ועדת המשנה לפיתוח סחר בינלאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 1, 2024-02-06 00:00

דן אילוז: שלום לכולם

דן אילוז:  אני פותח את הישיבה בנושא: ההשפעות הכלכליות של האיום החות'י בים הערבי

דן אילוז:  אני אגיד שזו הישיבה הראשונה, ישיבת ההשקעה של ועדת המשנה לסחר בינלאומי שהקמנו בכנסת הזאת

דן אילוז:  אני אגיד בכנות שחשבתי שהישיבה הזאת תהיה ישיבה חגיגית, ישיבה שמחה כי אנחנו חשבנו לקיים אותה לפני שקרה מה שקרה ב-7 באוקטובר

דן אילוז:  לצערנו, כמובן שדחינו את זה ועכשיו אנחנו באמת מתעסקים בנושא ספציפי שקשור גם למלחמה

דן אילוז:  אבל אני לא מוותר על כמה מילים לגבי החזון של הוועדה כי אני חושב שדווקא בימים אלו זה כן חשוב לדבר על החזון הזה

דן אילוז:      אני ביקשתי להקים את הוועדה הזאת, לפיתוח סחר בינלאומי, כי אני חושב שמדינת ישראל נמצאת בנקודת הזדמנות מאוד-מאוד גדולה, גם בגלל המצב המדיני בשנים האחרונות, כולל "הסכמי אברהם" ודברים אחרים, ודווקא בימים אלו אני עדיין מאמין בחזון הזה, ואגיד מהו החזון: מדינת ישראל נמצאת במקום גיאוגרפי שהוא בין מזרח למערב, בין אפריקה, אסיה ואירופה, מחברת בין כל העולם, ויש הרבה מאוד פוטנציאל למדינת ישראל להיות מרכז סחר עולמי, מקום כמו בתקופת התנ"ך – כשפותחים את התנ"ך וקוראים על שלמה המלך ועל כל התקופות האלה, מדינת ישראל באמת הייתה מרכז העולם שבו הסחורות של כל העולם עברו פה

דן אילוז:  זה גם חלק מהסיבות למה במשך כל השנים כל העולם נלחם על המקום הזה

דן אילוז:  כמובן שהיה גם עניין של דתות וקדושה אבל גם העניין שזה באמת עורק ראשי בסחר הבינלאומי

דן אילוז:  לצערנו, מאז 1948, מאז הקמת המדינה, זו לא הייתה כל-כך אופציה בגלל היחסים שלנו עם כמה מהשותפים שלנו

דן אילוז:       אני חושב שדווקא הדיון של היום, שהוא הדיון הראשון שלנו בוועדת המשנה הזאת, שמתייחס לאיום של החות'ים – בין הדיון הזה לבין החזון שאני הצגתי פה על סחר בינלאומי, שאנחנו פה מרכז עולמי של הסחר הזה, ההבדל בין שני הדברים הוא מאוד בולט: מצד אחד, יש לנו שודדי ים שרוצים להחזיר אותנו לימי הביניים ומצד שני, יש את מדינת ישראל שמנסה להוביל איזה שהוא חזון של קידמה, של שיתוף פעולה ושל סחר בין מדינות שונות

דן אילוז:  ואני מקווה בהזדמנות החגיגית הזאת, ומברך אותנו שנצליח להוביל את כל העולם למקום הזה ולא לחזור אחורה, לימים של שודדי ים

דן אילוז:      זה היה כדברי פתיחה והשקה קצרה לוועדת המשנה הזאת

דן אילוז:      עכשיו ניגש לנושא – יש לנו נציגי ממשלה שידברו ראשונים ונשמע אותם

דן אילוז:  יש נציג של משרד הכלכלה? אז אני מציע שאתם תתחילו, תתנו איזו שהיא סקירה

דן אילוז:  לאחר מכן, נשמע ממשרד המודיעין ואז נפתח את זה לאנשים אחרים, כשהשאלה המרכזית היא כמובן מהן ההשפעות של המשבר הזה על היכולת שלנו

גלעד קריב: אני מנהל תחום מחקר באגף אסטרטגיה של משרד הכלכלה

גלעד קריב:  תודה שהזמנתם אותנו

גלעד קריב:  אני מצמצם בדברי רקע, שאני מניח שמוכרים לרוב הדוברים, על החשיבות ועל הנפח של התנועה שעוברת בערוץ הסחר הזה וגם מקצר לגבי עליית מחירי התובלה שהייתה כתוצאה מזה, וניגש ישר לעניין ההשפעה הכלכלית ואיך אנחנו מסתכלים על זה

גלעד קריב:  אמור גם להיות פרסום של זה בימים הקרובים מצידנו

גלעד קריב:      אז הסתכלנו על שלושה ערוצים פוטנציאליים של השפעה: 1

גלעד קריב:  יבוא של מוצרים מוגמרים לצריכה פה, בישראל

גלעד קריב:  2

גלעד קריב:  השפעות על יבוא של תשומות לצורך ייצור של תעשייה מקומית בישראל

גלעד קריב:  3

גלעד קריב:  הייצוא

גלעד קריב:  אז אתחיל דווקא מהשני והשלישי: לגבי ייצוא – כרגע, גם במונחים של פקידת אוניות וגם במונחים של היקף כספי – אנחנו לא רואים השפעה של החות'ים

גלעד קריב:  כן הייתה השפעה של המלחמה, בטח במונחי - - - אוניות, ובטח החברים ממשרד התחבורה יוכלו להרחיב על זה אבל לא הייתה השפעה מיוחדת ספציפית של האיום החות'י אלא הייתה ירידה שקשורה לתחילת המלחמה

גלעד קריב:  במונחים כספיים בייצוא – נגיד, ייצוא למדינות שהנתיב הזה משפיע עליהם, ייצוא לאסיה, הייתה ירידה אבל היא לא הייתה שונה מהמגמה של כל 2023

גלעד קריב:  אז במובן הזה, אנחנו לא רואים איזו שהיא השפעה תוספתית כרגע על הייצוא

גלעד קריב:      בהיבט של ייבוא של תשומות לתעשייה – הייבוא מהאזורים החשופים כלומר אסיה-אוקיאניה בתחומי התשומות הוא עדיין נמוך, כלומר ברמה של אחוזים בודדים

גלעד קריב:  וגם כשהלמ"ס שאל את התעשיינים בדצמבר האם עניין של תשומות וחומרי גלם זה משהו שמפריע להם, הם ענו בערך כמו בימות שגרה

גלעד קריב:      אני מגיע לנושא השלישי, וזה הנושא של ייבוא של מוצרים מוגמרים לצריכה – אז פה אנחנו כן חושבים שכמו גם הקולגות שלנו באוצר שירצו אולי להתייחס בהמשך וגם בבנק ישראל, שצפויה להיות איזו שהיא השפעה על המחירים אבל כנראה שלא בטווח הקצר

גלעד קריב:  למשל, אם מסתכלים במדד דצמבר שהתפרסם, אז יש מוצרים מסוימים שם רלוונטיים כמו מכוניות שמיובאות שיתייקרו, אם כי אי אפשר לקשור את זה בצורה הכרחית אבל יש גם מוצרים מיובאים שלא התייקרו או לא התייקרו בצורה משמעותית

גלעד קריב:      אז אני מסכם את כל זה – בטווח הקצר, אנחנו לא רואים איזה שהוא אימפקט דרמטי

גלעד קריב:  בטווח הבינוני, יכול להיות שיהיה פה עניין של התייקרות

גלעד קריב:  הנקודה האחרונה, עם איזו מחשבה לטווח הארוך היא שכן יכול להיות שיהיה פה והאמת שצריך לחשוב עליה אם כי יותר קשה לאמוד אותה מראש, זה נושא של הפגיעה במוניטין של ישראל כמקום לסחור איתו – זה ההיבט האחד של הטווח הארוך

גלעד קריב:  ההיבט השני של הטווח הארוך זה באופן כללי הסוגיה של החשיפה לשבריריות של שרשראות האספקה הגלובאליות, שזו נקודה שצריך לחשוב עליה לא רק בהקשר של האיום החות'י, הייתה גם קורונה, אני מזכיר, הייתה את המלחמה באוקראינה – יש כל מיני אירועים שצריכים לגרום למחשבה בהקשר של שבריריות שרשראות האספקה

גלעד קריב:  עד כאן

דן אילוז: יש עבודה שנעשית במשרד הכלכלה לטווח הארוך, כדי לוודא – אתה יכול לדבר על זה קצת?     

גלעד קריב: כרגע זה יותר ברמה של חשיבה וניתוח נתונים

גלעד קריב:  זאת אומרת, אנחנו מסתכלים על איזה תעשיות חשופות יותר או פחות ואיזה מדינות חשופות יותר או פחות

גלעד קריב:  דבר אחד, אלמנט נוסף זה להסתכל ספציפית גם על היצואנים הגדולים, לאיזה מוצרים הם חשופים וכן האלה

גלעד קריב:  זו עבודה שהתחלנו אותה עוד לפני המלחמה, ואני מניח - -     

דן אילוז: בנושא של המוניטין – נראה לי שהעלית נושא שהוא חשוב פה, המוניטין של ישראל, וזה יושב אצלכם ממש, נכון?     

גלעד קריב: אני אתייחס ואולי אופיר ירצה להתייחס גם

גלעד קריב:  אני שמעתי מאיזה כלכלן אחר התייחסות כאיזו שהיא מקבילה למה שהיה בחרם הערבי, שאני חושב שהוא הזכיר מספר כזה, שאני לא יודע בדיוק על מה הוא התבסס, של מיליארד דולר לשנה העלות של החרם הערבי אבל לא אמדנו עדיין את ההשפעות הכלכליות וצריך לראות באיזו מידה זה יתממש

גלעד קריב:  אז כרגע אין על זה עבודה מאוד ספציפית אבל זו כן נקודה שלדעתי אנחנו חושבים עליה

אופיר סופר: אני ממשרד הכלכלה

אופיר סופר:  קשה באמת לכמת את זה

אופיר סופר:  אז אנחנו מסתכלים במה שקורה בעולם, גם אחרי האג ובעקבות המלחמה

אופיר סופר:  מעבר לנושא הברור שיש חברה או מדינה שאומרת שבגלל שישראל עושה ככה אז "צים" לא תעגון בנמלינו – זה דבר אחד וזה ברור ויחסית קל לכמת את זה

אופיר סופר:  אבל יש הרבה חברות שעשויות לומר בשקט: אני לא רוצה יותר מדי כאב ראש, אני לא מעוניינת לעשות עכשיו עסקאות עם חברות ישראליות, וזה לצורך העניין חרם שקט וזה משהו שהרבה יותר קשה לכמת

אופיר סופר:  ככל הנראה זה קורה, אנחנו רק לא יודעים עדיין באיזו מידה

דן אילוז: אני אעבור למשרד המודיעין, שיש לו גם מצגת

דן אילוז:  לאחר מכן, יש עוד משרדים, סליחה ששכחתי לציין בהתחלה אבל גם לכם תהיה אפשרות לדבר

