הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 51, 2024-02-21 00:00

אליהו דלל: בוקר טוב, תודה רבה לכל אלה שהגיעו

אליהו דלל:  החודש, הוא חודש הלאומי להגנה על ילדים ברשת – גלישה בטוחה

אליהו דלל:  החלטנו לקיים דיון בוועדה לזכויות הילד

אליהו דלל:  אין ספק שבעשור האחרון חלה מהפכה בשימוש בסמארטפונים, וברשתות החברתיות, לכן, הישיבה הזאת מאוד חשובה כדי לשמור על ביטחונם של הילדים

אליהו דלל:  כל ההיבט בחייהם של בני הנוער, כיום, מקבל ביטוי גם בשימוש ברשתות החברתיות, והעולם הווירטואלי

אליהו דלל:  הרשתות העיקריות הפכו לדרך עיקרית של בני הנוער להתעדכן בנושא בעולמם

אליהו דלל:       מנתונים שקיבלנו מחברת "בזק", שערכה סקר עולה, כי מספר השעות הממוצע שבהן מבלים כיום בני הנוער בישראל מול המסך הוא יותר ממחצית היממה, כ-12 שעות ביום מדי יום – זה נתון פשוט מפחיד, אני חייב לומר לכם

אליהו דלל:  כשקראתי את הנתון הזה, הנתון הזה הוא בלתי נתפס

אליהו דלל:  זאת אומרת, הם אפילו לא מרימים את הראש לראות מה קורה בסביבה

אליהו דלל:  מה קורה עם החבר, חברה, עם ההורים

אליהו דלל:  פשוט, להרים את הראש

אליהו דלל:  12 שעות זה דבר פשוט נורא

אליהו דלל:  אני שואל את עצמי – הם לא לומדים? באמת

אליהו דלל:       בנוסף, על-פי הסקר של חברת "בזק", 60% מבני הנוער מעידים שהם מכורים לרשתות החברתיות

אליהו דלל:  55% מהם מעידים שהרשתות גורמות להם להרגיש שהחיים של אחרים מאושרים יותר משלהם

אליהו דלל:  אמנם, אין הסכמה בנוגע למספר השעות המקובלים בשימוש ברשתות החברתיות, אך יש מחקרים שמוכיחים כי השימוש ברשתות החברתיות יותר משעתיים ביום עלול להשפיע על בריאות הנפש

אליהו דלל:       הרשת הווירטואלית עלולה לחשוף לפעמים לתופעות של אלימות, בריונות וסכנות נוספות

אליהו דלל:  ישנם מקרים של חרמות, הצקות, הטרדות וסחטנות בקרב ילדים ובני הנוער המתרחשים ברשת הווירטואלית, התנהגויות כאלה גורמות לפגיעה, השפלה, מבוכה, פחד ומצוקה גדולה

אליהו דלל:  אני מצפה מהרשתות, מהמנהלים של החברות, להגביל את התוכן הפוגעני בילדים ונוער

אליהו דלל:  הנתונים וההשפעות שציינתי כרגע, מחייבים אותנו לדון על הצעדים הנדרשים מכולנו, אנשי ציבור, מחנכים, חברות הטכנולוגיה, ובעיקר על ההורים, כדי לקדם מוגנות ובטיחות ברשת עבור ילדים ונוער

אליהו דלל:       	בבקשה

אליהו דלל:  היועצת המשפטית לוועדה

תמי סלע: שלום, אני תמי סלע, היועצת המשפטית לוועדה, רק מבקשת לא לציין פרטים מזהים של קטינים שעברו פגיעות, או בריונות, או הטרדות מיניות, או חשש

תמי סלע:  שום פרטים מזהים, לא בית הספר הספציפי

תמי סלע:  ככל הניתן, אם רוצים לדבר על מקרים, אז בלי פרטים

תמי סלע:  תודה

אליהו דלל: לפני שנתחיל, אני קודם כל רוצה לדרוש בשלומם

אליהו דלל:  אני מקווה שהם יחזרו במהרה כל החטופים

אליהו דלל:  חיילי צה"ל שנמצאים בעזה

אליהו דלל:  נתפלל לשלומם של הפצועים להחלמה מהירה, ושכולם יחזרו הביתה בשלום

אליהו דלל:      נתחיל עם ד"ר נאווה כהן אביגדור, המצגת של מוקד 105

נאוה כהן אביגדור: בוקר טוב, לכולם, המטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת, מוקד 105, הוא חלק מהמטה

נאוה כהן אביגדור:  מכיוון שיש לי כמה דקות, אז אני רצה עם הדברים

נאוה כהן אביגדור:  הצגנו פה באמת תמצית של עשייה מהחודש הזה

נאוה כהן אביגדור:  ואני רוצה להגיד משהו בפתיחת הדברים

נאוה כהן אביגדור:  קודם כל, באמת, הדיון הזה הוא חשוב, וזו גאווה גדולה בשבילנו שיש דיון שמוקדש לחודש הלאומי, זה משהו שהתחלנו אותו לפני ארבע שנים מתוך הבנה שמעבר ליום האינטרנט הבטוח הבין-לאומי, ולשבוע המוגנות, שבוע הגלישה הבטוחה שמצוין במערכת החינוך, ראוי שמדינת ישראל תקדיש חודש שלם להעלאת המודעות בכל הנושאים שציינת בדבריך, וזה מתוך הבנה שרק שיתוף פעולה בין הרבה גורמים, ובין הרבה גופים מכל קשת הגופים הקיימים – משרדי ממשלה, עמותות, ארגונים אזרחיים ועוד, ברגע שכולנו עובדים ביחד, וכולנו במשך חודש מעלים את הנושא - יש לזה אימפקט, אבל כמובן העבודה צריכה להיות 365 יום בשנה, כי הנושא הזה הוא קריטי

נאוה כהן אביגדור:       המטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת בהובלת המשרד לביטחון לאומי, ומשטרת ישראל לה"ב 433, יחד עם שותפות של משרדי החינוך, הבריאות, הרווחה והביטחון החברתי, והמשפטים, נמצאים פה גם נציגים מתוך 105, נמצאת מפקדת המוקד,  כולנו עובדים ביחד, אבל בשיתוף פעולה עם כל הגורמים שנמצאים פה

נאוה כהן אביגדור:       כפי שאמרתי, זו שנה ה-18 ברציפות שמציינים בישראל את יום האינטרנט הבטוח הבין-לאומי, ואנחנו מובילים את החודש הלאומי להגנה על ילדים ברשת זו השנה הרביעית

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו חלק מ-130 מדינות ברחבי העולם שמציינות את היום הזה, אגב, ברמה הבין-לאומית, הנושא המוביל היה איך לעשות שימוש לטובה באמצעות האינטרנט

נאוה כהן אביגדור:  להציף גם את החיוב ואת הדברים החשובים והטובים שאפשר לעשות באמצעות הרשת

אליהו דלל: זאת אומרת, את אומרת לא להילחם, אלא, בואו ניקח את זה לטובת הילדים, לתת לזה בחינוך, שיעורים, ליצור לזה תוכן הרבה יותר חיובי

נאוה כהן אביגדור: אז קודם כל יש הרבה דברים חיוביים ברשת שתיכף נראה, אבל המניעה היא מעל הכול

נאוה כהן אביגדור:  כי ברגע שנייצר מניעה והסברה וחינוך, נזדקק פחות לאכיפה, וזאת הדרך שאנחנו מנסים להוביל

נאוה כהן אביגדור:  לפני שיוצאים לחודש כזה, אנחנו עושים מפגש מקוון עם הרבה מאוד נציגים, הרבה מאוד גורמים, גם גורמים אזרחיים

נאוה כהן אביגדור:  ליש לנו לוגו שמלווה אותנו כבר ארבע שנים, והשנה בגלל המצב, בגלל המלחמה, בגלל מצב החירום שבעצם השפיע על כל העשייה בחודש הזה, על כל התכנים שהשתנו, על רמת הקשב שיש לציבור לעניין הזה, אנחנו התאמנו גם את המסרים שלנו, מתחברים על בטוח בשגרה ובחירום

נאוה כהן אביגדור:  הרבה מאוד מהתכנים שלנו נוגעים לחוסן דיגיטלי, זאת אומרת, הייתה פה התאמה למצב, לקשב, לזה שהתקשורת עמוסה במידע על המלחמה, ועל החטופים, הבנו שגם ברמה הזאת הקשב לעולמות תוכן שלנו הוא יותר מצומצם

נאוה כהן אביגדור:  כל הפעילות שלנו היא בעברית, ערבית, אנגלית

נאוה כהן אביגדור:  יש לנו גם שלושה אתרים בשפות האלה, ואנחנו מנגישים את המידע לחברות שונות

נאוה כהן אביגדור:      אחת הפעילויות שהתחלנו איתה בשנה שעברה, ותפסה תאוצה השנה, ואני מאוד גאה להציג את הפרוייקט של "הארת מבני ציבור" בכחול

נאוה כהן אביגדור:  כבר בשנה שעברה וגם השנה בית הנשיא היה חלק מהפרויקט הזה באמצעות מרכז השלטון המקומי והאזורי, והרשות הלאומית לביטחון קהילתי במשרד לביטחון לאומי

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו פונים למנכ"לים, ולכל ראשי הרשויות, והרבה מאוד רשויות מאירות ב-6 בפברואר, שזה יום האינטרנט הבטוח הבין-לאומי, מבני ציבור בכחול, אם זה בירושלים, אתם רואים פה את כל הרשימה – גשר המיתרים, בית הנשיא, אצטדיוני כדורגל, נתניה טדי ועוד רשויות

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו רוצים שזה יילך ויגבר ביום אחד מסוים הארה בכחול, להעלות את המודעות של כולנו להגנה על ילדים ברשת

תמי ברנע: סליחה, מתי הארתם?     

נאוה כהן אביגדור: ב-6 בפברואר

נאוה כהן אביגדור:  זה היה יום האינטרנט הבטוח הבין-לאומי

נאוה כהן אביגדור:  קל לזכור זה

נאוה כהן אביגדור:  תמיד יום שלישי, ככה קל לזכור

נאוה כהן אביגדור:  זה היום השני, בשבוע השני, בחודש השני

נאוה כהן אביגדור:  וזה תמיד יוצא ביום שלישי כי זה לפי חו"ל

נאוה כהן אביגדור:      העלינו עשרות פרסומים באתרים בכל התחומים שאתם רואים – התמודדות עם חשיפה לתכנים קשים

נאוה כהן אביגדור:  לגלות אחריות על מידע שמשתפים ומפיצים, נושאים של חרדה

נאוה כהן אביגדור:  אני לא אכביר  במילים, כי אני רוצה להספיק

נאוה כהן אביגדור:  אבל באמת, אפשר להיכנס לאתר

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו מפיצים את זה  לכלל הציבור בערוצי המדיה השונים ובשיתופי פעולה עם עוד גורמים

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו פרוסים בכל הארץ בהרצאות, בין אם פיזיות, ובין אם מקוונות

נאוה כהן אביגדור:  משטרת ישראל שמדי שנה חוברת לפרויקט הזה יחד עם המטה הלאומי, ומשרד החינוך, ידברו על זה אחרי זה – 1,300 הרצאות מתוכננות לאורך השנה

נאוה כהן אביגדור:  מאות ניתנו כבר החודש, והאנשים של המטה הלאומי, יחד עם שוטרי יחידה 105, הם מגיעים להרבה מאוד מקומות בין אם פיזי ובין אם מקוון, ונותנים הרצאות להעלאת המודעות בכל עולמות התוכן האלה

נאוה כהן אביגדור:        שיתופי פעולה ממשלתיים כמעט עם כל המשרדים שרלבנטיים לנושא, וגם עם הרבה מאוד גופים אחרים, אנחנו משתפים פעולה, מוציאים תכנים משותפים, ובאמת, מעלים את המודעות ואת העשייה המשותפת בהרבה מאוד אופנים בכל הערוצים

נאוה כהן אביגדור:  הילדים נמצאים בטיק-טוק, בפייסבוק, באינסטגרם, בטלגרם, ביו-טיוב, אנחנו צריכים להיות שם איתם

אליהו דלל: החל מאיזו כיתה ההרצאות או ההדרכות?     

נאוה כהן אביגדור: אנחנו מתמקדים בעיקר בחטיבות הביניים, כי על-פי נתונים של מוקד 105, ראינו שבין גילאי 12 עד 15, יש הרבה מאוד אלימות בין קטינים לבין קטינים, וזה טווחי גיל שחשוב לשים שם דגש

נאוה כהן אביגדור:  אבל יש הבנה ברורה שאנחנו צריכים להתחיל לטפל גם ביסודי, וגם בגילאי גן

נאוה כהן אביגדור:  למשל, יש לנו שיתוף פעולה עם קופות חולים שהם בטיפות חלב מעלים סרטונים שלנו, כי האימהות שיושבות שם, דרך אגב, תינוק שהאימא שלו במקום להיות איתו כשהיא מניקה, היא בטלפון, או תינוקות שיודעים כשהם רואים את המכשיר הזה, לדפדפף, או לגולל, אז כבר אנחנו מבינים מאיזה גיל זה טמוע בהם

אליהו דלל: דרך אגב, הגיל הממוצע היום לשימוש, או הילדים שקונים להם סמארטפון זה גיל שש וחצי, זה הממוצע

נאוה כהן אביגדור: נכון

נאוה כהן אביגדור:  בנקודה הזאת אפשר להגיד רק במשפט, שצריך לשים לב לדוגמה האישית שההורים נותנים

נאוה כהן אביגדור:  את דיברת על שעות ועל הימצאות בטלפונים

נאוה כהן אביגדור:  הרבה פעמים כאשר הילדים מרימים את העיניים, הם רואים את ההורים שלהם שם, והרבה פעמים אנחנו מבינים, שילדים אומרים שלהורים שלהם אין קשב אליהם כי הם מדברים איתם וההורים בטלפון

נאוה כהן אביגדור:  אז מאוד חשוב להציב גם את הסוגיה הזאת

נאוה כהן אביגדור:       אני רוצה לסיים בשלושה משפטים, משפט על כל פרויקט

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו מוציאים לראשונה בישראל, זה עלה כבר כפיילוט, ותצא על זה גם הודעה לעיתונות, שיתוף פעולה פעם ראשונה, קורס להורים – תכנים של הגנה על ילדים ברשת, יחד עם קמפוס IL ולמעשה, כל הורה, זה ללא תשלום, זה פתוח לכלל הציבור

נאוה כהן אביגדור:  כל הורה שרוצה להיכנס לפלטפורמה, יכול להירשם, להיכנס לקורס הזה של הגנה על ילדים ברשת, ולעבור בין שעתיים לשלוש את כל התכנים של הקורס

נאוה כהן אביגדור:  עבודה מאומצת של מעל שנתיים

נאוה כהן אביגדור:  אני מקווה שהתוצר יספק

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו כבר עכשיו עובדים איתם על התאמה של הקורס לערבית

נאוה כהן אביגדור:  הוא יעלה גם בשפה הערבית

נאוה כהן אביגדור:       בנינו ארגז כלים לחירום כדי להפיץ אותו לכל המנהלים בשטח של הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, ולכל מי שמעוניין כדי להתמודד עם כל התכנים שקשורים למלחמה, ולתת כלים מעשיים לפעילות בתחום הזה

נאוה כהן אביגדור:  יש לנו את פרויקט אבירי הרשת שבכל תקופת המלחמה המשיך לפעול, ופועל גם עכשיו

נאוה כהן אביגדור:  יש לנו 27 מתנדבים של המשרד לביטחון לאומי, שמנתרים את המרחבים הגלויים ברשת, ונותנים מענה לקטינים שמציפים את הפחדים ואת החששות

נאוה כהן אביגדור:  דיברנו על דברים חיוביים

נאוה כהן אביגדור:  אחד הדברים היפים שראינו זה שילדים תומכים בילדים, קטינים תומכים בקטינים, וכאשר מישהו מספר על החרדות שלו, הוא מקבל תמיכה מהחברים שלו

נאוה כהן אביגדור:  כמובן, אנחנו מפנים לגורמי סיוע, מעלים למוקד אם זה אירועי חירום, וכדומה

נאוה כהן אביגדור:  זה פרויקט מאוד משמעותי שעבד לאורך כל המלחמה, ועובד בכלל כל השנה

נאוה כהן אביגדור:       מרכז טו"ב – זה משהו חדשני, שאפילו עוד לא הפצנו אותו, הוא בעבודה ראשונית

נאוה כהן אביגדור:  זה שיתוף פעולה של קרנות הביטוח הלאומי שהשקיעו בפרויקט הזה 3

נאוה כהן אביגדור: 5 מיליון שקלים, יחד עם המטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת, ועמותת אל"ם, שנבחרה בקול קורא

נאוה כהן אביגדור:  למעשה ברגע שהסתיים טיפול במוקד 105, ואנחנו מזהים עדיין לפי תפיסת הפעלה ולפי קריטריונים שהילד הפוגע או הנפגע, נמצאים במצוקה, וצריכים עוד סיוע מעבר למה שאנחנו במוקד 105 נותנים, אנחנו מפנים אותם ללא תשלום, מציעים להם את האפשרות לקבל שישה מפגשים מקוונים סיוע ותמיכה של אנשי מקצוע גם בשפה העברית, גם בשפה הערבית, ללא תשלום

נאוה כהן אביגדור:  זה פרויקט שהתחיל לפני כשנה, אנחנו היום חושפים אותו גם לאנשי מקצוע מכל המשרדים

אליהו דלל: תודה רבה

תמי סלע: אם אפשר שתי שאלות בהמשך לדברים שאמרת

תמי סלע:  האם יש לכם איזושהי מדידה

תמי סלע:  עושים המון עבודה חשובה ויפה עם שיתופי פעולה שבסוף מיועדת להפחית פגיעות, להפחית שימוש, להעלות מודעות

תמי סלע:  יש לכם איזשהם מדדים לתוצאות של הפעולה שלכם?     

