר של משפחות, שגם פנו אלינו טלפונית על חוסר במידע מה קורה עם היקרים שלהם, גם שלחו לנו המון-המון חומר של סרטונים, תמונות וכו', מתוך הבנה לייצר איזה סדר בכאוס

ירון כהן:  ככל שעבר הזמן, היקף הפניות הטלפוניות למידע הלך וירד, והבנו שהצורך הופך להיות ממענה מגיב למענה יוזם של טיפול פרטני בפניות, של טיפול רוחב בבעיות רוחב, של הנגשה של זכויות למשפחות

ירון כהן:  ולכן עברנו למערך של אנשים שמחזיקים תיקי משפחות במקום מוקדנים, כשכל מחזיק תיק משפחה כזה אחראי על שש-שבע משפחות, ואליו עולים הצרכים של אותן משפחות, דרך הנציגים שהם בשטח מלווים את המשפחה

ירון כהן:  לכל משפחה יש קצין קשר צה"לי ותפקידו לתת מענה בציר המודיעיני-מבצעי

ירון כהן:  הווה אומר, כל אות חיים, כל עדכון מודיעין שצריך להכניס למשפחה, לצערנו איפה שהיה צריך כל בשורה מרה, החמרה במצב רפואי – כל הדבר הזה נכנס בציר של הציר המודיעיני-מבצעי דרך קצין הקשר הצה"לי

ירון כהן:      לצד זה הבנו שלכל משפחה יש גם צרכים אזרחיים

ירון כהן:  אני לא יודע אם לכל משפחה, למרבית המשפחות יש צרכים אזרחיים שקשורים במענה אזרחי בבעיות פרטניות

ירון כהן:  ולכן הכנסנו את מערך ראשי הצוותים, כשבמערך ראשי הצוותים האנשים האלה מטפלים בבעיות שהמשפחות מציפות

ירון כהן:      יש בעיות שמצריכות פתרון מול משרדי ממשלה, ולכן אותן ראש הצוות לא יודע לפתור לבד

ירון כהן:  הוא מעלה אותן למחזיקי תיקי המשפחות

ירון כהן:  בתוך המינהלת יושבים נציגי משרדי הממשלה: משרד הרווחה, הביטוח הלאומי, משרד הבריאות, משרד החינוך

ירון כהן:  יש לנו POC בכל משרד שמוגדר כאיש קשר מתוך המשרד לאירוע חרבות ברזל, שיודע לתת מענה בהקשרים של צורך של משפחה, הוא יודע לטפל

ירון כהן:  זה יכול להיות מענה תחבורתי, זה יכול להיות מענה בסוגיית דיור, זה יכול להיות מענה בסוגיית ארנונה, חברת חשמל וכו'

ירון כהן:  זה לגבי השאלה מה זה מחזיקי תיקי המשפחות

ירון כהן:      יש לנו צוות שנקרא "צוות מומחי תוכן", שאלה אנשים שהם מומחי תוכן בתחומם בהיבטים של סיוע כלכלי, סיוע משפטי, דיור, סייבר ודיגיטל, כשפה זיהינו שיש לנו בעיות שמצריכות פתרון, בעיות ברמה הרוחבית

ירון כהן:  למשל, כל הסוגיה של סייבר ודיגיטל לשבים

ירון כהן:  הצורך למשל להחליף להם מספרי טלפון

ירון כהן:  הצורך למשל למחוק סרטונים, להוריד אותם מהרשת

ירון כהן:  הצורך למשל להחזיר אותם חזרה לרשומות

ירון כהן:  אני מזכיר שכל חטוף נמחק מרשומות המדינה ברגע שהוא חטוף, לא כי אנחנו מוחקים אותו כי אנחנו שוכחים אותו, הפוך, כי אנחנו כאילו מייצרים מצב שבשלב הזה מקפיאים שנייה את היותו, וביום שהוא חוזר נדרש להפשיר אותו בחזרה

ולדימיר בליאק: מה הכוונה? מאיזה רשומות?     

ירון כהן: למשל ביום שחוזר חטוף מגיע נציג מרישום האוכלוסין לבית החולים

ולדימיר בליאק: הוא נמחק ממרשם האוכלוסין?     

ירון כהן: הוא מוקפא, הוא לא נמחק

בת-שבע שרמן-שני: אנחנו לא רוצים שהוא יקבל הזמנה לבחירות למשל

ירון כהן: נכון

ירון כהן:  ולכן אנחנו מקפיאים אותו

ירון כהן:  ואנחנו עושים לו הפשרה

ירון כהן:  ביום שהוא מגיע לבית החולים, מגיע נציג של מרשם האוכלוסין

ולדימיר בליאק: איזה מושג זה הפשרת זהות

ירון כהן: חברים, מצלמים אותו בבית החולים, מוציאים לו תעודת זהות חדשה

רות פרמינגר: הוא מקבל מספר חדש של תעודת זהות?     

ירון כהן: לא

יצחק קרויזר: זה פשוט למנוע קבלת מכתבים - - -     

ולדימיר בליאק: איפה זה עוד רלוונטי חוץ מהזמנה לבחירות?     

ירון כהן: הפשרה לבנקים למשל

בת-שבע שרמן-שני: בתי המשפט, קנסות

יעל גורן חזקיה: קנסות של משטרה, קנסות של רשויות

ירון כהן: אנחנו מפשירים אותו גם בבנקים, אבל גם הסוגיה של הזהות שלו בהקשר שלחלק יש פרופילים בפייסבוק

גיל דיקמן: אנחנו יודעים שווטסאפ נמחק למשל אחרי כמה חודשים, היוזר נמחק וצריך להפשיר אותו באיזה אופן

ירון כהן: נכון, חלק מהדברים צריך להחזיר חזרה

ירון כהן:  חלק אנחנו ממליצים לא להחזיר

ירון כהן:  אנחנו מייעצים למשפחות

ירון כהן:  האם אתה רוצה מספר חדש? הכול לפי בחירת השב

חן אביגדורי: המלצה גם ממני להחליף מספר טלפון

ירון כהן: כל אלה תהליכים שקורים דרך האנשים האלה שהם מומחי התוכן, הם האנשים שמייצרים את התהליכים

ירון כהן:    דבר אחרון, התחייבנו, וכך אנחנו גם נעשה, אנחנו ננגיש את כל המידע של המינהלת למשפחות וגם לציבור בכלל

ירון כהן:  אנחנו עובדים בימים האלה על הקמת אתר אינטרנט שדרכו כל המשפחות יוכלו להיכנס ולראות גם את בעלי התפקידים, אבל בעיקר גישה לזכויות, איזה זכויות מגיעות להם וכו'

חן אביגדורי: אתה מדבר על אזור אישי שאני מקליד את מספר תעודת הזהות שלי ואני יודע מה אני צריך לקבל? אני לא רוצה אתר בגדול, אני רוצה שיהיה כתוב שחטוף או שב יכניס את שם המשפחה שלו, את השם הפרטי שלו, את מספר תעודת הזהות שלו, ואז כמו בהר הכסף ובכל מיני מקרים אחרים, יקבל את הזכויות הספציפיות שלו

יעל גורן חזקיה: גם זה בתהליך

יצחק קרויזר: עובדים על זה, ואני אשמח, יעל, אם אחר כך תוכלי לתת פה איזה תקציר

יעל גורן חזקיה: אני אתייחס לחלק מהדברים

בן עזרא: ראשי הצוותים נשארים? חבר'ה, זה חשוב

ירון כהן: בוודאי

ירון כהן:  אנחנו לא שינינו שום דבר מבחינת הטיפול במשפחות, למעט העובדה שהכנסנו את המפקדה של המשל"ט, ואת המפקדה של המערך של ראשי הצוותים לתוך המינהלת

ירון כהן:  הכול עובד מתוך המינהלת

ירון כהן:  אני מזכיר שכלל הגופים שמטפלים, גופי הביטחון והמינהלת, שמטפלים במשפחות החטופים, יושבים באותו מקום

ירון כהן:  אני מציין את זה כי לגיאוגרפיה יש משמעות, ואנחנו מזמינים את המשפחות לבוא לכל צורך שלהן

ירון כהן:       גם במינהלת אנחנו עובדים בצמוד למטה, מתוך הבנה ששיתופי הפעולה האלה בהחלט יכולים לייצר יתרון יחסי בטיפול

ירון כהן:  יש לנו עוד הרבה משימות לעסוק בהן

ירון כהן:  אני מציג פה תמונת מצב, אבל עוד פעם, אני אומר, "לא קלה היא דרכנו ולא השלמנו את המשימה"

גיל דיקמן: קודם כול, אנחנו מאוד שמחים לראות את המבנה של העץ הזה

גיל דיקמן:  אני מבין שהתקציב של המינהלת הוא 31 מיליון שקלים לשנה

גיל דיקמן:  האם אתה יכול לפרט פה איפה מדובר במתנדבים ואיפה באנשים בשכר?     

יצחק קרויזר: אנחנו ניגע בזה עוד מעט, כי עלתה השאלה הזאת על מערך המתנדבים של כליפי

יצחק קרויזר:  איפה הם נמצאים? הם בתוך המינהלת

ירון כהן: אני יכול לענות ישר

ירון כהן:  המתנדבים היחידים שיש פה זה מערך ראשי הצוותים, שעד עכשיו הם היו מתנדבים

ירון כהן:  במסגרת הסכם ההתקשרות שעליו אנחנו עובדים בימים אלה מול גוף ההתקשרות, שכרגע ממש בימים אלה אנחנו בתהליך של הסכם מול ההסתדרות הציונית, הגדרנו שמבחינתנו אנחנו לא רוצים לראות אנשים מתנדבים שמטפלים במשפחות, אבל יש אנשים שמטפלים במשפחות שכבר פנו אלינו ואמרו לנו: חברים, אני לא רוצה לקבל שכר, אני רוצה להישאר עם המשפחה

ירון כהן:  אמרנו שלאנשים האלה ניתן את המעטפת המינימלית שאנחנו מחייבים אותם לקבל, שזה אומר: ביטוח, החזרי נסיעות, כלכלה, וכמובן כל מי שיסכים לעבוד בשכר, יקבל שכר

ירון כהן:  יש כאלה שאומרים: אל תיקחו מאיתנו את האפשרות להיות ראשי צוותים, אבל אני לא רוצה לקבל על זה שכר, ונראה לי שנכון לכבד את זה מולם

גיל דיקמן: עוד נקודה אם אפשר, קטנה

גיל דיקמן:  אני לא יודע אם זה המקום הנכון לדון בזה כאן, אבל דיברת קודם על ההפרדה בין אזרחים ישראלים לאזרחים זרים

גיל דיקמן:  איך אזרחים זרים מטופלים בהקשר של המבנה הזה? והאם הדבר הזה נכון גם להם? יש חטופים שחזרו ושעוד יחזרו שאינם אזרחי ישראל

ירון כהן: המינהלת מטפלת ב-134 חטופים: חטופי עבר, אזרחים זרים, חיילים, כיתות כוננות ואזרחים ישראלים

ירון כהן:  כל דבר שחל במעטפת הזכויות על חטופים, רלוונטי גם לזרים ורלוונטי גם לישראלים

גיל דיקמן: אז זה יותר מ-134

גיל דיקמן:  גם אלה שכבר היו

ירון כהן: לא

ירון כהן:  אנחנו מטפלים ב-134 חטופים ויש לנו כבר 124 שבים

מאירה בסוק: הם גם צריכים לקבל

יצחק קרויזר: הם מקבלים הכול

יצחק קרויזר:  אין הפרדה בין האזרחים לזרים לישראלים בשום צורה

מאירה בסוק: כשהמשפחות מקבלות שכר, האם הן מקבלות את כל הזכויות הסוציאליות? משלמים להן גם את קרן הפנסיה, קרן ההשתלמות? אחרת זה ילך לאיבוד

יעל גורן חזקיה: אני אתייחס גם לזה

חן אביגדורי: זה כולל שמירה על רצף ביטוחי?     

יצחק קרויזר: אחר כך נעבור ליעל שתיגע ממש בפרטי המתווים לרמת השקל

יעל גורן חזקיה: אני גם אדייק

בן עזרא: אני רק רוצה להגיד תודה

יעל גורן חזקיה: תודה לכם

בן עזרא: לא

בן עזרא:  תודה לך

בן עזרא:  לראשי הצוותים מגיעה תודה

בן עזרא:  ראשי הצוותים הם כמו סוג של מלאכים

בן עזרא:  זה דבר שמציל נפשות

חן אביגדורי: את מדברת על הקצינה שמלווה?     