יגאל הורביץ: (באמצעות מצגת)     צוהריים טובים

יגאל הורביץ:  אני ממשרד המודיעין

יגאל הורביץ:  תודה על ההזמנה ועל ההזדמנות להציג פה

יגאל הורביץ:  אני מברך על קיומה של הוועדה הזאת

יגאל הורביץ:  אנחנו, במשרד המודיעין, עוסקים כבר כמה שנים בסיפור הזה של שרשראות אספקה וחוסן של שרשראות אספקה חיוניות לישראל

יגאל הורביץ:  בזה אבקש להתמקד בדיון הזה, גם נקודתית אל מול האתגר החות'י וגם בראיה רחבה יותר

יגאל הורביץ:      עד שהמצגת תעלה, אני רוצה למסגר את האירוע הזה בכמה אמירות: הדיון שבגינו הוועדה הזאת מכונסת היום הוא אתגר שהחות'ים מבקשים לשייך לישראל

יגאל הורביץ:  בפועל, זה לא אירוע ישראלי כרגע וטוב שכך, זה איום שנתפס ומטופל על-ידי הקהילה הבינלאומית כאירוע בינלאומי, כאיום לסחר הגלובאלי ובצדק

יגאל הורביץ:  אנחנו מדברים על כ-13% מהסחר הגלובאלי שעובר בנתיב הזה

יגאל הורביץ:      אם אנחנו מתייחסים אך ורק לנזק שהאיום החות'י מסב אז אנחנו מדברים כרגע על הארכה של זמני התובלה בסדר גודל של כ-10 ימים לכל כיוון

יגאל הורביץ:  זינוק בעלויות התובלה – זינוק שאולי כבר נבלם, אם המצגת תעלה אני אוכל להראות את זה ואם לא, אני אדבר בעל-פה

יגאל הורביץ:      אין פגיעה באספקה לישראל, בטח לא באספקה של דברים חיוניים

דן אילוז: אתה מדבר על ה-10 ימים, זה בגלל שהם צריכים לקחת נתיב אחר

דן אילוז:  הנתיב כרגע סגור לחלוטין - -     

יגאל הורביץ: הוא לא סגור לחלוטין, מי שרוצה לקחת את הסיכון - -     

דן אילוז: האם יש אוניות ישראליות שעוברות שם?     

יגאל הורביץ: בקושי יש אוניות ששטות תחת דגל ישראל

יגאל הורביץ:  מבחינת האיום החות'י – האיום הוא לכל אונייה שיש לה איזו שהיא זיקה לישראל אבל בפועל, הם תוקפים גם אוניות שאין להן קשר לישראל

יגאל הורביץ:  כרגע זה עניין של סיכון מחושב שלוקחים או לא לוקחים בעלי האוניות והימאים

יגאל הורביץ:  לרוב, הם מעדיפים לעקוף את אפריקה

יגאל הורביץ:  אם המצגת תעלה, אני יכול להראות שפחות או יותר יש ירידה של כ-50% במעבר במייצרי באב אל-מנדב

יגאל הורביץ:      בתחום הסחורות החיוניות, שזה התחום שבו המשרד שלנו מתמקד בשנים האחרונות – ההשפעה היא מינורית

יגאל הורביץ:  באנרגיה ובמזון אנחנו לא תלויים אסטרטגית במזרח, בעולמות אחרים קצת יותר

יגאל הורביץ:  בתחום הפרמצבטיקה, תחום התרופות, מכשור רפואי, סגסוגות של ברזל ופלדה – יש רמות משתנות של תלות

יגאל הורביץ:  גם בעולמות של חומרי גלם מסוימים לתעשיות כמו מינרלים ומתכות נדירות – זו תלות שהיא עולמית, לא רק ישראלית

יגאל הורביץ:  על חלק מהדברים האלה אוכל להראות בהמשך

יגאל הורביץ:      בראיה רחבה יותר, אני רוצה להגיד שני דברים שאולי יכולים להישמע סותרים: 1

יגאל הורביץ:  למרות האיום החות'י, הלחץ הגלובאלי על שרשראות אספקה כרגע הוא לא גבוה במיוחד, בטח להשוואה ללחצים שראינו בשנים האחרונות – קורונה, פוסט-קורונה, אוקראינה, משבר האקלים שכל הזמן נמצא ברקע – הלחץ כרגע בהחלט סביר

יגאל הורביץ:      מצד שני, המערכת הגלובאלית כולה, מערכת הסחר הגלובאלית עוברת טלטלות ושינויים, ולכן אני מברך על הקמה של ועדה כזאת כי זה צריך להיות במוקד תשומת הלב

יגאל הורביץ:  האיום החות'י הוא עוד סימפטום לשיבושים שחלים במערכת הגלובאלית ובמערכת הסחר ועוד מאיץ במעבר מגלובליזציה ש-30 שנה הייתה שקופה לנו במציאות שבה שרשראות האספקה בכל העולם מתארגנות מחדש, ואת זה כדאי להפנים ולקחת כהנחת עבודה ולהתארגן למול זה כי מדינות אחרות כבר עושות את זה

יגאל הורביץ:      אפשר לעבור הלאה

יגאל הורביץ:  לא כל-כך רואים, זה קצת רחוק - -     

דן אילוז: רגע, יש לי את המצגת פה ודווקא לגבי החברות זה מעניין אותי, אם אתה יכול לפרט

יגאל הורביץ: אז למעשה מדצמבר, כשחלה עליית מדרגה באיום של החות'ים והם התחילו לתקוף יותר, כמעט כל חברות הספנות בתחום המכולות הודיעו שהן לא יעברו דרך הים האדום והתחילו להקיף את אפריקה

יגאל הורביץ:  גם חברות אנרגיה וחברות של תובלת אנרגיה, מכליות, גם הן הודיעו שישעו את השייט דרך הים האדום

יגאל הורביץ:  היו מעט חברות שהודיעו שלא יפקדו את נמלי ישראל, חלק כבר חזרו בהן בינתיים ובכל מקרה, לא נוצר סחף ובכל מקרה, אלה חברות שוליות מבחינת הפקידה של נמלי ישראל, כך שבסופו של דבר, האירוע הזה גוזר לא רק עלינו, גם על אירופה, עוד 10 ימים לכל כיוון

יגאל הורביץ:  הוא לא גוזר שיבוש דרמטי מעבר לזה

יגאל הורביץ:      אפשר לעבור הלאה

יגאל הורביץ:  אפשר להתרשם שיותר מ-50% מתנועת הסחר בנתיב הזה ירדה ועוקפים את אפריקה כרגע

יגאל הורביץ:       אני עכשיו רוצה להתמקד בכמה סחורות חיוניות שהן בישראל כן יש תלות במזרח – קודם כל, שוק התרופות

יגאל הורביץ:  סין והודו שולטות בייצור של רכיבים תרופתיים פעילים, שולטות בגדול

יגאל הורביץ:  זה חומר הגלם שממנו מפיקים את התרופות

יגאל הורביץ:  גם אם ישראל קונה את התרופות שלה מאירופה ומהמערב בתקן מערבי, חברות שישראל קונה מהן, חברות שכל העולם קונה מהן, קונים את מוצרי ה-API, שזה החומרים הפרמצבטיים הראשונים במזרח, כך שיש תלות גלובאלית באירוע הזה של תרופות

יגאל הורביץ:  סין מובילה בפער גדול גם את המדינות שמייצרות תרכובות תרופתיות, שזה השלב הבא אחרי חומרי הגלם הראשוניים, והיא שולטת גם בתחום האנטיביוטיקה העולמית, שזו צלילה נקודתית

יגאל הורביץ:      אפשר לעבור הלאה

יגאל הורביץ:  פה אפשר לראות ש-67% מהייצוא של האנטיביוטיקה לעולם הוא מסין, ומבחינת ישראל, אם נתמקד, אז 57% מהייבוא של האנטיביוטיקה לישראל הוא מסין, 20% מהודו וזאת תלות מאוד גדולה

יגאל הורביץ:  הסחר הזה מתבצע באוניות בדרך כלל, אפשר למצוא לו חלופות בעתות מצוקה ואפשר להביא אות גם מהאוויר אבל צריך להכיר בזה

יגאל הורביץ:  לכן אני אומר שזה יותר גדול מהאיום החות'י הקונקרטי כרגע על הנתיב

יגאל הורביץ:      בתחום המזון – אורז היא הסחורה היחידה כסחורה ראשונית שבה לישראל יש תלות במזרח

יגאל הורביץ:  שימורי טונה – גם בזה נדרשנו לזה כחלק מהעיסוק במנות קרב והאם זה גוזר שיבוש – אז אנחנו תלויים מאוד במזרח ברמה ממש אקוטית אבל שוב, כרגע אנחנו בעולם של עיכובים

יגאל הורביץ:      אפשר לעבור הלאה

יגאל הורביץ:  גם בעולם הברזל והפלדה, בשלבי עיבוד שונים של ברזל ופלדה אנחנו קונים הרבה מסין

יגאל הורביץ:  צריך להגיד את זה

יגאל הורביץ:      אחרי שאמרתי את כל זה, אני רוצה למתן ואני לא יודע כמה רואים – הלחץ על שרשראות האספקה באופן כללי הוא נמוך בראיה של 30 שנה אחורה

יגאל הורביץ:  זה מדד של fed ניו יורק, שבוחן את הלחץ בשכלול של מחסור בסחורות, מחירי סחורות וזמני אספקה

יגאל הורביץ:  אנחנו רואים שהמדד כרגע נמוך ואין כרגע צפי לאיזה שהוא מחסור לסחורה חיונית בעולם, וגם המחירים של רוב הסחורות בסך הכל כרגע לגמרי נשלטים

יגאל הורביץ:      אפשר לעבור הלאה – נתעכב רגע על מחירי התובלה במכולות: מצד אחד, היה זינוק של – אני רוצה לעבור לשקף האחרון ואני רוצה להגיד ככה: המשבר בים האדום כשלעצמו לא משבש יותר מדי או בכלל את הפעילות המשקית בישראל

יגאל הורביץ:  מצד שני, זה עוד סימפטום שממחיש את אי היציבות בכלכלה העולמית ואי היציבות העולמית בכלל, כשבראש ובראשונה הסיפור שמנחה את הקהילה הבינלאומית היום זה הסיפור של היריבות בין ארצות-הברית לסין

יגאל הורביץ:  העולם, בגדול, כבר מפנים את השינויים האלה, הוא מבין שזו לא תקרית של אירוע בודד אלא מציאות חדשה, ולכן העולם מתארגן

יגאל הורביץ:  כשאני אומר שהעולם מתארגן, אז ארצות-הברית, האיחוד האירופי ומדינות אחרות, יפן ונוספות, מגבשות היום אסטרטגיות לשרשראות אספקה חיוניות וגם לישראל צריכה להיות אסטרטגיה כזאת

יגאל הורביץ:      הסיכונים לשרשראות אספקה קיימים, הם עלולים לפגוש אותנו, אם הם לא פגשו אותנו עכשיו אצל החות'ים, הם יפגשו אותנו בהסלמה הבאה שאולי תהיה מזרחה מכאן, ולכן צריך להסתכל במה אנחנו תלויים במזרח, איזה חלופות אנחנו מפתחים – אלה הכיוונים להסתכל עליהם

יגאל הורביץ:      ההמלצות שלנו בתחום הזה הם לגוון ספקים, להפחית את התלות בספקים יחידים או במדינות בלעדיות, לחבור לבריתות ולשיתופי פעולה עם מדינות "לייק מיינדד" שחושבות כמונו, עם ערכים דומים לשלנו

יגאל הורביץ:  לקצר את שרשראות האספקה - איפה שחיוני לנו, לקרב את זה הביתה

יגאל הורביץ:  גם לקרב את זה למדינות קרובות ולאזורים קרובים וגם להגביר סמכות עצמית איפה שאפשר, איפה שמרגיש שצריך

יגאל הורביץ:  וכן, לפתח נתיבי סחר יבשתיים – הם לא יכולים והם לא יהיו לעולם חלופה לנתיבים ימיים אבל זה יכול לסייע בעתות חירום כאלטרנטיבה

יגאל הורביץ:  תודה רבה

דן אילוז: זה יכולת טכנית? איזה סחר יבשתי יכול להביא דברים מהמזרח לארץ?     

