ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 152, 2024-01-24 00:00

חוה אתי עטייה: בוקר טוב לכולם

חוה אתי עטייה:  היום יום רביעי בשבוע, י"ד בשבט התשפ"ד, 24 בינואר 2024

חוה אתי עטייה:  אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה

חוה אתי עטייה:  על סדר-היום: בקשה לדיון מהיר בנושא גיבוש תוכנית סיוע למשפחות משרתי הקבע במלחמה

חוה אתי עטייה:  חברי הכנסת שהגישו את הבקשה: יוליה מלינובסקי, ארז מלול, מירב בן ארי, צגה מלקו ולימור סון הר מלך

חוה אתי עטייה:  לפני שנפתח את הישיבה, אני שולחת מכאן את תנחומיי למשפחות ששכלו את יקיריהן ברצועה, והחלמה מהירה לפצועים

חוה אתי עטייה:  אני מייחלת, בעזרת השם, שהחטופים והנעדרים יחזרו במהרה בריאים ושלמה

חוה אתי עטייה:  היום זה ערב ט"ו בשבט, ערב כינונה של כנסת ישראל

חוה אתי עטייה:  אני מברכת את המציעות והמציעים, יש לנו גם את ארז מלול, על היוזמה בקיום הדיון

חוה אתי עטייה:  אין עוררין שצריך לדאוג לנשות משרתי הקבע ומשפחותיהן בעת חירום

חוה אתי עטייה:  נתחיל עם המציעה, חברת הכנסת לימור סון הר מלך

לימור סון הר-מלך: קודם כל, אני חושבת שכל עם ישראל מתמודד היום עם הקושי, עם האובדן, עם הצער, אובדן החיילים שלנו, הלוחמים שלנו

לימור סון הר-מלך:  לצערנו הרב, אסון שפקד אותנו בשבוע האחרון

לימור סון הר-מלך:  בכל פעם האסונות האלה מזכירים לכולנו שאנחנו עם אחד, ובלי כל הניסיונות למתג ולהגדיר – כשאנחנו מקבלים את השמות והרשימות והמקומות, אנחנו מבינים שאם אנחנו לא נהיה תלויים זה בזה, אנחנו נהיה תלויים זה לצד זה, חס וחלילה

לימור סון הר-מלך:  אני רוצה לשלוח תנחומים למשפחות הלוחמים, ובעזרת השם, גם תפילה ושבו בנים לגבולם של החטופים, ושנזכה לראות בשובם במהרה, ובשוב השם לציון ברחמים, בעזרת השם

לימור סון הר-מלך:      הדבר הזה, העניין הזה, הנושא הזה של נשות הקבע, אותו עוול בעיניי, של אותן נשים שמוסרות את הנפש, אותן משפחות שמוסרות את הנפש בשגרה עבור עם ישראל – מוסרות את הנפש, בלי מירכאות ובלי כאילו, ממש מוסרות, יום-יום, שעה-שעה, מבחירה את הנפש שלהן עבור עם ישראל

לימור סון הר-מלך:  חברת הכנסת יוליה מלינובסקי היא המציעה הראשית של הנושא הזה

לימור סון הר-מלך:  פתאום הבנו במהלך המלחמה – בתחילת המלחמה הן ישבו בשקט ולא דיברו, כי הן חשבו שזה די מובן מאליו שיתייחסו אליהן באותו אופן – אפילו היה ראוי לתת את הדעת יותר – למשפחות מתנדבי המילואים

לימור סון הר-מלך:  למרבה ההפתעה, גילינו שאותן נשים, אותן משפחות, אותם משרתי קבע, לא זוכים לתנאים, ואפילו לא להתייחסות, אף אחד לא חשב אפילו להתחיל להתייחס לדבר הזה

לימור סון הר-מלך:  אותן נשים – בעיניי אמיצות, ואמרתי גם להן שהן אמיצות – פנו אליי, אותו פורום שמאחוריו עומדות אלפי נשים שמבקשות מענה, שמרגישות שנעשה פה עוול

לימור סון הר-מלך:  הן אומרות אנחנו מתמודדות עם אותן התמודדויות שמתמודדות אתן גם אותן נשות מילואים

לימור סון הר-מלך:  אנחנו מתמודדים עם החיסרון של הבעל שכן היה מגיע הביתה, וכן היה נמצא, גם אם זה היה בתדירות אחרת ממה שהעולם הכיר, אבל הוא היה

לימור סון הר-מלך:  הי אפטרים, והיו חופשות קבועות, וידענו, ועכשיו אצלנו הכול התפרק, כמו בכל מדינת ישראל, כמו כל חייל, כמו כל לוחם

לימור סון הר-מלך:  ובאיזשהו אופן אנחנו נגרעות, אף אחד בכלל לא חושב לתת מענה כי יש איזושהי תפיסה כאילו שאנחנו גם ככה מקבלות איזשהו מענה, וזה לא נכון, כי בסוף אנחנו והילדים שלנו מתמודדים עם אותו סטרס, עם אותם לחצים, עם אותן התמודדויות, שכל מדינת ישראל מתמודדת איתם

לימור סון הר-מלך:  אז למה אנחנו, שבשגרה, בבחירה, בחרנו להיות עבור עם ישראל, למה עכשיו כשאנחנו זקוקים לעם ישראל, עם ישראל לא שם את לבו אלינו, לא מתייחס לצורך שלנו?     קודם כל, הבקשה היא לייצר איזשהו מתווה שמתייחס ונותן מענה לאותן נשים

לימור סון הר-מלך:  דרך אגב, אנחנו מדברים על נשים, אבל נשים וגברים זה אותו עניין

לימור סון הר-מלך:  נכון שהארכת חופשת לידה – כנראה שזה לא ממש רלוונטי לצד מסוים

מיכל מרים וולדיגר: היום גם גבר יכול לקחת

לימור סון הר-מלך: הוא יכול לבחור

לימור סון הר-מלך:  אבל לא משנה

לימור סון הר-מלך:  אני מדברת על הנפוץ יותר

לימור סון הר-מלך:  התחומים שנתבקשנו לתת עליהם מענה הם מתן פיצוי חודשי בשל פגיעה בהכנסות, מתן מענק כלכלת הבית למשרתי הקבע, מתן מענק עבור ימי חופשה וימי מחלת ילד שנוצרו בשל ההיעדרות

לימור סון הר-מלך:  שעות היעדרות מהעבודה – אנחנו רואים שיש איזשהו מענה שניתן לנשות המילואים שלא ניתן לנשות הקבע

לימור סון הר-מלך:  הענקת מענק ודמי לידה לבת זוג או בן זוג של משרת קבע

לימור סון הר-מלך:  בפן הנפשי – הרחבת הטיפול במסגרת מכון הקבע בצה"ל; ובאקדמיה – נתינת הקלות באקדמיה לסטודנטים בני זוג של משרתים בשירות הקבע

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שזה מינימום של הכרת הטוב שאנחנו כחברה חייבים לאותן נשים, לאותן משפחות שבוחרות להיות עבור עם ישראל, ועכשיו עם ישראל צריך להיות עבורו

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

חוה אתי עטייה: תודה רבה, נעבור לחברת הכנסת מלינובסקי

חוה אתי עטייה:  תודה רבה על היוזמה

לימור סון הר-מלך: תודה ליוליה על ההצעה, על היוזמה

יוליה מלינובסקי: לימור סקרה כבר את הבעיות

יוליה מלינובסקי:  זו פעם ראשונה שאנחנו מדברים על המשפחות של אנשי הקבע, כי על המילואים דיברו רבות ונעשה רבות

יוליה מלינובסקי:  קבע איכשהו נשאר בצד, בתפיסה שזה מה שהם בחרו, זה מה שיש, תתמודדו

יוליה מלינובסקי:  נכון, הן בחרו להתחתן עם קצינים, להיות בצבא, עם כל הטוב, עם כל החסרונות והיתרונות

יוליה מלינובסקי:  אבל מה שקרה אחרי 7 באוקטובר שונה לחלוטין

יוליה מלינובסקי:  המצב השתנה

יוליה מלינובסקי:  זה לא שיש פה קושי של שבוע-שבועיים, שעם זה אפשר להתמודד, זה משהו מתמשך

יוליה מלינובסקי:  גם כן ברור לי שהמערכה עוד לפנינו

יוליה מלינובסקי:  ברור לי שרק התחלנו, וברור לי גם שכשהמילואים משתחררים, הקבע יישארו, זה בדיוק המצב

יוליה מלינובסקי:  והמציאות מאלצת אותנו להתייחס לזה אחרת

יוליה מלינובסקי:  יש דברים שהצבא חייב לתת, יש דברים שהאוצר יצטרך לתת

יוליה מלינובסקי:  אנחנו לא סתם נמצאים בוועדת הרווחה והעבודה

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, בין תחומי האחריות של הוועדה הזאת, שהמצב משפיע מאוד על רווחתם ותעסוקתם של בני ובנות זוג של אנשי הקבע