בן עזרא: גם היא מלאך, אבל היא במילואים, ויש ראשי צוותים מתוך המינהלת, שהם מתנדבים, ומגיעה להם תודה, כי בחרו אותם בפינצטה, והם מדהימים, הם עושים עבודה שאין לתאר

חן אביגדורי: אני אוסיף גם מחמאה על הקצינים המלווים ועל האנשים שמלווים אותנו, גם לנו במשפחה יש קצינה שמלווה ואיש אזרחי שמלווה, מלווים אותנו מה-12 באוקטובר

חן אביגדורי:  אני רוצה פה גם לכם וגם לכל מי שמעורב להגיד תודה רבה

חן אביגדורי:       הייתי בכנס לקראת - - - עם כל הקצינים המלווים, אמרתי להם את זה בפנים, אני אומר גם לכם את זה: זו עבודת קודש של אנשים שבאמת כבר סיימו לתרום למדינה לפני שאני נולדתי, לפי דעתי, כולם שם אנשים מבוגרים, פנסיונרים של צה"ל

חן אביגדורי:  יש חיבוק

חן אביגדורי:  הם כל הזמן מדברים איתנו

חן אביגדורי:  יש תחושה של ליווי ושעוטפים אותנו, אז תודה

ירון כהן: אני רק אגיד עוד דבר קטן ברשותכם: אנחנו לא יודעים מתי תקרה עסקה

ירון כהן:  אנחנו מקווים שזה לא קורה בפעימות, אנחנו מקווים שכולם חוזרים

ירון כהן:  אנחנו נערכים יחד עם הגופים השונים, יחד עם אכ"א שמוביל תהליך יפה מאוד, גם של קציני הקשר של אכ"א, קציני צה"ל שהם צמודים למשפחות, יחד עם ראשי הצוותים, יחד עם משרד הבריאות, יחד עם משרד הרווחה, על התהליך של היערכות לפעימה הבאה

ירון כהן:      בשבוע שעבר התקיים יום בבית החולים בלינסון, שבמסגרתו גם הגיעו שבים לספר על התהליך ועל החוויה שלהם, ומה הם היו רוצים שייראה אחרת, יום שיזמו אותו באגף כוח-אדם, במפקדה שאחראית על קציני הקשר, גם חן היה שם

ירון כהן:       אין ספק שגם העובדה שהאנשים היקרים האלה, שאלה ראשי הצוותים, וההנהלה שלהם, שזה המפקדה של הצוות של כליפי ואנשיו, גם המפקדה של תא"ל אמיר ודמני ואנשיו, שהיא אחראית על קציני הקשר של צה"ל למשפחות, גם משל"ט מהלב שעשו עבודה נהדרת, והם מוטמעים בתוכנו, והם מסיימים את תפקידם בסוף השבוע הזה, זה סיוע של אנשים שהבינו את גודל הרגע, את גודל השעה, ונותנים את כל כולם, והרבה פעמים זה לא קל

ירון כהן:  כולנו מבינים את הקושי של האירוע הזה

ירון כהן:  ומכאן אני רוצה למסור להם הרבה-הרבה תודה, כי זה המערך שבסופו של דבר דרכו אנחנו מצליחים לתת את הטיפול למשפחות

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  לפני שנעבור לשאלות, אסתר בבקשה

אסתר בוכשטב: אני אימא של יגב שחטוף בעזה

אסתר בוכשטב:  אני רוצה כמובן להצטרף לברכות ולתודות למינהלת החדשה

אסתר בוכשטב:  אני יושבת בצוות המצומצם, אז אני מגיעה, שומעת ורואה את הדברים, אבל לפחות מההיכרות שלי עם הרבה מאוד מהמשפחות, הם לא מודעים למה שקורה, וחסרה להם אינפורמציה

אסתר בוכשטב:  אני מציעה שיהיה מפגש עם כל המשפחות, כדי להציג להם את המתווה הזה, אפילו שהוא בתהליך, כי אני חושבת שיש הרבה דברים שלא ברורים לאנשים, והם לא מכירים, וחבל שחלק מהדברים מתבשלים אצלם בכעסים ושוב בחוסר אונים

אסתר בוכשטב:  יש הרבה דברים בתהליך שאם אתה לא יודע, אתה מרגיש במצוקה

אסתר בוכשטב:       אני יכולה לספר את הסיפור הקטן שלי מהשבועיים הראשונים, שביקשו ממני להוציא תעודת זהות חדשה, כי תעודת הזהות שלי הלכה לאיבוד כשיצאנו מהבית, והתפניתי בלעדיה, וכשהגעתי למשרד הפנים שיעשו לי את כל המהלך בלי תור, והכול סבבה, באמת מעל ומעבר, אבל כשיצאתי מהבניין, פתחתי את הספח וגיליתי שבספח יגב לא מופיע

אסתר בוכשטב:  זה הפיל אותי ברמות שאין דברים כאלה

אסתר בוכשטב:  לאורך כל התקופה הזאת לא קרה לי עד כדי כך

אסתר בוכשטב:  כמובן אחר כך הסבירו לי מה הייתה הסיבה, אבל אם הייתי יודעת את הסיבה לפני, זה היה מקל

אסתר בוכשטב:  כשאתה פותח ספח ורואה את הדבר הזה, זה גומר אותך

אסתר בוכשטב:      חשוב לתת מידע על הדברים האלה לאנשים

אסתר בוכשטב:  אני היום מקושרת בגלל ההצטרפות שלי לצוות, אבל אני חושבת שיש הרבה משפחות שלא מודעות ולא יודעות, וחשוב מאוד ליידע, להסביר מה קורה עם המינהלת, עץ העבודה הוא חשוב

קריאה: מה הסיבה?     

יצחק קרויזר: הסיבה בגלל הקפאה

אסתר בוכשטב: נכון, אבל לא ידעתי

יצחק קרויזר: דיברנו על המתווה הנוסף של חוק פדויי שבי, וההתאמה שלו לסיטואציה

יצחק קרויזר:  הוא דיבר על חיילים, אנחנו פה מדברים על אזרחים, ואילו התאמות שקורות כבר עכשיו ומה עוד נדרש

יצחק קרויזר:       אנחנו כבר מבהירים את זה גם במפגשים היותר מצומצמים, שחקיקה היא השוט כלפי הממשלה, והיא מלווה את התהליך שקורה במינהלת אל מול משרד ראש הממשלה, ובאמת הדברים עובדים שם כרגע בלי צורך בחקיקה כדי לקדם את הדברים

יצחק קרויזר:  הדברים עובדים והם קורמים עור וגידים, אבל תמיד יש לנו גם את הדיוקים וההתאמות שאנחנו צריכים לעשות

יצחק קרויזר:  ואם צריך, אנחנו גם עובדים על חקיקה שקורית במקביל, גם למשל לנקודות זכות לסטודנטים שמתנדבים במטה או במשל"ט, או ביחד עם המשפחות, אבל גם הנושא של דיוק המתווים

יצחק קרויזר:       אז דיברנו על חוק פדויי שבי, והתאמה שכבר נגעת בזה, ירון, לחטופים שאינם מהעוטף, ואז יש להם איזה מסגרת אחרת, למי שלא פֻּנָּה וכן פֻּנָּה, וגם לקראת החזרה, אחרי החלטת הממשלה, של יישובים לעוטף, ומה יש למשפחות החטופים והשבים, אם יש להם החרגות בעניין הזה או הטבות כאלה ואחרות

יצחק קרויזר:       הנושא של המתנדבים, שזה עלה גם דרך אסתר, שזה יצר אי-נוחות לבקש ממישהו שהוא מתנדב, אז הובהר שהם עושים את זה מבחירה, ומגיע להם על זה את כל הכבוד וההערכה, אבל הם נמצאים שם מבחירה בכובע של מתנדב, מי שמתאים לו, מי שלא, יש האופציה לעבור לשכר

יצחק קרויזר:  זה לא משהו שהמשפחה צריכה להיות בסיטואציה שלא נעים לה להפעיל מישהו שהוא מתנדב ולא עובד

יצחק קרויזר:      המעבר בין הסטטוס של שבוי לשב, חטוף שב, והשוני גם במעטפת של הזכויות

יצחק קרויזר:  יש נושאים שנגרעים ממנו מרגע שהוא חזר הביתה, אבל מתווה הסתגלות לפחות

יצחק קרויזר:  נכניס את זה לקטגוריות שנדבר עליהן

יצחק קרויזר:      והשלב הבא, תסכים איתי, חבר הכנסת בליאק, לעבור לאותה התעסקות פרטנית שאנחנו עושים פה עם כל המשפחות, בנושא של השבים עצמם, וגם ללוות את הנושא הזה, לראות שהתהליכים קורים, כמובן בתפילה שהכמות תלך ותגדל כמה שיותר מהר, ורוב המשקל יעבור להתעסקות בשבים ובבני המשפחה

יצחק קרויזר:       עו"ד טליה, ואז נעבור אלייך, יעל, ולמשרדי הממשלה

יצחק קרויזר:  תודה

טליה ג'מאל: רק כמה שאלות נקודתיות, ואם יורשה לי גם להצטרף פה לברכות על התכלול של האירוע, כשאנחנו רואים את ההבדל

טליה ג'מאל:      דבר ראשון, דיברת על הסיוע המשפטי

טליה ג'מאל:  האם אתם יודעים להגיד כמה משפחות היום מקבלות עזרה של עורך דין מהסיוע המשפטי בפועל?     

בת-שבע שרמן-שני: אנחנו יכולים להגיד

בת-שבע שרמן-שני:  ב-18 בפברואר בדקתי לאחרונה

בת-שבע שרמן-שני:  אנחנו ייצגנו 168 משפחות, 30 משפחות של חטופים ו-37 תיקי שבים

טליה ג'מאל: היתר סירבו? הם יודעים שיש אופציה?     

בת-שבע שרמן-שני: פנינו לכולם, הם לא היו מעוניינים

רות פרמינגר: אפשר לדעת מה סוג הייצוג? איזה נושאים עלו שאתם ייצגתם אותם בהם?     

בת-שבע שרמן-שני: קודם כול, בשלב הראשון אנחנו נותנים מיצוי זכויות לכל משפחה, אנחנו מציגים להם מה שמגיע להם מכל רשויות המדינה ודואגים שהם יגישו את הבקשות הנדרשות, ואם יש צורך אנחנו עושים את זה בשבילם

בת-שבע שרמן-שני:  מעבר לזה, אנחנו עושים כל טיפול שנדרש אל מול גורמים אחרים בעניינים שנובעים מאירוע החטיפה עצמו, אם זה משא-ומתן עם שוכרים, בעלי בית, מעסיקים וכו'

בת-שבע שרמן-שני:  ואנחנו גם מגישים בקשות בתביעות עיקריות

בת-שבע שרמן-שני:  היו הרבה הליכים של אפוטרופסות, טיפלנו במקרים של אזרחות זרה, טיפלנו ברשם הפטנטים, התייעצות בנוגע לזכויות קיבוץ, ענייני עבודה, מימוש זכות לבחור את דרך הקבורה, אשפוז כפוי לפעמים

בת-שבע שרמן-שני:  מה שצריך בכל ההליכים האזרחיים, ואם יהיו הליכים פליליים, אז גם נלווה אותם כנפגעי עבירה בהליכים הפליליים

טליה ג'מאל: היום התחושה היא שכולם יודעים על הזכות הזאת, ומי שאין לו כרגע - - -     

קריאה: רוב המשפחות

טליה ג'מאל: ירון, נושא נוסף שעלה כמה פעמים בדיונים פה, דיברו על זה שהיה קושי בממשלה, שהנושא של הזכות לפרטיות היה חסם להעברת מידע בממשלה בין גופים שונים, ולכן זה הקשה על הטיפול

טליה ג'מאל:  האם הנושא הזה נפתר?      

ירון כהן: יש שני עניינים שאנחנו עוסקים בהם: האחד זה סוגיית העברת המידע

ירון כהן:  והדבר השני זה סוגיה של אישור המשפחות לתת לנו נגישות למידע

ירון כהן:  קודם כול, כל המשפחות חתמו בעבר בעבודה מול משל"ט מהלב על הסיפור של הסכמה

ירון כהן:  אני אגיד שעכשיו אנחנו יוצאים בבקשה מחודשת לחתום, קודם כול כי הגוף החדש הוא גוף המינהלת וגם אנחנו רוצים לפרט בדיוק מה נדרש ולמי נדרש, זאת אומרת, כדי שלא תהיה אחרי זה אי-הבנה שחתמתי על ההסכמה שלי לפרטי חיסיון, אבל לא בדיוק הוסבר לי על מה

ירון כהן:      אנחנו צריכים את זה במסגרת הטיפול, וזה נובע מהעובדה שהרבה פעמים אנחנו מקיימים אצלנו ועדות שנוגעות לקצב התקדמות הטיפול מבחינת שירותי הממשלה, עם המענה של הרווחה, של הביטוח הלאומי, של משרד החינוך, משרד הבריאות, והאחות שמלווה וכו'

ירון כהן:      האם אנחנו מזהים פערים? האם יש משפחה שאצלה אנחנו מזהים שאין היענות לקבלת תהליכים של סיוע וכו'? לנסות להבין למה וכו'

ירון כהן:  אני אתן דוגמה

ירון כהן:  אם אנחנו מזהים שיש משפחות שנמנעות מלקבל מענה כתוצאה מזה שאיש הקשר שמולם הן עובדות לא איש קשר שמצליח ליצור איתן את הקשר הנכון, וצריך להחליף וכו'

ירון כהן:       לכל התהליכים האלה נדרשת הסכמה של המשפחה, ועליהם אנחנו עכשיו עושים הסכמה מחודשת

ירון כהן:  אני לא יודע אם זה יחד עם ליטל

ירון כהן:  כרגע יש לנו את ההסכמה הקודמת, ועכשיו אנחנו רוצים לפרט אותה יותר, כדי לוודא שלא תהיה שום שאלה על מה ביקשנו, מי משתמש בזה ולאיזה צורך

טליה ג'מאל: העברה בתוך הממשלה בין המשרדים, הבנו בזמנו שהיה עם זה קושי

טליה ג'מאל:  האם זה נפתר?     