יגאל הורביץ: בעיקרון, כל דבר שמועמס במכולות, ניתן להביא אותו גם במשאיות או ברכבות, אם יהיו בהמשך אבל זה היקפים הרבה יותר נמוכים וזה יכול להיות רק משהו שמאפשר מענה נקודתי למצוקה מתפתחת

קריאה: אלטרנטיבה משלימה

דן אילוז: תודה

דן אילוז:  משרד האוצר, בבקשה

חובב אלסטר: שלום

חובב אלסטר:  אני הכלכלן הראשי במשרד האוצר

חובב אלסטר:  אז הציגו פה או אמרו שאני הולך להציג פה הרבה דברים אבל האמת שאנחנו לא באנו להתחייב על שום דבר

חובב אלסטר:  אני כן אגיד, כמו שנאמר פה על-ידי הקולגות שלי מהממשלה, שאנחנו עוקבים ממש ברמה צמודה אחרי ההשפעות של אותן התייקרויות של הסחר הימי ספציפית לישראל בעקבות האיום החות'י על כל מיני נתוני מאקרו, שמעניינים בכלל ביחס לכלכלת ישראל

חובב אלסטר:  ספציפית, אנחנו מתמקדים במדד המחירים לצרכן ומנסים לראות איפה זה יפגוש את הצרכן הסופי בכיס, מה שנקרא

דן אילוז: הרי כרגע יש עליית מחירים מאוד דרמטית, שלפחות אני מרגיש ככה בסופר וגם רואה שמדווחים

דן אילוז:  כמה מזה קשור איכשהו לדבר הזה?     

חובב אלסטר: נכון

חובב אלסטר:  אז מה שאני רוצה להגיד זה שכשעושים את הרגרסיות האלה או כשמנסים לבדוק אמפירית-כלכלית השפעה של התייקרות סחר ימי, ואולי ה"קייס סטאדי" הכי טוב שיש לנו זה הקורונה, שם המחירים עלו הרבה יותר ממה שהם עולים היום

חובב אלסטר:  אנחנו מדברים על סדרי גודל של פי חמישה, שישה, שבעה - -     

דן אילוז: כן, הבעיה היא שזה אחד אחרי שני וכבר מרגישים את זה יותר קשה מאשר זה היה רק קורונה

חובב אלסטר: נכון, אדוני היושב-ראש

חובב אלסטר:  ולכן, אני חושב שבדיוק בגלל הנקודה שאמרת, קשה לנתק את ההשפעות

חובב אלסטר:  האם אני יודע שההתייקרות עכשיו נובעת מהאיום החות'י? יכול להיות שזה שאריות, גם עמיתים במשרד הכלכלה רמזו לזה

חובב אלסטר:  אז זה באמת דבר ראשון שחשוב להגיד

חובב אלסטר:  וכהמשך לזה, חשוב להגיד שבאופן כללי, כשאנחנו מנסים לראות השפעה של התייקרות סחר ימי על מדד המחירים לצרכן, וכאן רואים איפה זה פוגש את הצרכן הסופי בכיס, אנחנו כן יודעים להגיד גם בשלב הזה שמדובר בעליית מחירים ב"דיליי"

חובב אלסטר:  זאת אומרת, זה לא משהו שקורה מיד, ככל שיש

חובב אלסטר:  כדי שתהיה התייקרות, אנחנו צריכים שעליית המחירים תהיה פרמננטית

חובב אלסטר:  כשאני אומר פרמננטית, זה לא חודש, גם לא חצי שנה

חובב אלסטר:  אנחנו מדברים על התייקרות באיזה שהיא התמקמות על שיווי משקל של מחירים גבוהים יותר לאורך זמן, לאורך תקופות ארוכות של שנה ואפילו למעלה מכך, ואז אנחנו נראה את ההתייקרות ב"דיליי"

חובב אלסטר:  זה מה שאנחנו יכולים להגיד כרגע

חובב אלסטר:      אנחנו כן עובדים עם משרד האוצר על סקירת הנתונים ומעקב צמוד כדי לנסות ולראות האם אנחנו יכולים גם לגזור מה שאפשר להוציא בהקשר הזה

חובב אלסטר:  זה מה שאני יכול להגיד מהצד שלנו

דן אילוז: שמעתי גם מהתקשורת שדווקא בתחום הרכב, צפויה עלייה מאוד גדולה בגלל הנתיב הזה

דן אילוז:  אתה יכול להתייחס לזה?     

חובב אלסטר: כן

חובב אלסטר:  בתחום של אוניות הגלנוע מה שנקרא, אלה שמובילות רכבים, האיום החות'י פוגע אולי בתחום הזה הכי מכולם, בעיקר בגלל שעיקר הרכבים, יותר מ-50% מגיעים לנמל אילת, שאי אפשר להגיע לנמל אילת בלי לעבור במיצרי באב אל מנדב מן הסתם, ולכן שם יכולה להיות פגיעה בהשוואה לשאר סוגי אוניות המשא - -     

קריאה: יש פגיעות שאנחנו נציג

חובב אלסטר: הנה, אז יש פגיעה, אז יציגו

חובב אלסטר:  נקודה נוספת שצריך לזכור ביחס להובלה של כלי רכב זה שישראל לא מייצרת רכבים אלא רק מייבאת

חובב אלסטר:  הייצור הוא שולי, אם בכלל, אנחנו מייצרים רק אולי שאריות או משהו כזה, ולכן כל אונייה שצריכה לעשות את המעקף, אתה צריך להכפיל את זה בשתיים כי היא חוזרת ריקה, וזה משהו שלמדינות אחרות באירופה אין, כל מיני יצרניות רכבים אירופאיות כמו גרמניה למשל או מדינות אחרות

חובב אלסטר:  אז זה מה שאפשר להגיד כרגע ביחס לכלי רכב

חובב אלסטר:       ניסינו לעשות איזה שהוא אומדן ראשוני ומה תהיינה התייקרויות עלויות השינוע ביחס לכלי רכב – כרגע אנחנו מדברים על סדר גודל של מאות-מיליוני דולרים בשנה לכל יבוא כלי הרכב אבל כאמור, אנחנו עוד עובדים על המספרים

חובב אלסטר:  אני לא רוצה להגיד - -     

דן אילוז: שזה מאות-מיליונים? מה השוק?     

חובב אלסטר: אתה מדבר באחוזים מה ההתייקרות?     

דן אילוז: כן

חובב אלסטר: שוב, ממש קשה לי להגיד אבל יכול להיות שההתייקרות – שוב, תלוי אם זה יהיה פרמננטי או לא, תלוי אם זה לאורך זמן או לא וגם העלייה, יכול להיות שנראה אותה גם בעתיד ולא רק עכשיו אבל העלייה היא של אחוזים עיקריים, יכול להיות של 80% יכול להיות שיותר

חובב אלסטר:  שוב אני אומר: בעלויות השינוע, זה לא משהו שבהכרח מתגלגל באופן ישיר לצרכן, זה תלוי מאוד במבנה השוק ובהרבה פרמטרים אחרים, ובדיוק על הדברים האלה אנחנו עובדים עכשיו

חובב אלסטר:  אני לא רוצה לזרוק סתם מספרים שייצרו איזה שהוא לחץ

חובב אלסטר:  אנחנו רוצים לעשות את הדברים בצורה מסודרת, ואז בשמחה אפשר לציין אותם

דן אילוז: ממה שאני מבין מהרבה גורמי ממשלה זה שהזמנתי את הישיבה הזאת יותר מדי מוקדם כי אתם באמצע העבודות אבל בסדר, נעשה ישיבת מעקב בעוד חודש או משהו כזה

דן אילוז:      משרד התחבורה, רוצה לדבר?     

צדוק רדקר: אני מנהל רשות הספנות והנמלים

צדוק רדקר:  הבעיה עם החות'ים פגעה בתנועה של האוניות בכלל אבל קודם כל, פגעה בנו, במדינה, וזה מה שמעניין אותנו

צדוק רדקר:  בסופו של דבר, סוחרים יודעים למצוא דרכים לעקוף כל בעיה שיש, ולכן אנחנו לא מרגישים חוסר של מוצרים בשוק

צדוק רדקר:  בסופו של דבר, המטענים כן מגיעים לארץ אבל כן יש השפעה מאוד רצינית לחברות הישראליות שעוסקות בתחום, ובעיקר זה חברת "צים", שזו חברת ספנות שמובילה בעיקר קונטיינרים, וחברת "נמל אילת" שנפגעה לגמרי, ואין לה פעילות היום בכלל ועוד מעט ירחיבו על העניין הזה

צדוק רדקר:      ההשפעות גם על תנועות אחרות שעוברות דרך סואץ ומגיעות לנמל אשדוד ולנמל חיפה על כל התאגידים, ויש ירידה רוחבית בכלל בכמות האוניות שמגיעות לנמלים

צדוק רדקר:  זהו פחות או יותר

דן אילוז: אנחנו ניתן לעוד נציגים לדבר אבל משהו שהתחייבתי אליו זה שיש דיון שהולך להתקיים בעוד שבועיים על תחרות בין נמלים ודברים כאלה – אנחנו לא מדברים על הדבר הזה פה, זה לא חלק מהנושאים שאנחנו מטפלים בהם פה

דן אילוז:  יש לי גם עמדות בנושא ואני אגיד אותן בדיון שיהיה אז אבל כרגע, זה לא הנושא של הדיון כי אנחנו מדברים כרגע על האיום הספציפי הזה

גדעון גדות: אני מנכ"ל נמל אילת

גדעון גדות:  שמעתי את האדונים הנכבדים, זה נראה כאילו מסתכלים על זה בעיניים ורודות כאשר נמל אילת רואה את זה אחרת

גדעון גדות:  אני יודע שהדיון הוא בעיקרון משהו כלכלי אבל אנחנו שוכחים דבר אחד – שכל האירוע הזה עם החות'ים זה רק בגלל שאנחנו ישראלים ויהודים

גדעון גדות:  זה לא היה מתפתח אם לא היינו ישראל ולא היינו יהודים

גדעון גדות:  ולנסות להשליך את זה לעולם, זה משהו שקל ונוח לעשות אותו

גדעון גדות:      לגבי נמל אילת, ואני אומר את זה בשיא הרצינות – אין פה רצון לבכי או נהי או שום דבר, אני פשוט רוצה להציג את העובדות: נמל אילת הוא השער הדרומי של מדינת ישראל להודו, למזרח הרחוק ולאוסטרליה, שלא מצריך מעבר דרך תעלת סואץ

גדעון גדות:  זה דבר חשוב מאוד כי מחר, אם תהיה לנו בעיה עם המצרים ועם יחסמו את תעלת סואץ, אז בכלל אנחנו בבעיה רצינית

גדעון גדות:  מטבע הדברים, בגלל שאנחנו השער לכל האזור הזה, סגירת באב אל מנדב עצר את כל הפעילות של נמל אילת

גדעון גדות:       יש עוד אירוע אחד - -     

דן אילוז: רגע, עד כמה עצר? אפס?     