נאוה כהן אביגדור: כן

נאוה כהן אביגדור:  לגבי פרויקט מרכז טו"ב, הפרויקט האחרון שציינתי, במסגרת הפרויקט גם יש חברה - - -      

אליהו דלל: יש לכם מדדים - הבנתי, מדדים של הדברים האלה

אליהו דלל:  תעבירי לנו אחר-כך את אותם מדדים

תמי סלע: שאלה שנייה שאולי גם לאחרים אבל גם לכם

תמי סלע:  הרי בסופו של דבר מדובר על מכשירים ניידים שהם גם עם היבטים של קרינה, אבל פה אנחנו מדברים על ההיבטים של התמכרות וסכנות שילדים נחשפים דרך השימוש

תמי סלע:  היו בשעתו מעת לעת עולות גם הצעות לאסור שימוש עד גיל מסוים, שאי-אפשר יהיה למכור, או לתת להשתמש עד גיל צעיר, היום שומעים על גיל 6, מדובר אז על גיל 13, 16, כמובן, שזה עורר התנגדות, אבל כמו שיש כל מיני דברים ממכרים ומסכנים שאנחנו אוסרים או לתת לילדים, עלו גם הצעות בהקשר הזה

תמי סלע:  יש לכם עמדה בעניין הזה

נאוה כהן אביגדור: לא

נאוה כהן אביגדור:  אין לנו עמדה רשמית, ולא פרסמנו עמדה בנוגע לגיל שבו אפשר לתת

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו כן מדברים על שיח עם ההורים - משהו שהוא פרסונלי אישי שהוא תלוי גם בקשר בין ההורה לילד, ובצרכים האישיים בין ההורים לילדים

נאוה כהן אביגדור:  כן, זה יעלה לאחר מכן

נאוה כהן אביגדור:  אנחנו חלק מצוות שידבר על סינון

אליהו דלל: תודה ד"ר נאוה כהן

אליהו דלל:       נמצאת איתנו מנכ"לית משרד התקשורת, אנחנו שמחים שהגעת

אליהו דלל:  ענבל משש

אליהו דלל:  בבקשה

עינבל משש: תודה רבה, אדוני, תודה רבה כמובן על קיום הדיון החשוב הזה

עינבל משש:  אני אומר כמה דברים בשם משרד התקשורת

עינבל משש:  אנחנו רואים באמת חשיבות רבה במתן פתרונות טכנולוגיים בכל הבעיה של מוגנות ילדים ברשת

עינבל משש:  כפי שציין אדוני, אז באמת, מתרחשת מהפכה בשימוש בסלולר וההתקדמות הטכנולוגית, וכנראה שהמגמה הזאת תלך ותואץ, מכאן יש חשיבות לאומית לקידום הגנה על ילדים ברשת

עינבל משש:       פועל יוצא של הדברים, ששר התקשורת הקים צוות בין-משרדי

עינבל משש:  בצוות חברים הרבה מהיושבים כאן שהם שותפים שלנו לבחינת הנושא

עינבל משש:  אנחנו סוברים שהרבה מהפתרונות הם פתרונות בעולמות החינוך ושיתוף הפעולה של ההורים והפתרונות המשלימים הם פתרונות הסדרתיים וטכנולוגיים שישלימו את התמונה הרחבה, ויתנו כלים כדי להגן על ילדים ברשת

עינבל משש:  הצוות היום בראשותי, הוא צוות שהוקם לפני מספר חודשים

עינבל משש:  העבודה שלו קצת הואטה בעקבות המלחמה כמובן

עינבל משש:  אבל חלק מהדברים שעומדים לפתחו של הצוות בהתאם לכתב המינוי, זה הרעיון לזהות ולמפות כלים הסדרתיים לסינון תכנים במכשירים הטכנולוגיים

עינבל משש:  וכפי שאמרתי, זה משהו שהוא משלים את הפתרונות שהם נמצאים בכלל בעולמות החינוך ושיתוף הפעולה

אליהו דלל: מהו לוח הזמנים של דבר כזה?         

עינבל משש: אז אומר לאדוני, אני פחות מחודש בתפקיד, כבר כינסתי את הצוות

עינבל משש:  אני חושבת שזה היה בשבוע הראשון לעבודה שלי, כניסתי לתפקיד

עינבל משש:  אנחנו בהחלט רואים את הדברים כדברים מאוד חשובים, למרות שבליבת העשייה של המשרד, יש המון נושאים גדולים וחשובים, אבל אנחנו בהחלט לא מקלים ראש גם בנושא הזה ורואים בו חשיבות רבה

עינבל משש:  הצוות כבר קיים מספר דיונים

עינבל משש:  הדיון האחרון היה ב-31 בינואר בראשותי, שהייתה בו התקדמות, לטעמי, מאוד משמעותית, לרבות, הצגה של חברות שזימנו אל הצוות כדי שיציגו לצוות פתרונות טכנולוגיים, לא רק טכנולוגיים היו שם, אבל בעיקר פתרונות טכנולוגיים, כדי לקדם

עינבל משש:  אנחנו מדברים על עולם אופרטיבי של גיבוש תוכנית עבודה שתסייע לסנן תכנים, ולהציע פתרונות בזמן הקצר ביותר האפשרי

עינבל משש:  לדעתי הפגישה הבאה שלו תהיה בתחילת מרץ

עינבל משש:  אנחנו ממש מתכנסים לסיכום, יש כבר איזשהו סיכום ביניים, אנחנו רוצים להתכנס לסיכום, ופשוט להציע תוכנית עבודה

אליהו דלל: נדרשת חקיקה לנושא?     

עינבל משש: אני עוד לא בטוחה שאנחנו בשלב הזה של לומר אם נדרשת חקיקה

עינבל משש:  מה שכן נדרש, אדוני, וברור כבר עכשיו, זה שיינתנו המשאבים הנדרשים לצוות כדי להוציא אל הפועל את תוכנית העבודה שתגובש בצוות, וברור לנו שהכלים שאנחנו נציע לסינון תכנים הם יעלו כסף, ויידרשו משאבים למשרד התקשורת, ולשותפים האחרים לפי מה שנחליט כמובן, כדי שיינתן המענה הראוי מתוך אותה חשיבות לאומית של הדברים

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  מספר שאלות אלייך

רינת בניטה: אני ממרכז המחקר והמידע של הכנסת

רינת בניטה:  בעצם, בחודש דצמבר, התקיים דיון בנושא דומה של חשיפת בני נוער לתכנים פוגעניים סביב מלחמה "חרבות ברגל", בעצם, כבר יש היום איזושהי חקיקה מסודרת שמחייבת את חברות האינטרנט ואת חברות הסלולר להציע ללא עלות את השירות הזה של סינון תכנים

רינת בניטה:  אנחנו יודעים שהמשרד עשה ביקורת בשנת 2021, וראיתם שרוב החברות בעצם בכלל לא עומדות בחובה שיש להן על-פי חוק, מה נעשה מאז, והאם יש כוונה לקיים בקרות נוספות בנושא הזה?     

תמי סלע: גם דובר אולי לשנות את ברירות המחדל שיהיה יותר מחייב

תמי סלע:  זה צריך שינוי חקיקה, אבל אפילו את הקיים כמו שאת אומרת עוד לא מיצינו

עינבל משש: אומר כמה דברים, ברשותך, אדוני

עינבל משש:  אז קודם כל, נכון

עינבל משש:  נחשפנו לדוח שאך לא מזמן פורסם בנושא הזה

עינבל משש:  אגב, אותה עמותה שהציגה לנו היא בצוות, ואנחנו בהחלט לוקחים בכובד ראש את הדברים

עינבל משש:  יש שם דרוג של חברות התקשורת, ויש שם קביעה שמספר חברות לא עומדות בחוק

עינבל משש:  הנושא הזה כמובן הועבר לטיפול גורמי המקצוע בתוך המשרד, ואנחנו מגבשים עכשיו את הפעולות והאמצעים הנדרשים כדי להתמודד עם מה שעלה בדוח הזה

עינבל משש:  אני מבטיחה כמובן לעדכן, אם אתם רוצים בכתב על הפעולות שננקטות מטעם המשרד

עינבל משש:  הדברים מצויים על שולחנם של גורמי המקצוע במשרד התקשורת, אנחנו בוחנים את הפעולות הנדרשות כדי לפעול בהתאם לדוח שהוצג בפנינו

אליהו דלל: תוך כמה זמן תוכלי להעביר לנו איזשהו נייר, עינבל?         

עינבל משש: אני מאמינה שתוך שלושה, ארבעה ימים

עינבל משש:  בשבוע הבא אנחנו נוכל כבר לגבש, ולשלוח גם תמונת מצב, וגם התייחסות לדוח שהונח בפנינו ולפעולות הנדרשות

אליהו דלל: אני מאוד אשמח

אליהו דלל:  תעבירי לנו מסמך מסודר

אליהו דלל:  אני יודע שאת התחלת, זה בסדר, נאחל לך הצלחה בתפקיד החדש והמאתגר

אליהו דלל:  תודה

אליהו דלל:  בבקשה, עוד שאלה?      

רינת בניטה: שאלה נוספת בנושא של לקדם חקיקה בשימוש בטכנולוגיה לזיהוי פנים, זו חקיקה שקיימת היום, ובעצם, היום וגם על זה כבר מתקיימים דיונים, והנושא בשיח

רינת בניטה:  כי בעצם תנאי השימוש של חלק מהאפליקציות מחייבים רק מגיל 13, אבל אנחנו יודעים מנתוני אמת, שהילדים משתמשים בזה כבר בגילאי היסודי

רינת בניטה:  האכיפה מצד היישומונים עצמן הם בתנאי השימוש, האחריות כלפי האפוטרופוס, אולי יש צורך לקדם את זה, ולהביא את זה לרמה של חסימה כזה לא עומד בתנאי השימוש

רינת בניטה:  איפה אתם נמצאים ביחס לאופציה הזאת, זה כבר קיים בעולם

עינבל משש: אני אומר אדוני, ואני אשמח להתייחס בכתב לדברים הללו

עינבל משש:  אני חושבת שכל תמונת המצב כפי שהיא היום בסדר היא נדונה בעבודת הצוות, ונעשית שם עבודה מקצועית מאוד עם שלל הגורמים, עם כל המעורבים בנושא הזה, וכולם חברים בצוות

עינבל משש:  הייתי מבקשת לתת לנו מספר ימים גם לגבש את תמונת המצב, וגם איזושהי התייחסות כתובה רצינית על הדברים

עינבל משש:  הדברים הללו עולים בעבודת הצוות, המשרד מכיר חלק מהפעולות שמצוינות, ויש לנו כיווני פעולה מממשיים שאנחנו מאוד רוצים לקדם

עינבל משש:  אמרתי, יש לנו חלק מהדברים הם בעולמות המשאבים שנדרשים לנו, אבל אנחנו יכולים עד לסוף החודש הנוכחי להעביר איזושהי התייחסות כתובה על הפעולות שננקטות, ושגם יינתנו מענה לשאלות שעלו פה

אליהו דלל: תודה רבה שהגעת, ותודה על ההתייחסות

אליהו דלל:       	בבקשה, סער מ"לוקחים אחריות"

סער חלק: שלום, אני מכיר פה את רוב היושבים בשולחן

סער חלק:  עובדים ביחד

סער חלק:  אני רוצה להתייחס לארבעה כיווני פעולה גם קשורים לשאלות שנשאלו כאן עכשיו, ולפעילות שלנו בנושא

סער חלק:  קודם כל, צריך להכיר את הסוגיה הראשונה שזו באמת החשיפה של הקטינים לתכנים פוגעניים ובלתי חוקיים

סער חלק:  צריך לדעת בסקר גל חדש 22, 73% מהקטינים נחשפים בלי כוונה לתכנים פוגעניים

סער חלק:   33% מהבגירים – זה המחקר היחיד שיש מהמלחמה כרגע, שנחשפו לתכנים של זוועות מלחמה, הם מסתובבים עם תסמיני טראומה משנית, ובעצם, אנחנו לא יכולים לשער רק מה הנזק בקרב הקטינים

סער חלק:  גיל הסמארטפון בישראל, כפי שאדוני היושב-ראש הצגת – 6

סער חלק: 7 בישראל, אמצע כיתה א'

סער חלק:  והנזק מחשיפה לזוועות מלחמה לפורנוגרפיה עולה ככל שהגיל יורד

סער חלק:  הדבר הראשון שצריך לעשות – גם ענבל דיברה על זה קצת, ביחד עם משרד התקשורת, יש חקיקה קיימת שמחייבת, כמו שאמרו גם לפניי, יש חקיקה קיימת שמחייבת את הספקיות להעניק שירות סינון חינמי

סער חלק:  החקיקה הזאת בעצם כרגע עברה כבר בשנת 2011, תיקון 49 לחוק התקשורת סעיף 4ט

סער חלק:  מ-2011 עד היום, הדבר הזה עוד לא עובד

סער חלק:  13 שנים זו אות מתה, לצערי

אליהו דלל: אתם יודעים מהם הקשיים שזה לא עובד?     

סער חלק: כן

סער חלק:  מיד אציג

סער חלק:  ב-2020, הגשנו תביעה ייצוגית "לוקחים אחריות", נגד חברות הסלולר באופן ישיר שהם לא מיידעים כחוק, ולא מסייעים כחוק

סער חלק:  הדבר הזה התקדם

סער חלק:  אנחנו רואים גידול של 305 אלף מנויים בסינון החינמי בין שנת 2020 לשנת 2022, על-פי נתוני משרד התקשורת

סער חלק:  אבל ממש החודש הוצאנו ב-2024, דוח, גם פרסמנו אותו ב"ישראל היום", שמראה שהספקיות בין אפס ל-25% מהאתרים הפוגעניים שנבדקו, ולמעשה, זה אומר שהם לא עומדים בחוק, הסינון שלהן הוא לא אפקטיבי בכלל

סער חלק:  מדובר גם על ליצור איתן קשר ישיר, הצגנו את זה גם במשרד התקשורת, הדבר נדרש כעת, הוא בעצם מחויב בחוק

סער חלק:  יש בעצם אפשרות לשר התקשורת לייצר תקן שמחייב את הספקיות

סער חלק:  כרגע, כל ספקית עושה מה שהיא רוצה, וזה לא עובד

סער חלק:  בעצם, התקן הזה הוא יאפשר באמת לאכוף בצורה יותר ברורה מה נדרש מהספקיות לעשות

סער חלק:  הצענו גם למשרד התקשורת תקן בוועדה, קריטריונים איך למדוד את הדבר הזה שהסינון הזה הוא באמת עובד, ולא סתם משהו שלא עושה את העבודה שלו

סער חלק:  זה כיוון אחד מאוד חשוב

סער חלק:       הדבר השני, כל אתגרי השיימינג המיני, הבריונות, שחווים ילדים ברשת

סער חלק:  באמת, הפתרון המוצע הוא פתרון יותר בכיוון חינוכי, כפי שהייתה שאלה כלפי נאווה לגבי גיל השימוש

סער חלק:  אנחנו יודעים שהיום מאות קהילות בישראל, מעל 500 בתי ספר כבר ב-2018, בעצם חתמו ביחד קהילת בית הספר וההורים על האמנה לדחיית גיל הסמארטפון, הדבר הזה עובד, מעל - - - בתי ספר כבר עשו את הדבר הזה, ממלכתיים, לא בקהילות דתיות או משהו כזה

אליהו דלל: אתם ממליצים לעשות חקיקה בנושא?     