יעל גורן חזקיה: אין עם זה קושי

ליטל דוד: אני מהייעוץ המשפטי במשרד ראש הממשלה

ליטל דוד:  למיטב ידיעתי אין עם זה קושי

ליטל דוד:  הקמנו ועדות להעברת מידע במשרד ראש הממשלה, ובשאר המשרדים זה כבר משהו שיותר מוכר

ליטל דוד:  למיטב ידיעתי אין עם זה קושי

טליה ג'מאל: מצוין

טליה ג'מאל:  אם לכם אין קושי, זה מצוין

ירון כהן: צריך להגיד שהיה קושי גדול מאוד

ירון כהן:  התחלנו פה את התהליך עם קושי גדול מאוד

ירון כהן:  אתמול סיימנו תחקיר בלילה על פעילותו של המשל"ט

ירון כהן:  בכלל הגופים עלתה הסוגיה שתהליך העברת המידע בשלב הראשון יצר קושי לא קטן אצל הגופים

ירון כהן:  צריך גם לדעת למה

ירון כהן:  חלק מהמידע הזה הוא מידע מאוד רגיש

ירון כהן:  כשהוא רץ בין מערך ההסברה הלאומי, לביטוח לאומי, למשרד הרווחה, אתה רוצה לוודא שרק העיניים הנכונות והנדרשות נוגעות בו ומסתכלות עליו, ובמקרה הזה אני אומר הרבה פעמים שהזהירות שווה את הזמן שזה לקח

טליה ג'מאל: שתי שאלות אחרונות, אדוני

טליה ג'מאל:  שאלה אחת לגבי הזרים

טליה ג'מאל:  דיברת גם היום על זה שהזכאות שלהם שווה לזכאות של החטופים והשבים הישראלים, אבל עלתה כמה פעמים הסוגיה של מי מטפל בהם

טליה ג'מאל:  כשאתה אומר שהמינהלת עכשיו תיתן להם את המענה השלם, הכוונה גם דרך מת"מים או שאנחנו מדברים דרך משרד החוץ?     

ירון כהן: ראש דסק הזרים לפני שלושה שבועות היה אצל מנכ"ל משרד החוץ לוודא, מתוך זה שזיהינו שהזרים שכבר שוחררו וחזרו לארצם עוד לא מיצו את הזכויות שלהם בנוגע לתגמול שמגיע להם, וסגר מולו מינוי שני תקנים בקונסוליה בבנקוק, כדי לוודא שבאופן יזום פונים למשפחות האלה ומוודאים איתן את מיצוי הזכויות

ירון כהן:  עד לרזולוציה הזאת אנחנו יורדים

ירון כהן:  זה לא רק שאנחנו אומרים: נתנו לכם, לקחתם לא לקחתם

יצחק קרויזר: נעבור לפניות אקטיביות

ירון כהן: גם מול הזרים חשוב לנו מאוד שהשיח מול הזרים יהיה כזה ברמה המדינתית

ירון כהן:  חברים, יש לנו אותה רמת מחויבות

טליה ג'מאל: מצוין

טליה ג'מאל:  תודה

טליה ג'מאל:  שאלה אחרונה

טליה ג'מאל:  עלה נושא עוד בסיור של הוועדה לגבי הליך הפקת הלקחים מהעסקה הקודמת, מהליווי של החזרה של השבים בשלב הראשון, היו שם הרבה מאוד הפקות לקחים סביב הפסיכולוגים, מי מטפל, מי פוגש ומתי

טליה ג'מאל:  האם זה ימשיך? הבנו שהיה איזה קושי

ירון כהן: ביצענו תחקיר לפני שבועיים, תחקיר משותף יחד עם אכ"א, משרד הבריאות, המשל"ט, משרד הרווחה, ביטוח לאומי – כל הגופים שנגעו באירוע הקודם של ההשבה, כולל צוות הפסיכולוגים, כולל צוות המתחקרים

ירון כהן:  ביצענו תחקיר משותף מתוך הבנה שהדברים שעלו שם יתוקנו לקראת הפעם הבאה, למרות שאני חייב להגיד שהפעימה בכללותה, התהליכים שבוצעו שם בסך הכול הוגדרו באופן מוצלח, אבל בהחלט ביצענו תחקיר משותף, ומהלקחים שלו יצאנו החוצה, גם לפעילות של התיאום מול כלל בתי החולים

ירון כהן:  בוצעו תרגולות של אגף כוח-אדם מול כלל בתי החולים לפעימה הקרובה, יחד עם משרד הבריאות, וגם תחקיר שבוצע אצלנו במינהלת עם כלל הגופים, ובהקשר הזה אנחנו כבר בהיערכות לפעימה או לעסקה הקרובה הכנסנו את היישום של הלקחים שעלו בתחקיר

טליה ג'מאל: מצוין

טליה ג'מאל:  תודה

יצחק קרויזר: עוד נקודה שלא צירפתי בשאלות קודם זה המצב של בני המשפחה שאינם ידועים בציבור וחיים במשותף

יצחק קרויזר:  אחר כך יהיה אפשר לקבל התייחסות

יצחק קרויזר:   יעל, בבקשה, ואחרייך יעלה בזום – ערן בקר מלשכת עורכי הדין

יעל גורן חזקיה: אני אנסה לרדת ברזולוציה של חלק מהדברים

יעל גורן חזקיה:  בהמשך לשאלה שלך, חבר הכנסת, לגבי הקושי שאנחנו מזהים בתהליכים שאנחנו מקיימים, כמובן מעבר להירתמות של כל משרדי הממשלה, יש איזה קושי שאם אני צריכה לדייק אותו, בדרך כלל תהליכים מהסוג הזה, שהם תהליכים ייחודיים, כי יש פה אירוע שלא חווינו, מדובר הרבה פעמים על יצירת תקדימים כאלה ואחרים

יעל גורן חזקיה:  כשאתה אומר שיש בסוף עוד אוכלוסיות מאוד רגישות שחוו, ואני מזהה את זה כחוט השני שעובר בכל הדיונים

יעל גורן חזקיה:       כולם עם רצון טוב, כולם מבינים שהתקציב הוא לא הבעיה, שכסף לא יהווה פה חסם

יעל גורן חזקיה:  יש כן סוגיה של השלכות רוחב, ובעיניי אגב אי-אפשר להתעלם מהן

יעל גורן חזקיה:  אני היום רואה את עצמי מחויבת מאוד דרך המשקפת המאוד צרה שלי על המשפחות הללו, גם מהיכרות אישית וגם כי אני חווה את זה ארבעה חודשים

יעל גורן חזקיה:  בשום צורה לא כמוהם, אבל ציינת פה – איך אמרת? השפעה על המתנדבים במטה

יעל גורן חזקיה:  ממש הזדהיתי עם האירוע הזה שבסוף גם אנחנו חווים אותו, אי-אפשר להתעלם מזה, חווים אותו יום-יום, דקה-דקה, ישנים עם זה וקמים עם זה, ובסוף אני עדיין לא יכולה להתעלם מזה שאני צריכה לראות עוד אוכלוסיות לנגד עיניי

יעל גורן חזקיה:  לצורך העניין אנחנו מדברים על אוכלוסייה של שבים, של פדויי שבי, אז יש לנו את עמותת ערים בלילה, ובסוף אנחנו חייבים להתייחס גם אליהם כשאנחנו מדברים על תהליך חדש שקורה, וזה בעיניי החסם, גם מול האוצר הרבה פעמים

יעל גורן חזקיה:  והאוצר אגב מעלה שאלות מאוד חכמות בהקשר הזה, מה יהיה אם וכאשר על האוכלוסייה הזאת, ואיך נוכל בסוף לתווך לה

יעל גורן חזקיה:  זה עובר כחוט השני, ואנחנו נתגבר על זה ומתגברים על זה

יעל גורן חזקיה:  עובדה, אנחנו מצליחים להתגבר על חלק מהדברים

יעל גורן חזקיה:       אני גם חושבת שעל הדברים שאנחנו מבינים שהם חובה, אנחנו גם נצליח להתגבר

יעל גורן חזקיה:  זה בעיניי הקושי העיקרי

יעל גורן חזקיה:      עכשיו אני ארד טיפה יותר ברזולוציה

יעל גורן חזקיה:  בהקשר של חלף שכר לחטוף, עלו פה שאלות לגבי רצף ההפרשות הפנסיוניות

יעל גורן חזקיה:  אם דור ירצה להשלים אותי, אז אני אשמח אפילו באמצע דבריי, אבל בהקשרים האלה ברגע שאושר חלף שכר לחטוף רטרואקטיבית, הדברים האלה מטופלים ונכללים - - -     

דור פישר: בנושא של הכיסוי הפנסיוני, אנחנו כבר לפני שלושה חודשים העברנו חוק יחד עם ביטוח לאומי, שמיושם גם לגבי שכירים, גם לגבי עצמאים וגם לגבי מי שבדיוק באותה תקופה, בגלל שאנחנו מדברים אחרי חגים ואחרי חופשת הקיץ, לא היה מועסק

דור פישר:  גם בגינם מבוצעות הפקדות, מה שאומר שלא רק שיש להם כיסוי פנסיוני, אלא הם ממשיכים לצבור כספים מבחינת הפנסיה, ולכן עוד לפני החלף כבר הסדרנו את הנושא הזה, והוא מוסדר כבר שלושה חודשים בחקיקה ולמעשה קורה בפועל

יעל גורן חזקיה: אם אתה כבר מדבר, אולי תציג גם את הסוגיה כשהם שבים מה עומד לרשותם בהקשר הזה

דור פישר: אני אגיד במילה על המצב של השבים עצמם

דור פישר:  המצב של השבים עצמם נחלק לשניים, אנשים שהם שבים ומוכרים כנכים, אז לזכויות שלהם יש שחרור מהפקדות

דור פישר:  הם ממשיכים לצבור זכויות, זוקפים להם את ההפקדות גם במקרה שהם מוכרים כנכים כאילו הם הפקידו

דור פישר:  מצבים שבהם הבן אדם לא הגיש בקשה או לא נמצא כנכה גם על ידי ביטוח לאומי, מסיבות כאלה ואחרות, אוטומטית הוא זכאי לארכת ביטוח ככלל של חמישה חודשים

דור פישר:  הוצאנו טיוטת תקנות לגבי כל המשק שזה אולי יהיה מוארך ל-12 חודשים בלי שהוא צריך לבצע פעולה

דור פישר:  אם הוא מבקש, הוא יכול להאריך את זה ל-24 חודשים בבקשה, זה נתון לבחירתו

דור פישר:  תדרכנו בנושא גם את המשל"ט וגם עכשיו היינו בשיח עם הסיוע המשפטי, כדי להבהיר למשפחות את הזכויות בנושא הזה

רות פרמינגר: למה שזה לא יהיה אוטומטי? אם זה לטובתו למה שהוא יצטרך - - -     

דור פישר: זה לאו דווקא לטובתו, כי זה על חשבון הצבירה שלו, לכן זה לבחירתו

דור פישר:  אוטומטית זה לחמישה חודשים

דור פישר:  אם הוא מבקש, זה יוארך ל-24 חודשים

דור פישר:  זה על חשבון הכספים שקיימים לו בקרן פנסיה

יעל גורן חזקיה: עוד דבר לגבי חלף השכר, אמרנו שהסתיימו ההערות לציבור, הוא צריך להיות מובא בפני ועדת העבודה

יעל גורן חזקיה:  ברגע שהוא מאושר, אין צורך בעוד תהליך חקיקה או הצבעה עליו, אבל כן צריך לחכות לאישור תקציב 2024, כלומר, המימוש שלו כן תלוי תקציב 2024, ופה אנחנו נמצאים כביכול מעט בפער, למרות שגם חוק דחיית מועדים צפוי להיות מוארך, הוא אמור להסתיים ב-29 בפברואר, אבל אנחנו מבינים שהוא צפוי להיות מוארך, אז הפער הזה פחות קריטי בהקשרים האלה

טליה ג'מאל: שוב, זה הקושי שאנחנו מנהלים את הדברים האלה בכמה ועדות, אבל אני מבינה שהיה דיון בנושא הזה בוועדת הכספים זה עלה לפני כמה - - -     

יעל גורן חזקיה: נכון

יעל גורן חזקיה:  לא הייתי שם, אבל הבנתי שעלה שם הנושא אולי כן לנסות להקדים את התשלום

יעל גורן חזקיה:  אני מודה שבשיח עם האוצר לא הבנתי שזה מה שהולך לקרות, אבל אם נצליח, מה טוב

יעל גורן חזקיה:  בכל מקרה זה כן תלוי תקציב

יעל גורן חזקיה:  אני מבינה שבשבוע הבא בכנסת אנחנו אמורים אולי לברך על המוגמר בהקשר של התקציבים

יעל גורן חזקיה:  אם כן, מה טוב

יעל גורן חזקיה:       סוגיה שנשאלתי עליה לא מעט על ידי המשפחות, ואני כן חייבת להתייחס אליה פה, ואולי שרית מהביטוח הלאומי תרצה להשלים אותי