גדעון גדות: אפס, אפס

גדעון גדות:  אני עוד מעט אגיד את זה

גדעון גדות:  נמל אילת משנע 1

גדעון גדות: 8 עד שני מיליון טון אשלג ייצוא מים המלח לכיוון סין, הודו ושאר המדינות

גדעון גדות:  ייבוא של נמל אילת בכלי רכב זה מעל 50%

גדעון גדות:  אם למשל 300,000 כלי רכב מגיעים למדינת ישראל בשנה, דרכנו מגיעים 150,000, 160,000 כלי רכב

גדעון גדות:  יש לנו עגלים וכבשים מאוסטרליה, שגם זה הפסיק

גדעון גדות:  היום אנחנו במצב שיש לנו אפס אוניות בגלל זה

גדעון גדות:      בנושא המכוניות המצב יותר חמור

גדעון גדות:  למה הוא יותר חמור? כי "צים" מביאה כ-35% מסך כלי הרכב שמגיעים דרך נמל אילת, ו-65% או 70% באמצעות NYK, חברה יפנית קוריאנית, שעצורה אצל החות'ים והצוות שלה

גדעון גדות:  לכן היפנים חוששים להביא את הסחורה לנמל אילת כי הם חוששים שיהרגו את האנשים שלהם וישרפו או ישמידו את האונייה

גדעון גדות:  לכן, נמל אילת נמצא בבעיה רצינית של אפס פעילות

גדעון גדות:  יש לנו אולי אונייה אחת או שתיים בחודש של השלב שמנסים למצוא אוניות ספוט, ואז מייצאים לסין או להודו

גדעון גדות:  ולכן, הבעיה היא של מדינת ישראל

גדעון גדות:  ואם חס וחלילה תיפתח המלחמה מהצפון ויזרקו טילים על חיפה ועל אשדוד, אז כל מדינת ישראל סגורה

גדעון גדות:  לכן, אסור להסתכל על זה כבעיה עולמית אלא כבעיה של מדינת ישראל

גדעון גדות:  מדינת ישראל נכנסה למלחמות, לשתי מלחמות, בגין סגירת נתיבי שייט

גדעון גדות:  ולכן, אסור להסתכל על זה רק בפן הזה, אני מאוד מצטער

גדעון גדות:      תראו, יש לנו 200 עובדים ישירים ועוד 400 עובדים מסביב

גדעון גדות:  אז נכון שחנ"י – חברת נמלי ישראל עם עוזי היקר שהוא היושב-ראש, שחוץ מזה שאני צריך להיות במוכנות ואסור לי לפטר את העובדים, אסור לי להוציא אותם לחל"ת

גדעון גדות:  כל גוף עסקי היה מוציא לחל"ת, אנחנו לא יכולים לעשות את זה

גדעון גדות:  כלומר, צריכים לשמר את העובדים וגם אין לנו שום עבודה

גדעון גדות:  אני לא בוכה ולא שום דבר, אני רק מתאר את המצב

גדעון גדות:      לכן, אגף מודיעין צריך לעשות חשיבה מאוד מעמיקה כי אני חושב שמקימי האומה הזו לא היו טיפשים, היו חכמים מאוד

גדעון גדות:  כשהם קנו את האוניות ופתחו את "אל על", לא סתם הם פתחו את זה

גדעון גדות:  הגיע הזמן שמדינת ישראל תקנה כמה אוניות שלה ובימי רגיעה הן יופעלו, כמו שקצ"א עשו, על שם פרטי של בן אדם או שניים או שלושה, ולהפעיל אותן בימי רגיעה כעסק כלכלי לכל דבר, ובזמן מלחמה להפעיל אותן כמדינת ישראל, לא למטרות רווח

גדעון גדות:  הגיע הזמן שמדינת ישראל תעשה משהו בנושא הזה כי תראו מה קורה עם נמל אילת – נמל אילת מושבת לגמרי

גדעון גדות:  אין הכנסות, ההוצאות 10 מיליון שקל בשנה, אנחנו נמל לא גדול ואני לא בוכה על הכסף אבל צריך למצוא פתרון ולעשות מעשה

דן אילוז: תודה

אמיר שני: אני סגן נשיא איגוד לשכות המסחר

אמיר שני:  אז קודם כל, אני מתנצל גם בפני משרדי הממשלה כי הנתונים שלכם – אני מתנצל ואני אציג את הנתונים האמתיים

אמיר שני:  נתחיל ממה שאמרת אדוני, בקטע של המודיעין, שאמרת שהארכת ההפלגה כרגע כתוצאה מסגירת תעלת סואץ – כרגע זה לא 10 ימים

אמיר שני:  הפלגה רגילה היא 18 ימים, נכון לעכשיו 47 יום

אמיר שני:  למה 47 יום? כי ההקפה של אפריקה היא 42 יום, ומכיוון שחברות הספנות העולמיות, כמו שנאמר על-ידי הגורמים פה, לא רוצות לפקוד את ישראל, פוקדות את נמלי אירופה, קפריסין, דמיאטה, גי'אטרו, עושים עוד שטעון ומוסיפים עוד שבעה ימים ואנחנו מגיעים ל-47 יום

אמיר שני:  זאת אומרת שהיום בפן של המכולות, ואתם יכולים לבדוק את מה שאני אומר, אני חי נושם וגם העסקים שלי בתחום הזה ולכן אני יודע, ותבדקו אותי גם

אמיר שני:  כאשר אני אומר שוב, שמה שנאמר על-ידי כלכלה ואוצר, ואני לא רוצה להשבית שמחות אבל אם מדובר היום שמכולה עד ה-7 באוקטובר, המחיר שלה היה 2,000 דולר, ומחיר המכולה נכון להבוקר שבעה וחצי אלף דולר – זאת אומרת, גידול של 350%, 120 יום

אמיר שני:  דקה אחת לא פחות

אמיר שני:  שבע וחצי אלף דולר

אמיר שני:      עכשיו אנחנו אומרים – ופה אני תכף אגיד מה הייתי מבקש מכבוד היושב-ראש, את עזרתך במשרדי ממשלה כי המטרה היא להוריד את יוקר המחיה כי בקטע הזה, אני אומר שוב, נאמר פה כרגע 80% ממס רכבים, זה לא בכיוון בכלל וזה לא נכון אבל אני לא רוצה להתעסק ברכבים כי התעשייה שמביאה היום 32% מכלכלה העולמית למדינת ישראל, היא לא הרכבים

אמיר שני:  שימו את הרכבים הסינים בצד, כבודם במקומם מונח

אמיר שני:  יעלו המחירים, יגיבו – שימו אותו בצד

אמיר שני:  אני מדבר כרגע על כל התעשייה, על כל המסחר

אמיר שני:  אני מדבר על ריהוט ואני מדבר על מוצרי טקסטיל ואני מדבר על קרמיקה ואני מדבר על כל מה שאתם רוצים – מגיע מהמזרח הרחוק, והוא יגיע

אמיר שני:  נכון שטוב שיהיו חלופות ויש חלופות וליצור עוד מקורות אספקה ולא להישאר בידיים שלהם

אמיר שני:      כשאנחנו מדברים על גידול של חמישה וחצי אלף דולר למכולה, שזה נתון שאין מה לעשות, זה מה שיש כרגע – היום תעלת סואץ סגורה

אמיר שני:  בתעלת סואץ עוברים ביום, עד ה-7 באוקטובר, כ-60 אוניות ביום

אמיר שני:  זה שהמצרים מפסידים 600,000 דולר על כל אונייה שלא עוברת שם, והם מפסידים 32 מיליון דולר ביום – קטונתי, בעיה של המצרים, הם הפסידו כבר 800 מיליון דולר אבל כנראה שהם יודעים להסתדר ערבים עם ערבים

אמיר שני:  שימו את זה בצד, זה לא עסק שלנו

אמיר שני:  זה שכל העולם היום נפגע מאותם 2,000 בשבע וחצי אלף דולר הוא גם לקטע האירופי זה נכון, הכל בסדר

אמיר שני:  אני מדבר רק על מדינת ישראל, ואני מדבר שזה לא לוקאלי, זה גלובאלי, אני מסכים

אמיר שני:  אני מתנצל על נמל אילת ספציפית אבל כרגע זה גלובאלי אבל ההשפעות עלינו

אמיר שני:       כשאני מדבר על פניה שלי לפני כחודש וחצי לרשות המיסים ולמנהל המכס ולמנהל רשות המיסים – הייתה פניה אחת קודם כל

אמיר שני:  אתה משלם מיסים היום במדינת ישראל על ערך לצורכי מכס

אמיר שני:  ערך לצורכי מכס אומר על ערך הסחורה, על הובלה ועל ביטוח

אמיר שני:  ההובלה גדלה

אמיר שני:  אין סיבה בעולם שמדינת ישראל ממסה היום את ההפרש של חמישה וחצי אלף דולר

אמיר שני:  אנחנו פשוט מכים על חטא שמדינת ישראל - -     

דן אילוז: לא הבנתי

אמיר שני: אני אסביר שוב: אם היום, כרגע, ערך הסחורה הוא 10,000 דולר וההובלה היא שבעה וחצי אלף דולר וביטוח עוד 200 דולר, על הסכום הזה אתה משלם את המס

אמיר שני:  כרגע צריך לשלם על 10,000 ועוד 2,000 ועוד אחוז

אמיר שני:  זה גדל מ-2,000 לשבעה וחצי אלף דולר – אין שום סיבה שמדינת ישראל תיתן עוד מיסוי, מכס ומס קניה על ההפרש הובלה שנוצר בגלל החות'ים, והוא יהיה, אף אחד לא יכול לתקן אותו

אמיר שני:  אני לא באתי כרגע להוריד את מחירי ההובלה אבל מיסים – לא יכול להיות שמדינת ישראל

אמיר שני:      פניתי במסודר לכבוד היושב-ראש שרוצה לקבל מכתבים, והתקבל במכתבי התשובה שרשות המיסים

אמיר שני:  זכותה, כי זה לא חוק, זה צו – זכותה כרגע בגלל המלחמה להגיד שהיא לא לוקחת מיסים על הפרשי ההובלה