סער חלק: לא חקיקה אלא תמרוץ

סער חלק:  אני חושב שהמשרד הרלבנטי כאן הוא משרד החינוך, יכול להיות בשיתוף 105

סער חלק:  אנחנו רק מעלים את הכיוון הזה ככיוון מרכזי לתמרוץ קהילות כאלה, בתי ספר כאלה, לתקצב את הדבר הזה

סער חלק:  יש המון גופים עצמאיים שפועלים בשטח, צריך לאגד אותם, ולתת תמריצים לקהילות האלה, כי הדבר הזה הוא נוסה, הוא עובד

סער חלק:  הפתרון השני של לקחת ילד בן 6

סער חלק: 7 או 7 או 8, ולשים לו פתרונות של ניתור, וריגול, ושליטה, הדבר הזה הוא לא עובד

סער חלק:  הקהילה המקצועית היא נגד הפתרון הזה

סער חלק:  גם משיחה שהייתה לי השבוע עם מנהל עמותת "מצמיחים", הכי גדולה להתמודדות עם בריונות ברשת, ד"ר חנניה רוזנברג, חוקר, יש את ד"ר רון סלע, הקהילה המקצועית נגד הדבר הזה, זה לא עובד גם בשטח, ולכן, זה כיוון פחות נכון

סער חלק:  הכיוון היותר בריא, וכל העולם הולך לכיוון הזה, יש הרבה עמותות בעולם שעוסקות בזה, זה דחיית גיל הסמארטפון

אליהו דלל: יש מקומות שהם בשיתוף הורים, למיטב ידיעתי, אני פשוט לא מתמצה בזה, שבהם נותנים את הסמארטפון לילד, אבל ההורה שולט עליו, מתי הוא יכול להשתמש איתו

סער חלק: אלה פתרונות רכים יותר, והם גם חינמיים, הם פחות מסובכים, של שליטה בזמנים, איזה אפליקציות יש על המכשיר, אלה פתרונות חינמיים ונגישים

סער חלק:  הפתרונות המשוכללים יותר, היקרים יותר, המורכבים יותר, שאמורים לפתור, ככה משווקים אותם לפחות, אבל הם לא פותרים את הבעיה, זה פתרונות הניתור, הריגול, אני יכול להיכנס לך לתוך האפליקציות ולקרוא כל מילה שאתה כותב, ולנתר את זה

סער חלק:  הפתרון היותר בריא פשוט וקל – זה בעצם דחיית הגיל, הגענו ל-6

סער חלק: 7 שזה לא טוב

סער חלק:  אף גורם מקצוע לא אמר שזה תקין ממה שאני מכיר

סער חלק:       בנוסף, בשקף הבא, הדבר השלישי הוא בעצם הנושא של החקיקה הרחבה יותר שאנחנו רוצים לקדם

סער חלק:  דובר כאן על נושא של הארכת גיל

סער חלק:  בעצם, העברת האחריות לתכנים לאתרים הפוגעניים, לאפליקציות שהם מחויבים להארכת גיל

סער חלק:  חקיקה כזו בוצעה, הונחה, כבר הוגשה על ידי מיכל שיר, מיכל וולדיגר, בנוסח שאנחנו קדמנו ביחד איתן

סער חלק:  החקיקה הזאת לצערי היא רק פלסטר, מכיוון שהחקיקה הזאת שוב מטילה את האחריות - - -     

אליהו דלל: מיכל שיר, או מיכל וולדיגר?     

סער חלק: ביחד

סער חלק:  אין היום באמת גוף מבחינת משרדי הממשלה שיכול לעקוב אחרי קצב ההתפתחויות כשיש לו את הסמכות לאכוף את הדברים כמו שצריך

סער חלק:  היום הרבה יושב על משרד התקשורת, משרד התקשורת הוא יותר עוסק בתשתיות באופי שלו ובדרג המקצועי שלו מאשר בדבר הזה

סער חלק:  יושבת כאן נציגת טיק טוק ישראל, שתציג גם – לירון מקשרי ממשל

סער חלק:  טיק טיק הסירו ברבעון האחרון של 2023, 20 מיליון חשבונות של ילדים מתחת לגיל 13 מהאפליקציה, אבל זה וולונטרי לחלוטין

סער חלק:  בישראל המצב היום גרוע מאוד

סער חלק:  74% מהילדים עם טיק טוק מתחת לגיל 12

סער חלק:  טיק טוק אומרים שאנחנו לא רוצים שם את הילדים, כי זה לא טוב להם, ואין שום חקיקה, אפילו נראית לעין בכיוון הזה

סער חלק:  אין שום משרד שיכול לעשות ושום דבר

סער חלק:  המלצה קצרה למשרד המשפטים, שבעצם כבר הייתה ועדה, ועדת דוידי, יש לה מסקנות מגובשות ונחרצות איך בדיוק, יש תזכיר חוק כבר קיים, תזכיר חוק השירותים הדיגיטליים שפשוט צריך לקחת את התזכיר החוק הזה, ליישם אותו כמה שיותר מהר, מסקנות ועדת דוידי, להקים את הגוף הזה, כי זה הדבר היחיד שיכול לתת מענה רחב לאורך זמן לאכיפה של הדברים ולרגולציה נוספת במידת הצורך ולהשוות את המצב לעולם

סער חלק:  בעולם, המצב מאוד מתקדם

סער חלק:  אנחנו חייבים להדביק את הקצב

סער חלק:  תודה רבה

אליהו דלל: אני פונה למשרד המשפטים

אליהו דלל:  לפחות לתת לנו התייחסות לדברים שנאמרו פה

אלכסנדר צינקר: אני ממחלקת הסייבר, פרקליטות המדינה

אלכסנדר צינקר:  אני פחות אוכל לתת מענה לזה

אלכסנדר צינקר:  אולי אם יש נציגה של ייעוץ וחקיקה

אליהו דלל: נתחיל עם הסייבר

אלכסנדר צינקר: אפתח ואומר מבחינת מחלקת הסייבר בפרקליטות, אנחנו עובדים בשלושה מסלולים, בכל מה שקשור להגנה על ילדים, על קטינים במרחב המקוון

אלכסנדר צינקר:  יש לנו את המסלול שהוא מסלול האכיפה, של הגשת כתבי אישום בגין עבירות שמתרחשות במרחב המקוון

אלכסנדר צינקר:  אנחנו עובדים בשיתוף פעולה

אלכסנדר צינקר:  מחלקת הסייבר ספציפית עובדת עם 105 מצד החקירות של 105, ואנחנו מגישים כתבי אישום על פגיעות מיניות במרחב המקוון

אליהו דלל: כמה כתבי אישום כאלה נתתם ב-2023?       

אלכסנדר צינקר: אני יכולה להגיד רק על מחלקת הסייבר, כי זה התחום שלנו מול 105, אנחנו מדברים על סדר גודל של 15 כתבי אישום

אלכסנדר צינקר:  כשאני אומרת 15 כתבי אישום, זה לא 15 נפגעים, כי כתבי האישום שלנו נעים בין נפגעים ובודדים לעשרות של נפגעים בכל כתב אישום, כך שאפשר לדבר על כמעט כמאה נפגעים בשנה שהם מתוך כתבי האישום שלנו

אליהו דלל: אני פשוט לא יודע למדוד את זה

אליהו דלל:  לדעתך, זה הרבה? מעט?     

אלכסנדר צינקר: כל כתב אישום כזה הוא כתב אישום אחד יותר מדי

אלכסנדר צינקר:  בשנה הקודמת היו לנו 13 כתבי אישום, אז גדלנו במספרים

אלכסנדר צינקר:  המסלול השני שאנחנו עוסקים בו והוא מאוד רלבנטי בכלל לעבודה שלנו, אבל בעיקר רלבנטי מאז "חרבות ברזל", זה מסלול אכיפה אלטרנטיבית שזה הסרת תכנים

אלכסנדר צינקר:  מחלקת הסייבר היא הגוף האמון שעובד מול הרשתות החברתיות

אלכסנדר צינקר:  אנחנו מדברים על מסלול וולונטרי לחלוטין, שאנחנו פונים לרשתות החברתיות, מבקשים הסרות תכנים של תכנים פוגעניים

אלכסנדר צינקר:  תכנים של הסתה לטרור, ואנחנו עדים לעלייה משמעותית

אלכסנדר צינקר:  בהפצות של התכנים האלה, אני יכולה לדבר על בערך סדר גודל של עלייה של כמעט 12 אלף בקשות בחודש מעל לממוצע שלנו

אלכסנדר צינקר:  פרסמנו גם באתר

אלכסנדר צינקר:  יש לנו נתונים של מיהן הרשתות החברתיות מולן אנחנו פועלים

אלכסנדר צינקר:  נתוני בקשות והסרות, אז אנחנו בהחלט איזושהי הצלחה

אלכסנדר צינקר:  אני יכולה להגיד שמאז אוקטובר, ועד ה-17 בפברואר 2024, הוגשו מעל ל-47 אלף דיווחים על תכנים מסיתים

אלכסנדר צינקר:  אנחנו עדים לשיתוף פעולה מוצלח מאוד עם הרשתות החברתיות

אלכסנדר צינקר:  המסלול השלישי שאנחנו עוסקים בו, במיוחד בחודש הזה, אבל גם בשוטף, זו פעילות הסברה

אלכסנדר צינקר:  אז במהלך חודש גלישה בטוחה, העלינו דרך הרשתות החברתיות של משרד המשפטים ופרקליטות המדינה, טיפים, בעיקר כפרקליטות יותר מונגשים להורים ולא לבני נוער, כי אני לא רואה בני נוער עוקבים אחרי העמודים של פרקליטות המדינה

אלכסנדר צינקר:  אבל אנחנו בעיקר פונים להורים, למורים, כיצד להגן על הילדים ברשת

אלכסנדר צינקר:  כשאני מדברת על להגן, אני מתחילה מהדברים הבסיסיים של העדפות בתוך מכשיר הטלפון, סינון תכנים בתוך הרשתות החברתיות, הגבלת תכנים, טיפים איך להימנע במיוחד בתקופה של "חרבות ברזל", איך להימנע מפייק ניוז, איך לזהות פייק ניוז, המשמעויות של הדברים האלה

אלכסנדר צינקר:  ואנחנו גם רואים כניסות רבות מבחינת הורים לאתרים, גם מקבלים פידבקים טובים גם מהשותפים שלנו לדבר הזה

אלכסנדר צינקר:  זה בעיקר שלושת המסלולים העיקריים שאנחנו עוסקים בשוטף

אליהו דלל: תודה רבה

עדית ריס: אני מהמחלקה למשפט ציבורי חוקתי בייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים

עדית ריס:  הנושא הוא באמת גלישה בטוחה ומוגנות של ילדים ברשת

עדית ריס:  בהקשר הזה גם מהדיון פה עולה יש מענה בכמה כיוונים

עדית ריס:  קודם כל יש כלים לסינון  תכנים שהם כלים קיימים, ויש מהלכים להגברת המודעות בעיקר של ההורים לכלים האלה, אבל זה כלים שקיימים היום בסלולר

עדית ריס:  יש את מוקד 105

עדית ריס:  כמו שמחלקת הסייבר תיארו, יש את המסלול הוולונטרי שפועל הרשתות החברתיות להסרת תכנים שמהווים עבירה, והוא מאוד מוצלח, פועל בהצלחה

עדית ריס:  וכל מה שקשור לחקיקה

עדית ריס:  צריך להבין שחקיקה, רגולציה של רשתות חברתיות זה משהו שחורג הרבה מעבר לנושא הקטינים, מדובר ברשתות בין-לאומיות

סער חלק: אני רק אעיר אדוני, שההתייחסות שלהן מאוד חשובה

סער חלק:  אנחנו חייבים לקדם את הנושא

סער חלק:  אני רק מודה לך, אדוני, על ההתייחסות לדבר החשוב הזה של ועדת דוידי, ואנחנו נשמח אם הוועדה בתור ועדה תוכל לסייע ולקדם את החקיקה המלאה

עדית ריס: שוב אני אומרת, כל מה שקשור לחקיקה ורגולציה ברשתות חברתיות, קודם כל, זה הרבה מעבר לסלולר, וזה משהו שחורג הרבה מעניין הקטינים

עדית ריס:  זה משהו שכל הזמן נמצא בבדיקה

אליהו דלל: השאלה אם החקיקה הקיימת מספקת

אליהו דלל:  נשאלה שאלה לגבי ועדת דוידי, מה המסקנות, ומה המשך התהליך?     

עדית ריס: שוב, ועדת דוידי עסקה במשהו הרבה יותר רחב בעניין של מוגנות וגלישה ברשת, זה גם לא בהכרח רגולציה ממשלתית

עדית ריס:  זה מנגנון של פנייה ישירה של אזרחים לרשתות חברתיות

עדית ריס:  זה משהו שהוא חדש גם בעולם, והוא בבדיקה גם בעולם

עדית ריס:  אני באמת חושבת שכרגע יש מענים קיימים שהוזכרו כאן לעניין המוגנות והגלישה הבטוחה, גם הכלים האפליקציות לסינון תכנים

עדית ריס:  גם מוקד 105

עדית ריס:  גם הדין הפלילי

עדית ריס:  גם המסלול הוולונטרי, ומעבר לזה, משרד המשפטים חבר בצוות הבין-משרדי שמנכ"לית משרד התקשורת הזכירה

סער חלק: אני מתנצל

סער חלק:  פשוט התשובה שאת עונה היא לא קשורה למסקנות ועדת דוידי

סער חלק:  אם תסתכלי בתוך מסקנות ועדת דוידי, תראי שוועדת דוידי התייחסה לזה שתחום הרשת הוא כל כך רחב, וכל כך מתפתח, ואין שום מענה, שום משרד ממשלתי שעוקב אחרי הקצב הזה

סער חלק:  משרד התקשורת עוד לא הדביק את הקצב מ-2011 על חקיקה שהייתה

סער חלק:  את מדברת איתי היום הרשות הכי מתקדמת במדינת ישראל זו רשות מועצת הסרטים והקולנוע שמדרגים סרטי קולנוע

סער חלק:  הרשות לכבלים – למי יש כבלים בבית היום? אנחנו מדברים על תכנים שילדים צורכים 12 שעות ביום, אין לזה שום פיקוח, שום רגולציה

סער חלק:  הרשתות עושות מאמץ וולונטרי שאף אחד גם לא אומר להן מה לעשות, כשזה עונה על האינטרס שלהן, או כשיש חקיקה בעולם אז הן קצת זזות

סער חלק:  נמצאים פה טיק טוק מתוך אין ספור רשתות חברתיות שקיימות

סער חלק:  מעל 18 זירות קיימות חוץ מטיק טוק, שאף אחד שם לא מדבר על איך אנחנו במדינת ישראל מה אנחנו נותנים לילדים שלנו לצרוך, ואיך הם יצרכו את זה

סער חלק:  ועדת דוידי היא נותנת את המענה להקים גוף

סער חלק:  עכשיו יש תזכיר חוק

סער חלק:  רק צריך לקחת תזכיר חוק ולהקים את הגוף

סער חלק:  ייקח שנה, ייקח שנתיים, אבל בוא נקים את הגוף הזה, כי משרד התקשורת לא יעמוד בקצב, הוא לא מכיר את זה

סער חלק:  אין שום תקן בפקידות המקצועית במשרד התקשורת שמתעסק בתכנים של הרשת ולא באף משרד האחר

אליהו דלל: ועדת דוידי סיימה את עבודתה?     