יוליה מלינובסקי:  שם אנחנו צריכים לתת פתרון

יוליה מלינובסקי:  לדוגמה, היום אשת המילואים יכולה להיעדר מימי עבודה שעה נוספת ביום, נכון? יש את זה במתווה ובחקיקה, אם היא עובדת במשרה מלאה

יוליה מלינובסקי:  אשת קבע לא

יוליה מלינובסקי:  לא מגיע לה

חוה אתי עטייה: זו לקונה בחוק

חוה אתי עטייה:  צריך להגיש הצעת חוק

יוליה מלינובסקי: זו לקונה, לא חשבנו על זה, לא טיפלנו בזה, זה לא קרה

יוליה מלינובסקי:  זה בדיוק התפקיד שלנו

לימור סון הר-מלך: מיכל כן תיקנה את זה

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שזו חוכמה בדיעבד

יוליה מלינובסקי:  ברור שבהתחלה לא חשבנו על הרבה מאוד דברים

יוליה מלינובסקי:  זה דבר שאנחנו בהחלט יכולות לעשות

יוליה מלינובסקי:  חופשת המחלה של ילד – ברור שילדים, במיוחד קטנים, חולים

יוליה מלינובסקי:  יש מכסה לכל אחד מאתנו, ימי מחלה של ילד שאפשר להשתמש בהם

יוליה מלינובסקי:  אבל כשאת יכולה לחלק את זה עם בן או בת זוג, זה הרבה יותר קל

יוליה מלינובסקי:  אני מעלה שאלה – האם אפשר במצב כזה להשתמש בימי המחלה של הגבר, של הקצין, להקרין את זה על המשפחה? אני לא יודעת את התשובה

יוליה מלינובסקי:  לפי החוק לא, אבל אולי המצב כרגע מאלץ אותנו לחשוב על פתרונות יצירתיים, כי גם לו יש ימי מחלה של ילד, אבל כרגע הוא בכלל לא קיים מבחינת הנוכחות שלו

יוליה מלינובסקי:  הוא לא יכול לצאת עכשיו מעזה בגלל מחלת ילד

יוליה מלינובסקי:  איך עושים את זה? על זה אתם בצבא תצטרכו לתת תשובות

יוליה מלינובסקי:      אבל יש דברים שאי אפשר להפיל את כל התיק הזה רק על הצבא, כי יש גם מעסיקים

יוליה מלינובסקי:  לצבא יש קושי לתת מענה כלכלי כספי למשפחות, כי הם האזרחים

יוליה מלינובסקי:  הצבא אמון על הקצינים

יוליה מלינובסקי:  ואם אני מבינה נכון, המעטפת שאנשי הקבע מקבלים מהצבא, לפי מה שאני שומעת, היא בסדר גמור, לפחות לפי מה שאני שומעת

יוליה מלינובסקי:  אולי פה ושם צריך לשפר, אבל עדיין מדברים על כך שזה בסדר

יוליה מלינובסקי:  פה צריכה להתכנס הממשלה והמשרדים האזרחיים כדי לתת מענה למשפחות

יוליה מלינובסקי:  הסיפור של הטיפול הנפשי – המכון שנותן טיפול נפשי לקצינים - - -     

עינב חכמון: סליחה שאני מתפרצת לדבריך, הצבא מורכב גם מקצינים וגם מנגדים, לא רק מקצינים

עינב חכמון:  זה חשוב מאוד מאוד כשמדברים על אנשי הקבע

יוליה מלינובסקי: אני מדברת על אנשי הקבע

עינב חכמון: רק לפרוטוקול

מיכל מרים וולדיגר: את צודקת

חוה אתי עטייה: אנחנו ניתן לך בהמשך לדבר

יוליה מלינובסקי: אני מתייחסת כמכלול

יוליה מלינובסקי:  אני לא מהעולם הזה

יוליה מלינובסקי:  אני מתייחסת לכל אנשי הקבע שמשרתים בצבא

יוליה מלינובסקי:  את יודעת מה, אפשר לדבר על אזרח עובד צה"ל גם כן

יוליה מלינובסקי:  יש כל מיני, ואנחנו צריכים לתת פתרונות

יוליה מלינובסקי:  למשל המכון הזה, שנותן מענה ללוחמים ולקצינים ולאנשי הצבא, המשפחות לא שם כי הם אזרחים

יוליה מלינובסקי:  יש קושי לילדים, הילדים חווים את זה גם כן

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, אם בחברה האזרחית ולמשפחות המילואימניקים יש מענה בנושא הזה, לפחות לפי מה שאני שמעתי, פה זה בכלל לא קיים

יוליה מלינובסקי:  זאת אומרת, אנחנו צריכים פה שילוב גם של הצבא, גם של משרד הביטחון, כמובן המשרדים האזרחיים, כדי להתייחס לקבוצה הזאת

יוליה מלינובסקי:  ברור לי שיש דברים שניתן לעשות, ויש דברים שלא ניתן לעשות, עדיין יש שוני

יוליה מלינובסקי:  אבל זו פעם ראשונה שאנחנו דנים בכלל על האירוע הזה כי זו קבוצה מיוחדת

חוה אתי עטייה: תודה רבה

חוה אתי עטייה:  חברת הכנסת וולדיגר

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה על הדיון המהיר, ותודה רבה כמובן לוועדה וליושבת-הראש

מיכל מרים וולדיגר:  אני רוצה לפתוח בעניין ט"ו בשבט, כמו שפתחת, ובעניין יום הולדת לכנסת

מיכל מרים וולדיגר:  חשוב לי במשפט קצר לומר – אני לא יודעת לגבי הנוכחים פה, אבל אני בטוחה שבבית ובכלל יש מן סטיגמה נוראית על הכנסת

מיכל מרים וולדיגר:  אני חושבת שהכנסת הוא מקום חשוב, וצריך לברך עליו, ובימים כאלה טרופים, גם לשמוח בזה שיש לנו כנסת, שיושבים בה מכלל אזרחי מדינת ישראל, ייצוג של כולם

מיכל מרים וולדיגר:  לפעמים הצעקות פה עולות עד השמיים, והייתי שמחה אם זה לא היה, והייתי שמחה אם הייתה תרבות דיון כמו שצריך, כבוד הדדי, כדי שבבית יראו וילמדו שגם המנהיגים יודעים להסתדר

מיכל מרים וולדיגר:  בסך הכול, אני מברכת את הכנסת לעוד שנים רבות-רבות-רבות וטובות, שנצליח להוציא מפה רק טוב, אך ורק טוב – גם במעשים, גם בחקיקה, גם בהתנהגות, גם בהתנהלות, בכל מכול כל

מיכל מרים וולדיגר:  זה באשר ליום ההולדת של הכנסת

מיכל מרים וולדיגר:      לגופו של עניין, אני בהחלט חושבת שצריך לתקן פה גם בחקיקה, אבל צריך להיזהר, אנחנו לא מדברים על חקיקה של שגרה, כי בשגרה בחרו הנשים הנפלאות הללו להקים משפחה עם אנשי קבע

מיכל מרים וולדיגר:  תודה ענקית לכן

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו מדינה שעדיין, וכנראה עוד שנים רבות נסתמך על הצבא, יש לנו הרבה אויבים

מיכל מרים וולדיגר:  לכן שאפו, אבל אני חושבת שהצבא והמדינה בהחלט נותנים מעטפת בימי שגרה

ישראל אייכלר: אפשר לתקן פה ואפשר לתקן שם, אבל בסך הכול זה בסדר

ישראל אייכלר:  כן אני מסכימה שכשיש מצב של חירום, בהחלט גם אנשי הקבע נכנסו למסגרת הרבה יותר גדולה של עבודה מאשר בימי שגרה, גם אלה שרצים על הג'בלאות, בכל זאת, היו להם יותר חופשות בבית, היום אין להם

ישראל אייכלר:  גם המשפחות נפגעו כתוצאה מהמלחמה, ואי אפשר להתעלם מזה

ישראל אייכלר:  לכן גם בנושא של היעדרות מהעבודה של אשת מילואים, כך צריך לעשות גם לאשת איש קבע

ישראל אייכלר:  שוב, כמובן לא לאורך השגרה, אלא בתקופת חירום

ישראל אייכלר:      אני מסכימה לגמרי עם יוליה לגבי הצד הנפשי

ישראל אייכלר:  אני קוראת לצבא לפתוח את המכון ושלא תהיה תלות במשרת עצמו

ישראל אייכלר:  לא להגיד שאם למשל צריך טיפול זוגי, זה רק אם הוא יגיע, כי לפעמים הוא לא יכול להגיע, בוודאי עכשיו, ולכן לאפשר את המסגרת גם לבנות הזוג, או בני הזוג במקרה ההפוך, ולילדים שלהם

ישראל אייכלר:  כמובן גם באקדמיה – צריך לתת הקלות

ישראל אייכלר:  כן, הבית מתמודד עם המלחמה

ישראל אייכלר:  קודם כל, כל אזרחי מדינת ישראל מתמודדים עם המלחמה, ולא רק אנשי קבע ולא רק מילואים, כולנו, גם מישהו שאין לו נגיעה אישית ממש עם המלחמה