אמיר שני:  אין שום סיבה היום לייקר את יוקר המחיה הפרש מס

אמיר שני:  זה דבר שהוא קריטי ומשמעותי ומיותר לחלוטין

אמיר שני:  זה פן אחד שאני מבקש

אמיר שני:      דבר שני שיש פנייה, ואני שמח שגם נציגי האוצר נמצאים פה: תראו, ב-8 באוקטובר, 8,9, 52% מחברות התעופה הזרות נטשו את ישראל

אמיר שני:  52%, ונכון לרגע זה לא השתנה כלום, אנחנו אחרי 120 יום

אמיר שני:  לופטהנזה חזרה טיפה, כל היתר לא חזרו

אמיר שני:  למה? היום, מדינת ישראל והאוצר החליטו לתת ביטוח לצי המטוסים – אך ורק לחברות הישראליות: אל על, ק

אמיר שני: א

אמיר שני: ל, ישראייר וארקיע

אמיר שני:  החברות הזרות שטסות למדינת ישראל משלמות 35,000 יורו לטיסה

אמיר שני:  זאת אומרת, אין להם שום סיבה כלכלית להגיע לכאן

אמיר שני:  למה כל-כך חשוב לי להחזיר את החברות הזרות? מסיבה מאוד פשוטה: מחירי ההטסה בעקבות המלחמה הרקיעו שחקים, והיום אתה משלם בין פי 2 לפי 3

אמיר שני: 5

אמיר שני:  ברגע שתהיה תחרות חזרה, וגם משרד הכלכלה יודע שנתנו גב לעשות מכרז ולהכניס תחרות של חברות זרות כדי שתהיה תחרות לחברות הישראליות

אמיר שני:  משרד האוצר החליט לתת אך ורק כיסוי ביטוחי - -     

דן אילוז: יש לך יכולת להגיד על זה משהו?     

חובב אלסטר: לא, זה אנשים אחרים אצלנו במשרד, אני יכול להעביר את זה

אמיר שני: התשובה של האוצר הייתה שהיו מטוסים ישראליים והם שישה מיליארד דולר – אנחנו יכולים לבטח אך ורק דרך "ענבל", שזה של המדינה, לתת פתרון ביטוחי רק לשישה מיליארד דולר ולא לתת לכל הזרות

אמיר שני:  אם אנחנו רוצים להחזיר את התחרות למדינת ישראל ושיחזרו לפה כל החברות הזרות כדי להשמיש את המטען – ואני שוב מדבר על הקטע של להוריד את יוקר המחיה, אני צריך את העזרה של משרד האוצר

אמיר שני:      דבר נוסף – הקטע הימי שקשור למשרד האוצר גם

אמיר שני:  בקטע הימי, אני אומר שוב – נעשה צעד, ואני ישבתי עם שר האוצר שעשה צעד מכובד ואמר: אני אתן ביטוח לכל חברות הספנות, גם הישראלית, אחת, אין יותר, ולכל הזרות

אמיר שני:  לכל הזרות הוא ייתן ביטוח לאוניות

אמיר שני:  רק מה שקרה, שהוא לא כיסה 100%, הוא כיסה נתח מכובד

אמיר שני:       היטלי המלחמה שהיום חברות הספנות מטילות על היבוא במדינת ישראל שוב מתגלגלים לצרכן, ליוקר המחיה

אמיר שני:  הפתרון הוא שמדינת ישראל והאוצר יתנו כיסוי ביטוחי מלא לברזלים, אני מדבר על האוניות, כדי לעודד להוריד את כל ההיטלים שמוטלים היום

אמיר שני:  אני אומר גם החברות הזרות, שלא נתבלבל, להוציא דבר אחד שיהיה ברור: החברות הזרות, לפחות החברה מס' 1 בעולם, חברת MSC, שהיה לי דיבור איתם וחברת MAERSK, שגם היה דיבור עם ההנהלה, יצאו לקראת מדינת ישראל ב-8 באוקטובר, נתנו ארכה בהתחלה של 30 יום ולא חייבו היטלי מלחמה, האריכו ב-30 יום נוספים, והאריכו פעם שלישית

אמיר שני:      אני חושב שבקטע הזה משרד האוצר צריך לתת את המחשבה ואת הפתרון של לתת כיסוי ביטוחי לאוניות כדי שנוריד את היטל המלחמה

אמיר שני:  תודה רבה

דן אילוז: תודה

דן אילוז:  אתה יכול להתייחס להפרש בימים שהוא דיבר עליו?     

קריאה: גם לנו יש נתונים דומים

דן אילוז: אנחנו ניתן לך לדבר מיד אחר-כך

יגאל הורביץ: אני מכיר את הנתונים מהשיחות שלי לאורך השבועות האחרונים עם - - - ועם גורמים אחרים

יגאל הורביץ:  אפשר לקחת 45 ימים במקרים מסוימים שבהם אנחנו - -     

אמיר שני: ממש לא

אמיר שני:  ממש לא

יגאל הורביץ: - - סחורות מסוימות שנפרקות למיטב ידיעתי

אמיר שני: אין

אמיר שני:  אמרתי שיכול להיות במקרה הטוב הכפלה של הזמן שהיא בסביבות ה-39 ימים, וכיוון שמרבית חברות הספנות – להגיד שהכל טוב? מספר הספנות מס' 4 בגודלה בעולם של הסינים, COSCO, החליטה לא לפקוד את ישראל, ואתם יודעים את זה, הם לא פוקדים

יגאל הורביץ: כמה פקידות היו ל-COSCO בנמלי ישראל לפני שהם החליטו את זה? על איזה היקפי סחורה אנחנו מדברים?     

אמיר שני: הנתח של העבודה שלהם הוא למעלה מ-16%, שזה המון

אמיר שני:  אבל בואו נעזוב שנייה

אמיר שני:  אני נותן את COSCO כדוגמה כשלא לייצר את הכל ורוד, אסור לייצר ורוד

אמיר שני:  אנחנו בבעיה

יגאל הורביץ: חס וחלילה, אני לא מבקש לייצר את זה ורוד

אמיר שני: גם משתמע מפה שאין בעיה של עליית מחירים

יגאל הורביץ: אז אני רוצה למסגר שמה שאני דיברתי עליו, התייחסתי בעיקר לנושא של סחורות חיוניות ואני לא עוסק במשק בכללותו

יגאל הורביץ:  מהבחינה זאת אין לי שום יכולת להתווכח על הנתונים שאתה מציג, אני לא עוסק במשק בכללותו, אני עוסק בסחורות חיוניות למשק, ופה אני אומר שאין פגיעה דרמטית בדברים שאנחנו מודדים אותם, של מזון, אנרגיה – אלה דברים שלא נפגעו

יגאל הורביץ:      האם מחיר מכולה עלה? כן, הראיתי את המספרים, מחיר מכולה עלה משמעותית

יגאל הורביץ:  איך זה יגולגל לצרכן? יגולגל, אני משוכנע

דן אילוז: בסדר, אתה רצית לדבר

צדוק רדקר: אני אתן תשובה לגבי המרחקים, מה ההבדל ביניהם: ההבדל במרחק בין נסיעה דרך סואץ כדי לעקוף את אפריקה זה בערך 8,000 מייל ימי

צדוק רדקר:  כדי לעשות את זה ב-10 ימים, כמו שגיל הציע, צריך לנסוע 34 קשרים

צדוק רדקר:  34 קשרים, למי שלא מבין זה מהירות מאוד-מאוד גבוהה, זו מהירות של סטיל של חיל הים

צדוק רדקר:       אוניות סוחר משייטות ב-16,17 קשרים אז אנחנו מגיעים לבין 18-21 ימים, רק ההבדל של ההפלגה עצמה

צדוק רדקר:  אחרי זה, מה שאמר מר שני לגבי השטעון – אז כן, חלק מהחברות עושות שיטעון

צדוק רדקר:  ולגבי חברת COSCO – COSCO היא פחות משלושה אחוז לפני המלחמה בנתונים של 20-22

צדוק רדקר:  היא כמעט ולא פוקדת את ישראל, זה מאוד-מאוד מצומצם והיא גם החברה היחידה, שזה בניגוד למה שכתוב אצלכם במצגת גיל, שהפסיקה את הפעילות בישראל

צדוק רדקר:  כל שאר החברות משרתות את ישראל, אם בפקידות ישירות ואם בשטעון

צדוק רדקר:  אף אחד מהן לא זנחה את לקוחותיו

דן אילוז: בסדר

דן אילוז:  יש פה הערה משמעותית – ארבעים ומשהו יום זה לא 10 ימים, זה הרבה מאוד ימים וזה מתורגם להרבה מאוד כסף

דן אילוז:  אז במשרד הכלכלה, אני זורק את זה אליכם, כשאמרתם שהבעיה תחת שליטה – אתם בעצמכם אמרת שעליית מחירים לפעמים מגיעה או שזה אתה שאמרת, מגיעה הרבה אחרי המעשה שגורם לעליית המחירים

דן אילוז:  אז נראה לי שזה משהו שצריך באמת לעבוד ולחשוב עליו

צדוק רדקר: אני אגיד עוד מילה אחת לגבי מחירים בענף הקונטיינרים, שזה בדיוק מה שדיברו כאן: דמי ההובלה הם עניין של היצע וביקוש, לא קשור בכלל לכמה חברת הספנות מוציאה להוביל את המטען

צדוק רדקר:  בענף המכולות יש עכשיו עודף היצע, ובגלל זה גם רואים בגרפים ירידה במחירים

צדוק רדקר:  העלייה של המחירים הייתה כתוצאה מההיסטריה שהייתה בשוק כנראה, וגם בגלל השנה החדשה של הסינים, שבדרך כלל יש עלייה במחירים, תוסיף לזה את ההיסטריה, עלו המחירים ואנחנו רואים כבר ירידה

צדוק רדקר:  אנחנו גם צופים במגמת הירידה תמשיך, שזה שונה לגמרי ממצב הקורונה, אי אפשר להשוות את זה בכלל, שהיה עודף ביקוש אחרי הקורונה, שלא היה מספיק היצע כדי לכסות אותו, ולכן המחירים

דן אילוז: משרד האוצר ומשרד הכלכלה רוצים להתייחס?     