סער חלק: כן

סער חלק:  הגישה

סער חלק:  מ-2022 כבר

אליהו דלל: טוב

אליהו דלל:  אנחנו נצטרך כמובן להתייחס לזה, או לעשות מעקב על הנושא הזה כדי לראות בדיוק מה משרדי הממשלה או במסקנות שלהם מי אחראי לקדם את הנושא הזה

אליהו דלל:       בבקשה, מנהלת המדיניות הציבורית וקשרי ממשל של טיק טוק

אליהו דלל:  תודה רבה שהגעת

אליהו דלל:  יש לכם גם מצגת

אליהו דלל:  אין ספק שהציפיות שלנו מכם הן מאוד רחבות

אליהו דלל:  אני חושב שיש לכם תפקיד נכבד בנושא של מניעה של פגיעה ברשת לטפל בנושאים האלה

אליהו דלל:  אני קודם כל שמחתי קודם מנציגת הסייבר שאמרה שיש שיתוף פעולה, אז אני מאוד מעריך את זה

אליהו דלל:  אבל התפקיד שלכם הוא מאוד חשוב, וגם מאוד תכליתי, כי אנחנו ראינו כשאתם יכולים לפעול, אתם יכולים לטפל בדברים האלה יותר מהר מכל משרד ממשלתי כזה או אחר

אליהו דלל:  ולכן, אני מצפה מכם, כמובן, נראה את המצגת, אבל למאמץ גדול יותר

אליהו דלל:  תודה לירון

לירון ריפמן: תודה לאדוני היושב-ראש, אני לירון ריפמן, אני מנהלת קשרי ממשל מדיניות ציבורית בטיק טוק בישראל

לירון ריפמן:  אני מודה על ההזמנה על הדיון החשוב הזה

לירון ריפמן:  אני רוצה להציג לכם מה אנחנו עשינו בשנה האחרונה, וגם בשבוע האחרון

לירון ריפמן:  לפני שבוע השקנו באירוע חגיגי שעשינו במרכז פרס את מדריך הבטיחות שהוצאנו למחנכים ולהורים, יש לי אותו פה

אליהו דלל: גילוי נאות – אני הגעתי לשם

לירון ריפמן: עוד מעט נראה תמונה שלך

לירון ריפמן:  תודה רבה, לחבר הכנסת אלי דלל, שגם כיבד אותנו בנוכחות שלו

לירון ריפמן:  אנחנו השקנו בעצם את המדריך הזה, כי אחד הפערים שאנחנו זיהינו בטיק טוק בישראל, זה פשוט פער מידע שקיים בין הכלים הקיימים היום בפלטפורמה להורים ולמחנכים להדריך את בני הנוער בצורה יותר טובה על איך הם גולשים בצורה בטוחה

לירון ריפמן:  כשלב ראשוני כיריית הפתיחה, אנחנו נוציא את המדריך הזה

לירון ריפמן:  אנחנו מאוד נשמח להפצה פה של כל הגופים אל עזרה בהפצה של המדריך, הפצנו אותו באירוע עצמו

לירון ריפמן:  הגיעו גם נציגים מהממשלה, גם נציגים של החברה האזרחית, הרבה מהיושבים פה בשולחן, ובעצם, ככה התחלנו את ההפצה של החוברת

לירון ריפמן:  אבל זו רק יריית הפתיחה, כי אנחנו בעצם נמשיך מפה לשולחנות עגולים עם החברה האזרחית, עם משרדי הממשלה שאנחנו עובדים איתם, כדי להבין יותר טוב בשטח איזה עוד דברים צריכים לקרות בטיק טוק גם כדי לשפר את הגלישה הבטוחה של בני הנוער

לירון ריפמן:        אני רוצה לתת לכם על קצה המזלג את מה שאנחנו הצגנו, את עיקרי החוברת באירוע

לירון ריפמן:  בעצם, הצגנו את אסטרטגית הבטיחות שלנו בטיק טוק, שמורכבת גם ממדיניות, מטכנולוגיה ומשיתופי פעולה ויוזמות חינוכיות שלנו

לירון ריפמן:  בצד הטכנולוגי, הראנו ואנחנו מראים, שכל תוכן שעולה לטיק טוק, לא עולה לפלטפורמה לפני שהוא עובר את המסננת שלנו, מסננת שגם מורכבת ממסננת טכנולוגית מאלגוריתם, וגם מסננת של בודקי תוכן אנושיים כשהדבר נדרש, כשיש איזשהו ספק לגבי תוכן אם הוא פוגעני או לא, הוא מגיע גם לסוקרים אנושיים

לירון ריפמן:  יש לנו 40 אלף אנשי מקצוע בבטיחות שעובדים מסביב לעולם, וכמובן, גם בשפה העברית, גם בערבית, גם באנגלית, גם ברוסית, בכל השפות שמדוברות פה בארץ

לירון ריפמן:       בעצם, התכנים מסוננים לפי מה? לפי הנחיות הקהילה בטיק טוק שמפורסמות, אפשר למצוא אותן בקלות באינטרנט, ויש לכם פה על המסך בעצם את הדוגמאות, את הכותרות של כל התכנים שאסור לפרסם בטיק טוק

לירון ריפמן:  זה אומר שאם מישהו מפרסם משהו, מעלה משהו שנוגד את הנחיות הקהילה שלנו, התוכן מוסר, ותלוי ברמת חומרת העבירה

אליהו דלל: יש לכם נתונים למשל ל-2023, כמה חומרים הורדתם?     

לירון ריפמן: כן

לירון ריפמן:   אנחנו מפרסמים אחת לרבעון דוח שקיפות רבעוני, שבעצם מראה איך אנחנו אוכפים את כללי הקהילה שלנו, אפשר למצוא אותו גם באינטרנט, ובעברית

לירון ריפמן:  אפשר להסתכל כמה תכנים הוסרו בישראל

לירון ריפמן:  אני אגיד שבערך כ-1% מכל התכנים שעולים מהטיק-טוק, מוסרים על-ידי האלגוריתם שלנו, וסוקרי התוכן

לירון ריפמן:  זה רק אחוז אחד

לירון ריפמן:  זה עדיין מיליוני סרטונים

אליהו דלל: יש גם פניות אליכם באופן ישיר להוריד דברים שהם פוגעניים, כולל חרמות וכך הלאה

אליהו דלל:  אתם מטפלים בזה?     

לירון ריפמן: כן

לירון ריפמן:  אפשר לדווח בתוך האפליקציה באופן ישיר, הם משתמשים, וגם ארגונים 105, משרד המשפטים, גם ארגונים ממשלתיים, גם אזרחים, יש להם ערוצי דיווח ישירים אלינו, אז הם יודעים להגיע לצוותי הבטיחות בצורה יותר מהירה, וגם אנחנו מטפלים בתופעות רחבות יותר בצורה הזאת

לירון ריפמן:       כחלק מהמדיניות שלנו, ופה גם סער הזכיר את זה, משהו מאוד מאוד מרכזי במדיניות שלנו, זה קודם כל לדבר על הגבלת גיל

לירון ריפמן:  מה הגיל המתאים לשימוש בטיק טיק, והגיל המינימלי לפתיחת חשבון טיק טוק הוא גיל 13, זה משהו שחשוב מאוד שהציבור בישראל, ובטח ציבור ההורים והמחנכים יכיר, וגם השתתף באכיפה של הדבר הזה

לירון ריפמן:  אנחנו לא מטילים את האחריות רק עלינו, אבל זה כן מידע שאני חושבת שהציבור מאוד מאוד חשוב שיכיר אותו

לירון ריפמן:  ילדים מתחת לגיל 13 לא אמורים להיות בטיק טוק

אליהו דלל: אבל איך אתם יודעים? הרי בסופו של דבר, מי שקונה את הסמרטאפון זה ההורה, וזה על שם ההורה

לירון ריפמן: הדרך שבה אנחנו יודעים, זה שבעצם אנחנו מבקשים את תאריך הלידה בכניסה לפלטפורמה

לירון ריפמן:  אז רוב המשתתפים נותנים את תאריך הלידה הנכון שלהם, ואז אם הוא מתחת לגיל 13, הוא לא יכול להתקדם

לירון ריפמן:  אבל אם הם נותנים תאריך לידה שגוי, אז בשלב הזה הם יכולים לפתוח את הטיק טוק שלהם, אבל אנחנו לוקחים עוד אמצעי אכיפה, ואנחנו בעצם בעזרת טכנולוגיה מאוד מתקדמת לומדים אם אותו משתמש נראה לנו צעיר מדי

לירון ריפמן:  אם זה תמונת פרופיל מהאינטראקציה, מהחברים שהוא עושה, וברבעון האחרון של 2023, הסרנו כמעט 21 מיליון חשבונות – חסמנו אותם, זאת חסימה מלאה

אליהו דלל: זה נתון עולמי

אליהו דלל:  ומה היה בישראל?     

לירון ריפמן: זה נמצא בדוח השקיפות הרבעוני, אני יכולה לבדוק ולחזור

אליהו דלל: גם מגמות חשוב לנו לדעת

לירון ריפמן: גם מגמות

לירון ריפמן:  אני כן אגיד שזאת סיבת חסימה מאוד מרכזית גם פה בארץ

אליהו דלל: אחרי שאתם חוסמים, כמה זמן לוקח לפתוח את זה מחדש?     

לירון ריפמן: אי-אפשר לפתוח את זה מחדש

לירון ריפמן:  הדרך לפתוח את זה מחדש, אם זה חסימת גיל, זה בעצם להוכיח שאתה מעל לגיל 13, זה או לתת תעודת זהות רשמית של המדינה, או לתת איזשהו אשראי מההורה שמוכיח בעצם שאתה מעל לגיל 13

לירון ריפמן:  זו הדרך היחידה

אליהו דלל: מי שיש לו שאלות, שירשום אותן, אני אשמח לקיים דיון אחרי זה, מפני שאני רואה הרבה פונים

לירון ריפמן: אנחנו לא עוצרים בעצם רק בהגבלת גיל 13 לשימוש, אנחנו בעצם מתאימים את חוויית המשתמש מגיל 13 ל-18 בהתאם לגיל

לירון ריפמן:  זה שנים של התפתחות מאוד מואצת, תוכן שמתאים לילדה בת 13, או אינטראקציה שמתאימה לנערה בת 13, לא בהכרח מתאימה גם לנערה בת 17

לירון ריפמן:  ולכן, יש דברים בתוך האפליקציה שמובנים בהתאם לגיל שלך

לירון ריפמן:  לדוגמה, זמן מסך מוגבל ל-60 דקות באופן אוטומטי עד לגיל 18

אליהו דלל: מה זה 60 דקות ביממה?     

לירון ריפמן: כן

לירון ריפמן:  ביממה

לירון ריפמן:  העלייה ללייב בטיק-טוק, גם כן מותרת רק מגיל 18 ומעלה וגם עם הגבלות נוספות

לירון ריפמן:  חשבון מוגדר באופן אוטומטי כחשבון פרטי עד לגיל 16, זה אומר בעצם שחשבון פרטי רק מי שאני מאשרת יכול לעקוב אחרי התכנים שלי, זה הופך את חוויית הטיק טוק לחוויה הרבה יותר מצומצמת ומוגנת

לירון ריפמן:  וגם כל מיני שימושים שונים שאפשר לעשות עם התוכן שלי זה חלק מהחוויה בתוך אפליקציה בטיק טוק, שבעצם יוצרים, משתמשים בסרטונים של יוצרים אחרים כדי לעשות דואטים, או להדביק תאים מסרטון של יוצר אחר, וכל הדברים האלה אפשריים רק מגיל 18 ומעלה

לירון ריפמן:        סינון תגובות – זה כלי נהדר למאבק בבריונות ברשת, כי זה אחד האמצעים שבעצם עושים בריונות בטיק-טוק

לירון ריפמן:  כותבים תגובות פוגעניות על סרטון שמישהו יצר, יוצרים יכולים לגמרי לסנן תגובות, לשלוט על זה בצורה מלאה וזה כלי מאוד חזק שחשוב שיכירו

לירון ריפמן:       זמני המסך בטיק טוק – אז יש היום כלים מאוד מתקדמים בתוך האפליקציה, והם מאוד נוחים לשימוש, ואיך אני מגביל בעצמי את זמן מסך, ואפשר לעשות את זה לפי יום, יש חוג, אין חוג, האם אני בסופ"ש לא בסופ"ש, ולקבל גם את הדוח השבועי של כמה אני צורך, כמה אני נמצא בטיק טוק

לירון ריפמן:  כל השקיפות הזאת והתנאים שאני יוצר לעצמי נמצאו כדברים הכי משפיעים בעצם על הגבלת זמן מסך של בני נוער בטיק טוק

לירון ריפמן:       הכלי החזק ביותר להגנה על בני נוער בטיק טוק, זה הנושא של הקישור המשפחתי – משהו שחשוב מאוד שהורים יכירו בישראל

לירון ריפמן:  בעצם, אפשר לקשר את החשבון שלהם, עם חשבון הילדים שלהם, הראיתי את זה בכנס עד כמה זה פשוט, זה אומר שגם ההורה צריך להיות בעל חשבון והוא מקשר בקלות את החשבון לחשבון של הילד, ואז, בעצם, ממש הולך איתו יד ביד, מגביל את זמן המסך, את הגדרות הפרטיות

לירון ריפמן:  קובע חשבון פרטי, כל ההגבלות האלה בעצם יכולות להינתן על-ידי ההורה, והליווי הזה של ההורים בתקופה הזאת, זה ליווי קריטי של בני הנוער ברשת בטיק טוק בזמן הזה

אליהו דלל: עד איזה גיל בעצם? כשאת אומרת בני נוער?      

לירון ריפמן: עד גיל 18

לירון ריפמן:  סיימנו את הכנס, ואני אסיים גם את הדברים שלי היום ב"בואו נשלב זרועות"

לירון ריפמן:  אפשר להתגבר על הפער, פער המידע קודם כל שיש באוכלוסייה בישראל לגבי אמצעי הגנה, להתגבר על פער המידע, ואפשר לעשות עוד דברים רבים בשיתוף פעולה

לירון ריפמן:  תודה רבה

אליהו דלל: תודה לירון

אליהו דלל:  יש לי שאלה אליך

אליהו דלל:  הלו הטיק טוק, זה באמת כלי שהוא מדהים מבחינת הטכנולוגיה וכך הלאה

אליהו דלל:  איך אתם מנצלים את הכלי זה לטובת החינוך אם הילדים כבר משתמשים בו, אז בוא לא נילחם נגדו, אבל לנסות אולי לקדם את החינוך, את התכנים החינוכיים, ערכים, אפילו לימודיים, מתמטיקה, פיזיקה, אנגלית, כל דבר שבו אתם יכולים למנף את זה לכיוון החינוך, לכיוון הידע, מידע ועוד דברים נוספים

לירון ריפמן: לשמחתנו, אני אספר לך שהלב של הפלטפורמה זה היוצרים של הפלטפורמה

לירון ריפמן:  בישראל בקהילת היוצרים בישראל, יש לנו מורים מדהימים בטיק טוק שמלמדים אנגלית, תנ"ך, ומתמטיקה, והם כוכבי הטיק טוק היום

לירון ריפמן:  היום הורים שיודעים לעשות שימוש טוב בטיק טוק הם כוכבים לכל דבר, ובני הנוער מכירים אותם, הם לא יכולים ללכת ברחוב

לירון ריפמן:  זה מדהים לראות כמה מידע וידע אפשר להעביר

לירון ריפמן:  אנחנו עושים בזה שימוש באזורים שאנחנו מרגישים שצריך להגביר שם את החינוך לטובת הבטיחות בפלטפורמה

לירון ריפמן:  דוגמה אחת היא אנטישמיות

לירון ריפמן:  מאבק באנטישמיות

לירון ריפמן:  אנחנו עשינו שנה שעברה פרויקט חינוכי מדהים

לירון ריפמן:  הבאנו 30 יוצרים מאירופה לישראל, ובעצם, נתנו להם חמישה ימים של חוויה מלאה של ישראל, וביקרו גם בכנסת, גם את נשיא המדינה, גם ב"יד ושם", אבל גם במסעדות הטובות ובשווקים

לירון ריפמן:  ובעצם, יוצרים שהם לא יהודים, לא ישראלים, ועם 35 מליון עוקבים בכל רחבי אירופה הראו לעוקבים שלהם את ישראל לא דרך הערוץ החדשותי

לירון ריפמן:  אנחנו עובדים עכשיו עם יוצרים מובילים בישראל, יהיה בשיתוף פעולה עם זיכרון בסלון, על איך בעצם להעביר תכנים של זכרון השואה בטיק טוק, בצורה שמכבדת מאוד את זיכרון השואה וגם נאבקת באנטישמיות

לירון ריפמן:  אז אנחנו מאוד על זה

לירון ריפמן:  תודה

אליהו דלל: תודה לירון

אליהו דלל:  חברת הכנסת מיכל שיר, תודה שבאת

אליהו דלל:  יש לך גם הצעת חוק, שמעתי, יחד עם מיכל וולדיגר

מיכל שיר סגמן: כן

מיכל שיר סגמן:  גם נדמה לי שעוד בקדנציה הקודמת כאשר זכיתי להיות יושבת-ראש הוועדה המופלאה הזאת

אליהו דלל: אני ממשיך דרכך

מיכל שיר סגמן: לגמרי

מיכל שיר סגמן:  אני כל הזמן אומרת הכי טובה בכנסת, והיא מופלאה והיא נהדרת

מיכל שיר סגמן:  אז יש עוד חקיקה מהקדנציה הקודמת גם של חבר הכנסת, סגן השר לשעבר, מאיר יצחק הלוי, שעסק רבות בנושא הרשת, רשתות חברתיות, ובכלל, איך אנחנו שומרים על הילדים שלנו ברשת

מיכל שיר סגמן:  אני לא אשכח שיום אחד עליתי לזום, וילדה בת 15, עלתה איתי לזום והיא אמרה לי – אני לא מצליחה להבין

מיכל שיר סגמן:  אני מבינה ברשתות חברתיות ובטכנולוגי יותר טוב מאשר את ובטח מי שמבוגר ממך יבין אי פעם

מיכל שיר סגמן:  איך את מתיימרת בתור חברת כנסת לבוא ולהגיד לי מה אני צריכה לעשות

מיכל שיר סגמן:  אז אמרתי לה, תשמעי, צודקת, אני לא מבינה, כנראה שאני לא אבין, אגב, רשתות חברתיות לחלוטין, לא נעים לי להגיד

מיכל שיר סגמן:  אבל עד לפני דקה בערך ילדה בת 17, עשתה לי את הטיק טוק, כי לא הבנתי שום דבר איך אני מעלה, ומה אני עושה