ישראל אייכלר:  כולנו נוגעים במלחמה, כולנו פותחים את כלי התקשורת, המדינה בטראומה

ישראל אייכלר:  לכן לכולם מגיע, אבל בוודאי על אחת כמה וכמה לאלה שמתמודדים באופן ישיר וזה נוגע באופן ישיר לבית שלהם

ישראל אייכלר:  אז אני מצטרפת לקריאה לעשות תיקונים ככל שאפשר גם בחקיקה בשעת חירום, ובוודאי במקום שלא צריך חקיקה, כמו כל מיני נהלים בתוך הצבא או באקדמיה, שיבואו לקראת וייתנו את אותן הקלות שנותנים לנשות המילואים גם לנשות אנשי הקבע

ישראל אייכלר:  תודה

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת ניר

שרון ניר: תודה רבה, אדוני

שרון ניר:  אני רוצה לברך קודם כל את היוזמות על הדיון החשוב הזה

שרון ניר:  אני חושבת שבמלחמה זה מתחדד ביתר שאת, שאנחנו צריכים להגדיר לעצמנו שאלה שנותנים יותר, מקבלים יותר

שרון ניר:  לכן כמקשה אחת אנחנו צריכים להסתכל גם על אוכלוסיית המשרתים במילואים, וגם על המשרתים בקבע, כי ברור לנו לחלוטין שהם מרוויחים לנו את המדינה בשעה הנוכחית

שרון ניר:  חשוב לי להגדיר שבצבא יש כ-40,000 משרתי קבע – קצינים ונגדים – אוכלוסייה ייחודית מאוד, שלאורך כל השנים, לא רק בימי מלחמה, נמצאת במקום של שליחות

שרון ניר:  צריך להגיד את זה בצורה הכי ישירה

שרון ניר:  הם משרתים בצבא, הם לא עובדים בצבא

שרון ניר:  למרות שאנחנו נמצאים עכשיו בוועדת העבודה והרווחה, מדובר בשירות שהוא כמו עבודה

שרון ניר:  אני מדגישה במיוחד את השירות, כי זה שירות תובעני

שרון ניר:  שירות תובעני בשגרה, וביתר שאת, שירות תובעני במלחמה

שרון ניר:  ולכן לנו יש מחויבות לאותם תאים משפחתיים, אלה שיושבות כאן לידי, ויכלו לשבת כאן גברים לידי, כי יש גם נשים כרגע שיש להן בעלים שתומכים את התא המשפחתי; יש לנו מחויבות לאוכלוסייה הזו

שרון ניר:  זו אוכלוסייה ייחודית שאנחנו ככנסת, כמדינה, צריכים לדעת להסתכל עליה, במיוחד בשעת מלחמה, ולתת לה את המעטפת הנדרשת בהיבט של תאים משפחתיים

שרון ניר:  תאים משפחתיים שכרגע לפעמים לא רואים את החלק המשמעותי, הארי, מהתא המשפחתי – אבא או אימא – במשך חודשים ארוכים, זה משפיע על התפקוד של המשפחה

שרון ניר:      זה משפיע על התפקוד של המשפחה קודם כל במקום העבודה של בן הזוג, וצריך להגיד את זה

שרון ניר:  אחת הציפיות שלי בסוף היא שאנחנו כמדינה נדע להפוך את האוכלוסיות האלה לסוג של פרח מוגן

שרון ניר:  לא ייתכן שבשעה שבמקום אחד האבא נלחם בחירוף נפש להגנת המדינה, בצד השני יגידו לאשתו את מפוטרת מהעבודה

שרון ניר:  זה בלתי נתפס

שרון ניר:  זו התייחסות של מדינה שהיא לא מנוהלת, אלא היא מתנהלת

שרון ניר:  יש לנו קושי רציני מאוד להתייחס לצד השני, אבל אנחנו צריכים גם אמירה ערכית בעניין הזה, וגם לייצר מנגנונים שמגנים על בן או בת הזוג במקום הזה, וכמובן, עם ציפייה גדולה מאוד של התחשבות מצד מקומות העבודה

שרון ניר:      הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו, לגמישות התפעולית בצה"ל

שרון ניר:  יושבות פה קצינות בכירות בצבא שמבינות את זה היטב – הצבא צריך בעניין הזה להתייחס בצורה של גמישות תפעולית, ולעשות עכשיו פוקוס והתמקדות על האוכלוסייה של המשרתים בקבע, עם יכולת להסתכל בראייה מרחיבה על שירותים שלא מצטמצמים לאיש הקבע, אלא הם שירותים שניתנים למשפחה

שרון ניר:  לא more of the same, אלא דברים אחרים שמסתכלים על התא המשפחתי ועל המחירים הכבדים שאותו משרת בקבע משלם

שרון ניר:  אם זה קצת להושיט יד בהיבט של סיוע מנטלי למשפחה שעוברת אירוע כזה, קבוצות תמיכה – יש עוד אלף ואחת ורסיות שאפשר לחשוב עליהן ביצירתיות

שרון ניר:  אני חושבת שכדי לשמר את הקבוצה הזו ולחזק אותה, כי אנחנו נידרש לה לאורך זמן, זה צריך להיות יעד ראשון במעלה של הצבא ושל מדינת ישראל

שרון ניר:  תודה, אדוני

ישראל אייכלר: חברת הכנסת עטייה, רצית להגיד עוד משהו?     

חוה אתי עטייה: אחרי שהאוצר ידבר

ישראל אייכלר: בבקשה

ישראל אייכלר:  אז אנחנו נעבור לנציגת פורום משפחות משרתי הקבע, הגברת אלה מדינה

אלה מדינה: בוקר טוב

אלה מדינה:  יושב-ראש הוועדה, חברות הכנסת, אפתח בתודה לוועדה הזו ולבמה הזאת שאתם נותנים לנו לבוא ולהשמיע

אלה מדינה:  שמי אלה מדינה, ממקימות פורום נשות משרתי הקבע

אלה מדינה:  אני נשואה לסגן אלוף אודי מדינה, יש לנו שלושה ילדים, ואנחנו גרים בכרכור

אלה מדינה:      בבוקר ה-7 באוקטובר התעוררתי בשעה 06:29 לקול שריקות טילים מחרישות אוזניים בבסיס רעים באוגדת עזה

אלה מדינה:  בשנתיים וחצי האחרונות אודי בעלי משרת שם כקצין משאבי אנוש באוגדה

אלה מדינה:  הוא סוגר שבת לארבע, וגם אנחנו, המשפחה, סוגרים איתו כל שבת רביעית

אלה מדינה:  אהבנו תמיד להגיד לאוגדה, והיא הפכה להיות הבית השני שלנו

אלה מדינה:      אותה שבת שחורה הייתה אמורה להיות השבת האחרונה שלנו

אלה מדינה:  אחרי שנתיים וחצי של שירות באוגדה, זו הייתה אמורה להיות השבת האחרונה

אלה מדינה:  במקום זה, הילדים ואני מצאנו את עצמנו לכודים במשך כמעט 13 שעות בחמ"ל האוגדה, בזמן שמחבלי הנוח'בה פשטו בהמוניהם על בסיס רעים

אלה מדינה:  אודי, למרות היותו קצין תומך לחימה, קצין משאבי אנוש, נלחם בגבורה משעות הבוקר עד שעות הלילה, קרב של מעטים מול עשרות מחבלי קומנדו

אלה מדינה:  היה לנו מזל גדול באותו יום, למשפחה שלי

אלה מדינה:  הילדים ואני ניצלנו בשלום בשעות הערב במסוק מהאוגדה, ואודי ניצל מהלחימה העזה

אלה מדינה:  מזל, שלצערי, לא עמד למשפחות רבות אחרות, ואיבדנו באותו היום קצינים וחברים

אלה מדינה:      מאותו היום מציאות החיים שלנו השתנתה באופן קיצוני

אלה מדינה:  אודי, כמובן שלא סיים תפקיד

אלה מדינה:  אותה שבת שהייתה אמורה להיות השבת האחרונה הפכה לעוד 13 שבתות רצופות, כמעט 100 ימים ברצף שאודי היה שם, הגיע לגיחות קצרצרות של 10-8 שעות פעם בשבועיים

אלה מדינה:  במשך שבועות כמעט שלא היה זמין בפלאפון

אלה מדינה:  כל היציבות שהייתה לנו כמשפחה, כל התוכניות שלנו, השתנו, ואנחנו כלל לא יוצאי דופן

אלה מדינה:  מציאות החיים נטרפה כליל לכל משפחות משרתי הקבע, לוחמים ותומכי לחימה, קצינים ונגדים, ביחידות השדה ובמטה