חובב אלסטר: כן

חובב אלסטר:  ממש מילה לגבי הזמן – אולי לא אמרתי אבל אנחנו עומדים בתיאום מלא מול רשות הספנות והנמלים, שאנחנו איתם בקשר הדוק וגם עם משרד התחבורה ומשרד הכלכלה וגם עם שותפים אחרים כמו בנק ישראל, שלא נמצאים פה לדעתי

חובב אלסטר:      ורק להגיד שאנחנו, במגעים שלנו, מנסים להתייחס לשלושה עד ארבעה שבועות עיכוב, שזה אולי קצת יותר קרוב או איזה שהוא ממוצע בין המספרים השונים שהוצגו פה, שכאמור זה תיאום עם המומחים שיש בממשלה שעוסקים בזה

גלעד קריב: רק לעניין הזה של ה - - - למחירים – אז מה שרואים כרגע, כמו שאמרתי, במדד דצמבר, ולנו יש מעקב מעבר למדד המחירים לצרכן, אז עשינו בדיקה על מוצרים שהיבוא שלהם דומיננטי מאסיה, אז הם עולים קצת יותר מאשר העלייה של שאר המוצרים אבל כרגע, זה לא סיפור דרמטי וגם אי אפשר לקשור את זה באופן חד-חד ערכי וגם צריך לזכור, זה גם כנראה בשיחות שלנו עם משרד האוצר, שבאופן קצת אירוני אבל בכל זאת, זה כנראה נכון עם כל המבט של התיאוריה הכלכלית, שכשיש לך שוק שהוא לא תחרותי אז דווקא העלויות לא מתגלגלות באופן אוטומטי לצרכנים אלא השחקנים יכולים להתנהל בצורה יותר אסטרטגית לגבי האופן והקצב שבו הם מעלים מחירים

גלעד קריב:      אז זה מה שבין היתר יכול להסביר את עליית המחירים בעיכוב, כמו שנגיד לצורך העניין, ככה זה מהעבר ודיברנו על זה בוועדת הכלכלה בדיון אחר, שהייתה עליית מחירי חומרי גלם מאוד-מאוד גדולה ב-20-21, שלצרכן הישראלי התגלגלה בקצב הרבה יותר איטי, וזה גם יכול להיות קשור

אמיר שני: אנחנו צריכים - - -, אני מצטער

אמיר שני:  הקטע של עליות מחירים, הממוצע של מכולה הוא ממוצע של כל ה-commodity הוא 50,000 דולר

אמיר שני:  50,000 דולר – זאת אומרת, 5

אמיר שני: 5 אלף דולר תוספת, זה עלייה של למעלה מ-11%

אמיר שני:  קחו את המספרים האלה, יש אותם בכתובים ולכן, 11%, אם מישהו רוצה לספוג אותם בתחרות של מדינת ישראל  - - - אני לא רואה אף אחד שמכולות שמגיעות ולכן אתה לא מרגיש את זה כי למעשה, האוניות שעשו את הפיגור ועליית המחירים – היום מגיעות האוניות הראשונות שיצאו באיחור לעשות את הסיבוב סביב העולם

אמיר שני:  רק היום, כי למעשה אנחנו מדברים על אוניות שהפליגו בדצמבר, תחילת פברואר זה האוניות הראשונות

אמיר שני:  אז 11%,12%, אם יבואן יסכים וירצה לספוג אותם – אני לא מאמין, אבל זה הנזק

דן אילוז: בסדר, תודה

דן אילוז:  אנחנו ניתן גם לאחרים לדבר

דן אילוז:  בבקשה

מיטל פרי: אני מהתאחדות התעשיינים

מיטל פרי:  אני מדברת עכשיו בשם התעשייה, שמן הסתם זה חומרי גלם, ולהצטרף לדברים שנאמרו פה

מיטל פרי:  התמונה אכן מאוד רחוקה מלהיות ורודה, כפי שנציג משרד המודיעין הציג

מיטל פרי:  ממש לא רק פגיעה במוניטין, בהחלט נזק כלכלי

מיטל פרי:  אני אתחיל אולי מהסוף, שזה מבורך שהוועדה הזאת עושה את הדיון הזה, רק חבל שבאמת יש תחושה שלא באמת נעשתה – אנחנו שומעים פה באמת בחינה של צוות משותף ובחינה עמוקה של כל ההשלכות הכלכליות ולא רק איך שנאמר

מיטל פרי:      עכשיו, גם בהתייחס לזה שנאמר פה שהייתה התייחסות רק למוצרים חיוניים – אז ראינו פה בעצמנו שגם בתעשיית התרופות, גם מאמזון – קודם כל, אני מקבלת תוך כדי גם מתחום הציוד הרפואי, שהוא בהחלט הכרחי, נתונים מאוד דומים, אפילו חלקם – מכולה, במקום שבועיים שינוע, הפך לארבעה חודשים

מיטל פרי:  במקום 1,600 דולר מכולה, 5,200 דולר למכולה והבנתי פה שזה אפילו סכומים יותר גבוהים, הכל כמובן תלוי באיזו מכולה מדובר ובאיזו מדינה

מיטל פרי:  במקום שמכולות יגיעו לנמל אשדוד הן מגיעות לנמל חיפה, אז יש גם את העלות של השינוע מאחד לשני

מיטל פרי:      היו דברים שאפשר היה לעשות

מיטל פרי:  סתם לדוגמה: דמי תשתית שמשלמים לחנ"י – שם היה אפשר להקל בעלויות האלה כדי לאזן

מיטל פרי:  בסוף, אין איזו בחינה באמת, בוודאי שיש השפעה כלכלית

מיטל פרי:  הדיבור פה על יוקר מחיה – קודם כל, יש את בנק ישראל, שלדעתי עשה בחינה של השלכות המלחמה בכלל והבנתי שכ-44% בכלל, צריך לראות כמה זה בגלל התובלה, השפעות המלחמה על ההתייקרויות

מיטל פרי:       חשוב פה להגיד שלא רק הנושא של התייקרויות שמתגלגלות והעיכובים אלא זה עוד פעם מוכיח כמה חיוני שתהיה פה עצמאות ייצורית וחוסר תלות, אז אנחנו פוגשים את זה במקומות אחרים, ברכש ציבורי, שכמה חשובה שתהיה פה תעשייה עצמאית של תרופות, ביטחון של מזון ולא כל פעם להיות תלויים במה שקורה

דן אילוז: תודה רבה

ויקטור ישראל: שלום, אני ראש מינהלת מודיעין לאומי במשרד המודיעין

ויקטור ישראל:  ראשית, אני לא יודע למה אבל התקבלה פה תחושה שהתמונה שצייר גיל היא תמונה ורודה

ויקטור ישראל:  לא, היא תמונה לא ורודה בכלל, היא תמונה שבאה להתריע על סיכונים ולכן זה גם נכתב באדום – סיכונים בשרשרת האספקה

ויקטור ישראל:  אפשר להתווכח אם זה שלושה שבועות, 42 יום אבל האירוע המרכזי הוא שיש פה סיכונים לשרשראות אספקה חיוניות למדינת ישראל, ובהמלצות שלנו אנחנו מתחברים למה שידידתי פה אמרה, החל מנושא של סמכות עצמית, גיוון בשרשראות אספקה ומתחבר למה שאמר מנכ"ל נמל אילת, שיש פה סיכונים

ויקטור ישראל:  אנחנו לא נכנסנו - -     

דן אילוז: סליחה, יש לי שאלה עקרונית: אתם ישבתם ביחד, כל המשרדים, כדי לנסות לדבר על כל הזוויות השונות?     

ויקטור ישראל: אנחנו משולבים בהקשרים של ביטחון יותר, לא - -      

דן אילוז: כי יש כרגע משהו לא רגיל, הוא חריג

דן אילוז:  צריך קבוצת עבודה שתעבוד על הנושא הזה - -     

ויקטור ישראל: לא ישבנו

ויקטור ישראל:  אנחנו ישבנו באזורים הביטחוניים בהקשר של המלחמה להקשרים של מוצרים חיוניים ולכן, גיל הציג את הדברים מהזווית הצרה הזאת

דן אילוז: המשרדים הכלכליים יותר, כולל תחבורה, יש איזו קבוצת עבודה שמטפלת בנושא הזה?     

חובב אלסטר: אז אני אגיד שאנחנו במשרד האוצר, נפגשנו עם כל השחקנים שנמצאים פה – משרד התחבורה, רשות הספנות, משרד הכלכלה, בנק ישראל ואחרים - -     

דן אילוז: בנושא הזה?     

חובב אלסטר: ממש בנושא הזה הספציפי כדי לנסות להשוות נתונים, כדי לנסות לראות שאנחנו מדברים בקול אחד, כדי לנסות כמה שיותר להבין

חובב אלסטר:  אנחנו לא מתיימרים, במשרד התחבורה, להבין - - - כמו רשות הספנות והנמלים ואנחנו שמחים להיעזר במונחים שיש לנו בתחום הזה

חובב אלסטר:  כנ"ל במשרד התחבורה על ייבוא וייצוא וכן הלאה

קריאה: כלכלה

חובב אלסטר: כלכלה, נכון

ויקטור ישראל: אבל אנחנו בהחלט נשמח לכל ישיבה משותפת גם בהקשרים הכלליים, אז הדברים שנאמרים פה, אני רוצה להגיד שאנחנו באים לפה יותר כדי להתריע בהקשר של טווח בינוני, טווח ארוך

ויקטור ישראל:  אם תקרה פה מלחמה אזורית אז גם מה שכרגע זורם  - גם אם זה מתעכב אבל החיוני זורם לכאן, מה שהציג גיל, זה בסיכון

ויקטור ישראל:  בוודאי ובוודאי אם תקרה מתיחות באזור של טייוואן, בין סין לארצות-הברית, כל הסחורות משם, והוא הציג את הנושא של התלות שלנו, אז האירוע של הח'ותים זה סוג של קריאת השכמה, שבואו נתעורר על עצמנו ונתחיל לטפל באירוע הזה כי מדינות אחרות באירופה ובמזרח הרחוק ובארצות-הברית מטפלות בזה

דן אילוז: תודה

דן אילוז:  יש עוד שני דוברים שלא דיברו

דן אילוז:  בבקשה

אלי בר יוסף: אני מנכ"ל נמל אשדוד, מנכ"ל בפועל

אלי בר יוסף:  האינדיקטור מבחינת נמל אשדוד – האמת שכולם פה קצת צודקים אבל צריך לזכור שבין 67 ל-74 תעלת סואץ הייתה סגורה

אלי בר יוסף:  אני חייב לומר שהמשבר הזה הוא משבר קשה אבל הוא תופס אותנו בתקופה טובה

אלי בר יוסף:  מה הכוונה? עודף הקיבולת  שצדוק הזכיר פה, שנצבר במהלך שנות הקורונה ואחריו, בהחלט בא לידי ביטוי במחירי התובלה הימית

אלי בר יוסף:  אז נכון שמבחינת האינדיקציה – פרוץ המלחמה, החות'ים, האירוע ערב החג הסיני, חברות הספנות בדרך כלל מנסות להציל את המצב ולקבל מחירים גבוהים מבחינת חוזים ארוכי טווח במחירי הספוט

אלי בר יוסף:  מבחינת הדלתא – קו המגמה הוא ירידת מחירים

אלי בר יוסף:  ברגע שמחירים מתחילים לרדת, אני יכול להגיד שמבחינת נמל אשדוד המשמעות היא שנכון שהקו הגדול שלנו שמגיע מהמזרח זה קו אוניות של 14,000 TEU, של ברית של ארבע חברות ספנות

אלי בר יוסף:  לקח לו שלושה שבועות להגיע אחרי שהוא הוסט מבאב אל-מנדב והקיף את אפריקה דרך גיברלטר, ומאז השלושה שבועות האלה הוסיפו עוד אוניות לקו, וכל שבוע הקו הזה מגיע בצורה מסודרת