מיכל שיר סגמן:  אמרתי לה: תשמעי, בדיוק כמו שהמדינה סידרה, והעירייה סידרה לך תאורת רחוב כדי שלא תפחדי ללכת בלילה, ושיהיה לך בטוח ללכת בלילה ברחוב, ובדיוק כפי שיש ניידות משטרה שמסתובבות כדי לראות שאין גנבים ופורצים – ובדיוק כמו שצבעו לך מעבר חצייה, ועשו רמזור שאומר לך מתי לעמוד, ומתי לחצות את הכביש, אותו הדבר צריך להיות בתוך העולם הזה, הווירטואלי, שקוראים לו רשתות חברתיות, ולצערנו, נכון להיום הוא פרוץ

מיכל שיר סגמן:  והוא פרוץ מכמה סיבות, אדוני היושב-ראש

מיכל שיר סגמן:  אפשר לבוא אל החברות הפרטיות למיניהן, לטיק טוק, לפייסבוק, לאינסטגרם, ולכל שאר הרשתות החברתיות הקיימות, ולהגיד להן – אתן לא עושות מספיק, ולא, הן לא עושות מספיק

מיכל שיר סגמן:  נקודה

מיכל שיר סגמן:  אין מה להוסיף

מיכל שיר סגמן:  אין מה לנסות לתרץ

מיכל שיר סגמן:  הן לא עושות מספיק

מיכל שיר סגמן:  פחות אינטרס שלהן עד שהרגולטור בעולם בכל מדינה שהיא בא ובעצם אוכף אותן

אליהו דלל: מה שהן עושות באופן וולונטרי

מיכל שיר סגמן: כן

מיכל שיר סגמן:  אנחנו נתונים בעצם לחסדיהן, ולא כך צריך להיות הדבר

מיכל שיר סגמן:  מדינת ישראל מפגרת אחרי העולם המערבי בהרבה - בחקיקה מול מדינת קליפורניה, מול האיחוד האירופאי, אנחנו לא עומדים בשורה אחת מול מדינות העולם באכיפה, או בכלל ברגולציה, על כל מה שקוראים לו רשתות חברתיות, וכל ההתקדמות הטכנולוגית, אנחנו לא שם

מיכל שיר סגמן:  סטארט-אפ ניישן, זה נכון, יודעים להמציא את הדברים, לא יודעים לבוא ולשמור על הילדים שלנו בתוך העולם הזה

מיכל שיר סגמן:  יש בסוף משולש

מיכל שיר סגמן:  המשולש הזה בנוי מהחברות הפרטיות, טיק טוק וכיוצא בזה

מיכל שיר סגמן:  ההורים כמובן שאין להם, גם אני כהורה, גם לי, ואני מדברת על זה, ומודעת לזה אולי ברמת מודעות קצת יותר גבוהה משאר ההורים

מיכל שיר סגמן:  אין מספיק כלים כדי להבין את העולם הזה

מיכל שיר סגמן:  לא מלמדים אותנו

מיכל שיר סגמן:  לא נותנים לנו מספיק כלים

מיכל שיר סגמן:  אמרו לי עכשיו – תעשי איזו אכיפה בתוך טיק טוק, איפה אני ואיפה זה

מיכל שיר סגמן:  עכשיו אני יושבת בדיון ומבינה את החשיבות, ואני לא יודעת איך עושים את זה

מיכל שיר סגמן:  על מה אתם מדברים בכלל? כאילו זה סוג של – טוב, אז סימנו וי, על זה שההורים יידעו

מיכל שיר סגמן:  בואו ניקח את זה צעד אחד יותר רציני כדי באמת להבין שהעולם הווירטואלי פה הולך וצומח לנו, צמח לנו, ובוא נסתנכרן עם המציאות

מיכל שיר סגמן:       הדבר השלישי – זו הממשלה

מיכל שיר סגמן:  זו בעצם המדינה, הרגולטור

מיכל שיר סגמן:  הרי לצפות מהחברות האלה לעשות איזושהי אכיפה, זה כמו לבקש מהחברות סיגריות, בואו אתם תשימו עכשיו את המלל הזה שאומר שעישון הורג

מיכל שיר סגמן:  מה אנחנו מצפים שבאופן וולונטרי יבואו ויגידו שעישון הורג? לא, הן רוצות למכור את הסיגריות

מיכל שיר סגמן:  אותו הדבר גם כל החברות הפרטיות של הרשתות החברתיות אין להן את האינטרס הזה

מיכל שיר סגמן:  אז הן עושות את זה וולונטרי? הן בעיקר מנסות, אגב, להוריד את הרגולטור, להרדים אותו קצת כדי שכאשר הרגולטור ייכנס יהיה קצת פחות חמור? זה בסדר

מיכל שיר סגמן:  המשולש זו החברה, חברה פרטית, חברות הרשתות, ההורים, כלומר, החינוך, מה שדיברת עליו המדריך, רק צריך להדגיש אותו הרבה יותר להורים, והממשלה והחקיקה שאי אפשר להוריד מהרגולטור פה את האחריות

מיכל שיר סגמן:  אני חייבת לומר שגם לאור הר של חקיקה שנמצא אצלי, שהיה אצל מאיר יצחק הלוי, שנמצא בחלק משרדי הממשלה זה לא מקודם

מיכל שיר סגמן:  זה לא מקודם

מיכל שיר סגמן:  המדינה אומרת – זה כרגע פחות חשוב

מיכל שיר סגמן:  כשאנחנו אומרים פחות חשוב, אנחנו אומרים מה? יש מישהו שלא נמצא היום ברשתות החברתיות? הרי אנחנו משתמשים ברשת החברתית, אנחנו והילדים שלנו יותר ממה שאנחנו משתמשים בארנק שלנו

מיכל שיר סגמן:  יותר ממה שאנחנו משתמשים בעצם בכל מוצר אחר שאנחנו ביום יום

מיכל שיר סגמן:  בעצם המדינה אומרת, אבל זה למרות שאתם משתמשים בו כל יום כל היום, אני אשים על זה פחות דגש

מיכל שיר סגמן:       אדוני היושב-ראש, הוועדה הזו צריכה לקחת על עצמה את נושא החקיקה ולהתחיל לקדם אותו בכל הכוח, לא רק את הצעות חוק שלי, הצעות חוק של חברי כנסת טובים ונהדרים שהיו לפניי, כאלה שנמצאים גם במקביל אליי

מיכל שיר סגמן:  הגיע הזמן לבוא ולהגיד – מספיק

מיכל שיר סגמן:  פשוט מספיק

מיכל שיר סגמן:  תודה

אליהו דלל: תודה רבה, מיכל, על העבודה שעשית

אליהו דלל:  ואת עושה, אני מאוד מעריך את זה

אליהו דלל:  קודם שאלתי את משרד המשפטים איזה נושאים, או איזה דברים כן חשוב לקדם כדי שתהיה אכיפה טובה יותר, איך אומרים, שאנחנו נדהר אחרי הטכנולוגיה כדי שבאמת תהיה אכיפה שנוכל לקדם דברים

אליהו דלל:  כדי שנוכל למנוע חלק מהבעיות שקיימות ברשת

אליהו דלל:  אז אתם לא חייבים לענות לי היום

אליהו דלל:  אני מאוד מבקש ממשרד המשפטים, או נציגות של משרד המשפטים, שיעבירו לנו איפה בעצם החורים בחקיקה, או איזו חקיקה צריכה להתקדם, ואם היא תהיה ממשלתית מה טוב, ואם לא – אנחנו נקדם אותה באופן פרטי, כי זה התפקיד שלנו

אליהו דלל:  אבל אני חייב לקבל מכם באמת ולדעת איפה הבעיות

אליהו דלל:  בסדר? תודה

אליהו דלל:  בבקשה

רינת בניטה: בבקשה, שאלה אחת ללירון

רינת בניטה:  את אומרת שאתם מגבילים את האפליקציות לגילאי 13, ואתם מסירים מיליוני עוקבים כל שנה

רינת בניטה:  אבל בסוף אנחנו רואים מהנתונים שהילדים מתחת לגיל 12, נמצאים בטיק טוק

רינת בניטה:  74%, 69% הרבה ילדים נמצאים בטיק טוק זו עובדה

רינת בניטה:  השאלה אם אתם אומרים – אנחנו נתאים את הפנים שלנו למדיניות שלנו, או שאנחנו נתאים את המדיניות שלנו למציאות, כי בסוף יש איזושהי מציאות שהילדים נמצאים בטיק טוק, בתוך האפליקציה, מחוץ לאפליקציה, באמצעות אפליקציות אחרות, הם נמצאים שם

רינת בניטה:  מה אתם עושים כדי לעזור להם להצליח להתמודד עם היכולות שיש לילדים ולא לנוער להישאר בטוחים בתוך הסיפור כזה

לירון ריפמן: בשלב הזה אנחנו לא מתאימים את התכנים של טיק טוק, אנחנו יותר עובדים על חינוך של קהל המבוגרים

לירון ריפמן:  אגב, היו פה יוזמות קהילתיות של בתי ספר של אמנות הורים, אני חושבת שזה כלי מאוד חזק

לירון ריפמן:  אני פועלת בזה ממש ביום יום כדי שכמה שיותר להדריך את כלל המבוגרים שהילדים לא צריכים להיות שם כרגע

לירון ריפמן:  ככל שיהיו חידושים בדבר הזה, אז גם נפתח את זה לילדים

לירון ריפמן:  אבל באפליקציה שקיימת היום בישראל השימוש מעל גיל 13

נאוה כהן אביגדור: שתי הערות קצרות

נאוה כהן אביגדור:  מעבר לכל מה שנאמר, הקטע של ההורים והמעורבות והחשיבות והאחריות של ההורים בלי קשר לכל מה שנאמר

נאוה כהן אביגדור:  הורים יודעים שילדים לא צריכים להיות לא רק בטיק טוק, בואו נפתח את זה לכל האפליקציות, ברוב האפליקציות גיל השימוש המינימלי הוא 13, הורים עוזרים לילדים שלהם להיכנס לאפליקציה מתחת לגיל 13

נאוה כהן אביגדור:  וכשמדברים איתם, הם אומרים – מה את רוצה שנעשה? מה אפשר לעשות? כל הכיתה שם

נאוה כהן אביגדור:  אני לא יכול להגיד לילדה שלי לא להיות שם

נאוה כהן אביגדור:  להביא לידיעת כולם מהו גיל השימוש המינימלי בכל האפליקציות

נאוה כהן אביגדור:  שנית, אחריות הורית

מיכל שיר סגמן: סליחה שאני קוטעת אותך

מיכל שיר סגמן:  אבל למה לא להגביל את זה בגיל? מתחת לגיל מסוים הורה שיש לילד שלו טלפון עם האפליקציות האלה, ההורה הזה יש נגדו אכיפה, זה כאילו נסע באדום בכביש

מיכל שיר סגמן:  אפשר לאכוף את הדברים האלה, מה הסיפור?     

אליהו דלל: נקודה שעלתה לגבי הנושא של אופניים חשמליות

מיכל שיר סגמן: אלי, לילד מתחת לגיל 14, אסור לעלות לבד במעלית

מיכל שיר סגמן:  אתם מבינים רגע על מה אנחנו מדברים? אם תופסים ילד פחות מגיל 14 במעלית, יש נגד ההורה שלו - - -     

אליהו דלל: קודם כל אני מסכים איתך, לא אגיד לך שלא

אליהו דלל:  אבל בוא נראה איפה אנחנו צריכים לשים את הדגש

אליהו דלל:  כי בסופו של דבר אני מסכים שתפקיד ההורים הוא דבר מאוד חשוב וקריטי אפילו

אליהו דלל:  אני רואה את זה אצל הילדים שלי ואצל הנכדים שלי

אליהו דלל:  הילדים שלי לא מרשים לנכדים שלי לפתוח טלוויזיה

אליהו דלל:  הם לא רואים טלוויזיה

אליהו דלל:  יש להם את הרבע שעה ביום וזהו

אליהו דלל:  עכשיו, כשאני הולך להיות בייבי סיטר, אצל הילדים שלי, לנכדים שלי, אני רוצה לראות טלוויזיה ולא נותנים לי, באמת, שתבינו

אליהו דלל:  זה עד כדי כך

אליהו דלל:  זאת אומרת הצד של ההורים הוא קריטי

אליהו דלל:  אבל כדי להגיע להורים צריך הסברה

אליהו דלל:  ואת ההסברה הזאת אני מצפה לעשות דרך משרדי ממשלה, משרד החינוך, בתי ספר, שלטון מקומי, יש הרבה מאוד דרכים

אליהו דלל:  כי נניח שנעשה חוק, השאלה היא רק בחקיקה איפה גם האכיפה, זה לא רק ליצור את החוק

אליהו דלל:  ולכן, אני חושב, בשביל זה שאלתי קודם את משרד המשפטים איפה יש חורים בחקיקה

אליהו דלל:  הלא אף אחד לא יכול להיכנס לבית של הילדים והנכדים ולראות אם השתמשו, לא השתמשו, וכך הלאה

אליהו דלל:  אותו דבר ציינתי קודם את האופניים החשמליים

אליהו דלל:  תראו מה קורה

אליהו דלל:  ההורים קונים לילדים שלהם אופניים גם בגיל 14, ו-15

אליהו דלל:  ואני אומר לכם לצערי, אני מכיר תאונה שהייתה לילד שהוא פחות מ-16, שקנו לו אופניים והילד הזה נהרג

אליהו דלל:  נהרג, כי הוא רכב בלי קסדה

אליהו דלל:  עוד פעם, ההורים לא אשמים, אבל חס וחלילה, לא רוצה עכשיו להכות על חטא למישהו

אליהו דלל:  אבל בואו שנבין שהתפקיד של ההורים הוא קריטי בקטע הזה

אליהו דלל:  אני מצפה כמובן, אמרתי גם קודם, גם מהחקיקה, גם ממשרדי הממשלה, גם מהרשתות החברתיות ואחרים, כולם ביחד

אליהו דלל:  אני זוכר את השקף שהיה של לירון, שילוב ידיים, או שילוב זרועות, זה בעצם דבר שאני חושב שהמסר שלנו הוא שילוב זרועות בין כל הגורמים

אליהו דלל:  אפילו שאם נעשה חוקים ככל שניתן, זה סוגר פינה מסוימת, אבל עדיין בלי השיתוף של ההורים זה לא יעזור לנו

מיכל שיר סגמן: לגמרי, אני רק אוסיף

מיכל שיר סגמן:  זה לא איפה יש חורים

מיכל שיר סגמן:  זה יהיה קל יותר לבחון מה כבר כן יש, כי הרוב אין

מיכל שיר סגמן:  החקיקה בישראל היא כל כך מפגרת ממה שקורה במדינות העולם שפשוט צריך לקחת את הספר של חוקים של האיחוד האירופאי במדינת קליפורניה, ופשוט להתחיל לייבא אותם טיפין טיפין למדינת ישראל

אליהו דלל: זה מה שאמרתי קודם שאני מצפה ממשרד המשפטים, תעבירו לנו באמת איזו חקיקה קיימת בעולם שאותם אתם רוצים "לייבא", ואנחנו נקדם את זה, או בעזרת חקיקה ממשלתית, או בכל דבר אחר

אליהו דלל:  תודה

תמי סלע: אמרו לנו בהקשרים מסוימים כבר את ההמלצות של ועדת דוידי

אליהו דלל: נכון

אליהו דלל:  יש לנו את איגוד האינטרנט הישראלי

סאני כלב: אני עו"ד ד"ר סאני כלב, מהרשות להגנת הפרטיות, משרד המשפטים, נדבך מסוים של הדיון הזה קשור בעצם לפרטיות

סאני כלב:  פרטיות בכלל

סאני כלב:  החוקים שדיברו קודם גם באירופה, וגם בקליפורניה, בעצם הגבלת גיל מושתת על דיני פרטיות בסופו של דבר

סאני כלב:  אגב, צריך לומר, זה שהמדיניות של החברות זה לקבוע גיל 13, בחקיקה בחו"ל, הסכמה הורית מאפשרת גם מתחת, אבל החברות קבעו את הגילאים האלה, באירופה זה יכול להיות מ-13 ל-16

סאני כלב:  אם מדברים על חורים, אז באמת, ההיבט של הגנת הפרטיות בדין הישראלי הוא בוודאי מיושן

סאני כלב:  אנחנו ברשות ומשרד המשפטים פועלים בעצם לתיקון החקיקה הזה

סאני כלב:  בתיקון 15, שאנחנו מקווים שתזכיר החוק הזה אכן יפורסם בחודשים הקרובים יש התייחסות לפרטיות קטינים

אליהו דלל: איזה משרד מגיש אותו?     