יעל גורן חזקיה:  הרי אנחנו מדברים על השבים ששבו

יעל גורן חזקיה:  חלף השכר יחול מרגע שהוא יאושר על השבים שישובו

יעל גורן חזקיה:  על השבים ששבו, הם לא נמצאים בפער בהקשר הזה, כי הם מקבלים תט"ר רטרואקטיבית החל מה-7 באוקטובר, והתט"ר הזה מושווה למי שעבד לגובה השכר שאותו הוא הרוויח טרום החטיפה

יעל גורן חזקיה:  ולכן בהקשר הזה, אנחנו כביכול שווים, אין פה עניין של איפה ואיפה שאנחנו נעשה עם השבים ששבו עד כה

יעל גורן חזקיה:  גם בהקשר הזה יש לזה כיסוי, וחשוב לציין את זה

יעל גורן חזקיה:      נשאלתי לפני הדיון על ידי המשפחות למה רק לשנה, אז ההסכם, כביכול הוחלט שהוא יהיה לשנה

יעל גורן חזקיה:  הרי ההסכם עד שנקיים את החקיקה, כשנגיע לחקיקה נדבר על הזמנים

יעל גורן חזקיה:  אנחנו נמליץ שזה יהיה כמו המענקים, לשנתיים, ואז עם אפשרות הארכה

יעל גורן חזקיה:  כמובן הכול זה הוראת שעה, בכוונה שנצטרך לסיים עם זה הרבה לפני, וכולם ישובו הביתה כמה שיותר מהר

ירון כהן: בשיחה שלי עם מנכ"ל האוצר ההחלטה הייתה לרוץ קדימה, לא להתחיל עכשיו לחשוב איך אנחנו מתכננים את זה לאורך זמן ולהכין מסגרת תקציבית וכו'

ירון כהן:  אמרתי לשלומי: שנה-שנה, מצוין, הלוואי וזה יהיה פחות

ירון כהן:  אין באמירה שנה דרך אגב שום דבר שקשור בהערכה שלנו כמה זמן הם יהיו שם או לא, זה פשוט נועד להבטיח

ירון כהן:  ויש גם התחייבות של מנכ"ל האוצר שאמר לי: אם נגיע ונראה שאחרי שנה צריך להאריך, נאריך, זה כדי לזרז את התהליך, לא להכין מסגרת תקציבית מעבר, רצנו על תאריך של שנה

ירון כהן:  כולנו מקווים שלא נזדקק לזה בכלל

יעל גורן חזקיה: הלוואי

יעל גורן חזקיה:  בהקשר של פדויי שבי, אני אתייחס

יעל גורן חזקיה:  לגבי המעטפת שקיימת היום

יעל גורן חזקיה:  יש מעטפת שאומנם היא לא המיטבית, אבל קיימת היום מעטפת שנותן בעיקר הביטוח הלאומי בהקשרים של תגמולים, תשלומים וטיפולים, אבל היא מכילה לא מעט אלמנטים גם של טיפולים רגשיים והכרה באחוזי נכות בתהליך יחסית מאוד מהיר

יעל גורן חזקיה:  אנחנו כן בשאיפה להפוך את זה למשהו הרבה יותר ממוסד וקל, ללא צורך בביורוקרטיה

יעל גורן חזקיה:  אני רק אומר שגם פה, כמו שאנחנו מבינים, יהיו לזה השלכות רוחב, ונצטרך לתת עליהן את הדעת בהקשר הזה

יצחק קרויזר: סליחה שאני קוטע אותך, רק לדייק שזה יהיה מנותק מההכרה כנכה

יצחק קרויזר:  מדברים על זכויות

יעל גורן חזקיה: אנחנו עוד בתהליך של דיאלוג בהקשרים האלה

יעל גורן חזקיה:  אני לא אכנס לרזולוציה של הפרטים, אבל כפי שירון אמר, אנחנו מבינים שעל פי החוק היום, חוק פדויי שבי, שהוא חוק אגב שאנחנו רוצים לשנות בטרמינולוגיה את השם, כי אנחנו מדברים פה גם על אזרחים ששבים ולא רק על חיילים ששבים מהשבי

יעל גורן חזקיה:  אנחנו כן מבינים שהתשלום החודשי שניתן היום הוא תשלום שאינו מספיק

יעל גורן חזקיה:  אגב, הבינו את זה לפני האירוע הזה, עמותת "ערים בלילה", שדרשו להעלות את הסכום שניתן מגיל עבודה עד גיל פרישה

יעל גורן חזקיה:  היום הוא עומד על כ-1,300

יעל גורן חזקיה:  אנחנו מבקשים שבשנה הראשונה – כמובן ביטוח לאומי איתנו בתמונה בהקשר הזה – כל השבים יקבלו סכום שמשווה - - -     

שי ונקרט: אפשר לדייק מה זה גיל עבודה?     

יעל גורן חזקיה: גיל עבודה זה עד גיל פרישה, עד גיל 67

שי ונקרט: יש חטופים ילדים ששבו, 12, 13, 14

יעל גורן חזקיה: התגמול שניתן, ה-1,300, ניתן לכל פדויי השבי

יעל גורן חזקיה:  מה שאנחנו מתכוונים לעשות בהקשר הזה, זה להעלות את התגמול החודשי

יעל גורן חזקיה:  התגמול החודשי לא יהיה תלוי גיל עבודה, זה גם לא חלף שכר

יעל גורן חזקיה:  אנחנו רוצים להשוות אותו לשכר עבודה במשק

יצחק קרויזר: הוא במקביל לעוד מענקים שמתווספים

יצחק קרויזר:  זה לא מענק יחיד

קריאה: זכאות בפני עצמה

יעל גורן חזקיה: כן

יעל גורן חזקיה:  זו תהיה זכאות בפני עצמה

יעל גורן חזקיה:  יהיה מנגנון שאחרי זה בהמשך ועד גיל פרישה, אנחנו גם מגדילים את הסכום הקיים היום מ-1,300

יעל גורן חזקיה:  שוב, זה עוד לא אושר, זה המתווה שאנחנו מבקשים

יעל גורן חזקיה:       לגבי הכרה, היה פה חבר הכנסת כסיף, שדיבר על הכרה באחוזי נכות

יעל גורן חזקיה:  כרגע המתווה שאנחנו מגבשים זה הכרה אוטומטית של 50% נכות, וזה לא יהיה הכרה כתווית של 50% נכות, זה יהיה לתת את המעטפת שמקבל נכה 50% נכות, ולו בגלל שאנחנו מבינים שאנחנו לא רוצים לתייג ילדים כפוסט טראומתיים

יעל גורן חזקיה:  זה גם חלק מהלקחים שאנחנו מבינים היום

יעל גורן חזקיה:  רוב ההורים לילדים ששבו, לא רצו להגדיר את הילד שלהם נכה נפשית פוסט טראומתי

בת-שבע שרמן-שני: לא רק ילדים, גם בגירים

בת-שבע שרמן-שני:  זה נוגע לרישוי נשק, לנהיגה

יעל גורן חזקיה: באופן כללי אנחנו מבינים שיש לזה השלכות, בעיקר על ילדים ובני נוער, ילד לקראת גיוס לצבא וכו'

יעל גורן חזקיה:  אנחנו מבינים שהמקום הזה הוא מאוד לא פשוט

יעל גורן חזקיה:  הייתה אפשרות לאשר את זה באופן הרבה יותר פשוט

יעל גורן חזקיה:  אנחנו מבינים שלא הייתה היענות לכך, ולכן מה שאנחנו מנסים לקדם בשינוי החקיקה הזה הוא לתת את המעטפת אבל לא להכיר, לא לתת את התיוג של 50% נכות

יעל גורן חזקיה:  המעטפת של 50% נכות היא מעטפת שמעבר לקצבה חודשית לא גבוהה של משהו שהוא כ-2,500 שקלים עם המעטפת שהיא נותנת בשיקום תעסוקתי, בדיור, ברכב, בלימודים, בטיפולים, כמו שהזכיר חבר הכנסת כסיף, זוגיים, משפחתיים – כל המעטפת שכרוכה בכך אמורה להיות כלולה באותה מעטפת, וזו הדרך שלנו לתת להם את המעטפת הרחבה ככל שניתן

יעל גורן חזקיה:  כמובן בשים דגש לזה שבסוף אנחנו רוצים שהאנשים האלה ישתקמו, יחזרו לשוק העבודה, יהיו נערים שיתגייסו, ולא לתת להם את הכלים להישאר במצב הזה

ירון כהן: גם כדי לנסות שנייה להבין איך אנחנו מצליחים לשלב את הפתרון יחד עם הסוגיה של השלכות הרוחב ומה זה עושה ל-600 פדויי שבי בעבר, וגם מתוך מה שאמרה יעל עכשיו, ההבנה שלנו שהתכלית הסופית היא השיקום של השב וחזרתו - - -     

יצחק קרויזר: היום דרך אגב אורי מגידיש חזרה לצה"ל

יצחק קרויזר:  עלתה על מדים והתגייסה

ירון כהן: כן

ירון כהן:  אנחנו גם מבינים שכל אחד בפני עצמו, תהליך השיקום שלו שונה, משך השיקום שונה

ירון כהן:  אנחנו לא יודעים להגיד מה קורה לילדים ומה יפגוש אותם בעוד שלוש-ארבע שנים וכו', ולכן אנחנו רוצים לייצר איזה מענה

ירון כהן:  אני חושב שהמענה הזה של הכרה במעטפת זכויות שמקבילה למישהו שמוגדר כנכות 50% או 100% או לא משנה מה שיסוכם בסוף, אני חושב שהיא תהיה מוגבלת בזמן, מספיק זמן כדי לאפשר שיקום, ומצד שני לא משהו שימנע ממישהו את המוטיבציה ללכת ולהשתקם

ירון כהן:      עם זאת, אנחנו משמרים לכולם את האופציה בשלב מאוחר יותר, כל מי שיצטרך, כמובן לגשת לוועדה או להגדיל את האחוזים, או הכרה, קיבוע וכו'

ירון כהן:  אנחנו עושים את זה מתוך רצון לאפשר לכולם תקופת שיקום והתאקלמות, ומתוך הבנה שכולם רוצים בסופו של דבר לחזור לחיי שגרה תקינים

ירון כהן:  זה הכיוון שאליו הולכים כל הגופים

ירון כהן:  האם זה יהיה שנתיים או ארבע, הגובה של התגמול יהיה כזה או אחר, בסוף נגיע לאיזה הסכמה שמאפשרת לנו לתת מענה, גם מענה בהיבט הרוחב, וגם מענה שנותן מענה פרטני לאוכלוסיית חרבות ברזל

רות פרמינגר: אני חושבת שהנוסחה צריכה להיות הפוכה, ה-50% זה אומנם יפה ונכון להצמיד להם איזה מספר, אבל הייתי מציעה שבתחילת הדרך הם יקבלו זכויות של 100% ואחר כך לצמצם, כי כל התהליך לבוא מול ועדות זה תהליך קשה

רות פרמינגר:  אני חושבת שצריך לאפשר להם בתחילת הדרך קרקע בטוחה, ידועה, הכי מתכללת את כל האפשרויות, ואז לצמצם להם אולי, אני לא יודעת

רות פרמינגר:  אבל לא להתחיל ב-50% ולתת להם אופציה של יותר, כי הזמן הראשון הוא הזמן המשמעותי

רות פרמינגר:  ותזכרו שהוא בא ויש לו משפחה, והדבר הזה גם מוריד את כל הקשיים מהמשפחה שצריכה לבוא ולסייע לו

רות פרמינגר:  אני מציעה, ממש מבקשת שתחשבו על 100% בתחילת הדרך, זה מאוד חשוב

ירון כהן: ל-100% וגם ל-50%, צריך לדעת שבצד הזכויות יש מגבלות, יש מגבלות שמוחלות על מי שזכאי למעטפת

רות פרמינגר: כמו מה למשל?      

ירון כהן: כמו למשל יציאה לחו"ל, כמו למשל - - -     

רות פרמינגר: ב-100% – יציאה לחו"ל יש - - -     

יצחק קרויזר: הנושא פה הוא הנושא של הזכויות, פחות ההכרה בנכות

יצחק קרויזר:  אני חושב שההתאמה פה לא ההכרה בנכות - - -     

יעל גורן חזקיה: אנחנו עוד נגיע לדיון גם על החוק הזה

יצחק קרויזר: זאת המטרה

יצחק קרויזר:  האחוזים הם פחות רלוונטיים, אלא יותר המענקים שיקבלו בגינם

יעל גורן חזקיה: ההערה שלך, אני אקח אותה גם לתשומת ליבי וגם לתשומת לב משרד הביטחון שלא נמצא פה, והביטוח הלאומי ששרית יושבת פה

יעל גורן חזקיה:  מובן שהחוק הזה הוא עוד ממש בטיוטות שלו, כרגע הערות בין-משרדיות

יצחק קרויזר: קודם כול התלבשנו על הקיים, ועכשיו אנחנו מדייקים ומטייבים לראות שהכול רטרואקטיבי

יעל גורן חזקיה: אנחנו לגמרי נדייק, נבין את הצריך, ואגב בדיוק כמו שירון אמר, יכול להיות שבדברים מסוימים לא בטוח שהיינו רוצים את זה, וניתן השלמה בדרכים אחרות

טליה ג'מאל: הנושא של פדויי שבי הרי חייב חקיקה

טליה ג'מאל:  יש איזה צפי לתזכיר?     