אלי בר יוסף:  נכון שהמסלול יותר ארוך אבל הוא מגיע באופן סדיר

אלי בר יוסף:      צריך לקחת בחשבון שכל הפעילות מהמזרח מהווה בערך 30% מפעילות הסחר הכוללת של מדינת ישראל, גם של נמל אשדוד

אלי בר יוסף:  כשאני לוקח רק את פעילות המסחר עם נמל אשדוד, ברגע שהקו הגדול מתחיל לפקוד ואני רואה את הכמויות שלו – בהתחלה היו כמויות מאוד קטנות, עכשיו אנחנו מתחילים להגיע לכמויות שהיינו מורגלים אליהן קודם, מדובר בערך ב-30% עד 40% מפעילות מכולות מהמזרח באופן ישיר שמגיעות אלינו

אלי בר יוסף:  נודע לי עכשיו שגם הקו שפוקד את נמל הדרום, שהוא קו של MSC, שמתחרה בקו שלנו והוא קו ישיר גם כן, גם צפוי להגיע בשבוע, שבועיים הקרובים ולמעשה לחדש את הפקידה הסדירה שלו

אלי בר יוסף:      מעבר לזה, נכון שהיו קצת הסטות בשבועיים הראשונים של המלחמה

אלי בר יוסף:  לא קצת, היו בערך 11,000 מכולות שהוסטו בשבועיים הראשונים לצפון וזה תוקן בשבוע השלישי, והיום אנחנו רואים שכל מה שאמור להגיע לאשדוד, מגיע לאשדוד

אלי בר יוסף:      לגבי COSCO – COSCO אכן הפסיקה את הפקידות שלה אבל היא לא פקדה אותנו באופן ישיר אף פעם

אלי בר יוסף:  היקף הפעילות של COSCO הוא שלושה עד שישה אחוז בנמל אשדוד, זה הטווח שלה

אלי בר יוסף:  כל שאר החברות מספקות את הסחורות שלהן בצורה סדירה

אלי בר יוסף:  "צים" דרך אגב, הגדילה את האוניות שלהם גם מהמזרח

אלי בר יוסף:  זה קו מגמה של רכש אסטרטגי של "צים" שהיא עשתה עוד לפני המלחמה אבל זה בא לידי ביטוי עכשיו, אוניות של 8,000 הופכות להיות עכשיו אוניות של 12,000 TEU, 350 מטר אורך, אוניות אסטרטגיות, גדולות, שבסופו של דבר נועדו למלא כל ואקום שמישהו רק יאפשר

אלי בר יוסף:      צריך להבין – חברות הספנות הבינלאומיות מתחרות זו בזו בתחרות מאוד-מאוד קשה

אלי בר יוסף:  כשיש עודף קיבולת – בתקופת הקורונה, כמו שאמר צדוק, היה עודף ביקוש וזה היה נכון, היה עודף ביקושים מאוד-מאוד חריג, והקורונה היא לא אינדיקציה לשום דבר

אלי בר יוסף:  אבל היום, רק בשנת 23, MSC עלתה במצטבר מתום הקורונה בכמעט שני מיליון TEU קיבולת

אלי בר יוסף:  זה כמו עוד שתי חברות ספנות קטנות

אלי בר יוסף:  יש 10 חברות חוצות אוקיינוסים, זה כמו השתיים הקטנות ביחד רק התוספת, וזה רק MSC

אלי בר יוסף:  בעצם כולם הגדילו קיבולת והמשמעות היא שהיום המשבר החות'י קצת עוזר להם אפילו כי במקום להשבית אוניות, לגרוט אוניות, הם פשוט מפליגים יותר לאט, חוסכים דלק ולמעשה ההפרש עצמו בין חציית התעלה לבין להקיף את אפריקה עומד היום על 200,000 עד 300,000 דולר, שזה הפרש די זניח במושגים בינלאומיים של הפעלת ספנות

אלי בר יוסף:      המצרים, לא בחכמה רבה, האינדיקטור האחרון שקראתי הראה שהם ירדו בערך בסביבות 60% בהיקף – במכולות כמעט לחלוטין, אין חברה חוצת אוקיינוסים במכולות שעוברת את התעלה

אלי בר יוסף:  הם גם יקרו את התעריפים שלהם בממוצע של 15%, מה שיצר עוד אינסנטיב לחברות הספנות

אלי בר יוסף:  אפילו CMA CGM, שזו חברת הספנות הצרפתית, השלישית בגודלה בעולם, החברה היחידה שמחרימה את ישראל באופן פורמאלי במשך שנים רבות כי הבעלים שלה ממוצא לבנוני-סורי – אף היא החליטה להקיף את אפריקה גם כן

אלי בר יוסף:  כך שמהבחינה הזאת, לצערי אנחנו במועדון גלובאלי

אלי בר יוסף:  זה לא רק על ישראל, ואם יש אינדיקציות של התייקרויות זה משפיע על כל אגן הים התיכון ולא רק על מדינת ישראל

אלי בר יוסף:      אז ברור שכל אחד מדבר מפוזיציה של איפה שכואב לו וזה בסדר אבל אני יכול להגיד למשל, שבתחום המתכנות התחלנו לקבל אוניות ישירות מסין

אלי בר יוסף:  בתחילת המלחמה הייתה הפסקה מאוד ארוכה של פקידות של אוניות סיניות עם מטען ברזל, עכשיו כבר מגיעה אונייה שנייה עם 30,40 אלף טון, שמביאה מטענים מגוונים, אפילו אוטובוסים בתוך אוניית ברזל שזה משהו מעניין, ובאופן כללי אני חושב שהמערכת כרגע מיוצבת

אלי בר יוסף:  כמובן שאני לא מדבר בשם נמל אילת כי נמל אילת באמת קיבל את זה בצורה מרוכזת אבל מטענים כולל רכבים

אלי בר יוסף:  בעצם עוקפים את כף התקווה הטובה, חלקם ב - - - , חלקם מספקים את הסחורה שלהם לאפריקה

אלי בר יוסף:  יש לנו בעיה מקומית דווקא עם איטליה

אלי בר יוסף:  איטליה זאת מדינה שה"קרוס-גארד", משמר החופים האיטלקי, מתחילת המלחמה אוסר על אוניות איטלקיות לפקוד את תל-אביב ודרומה, והמשמעות היא שהן לא פוקדות את נמל אשדוד אבל הן ממשיכות לפקוד את נמל חיפה כך שמהבחינה הזאת הסחורה מגיעה למדינת ישראל

אלי בר יוסף:  עד כאן

דן אילוז: בבקשה אדוני, שם ותפקיד למיקרופון

יואב צוקרמן: אני מנמל המפרץ אבל אני רוצה להתייחס בתור סמנכ"ל פיתוח בחנ"י בעברי

יואב צוקרמן:  קודם כל, מבחינת נמלי הים התיכון, כמו נמל אשדוד ונמל הדרום – חברת נמל חיפה ונמל המפרץ, אנחנו כמו נתב"ג, שיש ירידה בתיירות או שפחות חברות תעופה מגיעות

יואב צוקרמן:  זאת אומרת, שבסופו של דבר המטענים שאמורים להגיע למדינת ישראל, יגיעו למדינת ישראל ויפרקו באחד מהנמלים של הים התיכון, ויכול להיות שהם יעשו כמה "קונקשנים" בדרך

יואב צוקרמן:  זאת אומרת, אם יש פחות קונקטיביות לישראל, שזה מה שקורה כרגע, אז בסופו של דבר מכולה שצריכה להגיע לישראל תגיע, והנמלים יפרקו אותה בתחרות ביניהם

יואב צוקרמן:      אבל הנקודה היותר מעניינת, ואני לא שמעתי שמשרדי הממשלה התייחסו אליה היא לאיום היותר אסטרטגי בשינוי ציר הסחר העולמי

יואב צוקרמן:  אם אתה יכול להעלות את המצגת שלך - -     

דן אילוז: בפעם האחרונה זה לקח יותר מדי זמן אז

יואב צוקרמן: אוקי, אז תחשבו פשוט שהיום מדינת ישראל נמצאת על ציר הסחר העולמי שהוא תעלת סואץ ואנחנו מאוד קרובים אז אנחנו "על הדרך" אבל אנחנו לא כאלה חשובים מבחינת יעד של חברות הספנות כולן

יואב צוקרמן:  אז אם הציר משתנה לאורך זמן – אנחנו מתייחסים כולנו לאיום החות'י כאילו עוד מעט זה עובר אבל אם השכונה הזאת ממשיכה להיות מסוכנת למעבר – תחשוב על אוניית מכולות שיוצאת עם 15,000 מכולות מסין או מהודו, אז אולי 1,000 מכולות מיועדות לישראל בממוצע, לפעמים 1,500, לפעמים פחות ולפעמים יותר אבל מרבית המכולות מיועדות בסופו של דבר לכיוון אירופה כי המסלול הוא שהאונייה עוברת בתעלת סואץ, פורקת 2,000 או 3,000 מכולות באזור שלנו, של מזרח הים התיכון וממשיכה לאזור ברצלונה, מלטה, מערב הים התיכון אבל אז היא ממשיכה דרך גיברלטר ועולה למעלה לרוטרדם, לאנטוורפן ולהמבורג, ולשם מרבית המכולות הולכות

יואב צוקרמן:      עכשיו, אם אתה חברת ספנות שאומרת אוקי, יש בלגן בציר הסחר הזה של תעלת סואץ ואני מקיפה את אפריקה, זה לא כזה עיקוף כשמדובר ביעד הסופי של רוטרדם אבל אתה בטח לא תחתוך ימינה ותיסע את כל הים התיכון חזרה בגלל מדינת ישראל החביבה

יואב צוקרמן:  זה החשש לאורך זמן

יואב צוקרמן:  כרגע זה נראה זמני ולכן עושים את אותו שטעון

יואב צוקרמן:  אז תקחו את הדוגמה שנתתי, אותה אונייה גדולה שרוצה להגיע בסוף לרוטרדם, היא פשוט "תזרוק" את המכולות הישראליות והיווניות והאיטלקיות איפה שהוא במרוקו או בפורטוגל או ספרד, קרוב לגיברלטר, ותמשיך ולא תעשה את כל הסיבוב כנראה

יואב צוקרמן:  ואז זה אומר שאתה הופך מנקודה על ציר הסחר העולמי לפחות או יותר הנקודה הכי מרוחקת לסחורה שמגיעה מהמזרח, הם צריכים לעשות ממש סיבוב רציני

יואב צוקרמן:  וההשלכות האלה, בזמנו הייתה עבודה של יגאל מאור, שעצם השטעון לוקח שלושה ימים, זה היה שטעון בפורט סעיד, שזה גם שטעון קרוב אבל עדיין

יואב צוקרמן:  מה זה שטעון? מורידים את המכולה מהאונייה הגדולה שצריכה להמשיך ליעד בצפון אירופה לתוך אוניית הזנה של כמה אלפי מכולות, שבאה ולוקחת את המכולה רק שזה לוקח עוד כמה ימים וזה עולה עוד כמה מאות דולרים