אלה מדינה:  איך זה ייתכן שהמשפחות שלנו, שנושאות על הכתפיים שלהן את האחריות לביטחון ישראל כל השנים, כל הימים, נשכחות ונזנחות ברגע הזה של מלחמה קיומית קשה על הבית? איך זה ייתכן שהמשפחות שלנו, שהן הראשונות להיכנס תחת האלונקה, הראשונות להקריב ולתת מעצמן, וגם האחרונות שיחזרו לשגרה, מודרות מהשיח, מההערכה הציבורית, ומהסיוע שניתן מטעם הממשלה בתקופה הזו עבור משפחות המשרתים? איך זה ייתכן שאנחנו, שכבר הפנמנו ששנת 2024 הולכת להיות שנת לחימה ארוכה וקשה, שאין לנו שום תאריך סיום באופק לחזרה לשגרה – לא מבחינה משפחתית, לא מבחינה תעסוקתית וכלכלית, לא מבחינה רגשית – לא זכינו עד היום לוועדה אחת – אחת – המוקדשת לנו, ודנה ישירות בענייננו? אנחנו לא צריכות להתחנן לסיוע

אלה מדינה:  אנחנו לא צריכות לצאת מגדרנו בשביל לזעוק את הקושי כדי לקבל סיוע ומענה

אלה מדינה:      אני ניצבת בפניכם כאן לא בתור אלה, או בשביל אלה

אלה מדינה:  החברות שכאן לצדי – אנחנו לא כאן בשביל עצמנו

אלה מדינה:  מהרגע שקם הפורום המייצג של נשות משרתי הקבע, אנחנו מופגזות בפניות אישיות של נשים שחולקות אתנו את קשיים שלהן, קשיים עצומים, שהן מתמודדות איתם בימים האלה

אלה מדינה:  קשיים רגשיים רבים של הילדים, של הנשים עצמן

אלה מדינה:  קשיים כלכליים משמעותיים מאוד

אלה מדינה:  קשיים תפקודיים, ועוד ועוד ועוד

אלה מדינה:  אין תחום חיים אחד שלא נפגע קשות בתקופה הזאת

אלה מדינה:      אנחנו דורשות מענה בחירום

אלה מדינה:  אנחנו מבקשות פיצוי כלכלי על אובדן הכנסה עקב היעדרות של בן הזוג או בת הזוג, שכירות ועצמאיות

אלה מדינה:  חוק שעת מילואים בחירום

אלה מדינה:  הארכה של חופשת לידה בתשלום

אלה מדינה:  מענק חודשי לסיוע בתפעול הבית

אלה מדינה:  תוספת ימי חופשה ומחלה לתקופת החירום

אלה מדינה:  סיוע נפשי

אלה מדינה:  הקלות לסטודנטים

אלה מדינה:  אני מדגישה, כלל הדרישות שלנו הן דרישות לשעת חירום

אלה מדינה:  אנחנו משפחות שמגויסות למען ביטחון ישראל כל השנים, במיוחד כעת, במלחמת חרבות ברזל

אלה מדינה:  מגיע לנו שתראו אותנו

אלה מדינה:  אנחנו ראויים וראויות לקבל סיוע כדי שאנחנו נוכל להמשיך ולהיות גב יציב וחזק לבני ובנות הזוג שלנו, שהם יוכלו להמשיך לשרת ולהביא ביטחון וניצחון לישראל

אלה מדינה:  לדאוג למשפחות שלנו בתקופה הזו זו חובה מוסרית, ערכית וחברתית

אלה מדינה:  תודה לכם שהקשבתם

אלה מדינה:  תודה על הוועדה הזאת

אלה מדינה:  תודה על הזמן שלכם

אלה מדינה:  עכשיו זה הזמן שלכם לפעול ולהביא לנו תוצאות

אלה מדינה:  תודה

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אם אני יכול למקד את הדברים שלך – את מדברת רק על שעת חירום, או שאת מדברת בכללי?     

אלה מדינה: אנחנו מדברות על שינויים לשעת חירום בלבד כרגע

ישראל אייכלר: רציתי להדגיש את זה

ישראל אייכלר:  הדבר השני, שמעתי את חברת הכנסת ניר אומרת שמפוטרות – את מכירה מישהי שפוטרה מהעבודה בגלל זה?     

אלה מדינה: שמענו על נשים, ויש הרבה מאוד נשים שבתקופה הזו נפלו בין הכיסאות מכל מיני סיבות ונסיבות אישיות

אלה מדינה:  אז כן, הדבר הזה קורה

ישראל אייכלר: אני יודע שיש הגנה, לפחות עד מרץ, נכון?     

הדס וינוגרד הבר: למילואים

הדס וינוגרד הבר:  ההגנה שקיימת היא למשרתי - - -     

עדה מימון: לא, לא, לא, החוק קובע הגנה גם לבן זוג של משרת קבע

ישראל אייכלר: אנחנו נצטרך להאריך את זה, זה ברור

מורן חטב: צריך להאריך, וגם יש התייחסות לנושא החל"ת

מורן חטב:  מורן חטב, מפורום נשות משרתי הקבע

מורן חטב:  גם נושא החל"ת, שהפך להיות הפיטורים השקטים, זה גם נושא

ישראל אייכלר: את רצית להציג מצגת?     

מורן חטב: נכון, אני רוצה להציג את הסקר

מורן חטב:  לפני כחודש הקמנו את פורום נשות משרתי הקבע לאור הזעקה שקמה בקהילה שלנו

מורן חטב:  יש לנו קהילה שקיימת בקבוצות השונות למעלה מעשר שנים

מורן חטב:  זו קהילה שידעה מלחמה, מבצעים וסבבים כאלה ואחרים

מורן חטב:  קול זעקה כמו שנשמע עכשיו מעולם לא נשמע, ולכן החלטנו לחבור יחדיו ולבחון את הצרכים

מורן חטב:  יש לנו פה את הסקר שענו עליו למעלה מ-1,100 נשים

מורן חטב:  הנתונים הדמוגרפיים שמוצגים כאן הם כדי להציג שהאוכלוסייה שאנחנו מדברים עליה היא אוכלוסייה רוחבית, היא מייצגת את הצבא כמו שהוא

מורן חטב:  אין פה הטיות

מורן חטב:  הרוב קצינים, 60% בערך קצינים, רובם רבי סרנים וסא"לים

מורן חטב:  יש לנו רס"בים, רס"מים

מורן חטב:  יש לנו מכל קשת התפקידים, 22% מפקדים לוחמים, תומכי לחימה ביחידות קדמיות, בסביבות ה-40%, עורפיים וכולי

מורן חטב:  רוב המשפחות הן עם ילדים, ועם ילדים מתחת לגיל 14

מורן חטב:  אנחנו סיווגנו גם לפי אזור מגורים שמתייחס לפיקוד העורף כדי להבין איפה לא היו מסגרות ומה הייתה רמת הפגיעה

מורן חטב:  אנחנו רואים שמחציתם אכן חיים באזור שבו הייתה פגיעה, ששגרת החיים של הילדים השתבשה

מורן חטב:  85% מהנשים העידו על פגיעה משמעותית בשגרת חייהן

מורן חטב:  הנשים, שאנחנו רגילות לחיות את החיים האלו, מעידות שהחיים שלנו היום בצל המלחמה, לא דומים למה שהיה

ישראל אייכלר: אני רוצה להבין את העניין של אזור מגורים שציינת

ישראל אייכלר:  מה זה נקרא אזור מגורים?     

מורן חטב: מה הכתובת שלנו, איפה אנחנו גרים

ישראל אייכלר: 46% גרים איפה?     

מורן חטב: באזורים שהוגדרו על פי פיקוד העורף כאזורים צהובים, כתומים ואדומים

מורן חטב:  זאת אומרת שהמסגרות החינוכיות שם היו חלקיות ומקומות העבודה

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אין פתרון

ישראל אייכלר: אני רציתי לדעת את הפרופורציות

ישראל אייכלר:  כמעט חצי נמצאים באזורים סמוך לעבודה של המשרת

מורן חטב: לא, הכוונה פה היא לרמת הסיכון ואם היה איום רקטי, אז הן נדרשו להיות בבית ולא היו מסגרות חינוכיות, זו הכוונה

מורן חטב:  פה נכנס מה הדבר המשמעותי שהשתנה בשגרת המשפחה מאז המלחמה

מורן חטב:  אנחנו רואים ש-62% מהנשים העידו על קושי נפשי ורגשי לאישה ולילדים

מורן חטב:  אני רוצה להרחיב בנושא הזה

מורן חטב:  הסיפור של הקושי הנפשי הוא סיפור קשה וכאוב

מורן חטב:  שלושה חודשים שהשגרה שהייתה לנו הזדעזעה, ואנחנו פשוט מותשים, ויש עוד דרך ארוכה לפנינו

מורן חטב:  הילדים שלנו חווים חרדות נטישה, רגרסיה התנהגותית, הקטנים – הרטבות, התפרצויות זעם בקרב הגדולים יותר

מורן חטב:  אנחנו, שאנחנו הגב של הבית, המשענת, שצריכות להחזיק את הקושי של הילדים ואת התפרצויות הכעס, ואת ההיעלמות של בן הזוג שלנו

מורן חטב:  הבת שלי אמרה לאחים שלה באחד הערבים: אתם יודעים שאבא שלנו מת? זה עד כמה אנחנו לא רגילים להיעדרות הממושכת הזאת