יעל גורן חזקיה: יש כבר טיוטה כרגע

יעל גורן חזקיה:  זה עדיין בשיח בין המשרדים ויש טיוטה שהועברה על ידי משרד הביטחון

יעל גורן חזקיה:  אני אבדוק

יעל גורן חזקיה:  נראה לי שאין בעיה להעביר אותה

טליה ג'מאל: רק מבחינת צפי זמנים, כי כמו שהיו"ר דיבר, אני מבינה שגם היו"ר עובד על חקיקה פרטית

שי ונקרט: אני רוצה לשאול אם דנו בנושא של הוצאות רטרואקטיביות

שי ונקרט:  הבן שלי נחטף, אני עשיתי כמובן את הפעולה המידית שכולם המליצו, לחסום כרטיס אשראי, להקפיא חשבון, אבל יש שם הורדות שיורדות, ואני מניח שזה לא רק אצלי, זה אצל רבים

יעל גורן חזקיה: מהחשבון שלו, אתה מתכוון?     

שי ונקרט: מהחשבון שלו או כל מיני הורדות שיש לו, ביטוחים למיניהם, התחייבויות, הוראות קבע, תשלומים למיניהם

יעל גורן חזקיה: בחוק דחיית מועדים חלק מהתשלומים האלה מוקפאים

יעל גורן חזקיה:  והמהות של ההסכם חלף שכר הוא בדיוק לכסות על התחייבויות פרטיות שלא הוקפאו לצורך העניין בחוק דחיית מועדים

שי ונקרט: זה בדיוק מה שאמרתי, שרוב המשפחות יודעות את זה

יעל גורן חזקיה: ברגע שייכנס החלף שכר, הוא ייכנס רטרואקטיבית, כלומר החל מה-7 באוקטובר

שי ונקרט: אני לא ידעתי על זה

שי ונקרט:  היה לו חוב על הרכב, פשוט שילמתי ותודה רבה להתראות

שי ונקרט:  אבל אני מניח שיש עוד הרבה דברים שרצים בדרך

שי ונקרט:  מה קורה עם זה? מה עם כל ההוצאות האלה שאנשים לוקחים אותן ומשלמים אותן? לקחתי כל מיני חבויות ושמתי הוראת קבע חדשה

ירון כהן: שי, גם חוק דחיית מועדים לא מוחק את החוב, הוא בסך הכול דוחה את מועד ההחזרה שלו

ירון כהן:  זה שהחוב נסגר עכשיו כי אתה סגרת אותו, זה פשוט מונע את הצורך לסגור אותו אחר כך

ירון כהן:  זה לא שמישהו אחר היה מקבל את זה במתנה או סוגרים לו את החוב

ירון כהן:  זה דבר אחד

ירון כהן:  והדבר השני, שחוק חלף שכר חטוף, בדיוק בשביל האירוע הזה שאליו באנו, מתוך הבנה שיש התחייבויות שוטפות שיורדות לחטופים מהשכר, ולכן לא מחכים עם זה שהוא יחזור, ואז ניתן לו את השכר רטרואקטיבית, אלא מדי חודש בחודשו יקבל שכר, אם יש לו התחייבויות שיורדות, באמצעות השכר הזה ניתן יהיה לשלם אותן

ירון כהן:  זו הייתה תכלית החוק

יעל גורן חזקיה: והכספים מגיעים לחשבון החטוף

יעל גורן חזקיה:  כלומר, ביטוח לאומי יעביר את הכספים ישירות לחשבונות של החטופים, ככל שיש כאלה - - -     

שי ונקרט: שאלו אותי גם בינואר אם יש את החלף הזה - - -     

בן עזרא: מה ששי מנסה להגיד, אם אני אצליח לדייק אותך, זה שוב הנגישות למשפחות

יצחק קרויזר: הנגשת המידע

בן עזרא: הנגשת המידע, וכבר דיברנו על זה שניתן למפות כרגע 134 משפחות ולדעת לפי המת"מים או ראשי הצוותים, לדעת בדיוק מה מתאים לכל משפחה, כי כרגע המידע לא נגיש

בן עזרא:  פשוט צריך להביא אותו אלינו

בן עזרא:  וזה לא נעים לשבת פה ואז לשמוע שיש אפשרויות

שי ונקרט: אפשר אולי אפילו פעם בשבוע להוציא ריכוז ולשלוח לנו ונשתמש או לפחות שנדע? אני לא קיבלתי הודעה לבוחר של עומר, וקפצתי לשמיים ואמרתי: זהו, מישהו פה השתגע לגמרי

שי ונקרט:  חוזרים לשגרה כי החיים יותר חזקים, אבל מוחקים אותם? זו תרעומת אחת גדולה

שי ונקרט:  וכשאסתר רואה את זה, זה מפח נפש

שי ונקרט:  אם יודעים לפני – מבינים

שי ונקרט:  תודה, נעם

יעל גורן חזקיה: נדייק את זה מול משרד הפנים

יצחק קרויזר: לפני שאנחנו עוברים למשרדי הממשלה, אני רוצה להעלות את ערן בקר, הוא איתנו בזום

יעל גורן חזקיה: אתה לא רוצה שאני אתייחס לסוגיה של מעגל ראשון ושני?     

יצחק קרויזר: אני רוצה שתתייחסי, אבל אני רוצה שנוכל לסגור את הנושא של חלף שכר, ולכן אני רוצה לתת את רשות הדיבור לערן בקר מלשכת עורכי הדין, וגם לנצל את ההזדמנות להגיד תודה רבה לך וללשכה על כל העשייה המרובה שלכם במטה והסיוע שלכם למשפחות ועל העיסוק שלך במתווה של החלף שכר והחלק שלך באירוע הזה

יצחק קרויזר:  תודה לך

יצחק קרויזר:  בבקשה

אהרן בקר: תודה, יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת קרויזר, קודם כול, אני חושב שאם אנחנו כבר עוסקים במחמאות, אני חושב שהוועדה בראשותך הצליחה לדחוף את כל הסוגיות המשפטיות והכלכליות האלה קדימה, אז ח"ח לך ובאמת לוולדימיר שקידמתם והזזתם את כל העגלה הזאת קדימה

אהרן בקר:  היום אנחנו רואים את התוצאות

אהרן בקר:      אנחנו רואים היום את התקשורת האפקטיבית הפרואקטיבית, כמו שהצגתי את זה בדיון הקודם, וביקשתי גם מירון וגם מיעל, והיום אנחנו רואים נדבך מרכזי של עשייה של ירון ושל יעל, שמובילים את זה בצורה מאוד מקצועית, ואני באמת שמח לשמוע על הדבר הזה

אהרן בקר:      לגבי ההסכם עצמו, ההסכם פורסם למעשה ביום חמישי ואתמול בלילה היו הערות הציבור עד 24:00 בלילה, ולי לא הייתה הזדמנות להעיר את ההערות שלי, ויש לי מספר הערות שהייתי רוצה להעיר, ואני מקווה שחרף העובדה שהערות הציבור הסתיימו אתמול בלילה, לא ימנעו מלשכת עורכי הדין להציג את ההערות שלה על ההסכם

אהרן בקר:      יש שם כמה וכמה דברים שצריך לדייק ולטפל בהם, כמו לדוגמה העובדה שהתשלום הוא לא כל כך ברור, יעל, שזה משולם רטרואקטיבית לחטופים

אהרן בקר:  יש לכאורה שם איזו סתירה בין ההגדרה של הסעיף של החטוף לבין הסיפא של סעיף אחר שם, אפשר גם לראות את זה

אהרן בקר:       אני מבקש כמובן שייתנו לנו – יושב שם שי סומך לדעתי – שתהיה שם אפשרות ללשכת עורכי הדין כמובן להציג את הערות הציבור לגבי ההסכם הזה

אהרן בקר:  אני מבין שההסכם הזה כמובן יידון בוועדת העבודה והרווחה, ושם יקדמו את ההסכם הזה

אהרן בקר:      לגבי התגמול שמחליף הכנסה, שזה משהו שהלשכה הובילה למעשה מההתחלה, אני מבין שרוח הדברים של העמדה שלנו, של המתווה שאנחנו הגשנו בוועדה שלך, כבוד יושב-ראש הוועדה, לפני חודשיים וחצי, זה התקבל, ואני שמח על זה

אהרן בקר:      לגבי הסיפור של ה-100%, אני רוצה להעיר על הנושא הזה

אהרן בקר:  הנושא הזה הוא סופר קריטי, גם לגבי השיח שיש עם משרדי הממשלה

אהרן בקר:  חשוב שלשכת עורכי הדין היא זו שמייצגת את הנפגעים, בין היתר היא זו שמייצגת את הנפגעים ואת הנכים שחוזרים, ואני מצטרף לעמדה של חברתי, רותי פרמינגר, זה לא יכול להיות 50%, זה צריך להיות 100%, וצריך לעשות פה שולחן עגול וחשוב של גורמי מקצוע, ובין היתר של הלשכה, שהיא זו שמייצגת ומופיעה בוועדות ומבינה את המשמעות של 100% נכות, זה לא רק שאלה רפואית זו גם שאלה משפטית

אהרן בקר:      יש לי שאלה נוספת לדור פישר

אהרן בקר:  דור ציין שם בין חמישה ל-12 חודשים, רק לא הבנתי למה הוא מתכוון בין חמישה ל-12 חודשים לגבי הסיפור של הפנסיה והביטוחים, אז אני אשמח בקצרה, במשפט, שהוא יעיר אחרי זה את ההערה שלו

אהרן בקר:      אני חושב שכרגע הסוגיה החשובה ביותר שנשארת, שצריך לטייב אותה נכון ולעשות עבודה מאוד מאוד גדולה, ועל זה שוב אני באמת מודה למטה וגם למשל"ט מהלב שמסיים את העבודה שלו עוד מעט, זה הסיפור של החטופים השבים, זה אירוע גדול

אהרן בקר:  צריך לתת על זה את הדעת עם כל הגורמים, ואני מקווה מאוד שתיעשה עבודה מספיק רחבה ומקצועית כי עולות שם סוגיות גדולות ורחבות

אהרן בקר:       דבר אחרון, חשוב שהלשכה תהיה גם בדבר הזה, בטיוב הנכון של הסוגיות האלה

אהרן בקר:       מפה עוד פעם אני רוצה להודות לך, יושב-ראש הוועדה ולוולדימיר

אהרן בקר:  אנחנו רואים היום שבזכות ההובלה של הוועדה הזאת, אנחנו מקבלים היום תשובות והסכם שבא לידי ביטוי

אהרן בקר:  אלה הדברים שלנו

יצחק קרויזר:  תודה רבה, עו"ד ערן בקר

יצחק קרויזר:  תודה לך על הדברים ותודה לך על העשייה המרובה שאתם עושים בהתנדבות, צריך לציין, מהלב ומהנשמה, וזה ניכר בדברים שלך וגם בתוצאות

יצחק קרויזר:  תודה

יצחק קרויזר:       יעל, את רוצה להמשיך ולגעת בנושאים שהעלית קודם? ואז נעבור לשאר משרדי הממשלה

יעל גורן חזקיה: אני אתייחס ממש בקצרה

יעל גורן חזקיה:  כמובן ההבנה היא שיש את המעגל הרחב של המשפחות והמעגל הנוסף

יעל גורן חזקיה:  אמרתי שוב שהחסם העיקרי כרגע הוא החשש מהשלכות רוחב, ויהיו ויש, ואנחנו מבינים שיש, כי בסוף יש לנו גם, אני מזכירה, עם כל כמה שקשה לומר את זה, יש לנו גם אוכלוסייה מאוד גדולה של משפחות נרצחים, שגם איתם יש הרבה הבנה וקושי להמשיך הלאה, ובהקשרים האלה אנחנו מנסים לדייק, לתת כמה שיותר מענים לכולם, כדי שלא יהיה מצב שבו אנחנו עושים איפה ואיפה בהקשרים מסוימים, עם כל המצב הייחודי והבעייתי שאנחנו יודעים שנמצאות בו משפחות החטופים, וזה בשיח גם הבין-חברתי, וחבריי פה לשולחן גם מאוד מבינים את הקושי

יעל גורן חזקיה:  אנחנו בשיח עם האוצר בהקשרים האלה

יעל גורן חזקיה:  ושוב, זה לא יהיה חסם תקציבי

יעל גורן חזקיה:  זה לא יהיה זה

יעל גורן חזקיה:       אני אגיד בקצרה מה היינו רוצים לעשות, וכמובן משרד הכלכלה איתנו בהקשר הזה

יעל גורן חזקיה:  אנחנו רוצים להחיל את המנגנון שקיים על משפחות המפונים, שיש מנגנון עם רשות המיסים, שהוא יודע לתת מסלול אדום לעסקים עצמאיים, ולהחיל אותו על משפחות חטופים שהם עצמאים, שהם לא מפוני העוטף, וכנ"ל לגבי הפיצוי למעסיקים עבור שכירים שהם תושבי העוטף, אותו סיפור, שיהיה פיצוי למעסיק עצמו, כי רוב המעסיקים אגב, אני רק חייבת לומר בהקשר הזה, כמחווה של רצון טוב, ממשיכים לשלם שכר