יואב צוקרמן:       ברור שעכשיו יש משבר אז מחיר המכולה עולה מ-1,000 דולר ל-5,000 ואולי ל-10,000, וזה הכל מתגלגל על הצרכנים אבל אם בסופו של דבר יצא מהאיום הזה של חברות הספנות, שיש להן את השיקולים שלהן והאוניות שלהן הולכות ונהיות יותר גדולות ולא אכפת להן לשוט לאט בגלל הדלק כמו שנאמר, אז אם בסוף הם יתרגלו להקיף את אפריקה ולהגיע לצפון אירופה ויחליטו שכל מדינות הים התיכון עוברות בעצם לאיזה שהוא סוג של הזנה, אנחנו הנקודה הכי מרוחקת, כל נמלי ישראל, ואני חושב שזה משהו שכדאי למשרדים השונים לקחת בחשבון כי זה כבר אומר שלאורך זמן הפכנו להיות נקודת קצה ולא תחנה מרכזית

דן אילוז: זה באמת חשוב, ואני לא יודע אם לקחתם את זה בחשבון עד עכשיו, משרדי הממשלה, אבל זה משהו חשוב

דן אילוז:      בבקשה, נחום בסלו

נחום לוין: שלום

נחום לוין:  אני מנכ"ל משרד המודיעין, ואנחנו באים ואומרים שיש פה משבר בים האדום, ונכון להסתכל על שני איומים: האיום הראשון זה האיום החות'י, שנכון שכרגע הוא גלובאלי אבל הוא נוגע למדינת ישראל

נחום לוין:  והאיום השני שמתפתח זה היריבות הגוברת בין המעצמות בהתפתחות של שני גושים, שיכולות להיות לכך משמעויות בעתיד

נחום לוין:      אנחנו כאן הצגנו צעדים אופרטיביים

נחום לוין:  אני ממליץ לך לקיים ישיבה נוספת לבחינת הצעדים האופרטיביים למוצרים חיוניים בנוגע למדינת ישראל, לדוגמה נתנו כאן את האנטיביוטיקה, בשיתוף עם המשרדים הרלוונטיים לקחת מספר תחומים קריטיים למדינת ישראל ועליהם לעשות "זום"

נחום לוין:      אז בוודאי שיש כאן השפעות, ואני לא נכנס כאן לאמירות ובצדק

נחום לוין:  ראינו כאן כמה חברות ספנות שהפסיקו לשוט דרך באב אל-מנדב, אז ברור שיש פה השפעות לנמל אילת

נחום לוין:  אז יש השפעות כלכליות  על מדינת ישראל ואנחנו לקחנו כאן והסתכלנו ושמנו "זום" על הנושאים הקריטיים כרגע

נחום לוין:  אז בוודאי שיש כאן משהו יותר רחב שצריך להסתכל עליו, ואני אומר שצריך לקיים כאן דיונים אופרטיביים וצעדים אופרטיביים, מה מדינת ישראל עושה למשק האנטיביוטיקה ובעוד תחומים שהצבענו עליהם

נחום לוין:  תודה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  בקצרה בבקשה

אמיר שני: רק להוסיף נתון אחד כלכלי: אותו יבואן או תעשיין שמביא עד היום ב-18 או 19 יום, פתאום הוא שקוף ופתוח למערכת הבנקאית והוא צריך להגדיל את האשראים פי 2 עד פי 2

אמיר שני: 5

אמיר שני:  לא כל החברות הקטנות וה"מדיום סייז", יש להם את היכולות לפתוח אשראים כאלה רחבים

אמיר שני:  זה נתון כלכלי שנשמח שגם משרד הכלכלה וגם משרד האוצר יתעמקו בו כי אנחנו בטח לא רוצים להעשיר את המערכת הבנקאית בדבר כלכלי פיור שצריך לתת את הדעת עליו

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  משרדי הממשלה, אתם רוצים לומר משהו אחרון?     אני אסכם: קודם כל, אני אגיד אמירה עקרונית, ואני יודע שלא התכוונתם לזה כשאמרתם את זה אבל בכל זאת, ככה זה התפרש ולכן אני אגיד את זה בכל זאת: זה נכון שיש פה בעיה בינלאומית אבל אנחנו צריכים לתפוס אותה כבעיה ישראלית קודם כל

דן אילוז:  ברור לכולם שהסיבה לאתגר שיש מול החות'ים – הרצון של החות'ים הוא למנוע מאוניות ישראליות להגיע בדרך הזאת, ואני חושב שזה כמו שפעם היה כתוב: אסור ליהודים להיכנס פה, אז אסור לישראלים להיכנס פה, זה בדיוק אותו דבר ויש פה איזו שהיא אמירה עקרונית שאנחנו צריכים להבין שזו קודם כל הבעיה שלנו

דן אילוז:  יכול להיות שאסטרטגית אנחנו אומרים שנכון לתת לאחרים לטפל בבעיה הזאת, שאולי אנחנו ניכנס לזה רק בשלב יותר מאוחר אם הם לא יצליחו לעשות את זה בעצמם ואני מקבל את כל זה אבל אנחנו צריכים לתפוס את זה קודם כל כבעיה ישראלית ונכון, גם ברובד הכלכלי

דן אילוז:      בנושא של נמל אילת – אני כן חושב שאנחנו צריכים לחשוב על דרך איך לפצות את נמל אילת

דן אילוז:  אני לא יודע מה נעשה כבר בממשלה אבל זה לא הגיוני שהם ישלמו את המחיר השלם לעובדה שיש את הבעיה הזאת כרגע, ואני אומר את זה ומי שמכיר אותי יודע שאני לא שש לדבר על הוצאות ממשלתיות אבל בנושאים כאלה חריגים, אני חושב שאנחנו צריכים לבחון את הנושא הזה

דן אילוז:      לגבי עצם העניין – אני רואה פער מאוד גדול בין מה שנאמר בניהול של שטח בניגוד למשרדי הממשלה, ואני חושש שיכול להיות שהפער הזה נובע מהעובדה שהם רואים דברים בשטח שעוד לא מתבטאים בעליית מחירים ודברים כאלה ושאתם עוד לא מכירים

דן אילוז:  לכן, אני מבקש מכם להמשיך ולבדוק את הנושא הזה

דן אילוז:       אני אבקש מהממשלה ואבקש מכם לבחון את זה בעצמכם אבל אני אבקש גם מהשרים להקים צוות משותף בין המשרדים השונים שיעקוב אחרי הנושא הזה

דן אילוז:  זה לא צריך להיות צוות כל יום יטפל בדבר הזה אבל כן, שיהיו פגישות תקופתיות לבחון את הנושא הזה, לבדוק את הנושא הזה, לראות מה הבעיות, וכן להיות בקשר גם עם השטח

דן אילוז:  להיות בקשר עם התעשייה, להיות בקשר עם כל מי שדיבר פה, גם עם הנמלים וגם עם עולם הצרכנות כי דברים שהם יכולים לזהות מהשטח, לפעמים אנחנו, מאיפה שאנחנו יושבים, לא מצליחים לזהות

דן אילוז:  גם להתייחס למוצרים חיוניים, אני מסכים איתך, זה נושא שהוא חשוב ושצריך לתת עליו את הדעת בצורה נפרדת וגם לדבר על מה שחברי יואב אמר בסוף כי זו באמת בעיה אסטרטגית לטווח ארוך, ואנחנו צריכים לראות מה עושים בנושא הזה ואיך אפשר למנוע את זה

דן אילוז:  אני לא בטוח - -     

אלי בר יוסף: אני מבקש לתקן, עם כל הכבוד ליואב, אני לא מסכים עם מילה ממה שהוא אמר

אלי בר יוסף:  הוא צריך להבין שנמלי ישראל נחשבים ליעד מאוד אסטרטגי בים התיכון ובחברות הספנות הבינלאומיות

אלי בר יוסף:  למעלה משלושה מיליון TEU – אין הרבה מדינות בים התיכון אז צריך להבין שנמלי ישראל עושים כל שלושת הנמלים של הים השחור ביחד פלוס

דן אילוז: אבל אתה מדבר על המצב הקיים

אלי בר יוסף: מהבחינה הזאת, מסביב הים התיכון יש נמלים אסטרטגיים שחלקם בבעלות חברת הספנות, ואין שום מצב שהקווים הגדולים, הארוכים שפוקדים אותנו ימנעו מלפקוד אותנו ולעבור לשטעון

אלי בר יוסף:  זו תיאוריה שאיך אומרים? בתרחיש אפוקליפטי שלא

אלי בר יוסף:  לי זה לא נראה לעין בטווח הקרוב, מתוך השיח השוטף שיש לי עם הלקוחות, ויש לי איתם שיח ברמה שוטפת, עם כולם

אלי בר יוסף:  אבל אם תרצו לבדוק את זה, תדעו שבאפוקליפסה – אני לא עוסק בהפחדות, זה בסדר

דן אילוז: בסדר

יואב צוקרמן: נמל אשדוד רוצה להתווכח, אז נתווכח

דן אילוז: אני אגיד רק דבר אחד - -     

אלי בר יוסף: אני אדבר איתך, יואב - -     

יואב צוקרמן: אני רק אחדד: 1

יואב צוקרמן:  אלי בהחלט צודק

יואב צוקרמן:  שלושה מיליון מכולות זה לא דבר קטן ומצד שני, מה שהתכוונתי, אלי, זה שאם האיום הזה והבעיה של באב אל-מנדב תהיה ארוכה, אז חברות הספנות יתרגלו להקיף את אפריקה ועובדתית, גיאוגרפית, אתה בנקודה הכי מרוחקת

יואב צוקרמן:  מה הם יעשו אני לא יודע להגיד, אני רק אומר שהיגיון בריא אומר - -     

דן אילוז: אני לא נביא ואני גם לא מספיק מבין במקצוע שלכם, שאתם שניכם מבינים בו ולא מסכימים

דן אילוז:  אני חושב שזה שווה שמשרדי הממשלה יתנו על זה את הדעת ואחר-כך, בישיבה הבאה, הם יגידו לנו לאיזה מסקנות הם הגיעו

דן אילוז:      מישהו לא דיבר ורצה לדבר?     

בלה סטולר: חבר הכנסת אילוז, אני ממשרד המודיעין

בלה סטולר:  אני מציעה לצרף לדיון הזה גם את משרד החוץ וגם את משרד הבריאות מאחר ו - -     

דן אילוז: נכון, צריכים

בלה סטולר: - - זה חשוב להסכמי הסחר ולהיערכות מוקדמת, אנחנו כאן לטובת התרעה ומניעה

דן אילוז: נכון

דן אילוז:  גם משרד הביטחון חלק מהסיפור הזה אבל כמובן שמשרד הביטחון, פחות מתאים לו לדבר בפורומים פתוחים כאלה ואני מכבד את זה ולא לחצתי עליהם להגיע

דן אילוז:  יש פורומים אחרים בוועדת החוץ והביטחון שאנחנו מדברים על הצד הביטחוני של הדבר הזה

דן אילוז:      זהו, אני סיכמתי

דן אילוז:  אפשר לסגור את הישיבה

דן אילוז:  תודה רבה

דן אילוז:      הישיבה נעולה