מורן חטב:      אנחנו, הנשים, צריכות להיות משענת וגב חזק לבני הזוג שלנו ולילדים, ואנחנו קורסות, אנחנו עמוסות בדאגות – אנחנו צריכות לדאוג לשלומו של בן הזוג שלנו

מורן חטב:  אני נשואה לסגן אלוף, ליפתח, שהוא קצין לוגיסטיקה, הוא נמצא בגבול הגליל המערבי, ואני יודעת שהוא מסכן את חייו למרות שהוא לא מפקד לוחם, אבל הוא נמצא שם באיום נ"ט ואיום של ירי, אז אני דואגת לו, לשלומו, ואני דואגת לבריאות הנפשית של הילדים שלי, ושיהיה להם תפקוד תקין במסגרות שלהם ובחברה

מורן חטב:  אני דואגת לפרנסה, ולקריירה, שאני מטפחת אותה שנים

מורן חטב:  הסיפור הוא לא שלי, הוא סיפור של כל הנשים

מורן חטב:  ואנחנו דואגות לתפעול של הבית, שזה לופ שלא נגמר

מורן חטב:  חלקנו מסיימות חל"ד ולא פנויות להתמודד נפשית עם תינוק שצריך להרגיל לגן, וסטודנטיות שצריכות להתמודד עם משימות

מורן חטב:  בסוף כל הדאגות האלה מתנקזות לבן אדם אחד, בן אדם אחד שצריך להחזיק את הכול כמעט ארבעה חודשים

מורן חטב:  הקושי הנפשי פה שלנו ושל הילדים הוא בהחלט מאוד מאוד משמעותי

מיכל מרים וולדיגר: למה המכון לא יכול לקבל גם את המשפחות?     

שולי אלכסנדר: מכון הקבע הרחיב משמעותית מאוד את הקיבולת שלו

שולי אלכסנדר:  שמי שולי אלכסנדר, אני ראש מחלקת הפרט באגף כוח אדם

שולי אלכסנדר:  נמצאת איתי תת אלוף ליאת שבו, ראש חטיבת הסגל באגף כוח אדם

שולי אלכסנדר:  אני אתייחס ספציפית למכון הקבע לאור השאלה

שולי אלכסנדר:  אני אגיד קודם כל שמכון הקבע הרחיב ביכולות הצבאיות שלו – אני אומרת יכולות צבאיות, דרך תקציבי צה"ל – בצורה משמעותית מאוד את הקיבולת שלו, ומאפשר היום טיפולים רחבים וגם טיפולים זוגיים גם למשרתי הקבע וגם לבנות הזוג

שולי אלכסנדר:  נושא הילדים הוא נושא מורכב משפטית

שולי אלכסנדר:  ישבנו על זה במספר דיונים

מיכל מרים וולדיגר: אבל הנשים יכולות להגיע לבד בלי הבעלים שלהן?     

שולי אלכסנדר: הנשים לא יכולות להגיע לבד

מיכל מרים וולדיגר: אז מה עשינו בזה? אז מה הרעיון?     

הדס וינוגרד הבר: אני ניסיתי להגיע לטיפול ולהושיב את בן הזוג שלי לטיפול, זה לא אפשרי בימים האלה

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו מדברים על תקופת החירום, תפתחו את זה בתקופת החירום לנשים בלי הבעלים

שולי אלכסנדר: שנייה

שולי אלכסנדר:  יש סוגיה משפטית

שולי אלכסנדר:  טיפול זוגי במעלה הדרך, אני חושבת שהוא כלי חשוב וראוי שיהיה אחד הכלים עבורכם במכון הקבע

שולי אלכסנדר:  הטיפול באזרחים מבחינה משפטית הוא בעייתי, כי כשצה"ל נותן שירות לאזרחים – ואפשר להיכנס פה לסוגיות המשפטיות, נראה לי שזה פחות - - -     

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה לא אזרחי, זה בגלל המלחמה

ישראל אייכלר: חברת הכנסת וולדיגר, את יודעת שאת מפריעה לה?     

מיכל מרים וולדיגר: לא, אני לא יודעת שאני מפריעה לה, אני יודעת שאני דואגת להן

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא מפריעה

ישראל אייכלר: תשמעי מה שאני אומר, כשמגיע בן אדם, אפילו אם הוא קצין בכיר, לוועדת כנסת, הוא מרוכז, הוא ממוקד, הוא מרוגש, וכשאת מכניסה לו שאלות וויכוחים איתו, הוא מאבד את הקשב

ישראל אייכלר:  תני לה לסיים

מיכל מרים וולדיגר: אבל ברור לכבוד היושב-ראש שאני לא עושה את זה כדי להפריע לה?     

ישראל אייכלר: אני מאמין לך

מיכל מרים וולדיגר: מצוין

מיכל מרים וולדיגר:  בוא לפחות על זה נסכם

ישראל אייכלר: לכן אני אומר לך שאת לא מודעת למה שאת עושה

ישראל אייכלר:  תני לה לסיים, ואחרי זה תשאלי שאלות

ישראל אייכלר:  אנחנו לא בורחים

שולי אלכסנדר: אני אשמח לסיים, ברשותכם, את הפתרונות ששמנו לאור הסוגיה הזו

שולי אלכסנדר:  היום אנחנו נותנים לכל אוכלוסיית המשפחות הלוחמות, קרי המפקדים הלוחמים, א' ומעלה, החזרים כספיים בגין טיפול רגשי לילדים ובנות זוג בתקרה סדורה עד 3,000 שקל לשלושה ילדים, ועד 4,000 שקל לארבעה ילדים

שולי אלכסנדר:  זה סדור

שולי אלכסנדר:  ההחזרים האלה ניתנים בגין מענקים עבור החזר טיפול רגשי לילד

שולי אלכסנדר:  זה פותר לנו את הסוגיה המשפטית של האחריות על תו התקן הטיפולי לאזרח, שצה"ל אינו יודע לקחת עליו אחריות על פי חוק

שולי אלכסנדר:  לכן כך פתרנו את הנושא לסוגית המפקדים הלוחמים שזקוקים לטיפולים רגשיים עבור ילדיהם

שרון ניר: אבל זה חל רק על מפקדים לוחמים

ישראל אייכלר: רגע, היא לא סיימה

ישראל אייכלר:  היא תסיים, וכולכם תוכלו לשאול אחד-אחד

שולי אלכסנדר: סוגית המשפחות שאינם מפקדים לוחמים בעת הזו, שהיא עת מותחת ביותר, ואנחנו נמצאים שם ועובדים בזה 7/24, היא על שולחננו

שולי אלכסנדר:  יש מספר פתרונות שאנחנו דנים בהם כרגע

שולי אלכסנדר:  אחד מהם הוא לצאת למכרז של ספקי טיפול רגשי עבור ילדים, שנוכל לתת ואוצ'ר למשפחה שאיננה בהכרח משפחה לוחמת, כי אנחנו מבינים שכולם הולכים להיות תחת האלונקה המאוד מאוד מתוחה בשנת המלחמה הנוכחית

שולי אלכסנדר:  זה נמצא על שולחננו במסגרת תוכנית הקבע, שהיום, דרך אגב, עולה לאישור סופי אצל ראש אכ"א, ואנחנו נבחן את מתן הוואוצ'רים במסגרת מכרז מיקור חוץ על פי חוק שייתן מענה גם עבורכם

ישראל אייכלר: יש לי שאלה ראשונה, אחר כך יישאלו אחרות

ישראל אייכלר:  ביחס לנשות המילואים, את רואה קיפוח, או הבדל, או שוני שנשות משרתי הקבע לא מקבלות, איזשהו דבר?     