יעל גורן חזקיה:  אנחנו לא רוצים שיהיה מצב כזה

יצחק קרויזר: דיברנו גם בהקבלה למשרדי ממשלה, ששם זה השלטון המקומי - - -     

יעל גורן חזקיה: נכון

יעל גורן חזקיה:  ואני אוסיף עוד דבר אחרון שהוא קשור ולא קשור לדיון, הוא בהקשרים של מה שירון אמר על מבנה המינהלת ועל האנשים שהיו פה עד כה מהיום הראשון ומלווים את המשפחות

יעל גורן חזקיה:  וזו כן נקודה, אני חייבת להגיד, נקודת זכות בהקשר הזה באופן כללי למדינה ולממשלה

יעל גורן חזקיה:       היו פה המון אנשים מהרגע הראשון, שחלקם היו בהתנדבות, חלקם במילואים, חלקם נרתמו

יעל גורן חזקיה:  כחוט השני עבר הניסיון לשמר כמה שיותר את האנשים שלקחו חלק עד כה באירוע, גם כי הם כבר מכירים את המשפחות וגם כי הם מבינים את המטרייה והתעסקו בתהליכים שהם תהליכים מתמשכים, והייתה חשובה ההיכרות הזאת

יעל גורן חזקיה:  ובהקשר הזה היה אפס קושי לקלוט את האנשים הללו, לתת להם את היכולת, לתת להם קדימות כי הם היו באירוע הזה, ואני חושבת שזה ראוי לציון והערכה

יעל גורן חזקיה:  אגב, לא רק בהקשר האישי שלי שהיה לי אך טבעי שאני ממשיכה ומחויבת למשימה

יעל גורן חזקיה:  אני חושבת שבגלל המחויבות הזאת אנחנו רואים את התחושה של המשפחות, שזה נמשך, והם יכולים להעיד על זה

יעל גורן חזקיה:  ואותו דבר גם משרדי הממשלה, אותם אנשים מתחילת הדרך, מחויבים למשימה הזאת, ובעיניי זה מעורר השראה

יצחק קרויזר: אני מצטרף לכל מילה

אודי גורן: היושב-ראש, הייתי רוצה להגיב ספציפית למה שיעל אמרה עכשיו מבחינת המעגל השני והשלישי

אודי גורן:  המורכבות ברורה

אודי גורן:  אני כן אגיד שאנחנו תיכף חמישה חודשים לתוך האירוע

אודי גורן:  ממש פה בחדר יש שני בני דודים, שאתם רואים אותנו בכל שבוע

אודי גורן:  אני מה-7 באוקטובר לא עובד

גיל דיקמן: כנ"ל

בן עזרא: גם לא ישן ולא אוכל

גיל דיקמן: זה לוועדה אחרת

אודי גורן: זה אימא שלי דואגת להזכיר לי

בן עזרא: זה לא לוועדה אחרת

בן עזרא:  זה בדיוק העניין, שהסטרס הוא גם בקרבה שנייה ושלישית, לפעמים גם רביעית וחמישית

יצחק קרויזר: יש בתוך המתווים, וגם דיברנו על זה – אני קורא לזה "מתווים", כי זה כאילו איזה שפה משותפת שנהייתה פה, כן למעגל השני והשלישי, וכן התייחסות לכל משפחה כמקרה פרטני, וגם בתוך המשפחה, כמו שאנחנו מתייחסים - - -     

אודי גורן: זה ברור

אודי גורן:  אני שומע את ההתייחסות

אודי גורן:  מה שאני אומר שכן יש צורך לתת איזה מענה, אפילו ראשוני, לפני הפתרון האידיאלי, שמאוד מאוד יקל עלינו

אודי גורן:       סוגיה נוספת

אודי גורן:  העלית גם את משפחות הנרצחים, אבל יש פה גם מורכבות נוספת של הנרצחים והחטופים שעודם חטופים

אודי גורן:  זה ממש מצריך מענה בכל סגמנט

יעל גורן חזקיה: אגב, עם כל הכאב, המשפחות האלה בגדול מקבלות את אותו מענה שמקבלות משפחות חטופים שעודם בחיים

יעל גורן חזקיה:  כלומר, אין שינוי בהקשר הזה עד שהם לא שבים הביתה מבחינתנו, גם מבחינת כל מי שמתעסק בעניינים היותר מבצעיים-מודיעיניים, מתייחסים אליהם כחטופים לכל דבר ועניין, וגם בהיבט החוקי, התגמולים וכו' מתייחסים אותו דבר, פרט לחלף שכר לחטוף, שפה בהקשר הזה אתה צודק, ברגע שאנחנו מבינים שחטוף הוא כבר לא בין החיים, הוא יקבל חלף שכר עד לאותה נקודה שנקבע שהוא אינו בין החיים

יעל גורן חזקיה:  זה הדבר היחיד ששונה בהקשרים האלה

גיל דיקמן: עד הרגע שבו זה נקבע?     

יעל גורן חזקיה: עד הרגע שהובן שהוא לא בין החיים

ירון כהן: חלטנו את מותו – אם זה חייל צה"ל דרך הרב הצבאי הראשי, ואם זה אזרח דרך הרב הראשי לישראל, ונמסרה הודעה למשפחה

גיל דיקמן: סליחה על הכניסה לפרטים, אבל עד לרגע החליטה או עד התאריך שבו זה נקבע?     

אודי גורן: אני אתן ממש דוגמה קונקרטית

אודי גורן:  טל בן דוד שלי נרצח ב-7 באוקטובר

אודי גורן:  אנחנו קיבלנו את ההודעה על הוודאות על מותו רק חודשיים אחרי, רק אז חזרו בדיקות המעבדה

ירון כהן: זאת אומרת שעל החודשיים בין ה-7 באוקטובר למועד ההחלטה החלוטה, מבחינתנו מועד החליטה הוא המועד הקובע

רות פרמינגר: גם בחוק החטופים התייחסו להכי רחוק שיש עם הכי הבנה, הכי הכלה, בהחלט כן

שרית דמרי: אני רוצה להדגיש, למרות שזה לא המקום לנהל את הדיון הזה

שרית דמרי:  תכלית ההסכם הזה הוא להחליף את ההוצאות השוטפות, ולכן אנחנו נלך לפי תאריך הפטירה כפי שקיבל ביטוח לאומי ממרשם האוכלוסין

שרית דמרי:  אני יודעת שחלק מהחטופים שהוכרזו כחללים זה נכון ל-7 באוקטובר, חלק זה לתאריכים יותר מאוחרים

שרית דמרי:  אנחנו נלך לפי התאריכים, כפי שדווח לנו ממרשם האוכלוסין

שרית דמרי:       אנחנו עכשיו עובדים על המיפוי של כל הנתונים

שרית דמרי:  זה אומר שחלק מהאנשים יקבלו לתקופה של חודש-חודשיים לצערנו, וחלק ימשיכו לקבל

שרית דמרי:  כמובן ביחס לכל החטופים שטרם שבו, זה יהיה מה-7 באוקטובר

שרית דמרי:  התשלום הראשון יהיה רטרואקטיבי, ואחר כך מדי חודש תשלום שוטף לחשבון הבנק של החטוף

שרית דמרי:       כמובן יהיה דיון מסודר

שרית דמרי:  אתמול התכתבתי עם עו"ד בקר, יהיה דיון מסודר בוועדת העבודה והרווחה

שרית דמרי:  כל ההסכם יהיה כמובן בפני חברי הכנסת

שרית דמרי:  כמו שאמרתי לעו"ד בקר כשהתכתבנו, הוא יעביר לי את ההערות שלו

שרית דמרי:  זה שהסתיימו הערות הציבור אתמול, אין שום בעיה, נקבל כל הערה, יש לו את הפרטים שלי, גם למינהלת החטופים, גם למטה החטופים האזרחי, כל הערה שתתקבל תיבחן לעומק וככל שנצטרך לעשות שינויים, נעשה שינויים

יצחק קרויזר: תודה רבה

יעקב אדרי: אני אימא של תמיר אדר, תמונתו על חולצתי

יעקב אדרי:  תמיר בן 38, נחטף מקיבוץ ניר עוז

יעקב אדרי:  ביום ה-90 קיבלנו הודעה שהוא אינו בין החיים

יעקב אדרי:  תמיר היה בכיתת כוננות, ולכן הוא גם נחשב כחלל צה"ל

יעקב אדרי:      קודם כול, אני רוצה לאחל לכל החטופים שעודם חיים, שנצליח להשיב אותם בחיים

קריאה: אמן

יעקב אדרי: אני רוצה להוסיף פה עוד נקודת מבט בנושא ההקצאות, ההקצבות, הזכויות וכן הלאה

יעקב אדרי:  היות שהבן שלי מוגדר חלל צה"ל, והוא עדיין חטוף, נפגשנו כבר מספר פעמים עם משרד הביטחון, והזכויות מוכרות וידועות, אבל אני מציעה קצת להתחיל לפשפש ולחשוב אחרת

יעקב אדרי:  למשרד הביטחון יש ניסיון רב לצערנו בחללי צה"ל שנלחמים בשדה הקרב, נהרגים, נקברים באותו יום או למוחרת – כמעט כולם, חוץ מרון ארד, שאול גולדין – אימא שמקבלת הודעה, נשברת, קוברת את בנה, יושבת שבעה, ואולי אחרי חודש מתחילה לאסוף את השברים, אבל אנחנו, משפחות החטופים, אצל חלקנו זה גם נרצחים, היום זה היום ה-143, אף אחד לא יודע לומר לי מתי הוא יובא לקבורה

יעקב אדרי:  יש לזה השלכות עתידיות גם על התפקודים הניהוליים

יעקב אדרי:       אני אומרת את הדברים אולי בבהירות, אולי בקול חזק, אבל אני שבורה מבפנים

יעקב אדרי:  גם אני לא עובדת, אבל אני גם לא יודעת אם אני אהיה מסוגלת לחזור לעבודה

יעקב אדרי:  כאשר במשרד הביטחון מביאים את החוברת ואומרים: כך וכך לחודש

יעקב אדרי:  אצלי זה לא מגרד 40% מהשכר שלי למשל, ובטח יש עוד ועוד משפחות

יעקב אדרי:  חייבים להתחיל להתאים למציאות הזאת של חטופים לאורך ימים, של אזרחים חטופים שהמשפחות נשברות

יעקב אדרי:  יש נזק נפשי עצום עד היום לכל אחד ואחד מאיתנו, והוא הולך ולמצטבר

יעקב אדרי:  הנזק בגין החרדה, הנזק בגין ההפקרה, הנזק בגין הדאגה, הנזק בגין ההאשמה – מיליון סיבות

יעקב אדרי:       היום כולנו פה, כי מה שמחזיק אותנו זה להילחם על היקרים שלנו

יעקב אדרי:  הלוואי שהיום שבו אחרון הנרצחים יהיה פה קרוב, אבל ביום שהם יהיו כאן – אני באה מתחום של חינוך וקהילה – להערכתי תהיה התמוטטות נפשית של הרבה מאוד משפחות

יעקב אדרי:  התפקודים הניהוליים שנפגעים וייפגעו יבואו לידי ביטוי בתפקודים שלנו

יעקב אדרי:  אני רואה את זה על הילדים שלי, שהאח שלהם נרצח, שהם עברו תופת

יעקב אדרי:  לשמחתי הם שרדו, אבל הם היו בקיבוץ שעות בלי הגנה

יעקב אדרי:  הכול כאילו רגיל, אבל אין להם בית, ורק הם לא מסוגלים לקום לעבודה

יעקב אדרי:  ביום שכולם יהיו פה, ונתפלל ביחד ונעשה חוץ מלהתפלל שזה יהיה הכי מהר, תהיה פה עוד התמוטטות

יעקב אדרי:      אני קוראת, ואני לא יודעת מי הפרצוף שאני אמורה להסתכל עליו שיאמר שחייבים אנשי מקצוע, חייבים להבין שהתמיכות, שהתקציבים, הם לא מה שאנחנו מכירים

יעקב אדרי:   אנחנו כחברה, כממשלה, כמדינה, כל הזמן באותן קונספציות של ביטחון, של שיח וגם של מהו חלל צה"ל ומה מגיע למשפחה

יעקב אדרי:  חלל צה"ל, חטוף, נרצח, בהשלכות זה לא אותו דבר

יעקב אדרי:  חטוף למשפחה זה לא מישהו שחלה בסרטן, שלא נדע וכן הלאה

יעקב אדרי:  חייבים לחשוב אחרת ולהתאים את המענים למציאות, היא בדלת שלנו

יעקב אדרי:  הפגיעה לא רק בנו, זה במעגלים נרחבים, ובסוף זו פגיעה באזרחי המדינה, ולכן זו גם פגיעה במדינה, כי אנחנו אזרחים שכנראה נוכל לתרום פחות בעתיד