סאני כלב: משרד המשפטים

סאני כלב:  אבל צריך לומר יש פה מורכבות שמצד אחד צריך כן להכיר בעובדה שגם החברות, יש פה איסוף מידע על קטינים

סאני כלב:  אז הרעיון הוא מצד אחד איך אפשר באמת לצמצם את איסוף המידע על הקטינים, ואת האינטרס של החברות לאסוף עליהם מידע

סאני כלב:  יש בזה באמת חלק מאוד חשוב שצריך לחשוב עליו

סאני כלב:  מצד שני, המודעות, גם אנחנו ברשות פועלים הרבה למודעות גם עבור הקטינים עצמם, בני הנוער עצמם, גם מול ההורים וגם מול המחנכים, משרד החינוך וכן הלאה

סאני כלב:  הנושא של הגנת מידע, פרטיות, כך זה בעצם מוסדר בעולם כחלק מהסיפור, ואנחנו חושבים שזה באמת המקום הנכון לקדם את זה גם בחקיקה ישראלית

סאני כלב:  זה ייתן גם את הכלים גם לאכיפה אחר-כך, וגם לעצם שיפור הגנת הפרטיות

מיכל שיר סגמן: אני רק אוסיף איזשהו משפט קטן, ממש קטן, קטן, שאני מאוד אשמח שאתה תקדם אותו אפילו באופן אישי, אני אדבר איתך אחר-כך

מיכל שיר סגמן:  דיברו על איסוף מידע

מיכל שיר סגמן:  אם אתה עכשיו הלכת לאיזושהי חנות ומילאת את השם, רצית לקנות להם משהו, אמרו לך, חבר מועדון

מיכל שיר סגמן:  מילאת את השמות שלהם

מיכל שיר סגמן:  תעודת הזהות שלהם, הכתובת שלהם, המיקוד שלהם, הכול, אימייל של ההורים, לא משנה, הזנת את זה במערכת, איפה זה נשמר? לכמה זמן? למי זה עובר? מה קורה עם זה? אסור למכור את המידע הזה נכון

אליהו דלל: בוא נגיד – הזכות לשכוח

מיכל שיר סגמן: אין לך את הזכות לשכוח

מיכל שיר סגמן:  בדיוק

מיכל שיר סגמן:  יש לי הצעת חוק כזו

מיכל שיר סגמן:  אני מוכנה לתת אותה, לקדם

מיכל שיר סגמן:  הזכות להישכח

מיכל שיר סגמן:  כן

מיכל שיר סגמן:  יש לי הצעת חוק כזאת שעומדת

אליהו דלל: מצוין

אליהו דלל:  אני בדיוק דיברתי על הנושא הזה יחד עם תמי לפני הישיבה, כי מה לעשות, כל אחד מאיתנו, אולי לא מאיתנו, חלק גדול מאיתנו, עשה איזושהי שטות קטנה בחיים שלו כי הוא היה נער, או ילד, או לא יודע מה

אליהו דלל:  אז, בגיל שלי כאשר עשיתי דבר כזה, הוא לא נרשם באף מקום, אולי בזיכרון של ההורים שלי

אליהו דלל:  לפעמים אני גם גאה בזה

אליהו דלל:  היום הכול נרשם באינטרנט, הכול בפייסבוק

אליהו דלל:  ואז, בעצם, אני חושב שהתפקיד שלנו ליצור איזושהי מגבלה מסוימת, כשמישהו רוצה, אז יכול להיות שהוא הצטרך לשכוח, או למחוק את זה, או לא יודע מה

אליהו דלל:  זו נקודה מאוד חשובה

אליהו דלל:  אם את רוצה, אנחנו נדבר על זה

אליהו דלל:  טוב שהעלית את זה, כי התכוונתי להעלות את זה באיזשהו שלב

אליהו דלל:  אני חושב שזו נקודה מאוד חשובה, כי זה פשוט לא יאומן שבו הכול נרשם בכל מקום, ודבר שהוא פרוץ לחלוטין

אליהו דלל:  אם מישהו רוצה להיות חבר כנסת, אז יזכרו את עברו לפני 30 שנה, ויעלו את זה לדוכן הנואמים, אז איך אומרים, הדברים האלה לא הכי נעימים

מיכל שיר סגמן: היום זה כבר יותר גרוע

מיכל שיר סגמן:  היום יש לך את ה-AI

מיכל שיר סגמן:  תאר לך שכל פעם שהורדת איזושהי אפליקציה, איזושהי משחק, איזשהו משהו, איזשהו מועדון חברים, ויש אפשרות היום להגיע לאינפורמציה הזו, מחר בבוקר זה לא שמישהו מציף משהו שעשית

מיכל שיר סגמן:  מחר בבוקר יש עוד אלי דלל

אליהו דלל: ולכן, יש חברי כנסת שאין להם את זה

אליהו דלל:  יש להם את הטלפון הטיפש כי אולי זה הכי חכם

מיכל שיר סגמן: בדיוק

מיכל שיר סגמן:  אולי נלך על הטלפונים הכשרים וזהו

מיכל שיר סגמן:        משרד החינוך, מה אתם עושים?      

קרן רוט איטח: אני מנהלת אגף תוכניות סיוע ומניעה בשפ"י

קרן רוט איטח:  הרבה הוזכר על הסיפור של החינוך, והתייחסו כל מיני עמותות וגופים מהחברה האזרחית

קרן רוט איטח:  רק לציין שמשרד החינוך שותף לכל המהלכים ברמה הלאומית

קרן רוט איטח:  משרד החינוך שותף לשילוב כוחות לכל הגופים הממשלתיים של החברה האזרחית בקידום פעולות שאמורות לסייע בהתנהלות מיטיבה ברשת

קרן רוט איטח:  אנחנו מדברים על התנהלות מיטיבה ברשת, בנוסף למוגנות, כי כל החכמה היא באמת לדעת להתנהל בזירה הזאת בצורה בטוחה, ולא רק בצורה בטוחה, כי גם ברשת יש הרבה מאוד דברים שהם חיוביים, ומסייעים להתפתחות, ומסייעים על שמירת קשר

קרן רוט איטח:  במיוחד ראינו את זה בתקופות של חירום, כמו בתקופת המלחמה, כמו בתקופת הקורונה

קרן רוט איטח:       בנוסף לשבוע שאנחנו מייחדים, בתוך החודש אנחנו מייחדים שבוע, השבוע הזה הוא חלק מתוכנית מערכתית שהמשרד מוביל, ששותפים לו כל הגופים בתוך המשרד, גם המזכירות הפדגוגית, גם מידע וטכנולוגיה, הנהגת ההורים הארצית

קרן רוט איטח:  מועצת התלמידים והנוער הארצית

קרן רוט איטח:  כל הגופים שותפים וחוברים לעשייה בתוך מערכת החינוך, וזה לא דבר של השירות הפסיכולוגי ייעוצי לצורך העניין, או של הבטחת מידע לצורך העניין, זה משהו שמשותף לכולנו

קרן רוט איטח:        יש תוכנית מערכתית למשרד שכוללת עבודה בין שלושה נקודות זמן

קרן רוט איטח:  בתחילת שנה כשמתכנסים

אליהו דלל: מה אתם עושים עם ההורים?         

קרן רוט איטח: אגיע גם להורים

אליהו דלל: אנחנו אמרנו פה שהדבר הכי חשוב במשולש שתיארה פה קודם חברת הכנסת מיכל שיר, אחד הקודקודים זה ההורים

אליהו דלל:  אולי אפילו הכי חשובים

אליהו דלל:  אני חושב שהתפקיד של משרד החינוך הוא לטפל, או לפחות להסביר, או לגעת בהורים

קרן רוט איטח: כפי שציינתי, כל כך עובדים עם הנהגת ההורים הארצית, בשותפות איתן מתוך הבנה שבאמת הסיפור של ההורים יש תפקיד מאוד מרכזי, לא רק להורים, גם לילדים וגם לצוותים החינוכיים בדוגמה שהם מביאים, וביכולת שלהם לייצר שיח על הנושאים האלה

קרן רוט איטח:  לעניין ההורים, אנחנו עושים מספר פעולות

קרן רוט איטח:  פעולה אחת – יוצאים עם פלטפורמה של הרצאות להורים ברמה הארצית

קרן רוט איטח:  אנחנו נותנים הרצאות להורים גם בנושא של רשת

קרן רוט איטח:  פעם אחת של איך להתנהל ברשת

קרן רוט איטח:  ופעם שנייה לדעת ולהכיר את כל הרשתות, את כל הסכנות, וגם איך להתנהל ברמת ההורית

קרן רוט איטח:  זה פן אחד של עבודה עם ההורים

קרן רוט איטח:  דבר שני, אנחנו יוצרים איתם סרטי הסברה אל ההורים שאנחנו מנסים דרך הרשתות החברתיות להגיע להורים באמצעות רשתות חברתיות, וסרטונים עם העברת מסרים אנחנו מגיעים להורים, מנסים להגיע להורים

אליהו דלל: האם יש הנחיה, למשל, בבתי ספר לקחת את הפלאפונים, להפקיד אותם בתחילת היום באיזשהו מקום, כמובן, זה צריך להיות מוסכם יחד עם ההורים, עם המורים, ולהחזיר אותם בסוף היום

קרן רוט איטח: יש בתי ספר שמקדמים כאלה יוזמות שעושים את הדבר הזה בהסכמה ובעבודה משותפת

אליהו דלל: אבל השאלה אם יש הנחיה ממשרד החינוך לעשות את זה בהסכמה

קרן רוט איטח: זאת לא מדיניות קיימת

אליהו דלל: אני חייב לציין את חבר הכנסת עטאונה שהגיע לפה

אליהו דלל:  תודה רבה

אליהו דלל:  תראו, לא כל דבר צריכה להיות כהנחייה

אליהו דלל:  אבל אפשר להמליץ על ידי משרד החינוך בכל בתי הספר היסודיים לפחות, מבחינתי, זה יכול להיות גם חטיבות ביניים, אין ספק, גם תיכון

אליהו דלל:  תראו, מאיתנו חברי הכנסת, יש ישיבות שלוקחים את הפלאפון ולא נכנסים לישיבה, עד שישימו את הפלאפון בצד

אליהו דלל:  לפעמים זה לוקח שעתיים אפילו, ואת יודעת מה, אני שמח, באמת, כי לא מפריעים לי, יש לי את השקט

אליהו דלל:  כן, פוגע בריכוז אין מה לעשות

אליהו דלל:  אני אומר את זה, תמליצו אתם כמשרד החינוך בפני מנהלי בתי הספר שבהם אתם אומרים – תעשו איזושהי הסכמה, איזושהי אמנה יחד עם נציגות ההורים, נציגות התלמידים, המורים, זה פשוט ייתן עוד איזשהו משהו, כי כשאנחנו מדברים – נתתי נתון שקרוב ל-12 שעות ביממה בממוצע שילדים מסתכלים על מסכים, זה פשוט בלתי מובן, שזה גם ממוצע

אליהו דלל:  אז אני אומר מתי הולכים לישון, מתי לומדים וכך הלאה

אליהו דלל:  התפקיד שלכם במשרד החינוך להמליץ

אליהו דלל: מתי אתם מתחילים ליישם את זה?         

קרן רוט איטח: אני רוצה להתייחס לגבי הזמן במסכים כשאנחנו מסתכלים גם לא רק על משך הזמן, גם מה עושים בתוך המסכים, כי לצורך העניין, צריך לראות מה עושים עם המסכים

אליהו דלל: אין ספק

אליהו דלל:  תראו, גם כשאני עובד, וכל אחד מאיתנו עובד, גם כשהוא עובד עם המסכים, אני מניח שגם בשביל הבריאות שלו צריך לעשות איזושהי הפסקה

אליהו דלל:  אנחנו מדברים בנפשות של ילדים שהם לא יודעים ולא מבינים מה הנזקים, אם זה עיניים, או אם זה כל מיני הקרנות או לא יודע מה

אליהו דלל:  ולכן, תפקיד משרד החינוך הוא בדיוק מה שאמרתי, אני לא רוצה לחזור

אליהו דלל:  אני מאוד אשמח שייצא מה שנקרא חוזר מנכ"ל לכל מנהלי בתי הספר בכיוון הזה, לא אומר לחייב, אבל להמליץ

אליהו דלל:  מתי ייצא חוזר כזה?     

קרן רוט איטח: קודם כל יש המלצות שכבר נמצאות, ויש כבר בתי ספר שעושים את זה

אליהו דלל: אני יודע

אליהו דלל:  אבל אני שואל מתי ייצא חוזר מנכ"ל

קרן רוט איטח: אני אחזור עם זה למשרד

קרן רוט איטח:       לצד העבודה עם ההורים, גם לא פחות חשובה מזה העבודה עם הילדים

קרן רוט איטח:  בסופו של דבר, אנחנו צריכים לעזור לילדים להתנהל בצורה בטוחה, ולהשתמש בכלי הזה ולעשות שימוש לטובה בכלי הזה

קרן רוט איטח:  ולכן, אנחנו בתוך התוכנית שלנו, התוכנית החינוכית, יש לנו פרק נוסף שעוסק בנושא של התנהלות ברשת

אליהו דלל: אני מאוד אשמח לקבל מכם מסמך בראשי פרקים, לא חוברת, הפעולות שאתם עשיתם, או שאתם מתכוונים לעשות עם לוח זמנים

קרן רוט איטח: דרך אגב, העברנו נתונים למרכז המחקר והמידע של הכנסת

תמי סלע: מאיזה גיל אתם מתחילים לעסוק בזה?     

קרן רוט איטח: אנחנו מתחילים עם היסודי

קרן רוט איטח:  יש לנו שיעורים שמקוונים כבר ליסודי

קרן רוט איטח:  כמובן, שלוקח בחשבון שהם לא אמורים להיות שם

אליהו דלל: לא חשוב

אליהו דלל:  כשאנחנו מסתכלים שהילד מגיל שש וחצי - - -      

קרן רוט איטח: נותנים להם את ארגז הכלים שלהם

אליהו דלל: רק רגע בבקשה

אליהו דלל:  בדרך כלל, חברי הכנסת יש להם זכות קדימה מהסיבה הפשוטה, שהם עוברים מישיבה לישיבה, וכשהם באים לפה זה כבוד גדול

אליהו דלל:  אני שמח שהם מגיעים לפה

אליהו דלל:  בבקשה, חבר הכנסת עטאונה

יוסף עטאונה: תודה, כבוד היושב-ראש, על קיום הדיון החשוב

יוסף עטאונה:  השאלה שלי למשרד החינוך לגבי התוכניות להגנה על תלמידים בתוך הרשת, האם זה כחלק מתוכנית לימודים שהיא חלק מהמערכת השנתית, או רק התייחסות חד-פעמים בשבוע של הגנה ברשת?     

קרן רוט איטח: אני ציינתי את זה

קרן רוט איטח:  אנחנו דנים בנושאים האלה בתחילת שנה

יוסף עטאונה: באיזה מסגרת אם אפשר לדעת?      

קרן רוט איטח: במסגרת התוכנית שנקראת "הכוחות שבדרך", שהיא בעצם תוכנית שעוזרת לילדים לרכוש כלים ומיומנויות להתמודד עם כל מיני מצבי חיים

קרן רוט איטח:  בתוך התוכנית שלושה נושאים – אחד הנושאים בתוך התוכנית הזאת היא מכיתה א'-י"ב, מהגן עד י"ב, בנושא של הרשת, התנהלות ברשת – בעברית, ערבית, מותאמת חברות לחמ"ד, למגזר החרדי

קרן רוט איטח:  אנחנו מותאמים לכל החברות ומיסודי ועד מעבר

יוסף עטאונה: והיא תוכנית בחירה, או זה תלוי ברצון של מנהל המוסד?     