שולי אלכסנדר: אני אענה לך בכובע המקצועי שלי, אחר כך אולי אני אגיד מילה אישית

שולי אלכסנדר:  על סדר-היום של צה"ל כלל אוכלוסיות המשרתים

שולי אלכסנדר:  בצה"ל משרתים כתף לכתף חיילי חובה – שחייבים להזכיר אותם כאן, הם נעלמו איכשהו מהתמונה, חיילי החובה, 150,000 במספר, נלחמים יום-יום

ישראל אייכלר: חיילי חובה נשואים? אנחנו מדברים על נשות-

שולי אלכסנדר: כל חיילי החובה, ויש גם חיילי חובה נשואים

שולי אלכסנדר:  חיילי החובה, חיילי הסדיר וחיילי המילואים, כתף אל כתף, ואנחנו בצה"ל פועלים לתת מעטפת ראויה בהתאם לאתגרים של כל אחת מהאוכלוסיות

שולי אלכסנדר:  על סדר-היום של צה"ל בכל רגע נתון הצרכים והאתגרים של כלל האוכלוסיות

שולי אלכסנדר:  אוכלוסיית אנשי הקבע – יושבת לידי פה ראש חטיבת הסגל שעשתה שיפטינג, והיא תתייחס לזה, לכל תוכנית המענקים כדי לתת מענה לאנשי הקבע ומשרתי הקבע

שולי אלכסנדר:  אני לא מזהה, בטח לא בסדר-היום הצה"לי, שום אפליה, שום הסגות, שום שונות

שולי אלכסנדר:      ברשותכם, המשפט האישי שאני אגיד – אני נשואה למג"ד במילואים, ששלושה חודשים לא היה בבית כי הוא היה בעזה

שולי אלכסנדר:  ואני עוסקת כל היום באנשי הקבע

שולי אלכסנדר:  אני לא מזהה משהו שלא נמצא על סדר-היום לפחות בהבנת המורכבות

שולי אלכסנדר:  נכון, לא פתרנו הכול

שולי אלכסנדר:  לא פתרנו הכול, אבל אני לא מזהה אפליה כזאת, חלילה

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לחזור לצד הנפשי

מיכל מרים וולדיגר:  לגבי הילדים, שאמרת שאתם חושבים על מכרז וזכיינים – מעולה

מיכל מרים וולדיגר:  אני מברכת על כך, ושתצליחו ותסיימו את זה כמה שיותר מהר

מיכל מרים וולדיגר:  אני רוצה לחזור לנשות אנשי הקבע, כמו שאמרה פה לפני כמה דקות – אני לא זוכרת את השם שלה, שהכול נופל עליה

מיכל מרים וולדיגר:  נכון, גם הדאגה לילדים, אז פתרתם – בשאיפה שזה יקרה – את נושא הילדים

מיכל מרים וולדיגר:  אבל אני מדברת על הנשים

מיכל מרים וולדיגר:  אני באה מעולם בריאות הנפש

מיכל מרים וולדיגר:  להגיד הן אזרחיות ולשלוח אותן למערכת האזרחית – לצערי הרב, לא עשינו כלום

מיכל מרים וולדיגר:  המערכת האזרחית גם ככה נכנסה לחירום כשהיא לא מתפקדת, אז בוודאי בחירום קשה לה פי כמה וכמה, ואני חושבת שבצבא יש טיפול טוב יותר, ברוך השם

מיכל מרים וולדיגר:  ולכן בעיניי, כשאתם כבר הכרתם בטיפול זוגי אצלכם בתוך המכון, כבר הכרתם – אני יודעת שבטיפול אישי גם באזרחי לפעמים אומרים לאחד מבני הזוג תבואו בנפרד כדי לשטוח את הטענות, את הדרישות, את הקשיים, בפני המטפל, והם לא חייבים להגיע ביחד

מיכל מרים וולדיגר:       אני גם עורכת דין במקצועי, ולא מעט שנים

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא רואה שום בעיה משפטית להכניס את כל הנשים הנפלאות האלה, ככל שהן רוצות, לתוך המכון שלכם, שיבואו על בסיס טיפול זוגי, כי, מה לעשות, לגדל את הילדים זה זוגי, ולפתח קריירה של אחת מהן זה זוגי

מיכל מרים וולדיגר:  כל הדברים האלה הם זוגיים, ולכן פתחו את המכון לנשים

מיכל מרים וולדיגר:  הדס אמרה שהיא רוצה, היא פנתה אליכם, אבל בעלה לא יכול

מיכל מרים וולדיגר:  לא, בלי הבעל את לא יכולה להגיע – מה עשינו בזה? כרגע – אני חושבת שלתמיד, אבל לפחות כרגע, בשעת חירום, בשעת המלחמה, תפתחו את המכון לנשים בלי להתנות את זה בבואו של הגבר

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא מבינה מדוע זה לא קורה

ישראל אייכלר: אולי תרשמו את השאלות כדי שכולם יוכלו לשאול, ואחר כך תשיבו לכולם, בסדר?     

יוליה מלינובסקי: שאלה טכנית

יוליה מלינובסקי:  אמרת בחלק הראשון שלילדים של הקבע יש כבר 4,000 שקל לטיפול?     

שולי אלכסנדר: למפקדים לוחמים

יוליה מלינובסקי: מפקדים לוחמים

יוליה מלינובסקי:  ממתי זה?     

שולי אלכסנדר: לפני כשנה התחלנו

יוליה מלינובסקי: וזה עובד?     

שולי אלכסנדר: בוודאי

יוליה מלינובסקי: בחירום, גם עכשיו זה עובד?     

שולי אלכסנדר: בטח

שולי אלכסנדר:  בטח

שולי אלכסנדר:  גם בשגרה וגם בחירום

לימור סון הר-מלך: אני רוצה להבין שהבנתי נכון, שולי

לימור סון הר-מלך:  אמרת 3,000 שקל לשלושה ילדים ו-4,000 - - -     

שולי אלכסנדר: למפקדים לוחמים

לימור סון הר-מלך: אני לא מצליחה להבין

לימור סון הר-מלך:  תוכלי לחזור על המספרים?     

שולי אלכסנדר: 3,000 שקל לשני ילדים, ו-4,000 שקל לשלושה ילדים ומעלה

מיכל מרים וולדיגר: לשנה

שולי אלכסנדר: לשנה

לימור סון הר-מלך: שנייה

הדס וינוגרד הבר: זה למפקד לוחם בלבד

הדס וינוגרד הבר:  לא לתומכי לחימה ולא ללוחמים רגילים, שהם לא מפקד לוחם

הדס וינוגרד הבר:  כמה אנשים נכללים בהגדרה?     

לימור סון הר-מלך: קודם כל, זו שאלה מצוינת, למה זה רק למפקדים לוחמים? דבר שני, הבנתי שהדבר הזה קרה לפני שנה

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שצריך לתת את הדעת שאנחנו היום נמצאים באירוע אחר, ולכן אנחנו צריכים בוודאי שזה לא יהיה רק למפקדים לוחמים, אלא גם לכל מערך הקבע שמתמודד עם המציאות הנפשית הקשה וההתמודדות עם המלחמה

לימור סון הר-מלך:  אני רק רוצה לומר, ההחזרים הם עד 3,000 שקל ועד 4,000 שקל לשנה?     

שולי אלכסנדר: יש פה עוד נתון חשוב

לימור סון הר-מלך: שנייה, אני לא סתם שואלת

לימור סון הר-מלך:  אתם מבינים כמה טיפולים זה?     

שולי אלכסנדר: לשנה

שולי אלכסנדר:  שנייה

שולי אלכסנדר:  קודם כל, צריך לומר שלכל משרת קבע יש ביטוח "פמי" שנותן החזר טיפול רגשי מגיל 5 ומעלה

שולי אלכסנדר:  הבעיה היא עד גיל 5

שולי אלכסנדר:  אין משרת קבע שלא מקבל החזר על טיפולים רגשיים לילדים החל מגיל 5, ואני מקווה שכל נשות הקבע מכירות את זכויותיהן, ואם לא, אז אנחנו - - -     

לימור סון הר-מלך: אבל התקרה היא 3,000 שקל?     

שולי אלכסנדר: לא הביטוח של "פמי" היא לא 3,000 שקל

שולי אלכסנדר:  התקרה של הביטוח עבור טיפול רגשי לילדים בגיל 5 היא הרבה יותר מזה, והיא בהתאם לצורך הרגשי והרפואי של הילד

שולי אלכסנדר:  עד גיל 5 זה הפער, ולכן אנחנו נותנים החזרים למפקד לוחם בתקרות שהזכרתי, שכשמגיל 5 יש מענה ביטוחי לכל משרת קבע באשר הוא

לימור סון הר-מלך: וגם לנשים?     

שולי אלכסנדר: זה "פמי"

שולי אלכסנדר:  מישהי לא הכירה ש"פמי" נותן לה מענה? פעם ראשונה שאנחנו שומעות את זה

פנינה תמנו: אז אולי צריך לשבת עם הנשים ולתפור את החליפה ואת - - -     

לימור סון הר-מלך: שנייה, יש לי כמה שאלות, עוד לא סיימתי

ישראל אייכלר: לא, אין זמן לכמה שאלות, כי כולן רוצות לשאול

לימור סון הר-מלך: אז עוד שאלה אחת

לימור סון הר-מלך:  אני לא קיבלתי תשובה לשאלה שלי

מיכל מרים וולדיגר: גם אני לא קיבלתי, אנחנו מחכים

ישראל אייכלר: אני חשבתי שקיבלת תשובה

ישראל אייכלר:  אני הבנתי את התשובה שלה, ש-3,000 ו-4,000 זה עד גיל 5

ישראל אייכלר:  מגיל 5 הם מבוטחים

לימור סון הר-מלך: זה ילדים, אני שאלתי על נשים

ישראל אייכלר: שאלת על הילדים

ישראל אייכלר:  עכשיו את שואלת על הנשים, בבקשה

לימור סון הר-מלך: קודם כל, אני אשמח לדעת גם ביחס לנשים, אבל את אמרת שאת לא רואה שום אפליה או פער בין מה שמקבלים משרתי המילואים – אני רוצה שתתייחסי לשלוש נקודות שאני כן פגשתי בהן פער, שזו הארכת חופשת לידה, הקלות באקדמיה ושעות היעדרות מהעבודה