יעקב אדרי:  אני מקווה שלא

יעקב אדרי:  אני מקווה שאני עוד אצליח לחזור למעגל

יעקב אדרי:  אני באה ממעגל של נתינה, אין לי יכולת היום להיות בנתינה

יעקב אדרי:  חייבים להעלות את זה, לא רק לדיונים, להזמין אנשי מקצוע, להבין את ההשלכות הנפשיות, החברתיות, הכלכליות והתפקודיות

יעקב אדרי:  זה יפגוש כל אחד ואחת מאיתנו, כשהחטוף חוזר, וכולם יחשבו שזה נגמר, אבל יגלו שזה לא נגמר, כי לחיים נכונה תקופת שיקום ארוכה גם לחטוף שיחזור חי ולמשפחתו שלא תזוז ממנו לאורך זמן, ולנרצחים – אני כבר רואה, מרגישה, ואני אדם מאוד מאוד חזק, עם חוסן מאוד גבוה ביום-יום שלי, אני מרגישה איך התפקודים שלי נפגעו

יעקב אדרי:  אני מציעה לקחת את זה הלאה ולהתחיל לחשוב בעוד רמה, כי אנחנו במציאות שונה

יצחק קרויזר: במאמר מוסגר, בהמשך למה שהעלית, אני מוביל ביחד עם חבר הכנסת מיכאל ביטון גם בוועדת הכספים וגם בוועדת הביטחון המשותפת תוספת של 120 תקנים של עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, לאגף לשיקום

יצחק קרויזר:  זה מכוון כרגע רק למשרד הביטחון ותוספת של עוד כמה מיליארדים בתקציב עבור בריאות הנפש, ואין ספק שזה משהו שצריך לעשות לו הקבלה גם למישור האזרחי

יצחק קרויזר:  זו נקודה שעלתה פה במהלך הדיונים, על היום שאחרי והחברה הישראלית, כשכולם יחזרו, וגם עכשיו דרך אגב על המעגלים השונים, הצורך בסיוע נפשי והחוסן גם של ה- - - וגם של הפרט

יעקב אדרי: הסיוע הנפשי, התקציבים וההקצאות

יעקב אדרי:  אם הבן שלי היה נרצח, הייתי קוברת אותו למוחרת, יושבת שבעה, ונגיד שלוקחת לעצמי עד היום ה-30, הכוחות שלי ביום ה-30 הם לא הכוחות שלי היום ב-143

יעקב אדרי:  לכן העתיד שלי מושפע מהימים האלה שהבן שלי עדיין שם, וצריך לחשוב גם על זה, כי ביום ה-30 כנראה שגם הייתי חוזרת למעגל העבודה, כי זה היה התרופה שלי, והיום אני לא בטוחה, ואני אדם חזק

יעקב אדרי:  אני אומרת את זה כאדם חזק, יש מסביבי פחות חזקים

יצחק קרויזר: תודה על הדברים

יצחק קרויזר:  חבר הכנסת קריב, ברשותך, לפני שאתה מדבר, יש כאן את נאווה, אימא של דביר, מהמשפחות השכולות

יצחק קרויזר:  בבקשה

נאוה לישה: תודה רבה

נאוה לישה:  בני השלישי, דביר, השלישי שנולד בגוש קטיף, ילד מתוק וגיבור, היה בן 21 כשפרצה המלחמה

נאוה לישה:  הוא היה מוצב בחוף זיקים יחד עם החברים שלו מגדוד 51 של גולני

נאוה לישה:  כשהתברר שיש חדירה של מחבלים לחוף, הוא עלה על הסוואנה שהייתה צריכה להגיע לשם, למרות שהוא לא היה משובץ שם, כי הוא לא יכול היה להישאר בבסיס כשיש מחבלים שחודרים למדינה שלנו

נאוה לישה:  היה שם קרב קשה

נאוה לישה:  יותר מ-20 מחבלים הגיעו בסירות, והם היו רק שישה לוחמים

נאוה לישה:  הוא נהרג אחרי קרב קשה

נאוה לישה:  ברוך השם החברים שלו שרדו

נאוה לישה:       כשדיברתי איתו לפני שהוא התגייס, אמרתי לו: למה אתה חייב להתגייס לקרבי? הצבא שלנו כרגע לצערנו מעדיף את חיי האויב ונותן לו קדימות, הוראות הפתיחה באש לא הוגנות, לא שומרות עלינו, לא שומרות על הצד שלנו, לך לתפקידים אחרים, תשפיע במקום אחר

נאוה לישה:  הוא לא ענה לי מיד, הוא אמר לי אחרי כמה ימים, אולי שבוע או שבועיים: אימא, אתם חינכתם אותי להיות עם עם ישראל איפה שעם ישראל נמצא, לא לחשוב על עכשיו, לחשוב על העתיד

נאוה לישה:  ואני איפה שצריכים אותנו, גם אם זה לא קורה כמו שאנחנו רוצים

נאוה לישה:      אחרי שדביר נהרג, הבן שנולד אחריו, גם הוא בגוש קטיף, מאיר, הוא היה טירון בגבעתי, והיינו צריכים להחליט אם אנחנו מאפשרים לו להמשיך להיות קרבי או לא להסכים, מאיר ביקש שלא נעמוד בדרכו וניתן לו להיות לוחם ולשמור על עם ישראל, לשחרר את החטופים ולהגן על מה שמדינת ישראל לא הצליחה להגן עד עכשיו

נאוה לישה:      ארבעת הילדים הגדולים שלנו, שנולדו בגוש קטיף גורשו משם, כל אחד כשהוא היה בגיל אחר, למרות שהיינו מוכנים להיות המגן האנושי, כדי שלא יקרה מה שקרה בשמחת תורה

נאוה לישה:  כשגירשו אותנו אמרנו לחיילים שבאו לפנות אותנו משם, אמרנו להם: אתם לא מבינים, אתם פוגעים בביטחון של מדינת ישראל בזה שאתם מוציאים אותנו מפה

נאוה לישה:  אנחנו המגן של גבולות המדינה, אנחנו המגן של העוטף, תשאירו אותנו פה, אנחנו מוכנים

נאוה לישה:  לא עזר לנו

נאוה לישה:       זכינו לבלות במלונות ובמגורים זמניים הרבה מאוד זמן

נאוה לישה:  אבל ברור לנו שהמדינה שלנו היא לא מדינה שמסתכלת על הרגע הזה, ואנחנו מוכנים לסכן את עצמנו ואת הילדים שלנו, כדי לשמור על ביטחון המדינה, ולכן אנחנו מצטרפים בכל לב לבקשה של משפחות החטופים: תוציאו את החטופים מעזה, אבל אל תתנו לשום מחבל את האפשרות לחזור ללוחמה כדי לפגוע באנשים הבאים

נאוה לישה:       בבקשה תשחררו אותם מתוך גאווה יהודית, בניצחון צבאי מוחץ

נאוה לישה:  אל תתנו רבע של כלום, של אספקה לאויב שלנו

נאוה לישה:  תפסיקו לתת להם כל מיני דברים הומניטריים, כשהחטופים שלנו בפנים

נאוה לישה:  תשמרו על החטופים שלנו, ואל תעבירו לאויב שלנו שום דבר

נאוה לישה:  אנחנו מתחננים בשם הבן שלנו שנהרג, בשם הבן שלנו שלוחם, בשם הבנים שלנו שעומדים להתגייס לצבא בעזרת השם

נאוה לישה:  תדאגו שצה"ל ינצח, שהחטופים שלנו יחזרו בגאווה יהודית, בגאווה שלא נותנת לאויב שום אפשרות לחזור חזרה ולעשות מה שהם עשו עד היום

נאוה לישה:  אל תתנו להם לחזור לשם

נאוה לישה:  אנחנו מתחננים אליכם

נאוה לישה:       תזכרו למה המדינה שלנו נועדה

נאוה לישה:  היא נועדה להיות אור לגוים, היא נועדה להכרית את הרשע, וכדי להכרית את הרשע צריך להכריע את חמאס ולא לתת לו שום דבר כדי שהוא יוכל להמשיך להתקיים

יעקב אדרי: שתינו אימהות שכולות, ואני בטוחה שאת מבינה לליבי

יעקב אדרי:  אני את הבן שלי עוד לא קברתי

יעקב אדרי:  ואני בטוחה שרק בצורה צבאית לא יתאפשר להביא את הבן שלי, ולכן הבקשה היא להביא את כולם, ואסור להזניח את הערוץ המדיני

יעקב אדרי:  אסור להזניח את הערוץ המדיני

יצחק קרויזר: ברשותכם, אני חושב שכדאי להמשיך ולהישאר בדיון המקצועי

יצחק קרויזר:  אנחנו נותנים לכל נציג להביע ולדבר את אשר על ליבו, אבל אנחנו חייבים גם לעמוד בזמני הכנסת ובזמני דיוני הוועדה, וגם להגיע בסופו של דבר לנושאים הפרקטיים, כדי לקדם את המתווה שלשמו הוועדה הזאת התכנסה

יצחק קרויזר:  חבר הכנסת קריב, בבקשה

גלעד קריב: קשה כמובן לדבר אחרי הדברים האחרונים שנאמרו

גלעד קריב:  לכל אחד מאיתנו יש את הדעות שלו, אבל אנחנו חייבים כמובן להאזין, כולנו, אני מדבר על חברי וחברות הכנסת, בקשב רב לכל האמירות הכואבות

גלעד קריב:      איחרתי לדיון, הייתי בדיונים אחרים, אז אני לא אפתח נושאים

גלעד קריב:  אני אסתכל לאחר מכן על הדברים שנידונו

גלעד קריב:  תודה לכל העוסקים במלאכה

גלעד קריב:      אני מבקש, יעל ברשותך, רק לומר את הדברים הבאים

גלעד קריב:  דבר אחד, לשמוע בצורה הכי ברורה שאתם במאת האחוזים ערוכים להעברת המקל בסוף פברואר, ולא נדרשים - - -     

יעל גורן חזקיה: פספסת את ההצגה

גלעד קריב: לכן אני רק אומר שמבחינתכם העברת המקל קורית בסוף החודש הזה והמקל לא נופל

ירון כהן: החל מאתמול כולם עובדים מתוך במינהלת

גלעד קריב: יישר כוחכם

גלעד קריב:       דבר שני, ואני אומר את זה ליושב-ראש, הרבה מאוד דברים התקדמו, במיוחד פעולת המינהלת, אבל אני מבין מהיועצת המשפטית שמלווה אותנו שלא הצלחנו עדיין לפתור את סוגיית התגמול לשבים

גלעד קריב:  לא הצלחנו לפתור את סוגיית המעגל השני והשלישי, נושא התגמול

גלעד קריב:  יש עוד סוגיות

גלעד קריב:  אני רק אוסיף שלא הצלחנו למצוא מעקף לטובת המקרים הבודדים של בני ובנות זוג שלא מגיעים לדרגה הנדרשת מבחינת ביטוח לאומי להכרה כידועים בציבור

גלעד קריב:  אלה שלוש סוגיות פרקטיות

גלעד קריב:  הן שונות זו מזו בהיקף האנשים שמושפעים מהן

גלעד קריב:  אני מאוד מקווה שממש בימים הקרובים המעגל של השבים והשבות שצריך להתייחס למענקים, המעגל הזה ילך ויגדל, אבל אני מוטרד מזה שאנחנו עוד לא מצליחים לפתור את שלוש הסוגיות הללו

גלעד קריב:  זה יותר מדי זמן, והזמן כאן הוא קריטי

גלעד קריב:  כשאין את המעטפת הכלכלית הנדרשת לשבים ולשבות זה פוגע באיכות הטיפול המשפחתי והטיפול המקצועי

גלעד קריב:  האנשים במעגל השני והשלישי כבר מגיעים לכדי קריסה

גלעד קריב:  זה לא הגיוני

גלעד קריב:  זה לא יכול להימשך

גלעד קריב:  וגם הסוגיה של בני ובנות הזוג שהם לא ידועים בציבור, גם אם מדובר על מקרים בודדים, אלה אנשים שמשלמים שכר דירה בדירה שהייתה אמורה להיות מוחזקת על ידי שני בני הזוג ואחד לא נמצא

גלעד קריב:      אדוני היושב-ראש, אני חושב שאנחנו צריכים להיכנס לתמונה

גלעד קריב:  או שאנחנו רואים שיש פתרון בימים הקרובים, או שאנחנו חייבים קואליציה ואופוזיציה ללכת כאן למהלך של חקיקה פרטית

גלעד קריב:  הסיפור לא מסובך, כבר אמרתי שהיינו יכולים לשנות את חוק פדויי שבי בסעיף אחד שאומר שב-12 החודשים הראשונים המענק הוא בסדר גודל אחר לגמרי, ואחרי זה יהיו לנו 12 חודשים לטפל בהסדרת הנושא

גלעד קריב:       אם יש התקשרות עם ההסתדרות הציונית, לסוכנות היהודית יש קרן לנפגעי פעולות איבה, נכון?     