קרן רוט איטח: לא

אליהו דלל: אני רוצה להודות לענבל משש, מנכ"לית משרד התקשורת, תודה רבה שהגעת

אליהו דלל:  אנחנו נעריך ומעריכים את העבודה

אליהו דלל:  תודה

קרן רוט איטח: התוכנית "הכוחות שבדרך", היא תוכנית טובה

אדורה אלעיס: אני שייכת למשרד החינוך, ואני מהמטה הלאומי, אני גוף בתוך המטה הלאומי

אדורה אלעיס:  אני רק אדגיש את העשייה שאנחנו עושים כל המשרדים לאורך כל השנה שהיא גם פרו-אקטיבית כדי למנוע פגיעה בילדים ברשת

אדורה אלעיס:  וגם רה-אקטיבית – אירועים שמגיעים אלינו ומטפלים בהם אחרי שהם קורים

אדורה אלעיס:  אנחנו משקיעים מאמצים רבים בלתת הסברה לאנשי המקצוע

אדורה אלעיס:  אני רוצה להוסיף את התחום הזה כל אחד במשרד שלו גם בבריאות וגם ברווחה וגם בחינוך

אדורה אלעיס:  אנחנו עושים הרצאות ומנגישים את הידע למבוגרים שעוטפים את הילד

אדורה אלעיס:  כמו שאנחנו רואים פה, נדרש כפר שלם כדי לטפל בנושא של פגיעות רשת, אותו דבר אנחנו עושים ביום יום

אדורה אלעיס:  בחודש הגלישה הבטוחה, אני רוצה באמת לציין את קול קורא שיצא במשרד החינוך למנהלי בתי הספר להזמנת הרצאות בנושא של גלישה בטוחה יחד עם 105, ומחלק החקירות

אדורה אלעיס:  1,350 בתי ספר נרשמו, זה חטיבות ביניים

אדורה אלעיס:  אנחנו פתחנו קול קורא

אדורה אלעיס:  יש אלפי – לחטיבות ביניים נרשמו 1,350

אדורה אלעיס:  אנחנו התחלנו לתת את ההרצאות בחודש הלאומי, ונמשיך עד סוף השנה, עד מאי

אדורה אלעיס:  אנחנו התאמנו את התכנים לכל החברות – לערבי, לחמ"ד, לכולם, לממלכתי, ואנחנו מתייחסים התייחסות גם רגשית, גם טכנולוגית, וגם חברתית, וגם משפטית, וגם פלילית לכל ההיבטים של פגיעות הרשת

עידן רינג: אני סמנכ"ל קהילה וחברה של איגוד האינטרנט הישראלי

עידן רינג:  אני חושב שהדיון הזה חשוב

עידן רינג:  אני מתנצל שלא הצלחתי להגיע פיזית

עידן רינג:  אני חושב שעלו פה נקודות מאוד חשובות

עידן רינג:  אצלנו באיגוד אנחנו מרכזים מידע, ועושים מחקר השוואתי על הרבה מהסוגיות שעלו פה היום גם על הנושא של חקיקה במדינות שונות בעולם במוגנות ילדים ברשת, וגם על הנושא של שימוש בתוכנות סינון ובקרת הורים

עידן רינג:  אנחנו עכשיו מעלים בדיוק מדריך להורים על הנושא הזה

עידן רינג:  אני חושב שדיברו פה על שלושה היבטים מאוד חשובים של קידום מוגנות ילדים – הרגולציה

עידן רינג:  השני – אחריות הורים

עידן רינג:  השלישי – מערכת החינוך

עידן רינג:  כמו שאמרה פה חברת הכנסת שיר, ואמרו רבים אחרים, ישראל בפיגור עצום ביחס לעולם בכל מה שקשור לרגולציה, פלטפורמות, בעיקר בדגש על מוגנות ילדים והעובדה שלירון היא היחידה שיושבת בדיון הזה, ובדיון כזה חשוב לא הגיעו נציגים של פלטפורמות אחרות, זה מראה מה התוצאה כשנותנים לפלטפורמות לפקח על עצמן

אליהו דלל: אני חייב לומר שהם הוזמנו והתנצלו

אליהו דלל:  הם התנצלו כי אחד מהם נסע לחו"ל, הוא הנציג שהיה אמור

אליהו דלל:  אני לא רוצה להגן עליהם, אני רק מוסר מידע

אליהו דלל:  מצד שני, אני רוצה להגיד תודה ללירון מטיק טוק שהגיעה

עידן רינג: לירון יודעת שאני מעריך אותה, ואנחנו היינו בכנס שלהם בשבוע שעבר

עידן רינג:  ואני חושב שזה טוב שטיק טוק נותנים מידע לציבור

עידן רינג:  מצד שני, אני חושב שזה לא יכול להיות בידיים של הפלטפורמות, מפני שהמדינה, כפי שאמרו פה לפניי, צריכה לדרוש בצורה הרבה יותר ברורה ותקיפה ובחוק מהפלטפורמות לדווח לציבור ולהנגיש מידע ומנגנונים איך היא מקפידה על הגבלת גיל

עידן רינג:  יש בישראל בעיה גדולה של שימוש מוקדם מדי ברשתות חברתיות על ידי ילדים גם באופן חריג ביחס לעולם, לא דיברו פה על טלגרם, על הרבה מאוד פלטפורמות גבוהות

עידן רינג:  ויש באמת אחוזים מאוד גדולים

עידן רינג:  יש גם נתונים חדשים של האיגוד שעכשיו מתפרסמים

עידן רינג:  ילדים מתחת לגיל 13, לא אמורים להיות בפלטפורמות

עידן רינג:  אתה נתת דוגמה מאוד יפה

עידן רינג:       היום הורים הרבה יותר מקפידים על צפייה בטלוויזיה מאשר על שימוש ברשתות חברתיות, וזה קשור לא רק לחינוך של הורים, זה קשור למה המדינה משדרת כפי שהמדינה ידעה בחקיקה להגביל שימוש בחגורות בטיחות, או בקסדות, או חציית כביש וכן הלאה

עידן רינג:  המדינה צריכה לשדר להורים באמצעות חקיקה ורגולציה מה עם צריכים לעשות בשביל להגביל גיל, ולדרוש את זה גם מהפלטפורמות

עידן רינג:  בנושא של מערכת החינוך, אני מעריך מאוד את העבודה שנעשית במשרד החינוך, ובמטה להגנה על הילדים, דברים שחשובים מאוד, אבל זה לא מספיק

עידן רינג:  אני חושב שצריך להפוך את הנושא הזה לנושא שהוא הרבה יותר עקרוני, רוחבי

עידן רינג:  אמר פה חבר כנסת לפניי, בצדק, הוא לא יכול להיות רק באירועי שיא בחודש האינטרנט הבטוח, הוא צריך להיות חלק מתוכנית הלימודים

עידן רינג:  ואני גם אוסיף, זה צריך להיות חלק מהכשרת המורים

עידן רינג:  היום מורים בישראל מקבלים תעודת הוראה בלי לעבור אפילו קורס חובה אחד בנושא של מוגנות ברשת

עידן רינג:  זה גם נושא שחייבים להכניס למבחני חובה של הכשרות מורים

אליהו דלל: ברור

אליהו דלל:  תודה רבה, עידן

אליהו דלל:  נעבור למכון "תכלית"

עדן פרבר: אני חוקרת במכון "תכלית"

עדן פרבר:  תודה רבה על הזכות לקחת חלק בדיון החשוב הזה

עדן פרבר:  אני אתחבר למה שנאמר מקודם על פרטיות ועל הזכות להישכח

עדן פרבר:  עמדתנו היא שבעידן הדיגיטלי אשר מתאפיין בתיעוד יתר לשימוש נרחב ברשתות חברתיות, לא ניתן להגן על פרטיות מבלי להעניק לפרט יכולת להשפיע על היקף ותוכן המידע שנמצא לגביו ברשת

עדן פרבר:  כאשר אנחנו מדברים על קטינים, הסכנה היא גם חשיפה מבוקרת, וגם פרסומים פוגעניים על ידי אחרים למשל במקרים של בריונות

עדן פרבר:  בנוסף, כפי שהזכיר אדוני היושב-ראש, הזכות חשובה על מנת להתמודד עם טעויות העבר ולהתאושש מהם, עניין שלדעתנו רלבנטי במיוחד ביחס לקטינים

עדן פרבר:  אנחנו מאמינים שנכון להרחיב את סל האפשרויות העומדות בפני קטינים, ולאפשר להם לבקש למחוק מידע אישי אשר פוגע בזהות האישית שהם מעצבים ברשת, וגם מאפשר להם לפתוח דף חדש לפי שיקול דעתם המתפתח

עדן פרבר:       הפסיקה הישראלית כבר התחילה לזהות צורך בעיגון הזכות להישכח, למשל, במקרים של לשון הרע

עדן פרבר:  אבל אנחנו מבקשים לקדם עיגון חקיקתי סדור בנושא עם התייחסות מפורשת לצרכים הייחודיים של קטינים

אליהו דלל: בנושא של חקיקה יש לכם מספר נושאים שאתם חושבים שכדאי לחוקק? אם כן תעבירו לנו בכתב

עדן פרבר: כן

עדן פרבר:  אנחנו יכולים להעביר

עדן פרבר:  רק לסבר את האוזן, לשיטתנו יש מקום לעגן הסדר פנייה בבקשה להסרת תכנים פוגעניים קודם כל מהמפרסם הישיר, לאחר מכן מהפלטפורמה המארחת, ואם אלו יסרבו, אז אנחנו צריכים שתהיה אפשרות לפנות לבית המשפט עם זכות לסעד מהיר של הסרת תוכן

עדן פרבר:  באשר לסוג התוכן, כשיש לאשר את ההורדה שלו – אנחנו מציעים שביחס לקטינים יהיה ניתן להסיר גם תוכן לא חוקי, וגם תוכן פוגעני שמשפיע לרעה על קטין מבחינה סובייקטיבית

עדן פרבר:  ואני רק אוסיף, כמו שהעלו מקודם, באיחוד האירופאי הזכות להישכח כבר מעוגנת, וכל עיגונה בחקיקה בישראל יסייע בהמשך עמידתה של המדינה בדרישת התאימות של האיחוד האירופאי עם השלכות מאסיביות

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  בבקשה, המכון הישראלי למוגנות

אליהו דלל:  אוהד עזרן

אוהד עזרן: אדוני עלול לחשוב מהדיון שהמצב כרגע ברשתות החברתיות הוא לא טוב

אוהד עזרן:  אבל המצב הוא הרבה יותר גרוע מזה

אוהד עזרן:  המצב הוא פשוט חמור

אוהד עזרן:  הראו לך שקופית מקודם שהוסרו בטיק טוק 20 מיליון תכנים

אוהד עזרן:  אדוני יודע כמה תכנים מאז ה-7 באוקטובר – חשבונות

אוהד עזרן:  כמה תיוגים יש בטיק טוק מאז ה-7 באוקטובר שהם עסוקים באנטישמיות, הפצת תיאורי הטבח, ופגיעה בתכנים הפרו-ישראליים - 7 מיליארד, אתה מבין את ההבדל? אדוני יודע מה זה אתגר בן לאדן?  זה ילדים בארצות-הברית, צעירים, שמקריאים את המכתב של בן לאדן לפני הפיגוע במגדלי התאומים, ומביעים הזדהות הולכת וגוברת, כל זה קורה בטיק טוק

אוהד עזרן:  אדוני יודע מי זה הצייר האוסטרי? הצייר האוסטרי זה טרנד גם בטיק טוק, של הזדהות עם היטלר, כדי לא לקרוא לו היטלר, כדי לעקוף את האלגוריתמים, קוראים לו הצייר האוסטרי

אוהד עזרן:  ילד ישראלים נחשפים לזה בגילאים הכי נמוכים שאתה יכול לדמיין – א', ב', ג', מדברים על זה על עימות גיל, אתה פשוט צריך לרשום את תאריך הלידה – איזה ילד שרוצה טיק טוק מזין את תאריך הלידה? אומרים לך ש-70% מהילדים בבתי הספר יש להם טיק טוק, זה רוב מוחלט

אוהד עזרן:  תיכף תדבר פה דוברת מועצת תלמידים, תספר לך על הפגיעות, ילדים עם תסמיני הלם קרב, ילדים עם הכאות

אוהד עזרן:  אני מבקש מאדוני חמש דקות

אוהד עזרן:  חמש דקות תיכנס לטלגרם, תראה מה זה גופות מרוטשות

אוהד עזרן:  תראה לאן ילדים נכנסים היום

אוהד עזרן:       ישבה פה מרכזת הוועדה של הצוות הבין-משרדי, אומרת לך שבראש ובראשונה צריך ללכת לפתרונות חינוכיים

אוהד עזרן:  זו הזיה

אוהד עזרן:  זו הזיה

אוהד עזרן:  אתם יושבים פה הצוותים האלה, ופעם אחר פעם אתם מרמים את מה שקורה

אוהד עזרן:  הפגיעות רק הולכות ונהיות מטורפות, זה תהום

אוהד עזרן:  אני לא מדבר איתך על פגיעות מיניות

אוהד עזרן:  אני לא מדבר איתך על שיימינג מיני, זה עשרות אלפי ילדים לפני ה-7 באוקטובר, זה פי אלפי אחוזים מכל תחום אחר – סיגריות, אלכוהול, תאונות דרכים, זה באלפי אחוזים, זה ילדים שלא יוצאים מהבית

אוהד עזרן:  ברור שצריכה להיות רגולציה

אוהד עזרן:  הדבר היחיד שמציל זה עוד אמנות ההורים שהן דוחות את גיל השימוש בכמה שנים, מצילים את הילדים

אוהד עזרן:  הרגולציה הזאת צריכה לקרות שלשום, הרבה לפני ה-7 באוקטובר

אוהד עזרן:  אז אחרי ה-7 באוקטובר, מדברים פה על זה שהפתרונות יהיו חינוכיים? ילד יושב 10 שעות מול מסך, אתה רוצה להציל אותו בעשר שעות שנתיות?      

אליהו דלל: תודה רבה לך

אליהו דלל:  אני חושב שהיה חשוב ההתבטאות שלך, ההתייחסות שלך, כי היא נאמרה גם מהלב, וגם נכנסה ללב, לרגש וגם למוח

אליהו דלל:  זה בדיוק מה שדיברנו קודם

אליהו דלל:  חייב להיות פה שילוב זרועות של כולם

אליהו דלל:  זה לא רק חינוך, זה כולל חינוך, כולל הורים, כולל הרשתות החברתיות שהן יכולות הרבה לעשות, אנו מצפה מכם לעשות הרבה, כי שמענו פה גם איך אוכפים את הרשתות

אוהד עזרן: זה לא יכול להיות בתחום הרשתות

אליהו דלל: ברור לי שזה לא יכול להיות וולונטרי חד וחלק

אליהו דלל:  זה חייב להיות על-ידי חקיקה של הרגולטור

אליהו דלל:  רגולטור בין היתר זה אנחנו, וכל מי שיושב פה

אליהו דלל:  זה חברי כנסת, משרדי ממשלה, משרד המשפטים, זה אנחנו

אליהו דלל:  ולכן, אנחנו נצטרך באמת לבדוק את החקיקה הקיימת ומה צריך להוסיף

אליהו דלל:  ולכן, כשאמרתי שיש חורים בחקיקה, אז יכול להיות שזה חורים גדולים מאוד ולכן צריך לטפל בהם

אליהו דלל:  תודה רבה לך

מיכל שיר סגמן: אני רק אוסיף

מיכל שיר סגמן:  זאת בעיה שהמדינה מודעת אליה כבר כמה שנים טובות

מיכל שיר סגמן:  הדיונים האלה ממשיכים וממשיכים

מיכל שיר סגמן:  הגיע הזמן להפוך את זה ל-call for action עכשיו

מיכל שיר סגמן:  מידי

אליהו דלל: אני זוכר שזה הפעיל עוד את עו"ד רוויטל סוויד, כשאני באתי מהצד של הרשות המקומית

אליהו דלל:  ידוע לי, זה לא חדש

מיכל שיר סגמן: ולכן צריך להתחיל להעמיד גם למשרדי הממשלה זמנים – עד מתי

מיכל שיר סגמן:        מועצת התלמידים רוני קמאי

רוני קמאי:  אני מדברת ממועצת תלמידים והנוער הארצית

רוני קמאי:  אני תלמידת כיתה י"א

רוני קמאי:  אני רוצה להתחיל בהודעה

רוני קמאי:  "אוף

רוני קמאי:  יש לי התקף חרדה, ואני בדרך לבית הספר, ואני ממש פוחדת לחזור לבית, אני לא יודעת כי לא הייתי שם שבוע כשהיה לנו לימודים פיזית

רוני קמאי:  אבל מצד שני אני יורדת מהפחד שתהיה אזעקה והחברות שלי לא באות אז זה יהיה לבד

רוני קמאי:  ואני לא מסוגלת ללמוד, בזמן שאני יודע שיכול להיות שבכל רגע יקרה משהו, והחטופים עדיין נמצאים שם

רוני קמאי:  סליחה, אם אני חופרת, אף אחד לא ער עכשיו מהחברות שלי, והן לא באות לבית הספר היום – אין לי למי לכתוב"

רוני קמאי:  זאת אחת מתוך מאות הודעות שאנחנו כמועצת תלמידים מקבלים באינסטגרם, בטיק טוק, הרשתות הן כן מקום חיובי

רוני קמאי:  אנחנו כבני הנוער נמצאים ברשתות כל הזמן, אבל לא רק בעניין הרע של המילה

רוני קמאי:  כמו שלירון ציינה, אני לומדת למבחנים דרך מורים שלקחו על עצמם, אני אלמד את החומר מבית הספר ברשת

רוני קמאי:  אני מעבירה יוזמות התנדבותיות, כל מערך של בני הנוער מתחילת המלחמה יש התנדבויות, היה הכול דרך אתרים ודרך פלטפורמות של רשתות

רוני קמאי:       אנחנו כמועצת התלמידים הארצית, לקחנו על עצמנו דרך האינסטגרם שלנו ליצור הפוגה לבני נוער

רוני קמאי:  הרשתות הן דרך חיים שלנו, וצריך להפנים את זה שזו הדרך של בני נוער לנהל את שגרת החיים שלהם

רוני קמאי:  אנחנו מדברים בטלפון

רוני קמאי:  אנחנו משלמים דרך הטלפון

רוני קמאי:  אנחנו לפעמים לא יכולים להיפגש, אבל אנחנו נפגשים דרך הפלטפורמה של הטלפון, כי מבחינתנו זו הדרך שלנו ליצור את שגרת החיים

רוני קמאי:  זאת מציאות שנולדנו איתה

רוני קמאי:  זאת המציאות שאנחנו מתפתחים איתה, והיא עושה לנו כבני נוער טוב, כי היא מקדמת טכנולוגית

רוני קמאי:  אבל המקום המדהים הזה, כן צריך לשמור, וכן צריך להגן, כי אנחנו לא נתנתק מהרשתות

רוני קמאי:  גם יהיו הגבלות

רוני קמאי:  גם יהיו דברים

רוני קמאי:  הרשת היא מקום חיובי

רוני קמאי:  היא נותנת לי כבת נוער להשפיע להוביל מחאה, להוביל שינוי, ללמוד דברים

רוני קמאי:  אתם יודעים כמה אפליקציות של לימודי שפות שהן רשתות חברתיות? כמה חברים שלי מהכיתה לומדים שפה דרך אפליקציה, ויש תחרות כזאת בין כל תלמידי הכיתה, והם אשקרה עובדים עם זה ונהנים מזה, וזאת רשת חברתית לכל דבר

אליהו דלל: איפה את רואה את הסכנות או החסרונות?             