שולי אלכסנדר: אני התייחסתי למה שנוגע לכלים שנמצאים במנדט של צבא הגנה לישראל

שולי אלכסנדר:  הכלים שהזכרת אינם נמצאים במנדט של צבא הגנה לישראל, הם הליכי חקיקה שאינם על שולחננו

מיכל מרים וולדיגר: על השאלה שלי לא עניתם

ליאת שבו: אני אשמח להתייחס

ליאת שבו:  בוקר טוב לכולם, אני שמחה מאוד להשתתף בוועדה הזאת

ליאת שבו:  ליאת שבו, ראש חטיבת הסגל בצה"ל

ליאת שבו:  אני רוצה להתחיל בכמה מאפיינים עוד לפני שאנחנו נלך ל-3,000 או 4,000, כי אני חושבת שאנחנו נפספס את הדקות הספורות שיש לנו בוועדה לעשות פה שינוי הרבה יותר עמוק וגדול

ליאת שבו:  קודם כל, צריך להבין, מאפייני שירות הקבע הם תובעניים והם אינטנסיביים, ויש פה הקרבה משפחתית מתוך בחירה אמיתית

ליאת שבו:  אמרו כאן הנשים – הן בחרו להיות בת זוג של משרת קבע, שגם לפני המלחמה העיסוק היומיומי שלו תבע ממנה להיות יותר נוכחת בבית ובטיפול בילדים, ובכל מה שקשור בניהול כלכלת הבית, ולעיתים אף לשים את היכולת שלה להתקדם כישות עצמאית בקריירה שלה

ליאת שבו:  במלחמה, מן הסתם, פגשנו את זה בעוצמות הרבה יותר גבוהות

ליאת שבו:      כדי לסבר את האוזן במספרים – למעלה מ-40% ממשרתי הקבע, היום, בנקודת הזמן הזאת, נמצאים במעגל ראשון במלחמה, שזה אומר שאלו אוגדות, חטיבות וגדודים, וכל המעטפת הזאת שנמצאת בחיכוך ובסיכון אמיתי, ומן הסתם, לא יצאו הביתה למעלה משלושה וחצי חודשים

ליאת שבו:  והדבר הזה משפיע מאוד

ליאת שבו:  גם קצינים ונגדים שמשרתים ברמת פעילות כזאת לפני המלחמה יוצאים מדי פעם הביתה

ליאת שבו:  שגרת החיים היא אחרת

ליאת שבו:  הדאגה לשלומו לא דומה למה שקורה היום נוכח המלחמה

ליאת שבו:  משרתי הקבע נמצאים בסיכון אמיתי, הם מקריבים את חייהם מעצם השירות שלהם

ליאת שבו:  ושוב, כל זה מתוך בחירה אמיתית

ליאת שבו:      אני רוצה לסבר לכם את האוזן, למעלה מ-500 קצינים ונגדים נפצעו מתחילת המלחמה

ליאת שבו:  למעלה מ-110 – אני בכוונה לא נוקבת את המספר המדויק כי זה נראה לי פחות נכון – קצינים ונגדים שנהרגו במלחמה הזו

ליאת שבו:  מספר לא מבוטל של נעדרים במלחמה הזאת, של משרתי קבע

ליאת שבו:  זה אומר שהסיכון בא לידי ביטוי הלכה למעשה גם בשגרה המבצעית הרגילה, בטח נוכח המלחמה

ליאת שבו:  והדבר הזה, מן הסתם, משפיע על הדבר הראשון שדובר כאן, הסיפור הנפשי, שמשפיע מנטלית ותפקודית על חיי היום-יום של המשפחות האלה

הדס וינוגרד הבר: אני רוצה להוסיף עוד נקודה חשובה

הדס וינוגרד הבר:  אנחנו מדברים על הסיוע הנפשי, אבל חוץ מהנפש שלנו שנפגעה, והיא מאוד חשובה, גם הכלכלה של הבית שלנו נפגעה, ואנחנו לא מצליחים – אני רוצה להציג את המקרה - - -     

ישראל אייכלר: לא, אבל אנחנו רוצים לשמוע מה שהיא אומרת לך, איזו בשורה יש לה בשבילך

הדס וינוגרד הבר: אפשר לדבר על הבשורה, אבל צריך לדבר גם על הפן הכלכלי, זה מאוד מאוד חשוב

ליאת שבו: אני אתייחס

ליאת שבו:  אנחנו מבינים שעכשיו צה"ל נכנס למלחמה הזאת אחרי מציאות מבצעית לא פשוטה לפני כן

ליאת שבו:  זה לא אומר שהם הגיעו עם איזשהו מטען וכוחות רבים להתמודד עם מלחמה ארוכה בסדר גודל כזה

ליאת שבו:  ולכן מתוך הבנה שאנחנו רואים את השנה קדימה במציאות מבצעית שהיא לא שונה ממה שאנחנו פוגשים היום, מהימים הראשונים של המלחמה פעלנו וויסתנו את כל המשאבים שיש לנו היום בצבא לא רק לטובת הפרט, אלא הפרט ומשפחתו

ליאת שבו:  ועדיין, יש פה דברים שהם במגבלה חוקית מבחינתנו

ליאת שבו:  אני לא יודעת לבקש ממורן להציג לי איך באה לידי ביטוי הפגיעה באובדן ההכנסה שלה

ליאת שבו:  במה זה בא לידי ביטוי? אסור לי

ליאת שבו:  יש לי יחסי עובד-מעביד – זה גם לא עובד-מעביד, הוא משרת קבע, הוא לא עובד שלי

ליאת שבו:  וכשאני באה למורן, אני עושה את זה אפילו לא במסגרת החוק

ליאת שבו:  בטח ובטח שאני לא יכולה להעביר אליה כספים

ליאת שבו:  אתם שאלתם קודם על המילואים

ישראל אייכלר: איך אתם עושים את זה לנשות משרתי המילואים?     

ליאת שבו: משרתי המילואים קיבלו קרן סיוע

ישראל אייכלר: למה להם אין קרן סיוע?     

שולי אלכסנדר: זו שאלה מצוינת

ליאת שבו: תיכף אני אגיע לזה, זו השורה התחתונה

ליאת שבו:  מה שאני מציעה כאן – היה פה שיח בדקות האחרונות שהוא על 3,000 או על 4,000

ליאת שבו:  תאמינו לנו, היקף התקציבים הוא במאות מיליונים שניתנים למשרתי הקבע ולבני המשפחות שלהם

ליאת שבו:  אנחנו אף פעם לא ראינו את משרת הקבע כישות בודדה

ליאת שבו:  זה תמיד היה לנגד עינינו, בוודאי במלחמה

ליאת שבו:  אנחנו לא צריכים שאף אחד כאן יסביר לנו מה תפקידנו באירוע הזה

ליאת שבו:  אבל יש פה דברים שהם לא במסגרת היכולת החוקית שלנו

מיכל מרים וולדיגר: אני חייבת להגיד לך שאני נגד כסף, אני בעד לתת שירות, כי כסף – הם ילכו החוצה ואין להם ממי לקבל את זה

מיכל מרים וולדיגר:  אני בעד שירות, ואת השירות לנשים אתם יכולות לתת

פנינה תמנו: - - - המסגרת החוקית, צריך לקדם את זה חוקית, גם אם זה חונה במקום אחר

פנינה תמנו:  גם אם זה חונה במקום אחר – במשרד העבודה, עדיין אתם האבא והאימא

ישראל אייכלר: אתן שמות לב שכשמדברים ארבעה אנשים אף אחד לא נשמע, נכון? את שמה לב שכשמדברות ארבע נשים, אף אחד לא שומע?     

פנינה תמנו: כן, אדוני היושב-ראש, אבל הייתי חייבת לתת את ההערה הזו

פנינה תמנו:  כמו שאתה יודע, אנחנו בדרך כלל מאוד מנומסות ושומרות על הסדר

יוליה מלינובסקי: קודם כל, אנחנו כן נעיר לכם

יוליה מלינובסקי:  - - - ולפעמים כדאי להקשיב לאחרים

יוליה מלינובסקי:  אנחנו נעיר כי זה בדיוק תפקידנו

ליאת שבו: אנחנו מקשיבים כל הזמן

ליאת שבו:  כל הזמן אנחנו בקשב, בעיקר למשפחות

יוליה מלינובסקי: אנחנו רואים את הדברים מהצד האחר, את רואה את זה בתור קצינה - - -      

ישראל אייכלר: אבל היא לא סיימה, אני לא מבין אתכם

ישראל אייכלר:  את רוצה לשמוע מה היא כן יכולה

ישראל אייכלר:  בואו נתמקד

ליאת שבו: חברת הכנסת היקרה, אני אשמח לסיים, ואז תשמעו מה יש לי לומר

ישראל אייכלר: אני נותן לך עצה מתוך ניסיון – תתחילי לדבר על הדברים שמעניינים אותנו

ישראל אייכלר:  כל ההיקפים מאוד חשובים לפרוטוקול, להן חשובה הנקודה שבשבילה הן באות