רות פרמינגר: נכון, נפגעי טרור

רות פרמינגר:  ככה היא מוגדרת

גלעד קריב: נכון

גלעד קריב:  יש קרן מיוחדת של הסוכנות

רות פרמינגר: איילת ורבין נחמיאס

גלעד קריב: נכון, חברתנו חברת הכנסת לשעבר עומדת בראש הקרן

גלעד קריב:  אני מבין שיש סוגיות שקשה לפתור פורמלית על ידי המדינה

גלעד קריב:  הסיפור הזה של בני ובנות הזוג הוא מורכב, כי יש הגדרה מה זה ידוע בציבור

גלעד קריב:  יש פה השלכות רוחב

גלעד קריב:  יכול להיות שכמו שעשיתם פה מעקף חכם עם ההסתדרות הציונית, שהיא גוף בעל מעמד סטטוטורי, יכול להיות שאת סוגיית בני ובנות הזוג, יכול להיות שהפתרון הראשון למעגל שני, שלישי, לא מגיע מהמדינה, מגיע מהקרן

גלעד קריב:  אני לא יודע, אני רק מציע, אדוני היושב-ראש, שנכנס דיון עם המינהלת בשלוש הסוגיות הספציפיות הללו, או שבימים הקרובים מבינים מה הפתרון ומתגייסים או שניגש לחקיקה פרטית

יעל גורן חזקיה: עדכנו שיש תקציר חוק פדויי שבי

גלעד קריב: אני יודע, אני יודע שיש תזכיר, חברים, אבל הסוגיה הזאת הועלתה לפני חודש

יצחק קרויזר: אני רק חייב להגיד לך, חבר הכנסת קריב, על הנושא של בני ובנות הזוג שלא מוגדרים כידועים בציבור, הייתה לי פגישה עם האפוטרופוס הכללי

יצחק קרויזר:  יש שם היבטים משפטיים מורכבים מאוד

רות פרמינגר: אדוני, בחוק הירושה גם נפטר יורש אחרי יורש, צריך להיות יצירתי

יצחק קרויזר: יש פה יצירתיות, לכן הנושא הזה עדיין רשום ברשימות שלנו כוועדה, עד שנגיע לאיזה פתרון

גלעד קריב: לא סתם אמרתי שסוגיית בני ובנות הזוג שאינם ידועים בציבור יהיה חכם לפתור דרך נתיב, שהוא לא הנתיב הכי פורמלי-מדינתי

גלעד קריב:  לא סתם הזכרתי, כי ראיתי את ההסתדרות הציונית

גלעד קריב:  יש גופים לפעול בהם בהקשר הזה

גלעד קריב:  אני רק אומר ששלוש הסוגיות הללו, לא יכולות יותר להמתין

גלעד קריב:  אם בעוד שבועיים אנחנו יודעים שהסיפור נגמר, מצוין, תזכיר ממשלתי תמיד הכי טוב

גלעד קריב:  אם לא, נטיל עצמנו למערכה בשלוש הנקודות הספציפיות הללו

יצחק קרויזר: נרשם

יזהר שי: אני מקיבוץ ניר עוז, אבא שלי הוא עודד ליפשיץ, הוא בן 83, חטוף, אימא שלי בת 85, יוכבד ליפשיץ שוחררה אחרי שבועיים

יזהר שי:  לגבי המעגלים שצריך לנסות להבין אותם, יש דבר כזה שנקרא "קהילות שחוטות"

יזהר שי:      אני רוצה לקרוא קצת מספרים מקיבוץ ניר עוז, מספרים מעודכנים לשימושנו

יזהר שי:  חטופים חיים יש לקיבוץ ניר עוז כרגע 27; גופות בשבי, יש לנו עשר; נרצחים שגופתם לא בשבי – 40; פדויי שבי – 40

יזהר שי:  בסך הכול 117 אנשים מקהילת הקיבוץ שנרצחו, נחטפו

יזהר שי:  כרבע מהקיבוץ

יזהר שי:  הנזק הוא על כל הקיבוץ

יזהר שי:  לא יכול להיות מישהו שאין לו אח, או דוד, או סבא, או נכד

יזהר שי:  זאת אומרת, כולם, כל הקהילה פגועה

יצחק קרויזר: כל תושב רביעי

יזהר שי: קהילה מה שהיא עושה, שאם יש תאונת דרכים ורחמנא לצלן נהרגה משפחה, כל הקהילה עוטפת את כל האנשים מסביב

יזהר שי:  פה יש מה שנקרא "קהילה שחוטה"

יזהר שי:  אני לא יודע איך מטפלים בזה

יזהר שי:  כאילו כל אחד מנסה לעשות קצת ונראה שהם חיים ביחד, והכוח של הקהילה לטפל כבר ירד בעשרות אחוזים

יזהר שי:  אנחנו צריכים לחשוב על היום שאחרי

יזהר שי:  או-טו-טו "רשימת שינדלר" מגיעה, מי למוות ומי לחטופים

יזהר שי:  כשהם ייתנו את הרשימה, אם אתה לא מופיע בתור אחד ברשימה, סימן שאתה מת

יזהר שי:  בנוסף למתח של ה-150 יום, עכשיו אתה מחכה לרשימה

יזהר שי:  אני לא יודע אם אבא שלי חי או מת, הרשימה תגיד, נקווה שלחיים

יזהר שי:  כשיגיעו הבשורות, יהיה קשה

יזהר שי:  כשיגיעו החטופים והגופות, יהיה עוד יותר קשה

יזהר שי:  מי יטפל בהם? זה לא רק עניין של כסף

יזהר שי:  אני לא בטוח שאנחנו יכולים להבין את המעגל הזה עד הסוף, כי זה כל הקהילה, ולא כל הקהילה נשארת בקהילה, חלק הולכים למקום אחד, חלק למקום אחר, חלק נשברו, חלק לא מוכנים לשמוע, חלק כן תפקודיים וחלק חצי

יזהר שי:  צריך לעטוף אותם וזה לא רק כסף

יזהר שי:  פשוט צריך המון אנשי מקצוע, לנסות לתקן – אני לא אקרא לזה "גרוטאה" – את מה שנשאר פה, זה פשוט משהו שחוט ומקולקל

יצחק קרויזר: זו נקודה קריטית מאוד

יצחק קרויזר:  אני מעלה אותה בכל דיון עם אנשי המינהלת של תקומה

יצחק קרויזר:  עכשיו הם מתעסקים בשיקום, אבל מי שלא גדל בקהילה או בקהילות קטנות קצת קשה לו לתפוס מה זה חוסן קהילתי, ולכן יש דרישה והיא דרישה אמיתית בתוך המינהלת גם לתקצב באנשי מקצוע, לא רק בכסף, אלא להביא את התקנים, כי יש חוסר בעובדים סוציאליים, פסיכולוגים, פסיכיאטריים, שמבינים את החשיבות של חוסן קהילתי

יצחק קרויזר:  זאת אומרת, זה שאומרים לקהילה "בואו תחזרו", יש לזה השלכות, כמו שנגעת במושג "קהילה שחוטה"

יצחק קרויזר:  בסוף אין פה מי שיודע להחזיק את הדבר הזה שנקרא "קהילה" ולשקם אותה, וכל אחד צריך את השיקום שלו בדרך שלו וכל אחד בסטטוס שהוא עומד בו, מי שהוא ממשפחה של חטוף שנרצח, שהוא עוד בשבי, וזו באמת מורכבות שחייבים לתת עליה את הדגש

גלעד קריב: צריך אולי לחשוב מה הפורום המתאים כאן בכנסת, אם זה הדיון הזה, ואם זה דיונים מקבילים בוועדות אחרות

גלעד קריב:  לבקש מהמועצות האזוריות, מהתנועה הקיבוצית וממינהלת תקומה להגיע לדיון מיוחד בנושא של שיקום החוסן הקהילתי, שנקרא להן "הקהילות שנפגעו", יש פה גם את תנועת המושבים, צריך להזכיר

איילת גלס: בימים אלה יש משבר בין מי שהתמנו להיות המלווים הקהילתיים כדי להגביר את החוסן, בגלל נושאים של מכרזים וכל מיני ביורוקרטיות, שאני לא מבינה אותן

גלעד קריב: למול מינהלת תקומה?     

איילת גלס: למול מינהלת תקומה, למול החטיבה להתיישבות, למול הגופים שכבר יש איתם הסכמים

איילת גלס:  אני חושבת שזה דורש טיפול דחוף, אני לא יודעת איפה

איילת גלס:      אני מלווה כאן את משפחת עידן ומשפחת מירן מטעם קיבוץ נחל עוז

איילת גלס:  הקיבוץ הזה ספג 14 נרצחים, שבעה חטופים, שכרגע לשמחתנו חמישה חזרו, אבל שניים שם

איילת גלס:  אין חזרה ואין שיקום בלי שצחי ועמרי יחזרו

איילת גלס:  צריכים להבין את זה וצריכים להבין איך לטפל בקהילות האלה

איילת גלס:      אני גם מייצגת את התנועה הקיבוצית באופן עקיף, בתור מי שהייתה ראש אגף חברה וקהילה

איילת גלס:  אתם לא קוראים לתנועות המיישבות, הן לא נוכחות כאן

איילת גלס:  ואני קוראת לכם לקרוא להן

יצחק קרויזר: זה לא הדיון הרלוונטי להזמין אותם

יצחק קרויזר:  את צודקת, ותודה, יזהר, שהעלית את הנקודה

יצחק קרויזר:  אני חושב שאנחנו ניקח את זה על עצמנו, חבר הכנסת קריב

גלעד קריב: אנחנו ניצור קשר עם התנועות המיישבות

יצחק קרויזר: נייצר פה איזה דיון

יצחק קרויזר:  אני מתנצל בפני משרדי הממשלה שלא היה לכם זמן לדבר

יצחק קרויזר:  אני רוצה לסכם את הדיון

יצחק קרויזר:  בראש ובראשונה, תודה לכן שוב, משפחות יקרות, שאתן מגיעות לפה

יצחק קרויזר:  הערכה עצומה

יצחק קרויזר:  זה לא מובן מאליו, ולנו בכנסת, כמחוקקים, זה חשוב מאוד

יצחק קרויזר:  אנחנו רואים את החשיבות העצומה שאתם יושבים כאן, מעלים את הנקודות, גם בפורום המורחב וגם בפורומים המצומצמים ביותר, כדי שאנחנו נוכל לדייק ולטייב את הצרכים שמגיעים לכם

יצחק קרויזר:  בסופו של דבר השאיפה, כפי שאמרת, ירון, זה שכולם יחזרו לחיים, אם אפשר להגדיר את זה נורמטיביים, אבל יחזרו לחברה

יצחק קרויזר:  שהם יתעסקו בשיקום של עצמם

יצחק קרויזר:  מטה המשפחות יתעסק בשיקום שלכם, והמדינה רק תעמוד מאחוריכם ותסייע בכל מה שנדרש

יצחק קרויזר:      יש נקודות שעוד לא נגענו בהן, שזה הדיוק של המתווה של פדויי שבי, לעדכן אותו לסיטואציה של אזרחים לעומת חיילים

יצחק קרויזר:  התושבים שנפגעו, משפחות החטופים שהם לא תושבי העוטף

יצחק קרויזר:  הנגשת המידע והשקיפות

יצחק קרויזר:  החשיבות של זה עלתה פה בכמה נקודות

יצחק קרויזר:  הנושא של המתנדבים שדייקת אותו

יצחק קרויזר:  הנגשת העברת הסטטוסים בין חטוף לשב

יצחק קרויזר:  הנושא של מצב בני המשפחה שאינם ידועים בציבור והמענה

יצחק קרויזר:  זה ממשיך למתווה של המעגל השני והשלישי

יצחק קרויזר:  משפחות חטופים עצמאים או שכירים, בוודאי אלה שעובדים במשרדי הממשלה וברשויות המקומיות

יצחק קרויזר:      אני חושב שהדיון הזה היה חשוב מאוד

יצחק קרויזר:  גם ההצגה שלך, ירון, של המינהלת, של העץ הארגוני, של התפקידים, שלך, יעל, הדיוק של כל המתווים שכבר מבוצעים, שבוצעו ויבוצעו

יצחק קרויזר:       אם התחלנו בתודות גם נסגור בתודה רבה למשרד ראש הממשלה, למנכ"ל המשרד יוסי שלי, לאנשי המינהלת ירון ויעל, למשרדי הממשלה, לאנשי משל"ט הלב, המטה האזרחי, לשכת עורכי הדין, ולכל המתנדבים והמתנדבות שנמצאים שעות על גבי שעות באירוע הזה, לא עוזבים, נמצאים ומחבקים את המשפחות

יצחק קרויזר:      אנחנו כאן בוועדה נמשיך לעקוב גם על העשייה של המינהלת, על העשייה של משרדי הממשלה, על הקצב, גם אל מול משרדי הממשלה: האוצר, החינוך, הרווחה, ביטוח לאומי, משרד המשפטים

יצחק קרויזר:  על היישום של המתווה

יצחק קרויזר:  אני חושב שאנחנו צריכים להיכנס יותר לעומק של כל המתווים של השבים וליישום של התוכניות שלהם ולצרכים שעולים עכשיו

יצחק קרויזר:      אני מקווה שכל המינהלת תסיים או תמחק את הסטטוס של חטופים ותעבור למינהלת שמתעסקת אך ורק בשבים ושבות

יצחק קרויזר:  תודה רבה

יצחק קרויזר:  ניפגש בדיון הבא

יצחק קרויזר:  ישיבה זו נעולה