רוני קמאי: אנחנו פועלים במספר תחומים במועצת התלמידים הארצית, אם זה קודם כל השותפות מול 105, ויש להנגיש לנוער את כל הפתרונות, כי דובר פה הרבה להנגיש להורים, אבל בסופו של דבר, אנחנו בני הנוער עם הטלפון ביד

רוני קמאי:  אנחנו אלה שבסוף מחליטים איזה הנחיות אנחנו מסכימים ולא

רוני קמאי:  אז להנגיש לבני הנוער את הדברים האלה

רוני קמאי:  יש לנו אולי בשבוע הבא עם 105, לענות לשעות שמתאימים לבני הנוער

רוני קמאי:  אבל גם כל התכנים שהם יותר מדי, הם לא צריכים להיות ברשת

רוני קמאי:  מאז ה-7 באוקטובר בני הנוער נחשפו לתכנים של עריפת ראשים, גרירת חיילי צה"ל, החטופים, האונס

רוני קמאי:  אני ילדה בת 16, ראיתי את התמונה של ילדה ששנתיים מעליי היא נאנסת

רוני קמאי:  זה לא הגיוני שעם תמונה כזאת בראש, אני אמורה להמשיך לבית הספר, אני לומדת

רוני קמאי:  אני עושה מבחנים

רוני קמאי:  אבל התמונה הזאת תופסת אותי, והיא תופסת כל תלמיד במדינה

רוני קמאי:  כי כל בן נוער לא רצה בכלל

רוני קמאי:  הוא ראה איזו תמונה, איזה סרטון שנמצא שם

רוני קמאי:  יצאנו בקמפיין כמו שאוהד סיפר, שבעצם קורא לאיזשהו שינוי בסינון, כי יש טכנולוגיות, פשוט לא משתמשים בהן נכון

רוני קמאי:  בסופו של דבר, תרצו או לא תרצו, כמה הגבלות שיהיו, כרגע קשה לי להגיד על בן נוער אחד, בן נוער ילד, חניכים שלי בצופים, שלא ראו איזשהו סרטון שפשוט לא יוצא להם, וזה מתבטא בהקאות, בסגירת חלונות

רוני קמאי:       אני מכירה ילדים שפשוט לא הצליחו לצאת בחודשים הראשונים מהבית, כי הם ראו דברים שהם לא צריכים לראות

רוני קמאי:  זה נדחק הצידה, הוא בסדר, אבל יש מלחמה, אנחנו צריכים להבין את התמונה הגדולה, וגם קשה לנו כבני נוער לבוא ולהגיד – אנחנו לא יכולים להתלונן על זה

רוני קמאי:  יש אנשים שנהרגים

רוני קמאי:  זה לא לגיטימי מצידנו לבוא ולהגיד – זה רע, כי יש דברים הרבה יותר גדולים מאיתנו, אבל זה נושא שלא מדברים עליו מספיק, וצריך להתייחס אליו

רוני קמאי:  יש פה שותפויות עם המשרד, והמשרד מעביר סדנאות

רוני קמאי:  נכון

רוני קמאי:  הפתרון הוא לא רק מהחינוך, אבל הפתרון בחינוך כן עוזר

רוני קמאי:  כי אני יכולה להעיד בתור תלמידה – חוויתי סדנאות של משרד החינוך, הן באמת עוזרות

רוני קמאי:  זה לא משהו שקורה רק פעם בחודש, זה תהליך שנתי, אבל זה לא מספיק, כי עובדתית בשטח אני עדיין רואה דברים שאני לא אמורה לראות, ואין לי דרך לעצור את זה כי אני לא אצא מהרשת

אפרת פילזר-ביזמן: אני היועצת המשפטית של המועצה לשלום הילד

אפרת פילזר-ביזמן:  תודה לך על הדברים החשובים שאמרת

אפרת פילזר-ביזמן:  זה בעצם משקף שהנוער והילדים היום בחברה שלנו הם חיים את העולם הדיגיטלי 24/7

אפרת פילזר-ביזמן:  זה שאנחנו מדברים על דיון אחד שהוא מאוד חשוב ותודה עליו, אבל הוא דיון אחד, וחודש זה חודש

אפרת פילזר-ביזמן:  אנחנו מדברים על משהו שהוא יום יומי, הוא כל הזמן

אפרת פילזר-ביזמן:  הם כל הזמן ברשת

אפרת פילזר-ביזמן:  הדבר הזה רק יילך והתגבר

אפרת פילזר-ביזמן:  כלומר, זה ברור שהעולם הדיגיטלי הולך ומתפתח

אפרת פילזר-ביזמן:  אנחנו רואים את זה

אפרת פילזר-ביזמן:  אנחנו רואים את הטכנולוגיות של AI, כל הדברים האלה, יש כמובן גם דברים טובים, אבל יש בהם גם הרבה סכנות - די בשימוש סטנדרטי

אפרת פילזר-ביזמן:  אני לא מדברת על הדברים הקיצוניים של לראות את הדברים הקיצוניים

אפרת פילזר-ביזמן:  אני אומרת די בשימוש הסטנדרטי היומיומי של הדברים שאנחנו כן רוצים כדי לפגוע בילדים

אפרת פילזר-ביזמן:  ולכן, הדבר שצריך להנחות אותנו כאן, זה ליצור מערכת יחסים בריאה עם הדיגיטל

אפרת פילזר-ביזמן:  זאת הכותרת

אפרת פילזר-ביזמן:  לא הגבלות, ולא רק חינוך פה ושם

אפרת פילזר-ביזמן:  אלא לייצר את התשתית

אליהו דלל: אבל אמרנו פה שילוב זרועות

מיכל שיר סגמן: לא להגיד להם לא לחצות את הכביש, אלא פשוט לצייר את מעבר החצייה

אפרת פילזר-ביזמן: נכון

אפרת פילזר-ביזמן:  תודה רבה לך, חברת הכנסת מיכל שיר על הדברים שאת אמרת, כי באמת החקיקה היא דבר קריטי

אפרת פילזר-ביזמן:  אי-אפשר להשאיר את הכול להורים ולילדים, ולצפות שיהיה להם את ההגבלות, ושהם יעשו את זה לעצמם

אפרת פילזר-ביזמן:  חייבים שיהיו את התמרורים שהמדינה מתווה על הדברים האלה

אפרת פילזר-ביזמן:  זה כל כך חשוב

אפרת פילזר-ביזמן:  זה צו השעה

אפרת פילזר-ביזמן:  המלחמה רק המחישה לנו כמה זה דחוף

אליהו דלל: הנהגת ההורים

גל אנג׳ל: אני לא פה על תקן של איש מקצוע

גל אנג׳ל:  מה שאני רוצה להגיד זה שישבתי פה ושמעתי את כולם

גל אנג׳ל:  זה ממש מרגיש שכאילו כולכם יודעים מה צריך לעשות

גל אנג׳ל:  אז מי מחליט בעצם מה עושים? זה ממש מדאיג

גל אנג׳ל:  אל תשאירו אותנו לבד

יעל חג'בי: זה שהנתונים מטרידים אנחנו יודעים

יעל חג'בי:  זה שאנחנו לא נוכל למגר את זה באופן חד-משמעי ומידי, אנחנו גם יודעים

יעל חג'בי:   אני מאוד שמחה על כל הפיתוח סביב הנושא הזה

יעל חג'בי:  הוא חשוב, אבל כמו שאנחנו יודעים חלק מההיחשפות היא נעשית שלא ביוזמת הילדים ובני הנוער

יעל חג'בי:  ולכן, נכון שהרגולציה צריכה להתחיל להתקדם, להתקדם זו מילה קטנה מול מה שצריך לקרות כאן

יעל חג'בי:  אני חושבת שהברז צריך להיסגר הרבה לפני כן אצל ספקיות אינטרנט, גם באינטרנט הביתי וגם בסלולארי

יעל חג'בי:  אתם דיברתם על סינון תכנים חינמי - - - דיפולטיבי, כאשר בעצם נותנים להורה או למי שצורך, או הלקוח, נקרא לזה ככה, את האפשרות לבטל את סינון תכנים, ולא לבקש אותו

יעל חג'בי:  זאת אומרת, זה צריך להיות נקודת ההתחלה

יעל חג'בי:  דיברתם על אכיפה של גילאים צעירים, אז הייתי רוצה לומר שהכול אפשרי, אם יודעים להסיר משתמשים שהם צעירים, ואנחנו יודעים שאפשר לעשות חוק שיקנוס את אותם ההורים שסייעו, או את אותם ההורים שלא עקבו אחרי הילדים שלהם לצורך העניין, והיא תעביר בשיתוף פעולה עם הגופים שאוכפים עם רשויות האכיפה, תעביר את הפרטים האלה למי שצריך, אבל כבר לא מדברים על משהו שהוא מעורפל ובלתי ניתן ליישום

יעל חג'בי:  יש המון מה לעשות, והדבר הראשון שצריך לקרות – זה לסגור את הסיפור הזה ברמת ספקיות אינטרנט חד משמעי, עד שנוכל את כל היתר

מיה אוברבאום: אני מאיגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעים

מיה אוברבאום:  בצ'ט, בוואטסאפ, מגיעות הרבה מהפניות של קטינים וקטינות, וגם למחלקות החינוך שלנו במרכזי הסיוע של פניות מסוג חדש, קצת דובר עליהם, לא ממש העמיקו בנושא של פגיעות מיניות

מיה אוברבאום:  פגיעות מיניות באמצעות AI, או דברים שאפילו אני בעצמי לא יודעת להסביר אותם ולהבין אותם

מיה אוברבאום:  הלבשת תמונות של נערות, הפצה של תמונות אינטימיות בקבוצות טלגרם

מיה אוברבאום:  חשוב להגיד בהקשר הזה, שמעבר לפגיעה בשם הטוב, בכבוד, בפרטיות, אחד המאפיינים החמורים של זה, שהתיעוד בעצם מופץ ומשורשר במשך שנים

מיה אוברבאום:  אז בעצם זו פגיעה חוזרת, מתמשכת, ולפעמים אפילו בלתי נגמרת

מיה אוברבאום:  יש לנו נפגעות שאנחנו מלוות במשך שנים, שהתמונות שלהן רצות ברשת

מיה אוברבאום:  דיברו על זה קצת, אבל לא דיברו בהקשר של פגיעות מיניות

מיה אוברבאום:  החוק, תמיד הוא הרחק מאחור, אבל הפעם זה באמת ברמה הגבוהה ביותר

מיה אוברבאום:  יש לנו הרבה הצעות חוק שמחכות לנושא הספציפי של פגיעות מיניות ברשת שאין שום התייחסות, ואין יכולת אמיתית להפליל בפגיעות מיניות באמצעות הרשת

אליהו דלל: תעבירי לנו את אותן הצעות חוק

לימור סון הר-מלך:  לא, עכשיו בלי החוק

לימור סון הר-מלך:  אבל אם יהיה חוק, יהיה אפשר להפליל אותן

מיה אוברבאום: נכון

מיה אוברבאום:  צריך לשנות את רכיבי העבירה - - -    

אליהו דלל: אני רוצה לציין את חברת הכנסת לימור סון הר מלך, שהגיעה לפה

אליהו דלל:  תעבירי לנו בבקשה את אותם חוקים ספציפיים שאת חושבת שצריך לקדם

לימור סון הר-מלך: אנחנו שמענו את הדברים, ואנחנו מכירים אותם לצערנו היטב

לימור סון הר-מלך:  את המחירים הכבדים שהילדים במדינת ישראל משלמים, ילדים ונוער במדינת ישראל משלמים עבור זה שיש מעבר לזה שיש באמת את החשיפה, ודיברו פה על הבחירה, אבל בסוף צריך לזכור – אין בחירה

לימור סון הר-מלך:  יש מי שיש לו אינטרסים שדווקא התכנים האלה, הם התכנים שהם ייחשפו אליהם, שדווקא התכנים האלה הם אלה שאליהם הם יגיעו, ולשם הוא מכוון

לימור סון הר-מלך:  ולכן, אני אומרת, אין מה לעשות

לימור סון הר-מלך:  היינו מעדיפים שתהיה פה חברה מתוקנת שתבין ושיהיה להורים את הדעת להבין איזה דבר זה

לימור סון הר-מלך:  אבל באמת, כמו שנאמר פה, אני חושבת שאנחנו צריכים דרך החקיקה בצורה מושכלת לייצר את מערכת היחסים, כפי שנאמר פה, הנכונה עם הרשת, עם העולם הדיגיטלי

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  אני יוצא מפה במצב שהוא יותר קשה ממה שנכנסתי, כי לפחות היום אני מודע לזה יותר

אליהו דלל:  אני מבין שיש פה הרבה מאוד חסרים כדי לטפל בבעיה, ואנחנו מפגרים גם בטיפול בבעיה, כי הדברים רצים הרבה יותר מאיתנו

אליהו דלל:  אין ספק שאנחנו צריכים פה שילוב זרועות – זאת המילה שאני יוצא ממנה מפה

אליהו דלל:       החלטות:  1

אליהו דלל: 	הוועדה מודה לכל המשתתפים בדיון וקוראת לשיתוף פעולה בין כל הגורמים: ממשלה, חברה אזרחית וחברות טכנולוגיות

אליהו דלל:  2

אליהו דלל: 	הוועדה קובעת שהטלת האחריות  להגנה על קטינים ברשת על הפלטפורמות החברתיות באמצעות סינון תכנים פוגעניים והגבלת הגיל – מנוגדת לאינטרסים שלהם ותפקידו של הרגולטור – כנסת וממשלה לפעול בנושא בחקיקה ובאכיפה

אליהו דלל:       למשרד לביטחון לאומי - מוקד 105  3

אליהו דלל: 	הוועדה מודה למוקד 105 ועל פעולתה  מבקשת לקבל את נתוני המדידה  בנוגע להשפעת פעילות המוקד על מוגנות הילדים והנוער

אליהו דלל:       למשרד התקשורת  1

אליהו דלל: 	הוועדה מבקשת לקבל דיווח מה נעשה בעניין  פעילות המשרד בנוגע לחברות התקשורת שאינן עומדות בהוראות החוק המחייבת את ספקיות האינטרנט לספק שירותי סינון תכנים ללא תשלום

אליהו דלל:   2

אליהו דלל: 	הוועדה מבקשת את התייחסות המשרד לגבי אכיפת גיל השימוש באפליקציות

אליהו דלל:   3

אליהו דלל: 	הוועדה מבקשת לשנות את ברירת המחדל לסינון תכנים

אליהו דלל:       למשרד המשפטים  4

אליהו דלל: 	הוועדה קוראת לקדם את המלצות ועדת דוידי  להתאמת המשפט לאתגרי החדשנות והאצת הטכנולוגיה

אליהו דלל:   5

אליהו דלל: 	הוועדה קוראת לקדם חקיקה בנושא הגנה הפרטיות ובנושא הזכות להישכח – שיהיו הבסיס להגבלת שימוש של קטינים באפליקציות ובסיס לאכיפה

אליהו דלל:       למשרד החינוך  6

אליהו דלל: 	הוועדה מבקשת לקדם חינוך ילדים והורים בנושא

אליהו דלל:   7

אליהו דלל: 	הוועדה מבקשת  להוציא חוזר מנכ"ל שיאמץ את המלצות המשרד שלא להכניס  טלפונים ניידים לכיתות, ולצמצם את השימוש בזמן הלימודים      למשרד המשפטים ולמשרד התקשורת 8

אליהו דלל: 	הוועדה מבקשת לקדם חקיקה בנושא הזכות להישכח, או לפחות להביא חקיקה כזאת גם באופן פרטי, אם היא לא מתקדמת באופן ממשלתי

אליהו דלל:       תודה רבה לכולם

אליהו דלל:  יום טוב

אליהו דלל:       הישיבה נעולה