ליאת שבו: אבל לא רציתי שנפספס פה את הדברים המאוד חשובים שברקע

ישראל אייכלר: תנאי נשות משרתי הקבע, נקודה

ליאת שבו: בימים הראשונים של המלחמה הסטנו מאות מיליוני שקלים לטובת הפרט והמשפחה שלו

ליאת שבו:  ועדיין, יש לנו כאן פער מאוד מאוד גדול ביכולת לתת מענה לאובדן ההכנסה של אשת משרת הקבע, שהיא ישות עצמאית

ליאת שבו:  אני לא יכולה לתת מענה לעצמאית, אני לא יכולה לתת מענה לשיעורים פרטיים לילד, אני לא יכולה לתת מענה לכל המעטפת שניתנת דרך הרשויות המקומיות, כי אלו עניינים של משרדי ממשלה

ליאת שבו:  אני בוודאי לא יכולה לבקש ממעסיק, או להנחות אותו, להוציא אותה שעה אחת קודם כמו את אשת משרת המילואים

יוליה מלינובסקי: אלו שינויי חקיקה

ישראל אייכלר: היא צודקת, אתן צריכות לחוקק את זה

לימור סון הר-מלך: המענה הנפשי לנשות משרתי הקבע

לימור סון הר-מלך:  תודה

ליאת שבו: אני מיד אתייחס

ליאת שבו:  אתן כנראה מאוד מוטרדות מסעיף אחד, שהוא אחד מתוך סל מאוד רחב של מענים, אבל נדבר על החוסן

ליאת שבו:  גם בעניין הזה יש לנו עבודה מאומצת עם משרד הביטחון, שאנחנו מנסים להגדיל את התקציבים גם של מכון הקבע, וגם של כל מיני מכרזים נוספים כדי לתת מענה רחב יותר למשפחת משרת הקבע, ולא רק למשרת הקבע עצמו או למפקד הלוחם

ליאת שבו:  יש לנו פה התארגנות שלמה סביב הדבר הזה, כי גם פה אנחנו נצטרך להביא מטפלים נוספים ולהתארגן בצורה מותאמת

ליאת שבו:  כולנו מבינים - - -     

מיכל מרים וולדיגר: סליחה שאני קוטעת אותך, וסליחה מכבוד יושב-הראש, אפשר לצאת מפה עכשיו עם תשובה, שנשים יכולות לקבל טיפול זוגי, שכבר כתוב לכם בפנים? כתוב לכם בפנים

מיכל מרים וולדיגר:  טיפול זוגי בלי הבעל, אני לא מבינה מה הבעיה להגיד כן על זה, וגמרנו את זה לפחות

שולי אלכסנדר: אני את הסוגיה הזו אבדוק עם מנהלת מכון הקבע, לראות אם אפשר לפתוח את זה

שולי אלכסנדר:  אנחנו נבדוק את זה

שולי אלכסנדר:  אבל זה קצת יותר רחב מזה לדעתי

ליאת שבו: אני רק רוצה לסיים בכמה משפטים אחרונים

ליאת שבו:  בשורה התחתונה, מעבר לכל מה שנעשה עד היום, יש לנו עבודה מאוד מאוד רחבה, שגם האוצר שותפים לה, ביחד עם משרד הביטחון, כדי להגדיל את הסלים ואת המענים שניתן יהיה להרחיב עוד יותר ממה שנתנו עד היום

ליאת שבו:  בעניין הזה יש פה מספר דברים שאנחנו לא יודעים לתת להם מענה, שהם לא במסגרת החוקית שלנו, וזה דובר

ישראל אייכלר: את זה אמרת, תגידי מה כן

ליאת שבו: המוגנות התעסוקתית, אובדן ההכנסה, כלכלת הבית - - -     

פנינה תמנו: שזה עדיין לא מכוסה?     

ישראל אייכלר: את זה צריך לחוקק

לימור סון הר-מלך: מענה נפשי לנשים

ליאת שבו: אבל דיברנו על זה

לימור סון הר-מלך: אני לא קיבלתי תשובה

פנינה תמנו: לימור, היא אומרת שדווקא זה מכוסה

פנינה תמנו:  המענה הנפשי, הם יודעים לתת את הכיסוי לילדים מעל גיל 5

לימור סון הר-מלך: נשים

לימור סון הר-מלך:  נשים

פנינה תמנו: לנשים גם

ליאת שבו: אנחנו הולכים להרחיב גם לנשים וגם לילדים

לימור סון הר-מלך: הולכים להרחיב, זאת אומרת שכרגע אין מענה לנשים

יוליה מלינובסקי: סליחה, יש לי הצעה, אדוני היושב-ראש

יוליה מלינובסקי:  אני יזמתי את הדיון, אז אני רוצה שנלך לפי רוח המפקד

יוליה מלינובסקי:  כדי שהדברים יהיו ברורים לכולנו, ושאנחנו נדע איפה אנחנו נמצאים, ברשותך, אם אפשר לקבל מהצבא בצורה מסודרת את כל מה שיש – מה ההטבות, מה התבחינים, כדי שאנחנו נוכל מזה ללמוד מה קיים ומה חסר

ישראל אייכלר: ומה צריך לחוקק

יוליה מלינובסקי: ומה צריך לחוקק

יוליה מלינובסקי:  אני מבקשת ממכם, אתם רואים את הבעיות, אתן נפגשות – הסיפור על הטיפול הנפשי לנשים, תפתרו את זה בפנים

הדס וינוגרד הבר: את יכולה לתת לנו קרדיט? אנחנו לא מבקשות דברים שיש לנו

יוליה מלינובסקי: אני רוצה שאנחנו נהיה ממוקדות – מה קיים, מה ההטבות, מה הטיפולים, מה המעטפת, מה המשפחה יכולה לקבל מכם

יוליה מלינובסקי:  מה אנחנו כמחוקקים צריכים לעשות כדי לתת מענה בפן אחר

יוליה מלינובסקי:  הסיפור של הטיפול הנפשי לנשים – אנא מכם, תפתרו את זה בפנים

פנינה תמנו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לברך גם את היוזמות, וגם אותך על קיום הדיון הזה

פנינה תמנו:  בשבוע שעבר היה אמור להיות, אבל הייתי בבריסל בוועידה של דאבוס כדי לייצג גם את הצד של הפגיעות והפשעים שביצע חמאס בנשים ישראליות

פנינה תמנו:  אני חושבת שאנחנו יותר מדי זמן מתברברים בעניין הזה

פנינה תמנו:  מצד אחד, אני מאוד מעריכה, וגם מקבלת את הדברים שאת אמרת, תת אלוף ליאת

פנינה תמנו:  נכון, אנחנו לא צריכים להסביר לכם את החשיבות, אבל מצד שני, התחושה היא שלומר זה נמצא במגרש אחר זה לא נכון

פנינה תמנו:  אתם האימא והאבא של משפחות הקבע

פנינה תמנו:  זה דבר ראשון

פנינה תמנו:  אנחנו כאן מגויסים כדי לעשות את השינויים שנדרשים, ואני חושבת שאי אפשר להמשיך ולהתברבר, בטח לאור הצרכים של המלחמה והאתגרים שאנחנו מתמודדים איתם

פנינה תמנו:  לא צריך לרדת לרמת המיקרו, עם זה אני מסכימה איתך, צריך להסתכל מגבוה ברמת המקרו

פנינה תמנו:  אני חושבת שיש את ההטבות המסוימות שהיא דיברה עליהן, שאם הנשים לא יודעות עליהן, אתם צריכים להיות מוטרדים, משמע אתם לא מנגישים את זה מספיק

פנינה תמנו:      דבר נוסף, אתם תשבו איתן עוד פעם, כי יש פערים ויש פה נשים אמיצות שהחליטו להשמיע קול, למרות שהבעלים שלהן הם אנשי קבע, ואתם יודעים כמה זה יכול להיות מורכב

פנינה תמנו:  לצד זה, אדוני היושב-ראש, הייתה לי שיחה עם שר העבודה

פנינה תמנו:  אני מאמינה ביכולת של הוועדה, שלך, שכשאתם עושים עבודה, אתם יודעים למנף את זה בכמה צעדים קדימה

פנינה תמנו:  לעניין שעת העבודה שהזכירה גם חברת הכנסת לימור סון הר מלך, וההגנות שאנחנו צריכים להכניס בתוך דיני העבודה, אנחנו יכולים להביא את זה בתוך שבוע ימים, וזה יכול להיכנס להוראת השעה

ישראל אייכלר: המנהלת אמרה בדיוק את הדבר הזה

ישראל אייכלר:  אתן צריכות להגיש הצעות חוק, אנחנו כוועדה לשירותכם מתי שאתם רוצים

פנינה תמנו: יחד איתך

פנינה תמנו:  לא הוועדה, דיברתי גם עם משה בא-גד - - -     

יוליה מלינובסקי: אם אני אגיש הצעת חוק פרטית?     

ישראל אייכלר: לא, לא, ביחד

פנינה תמנו: יוליה, תני לי לסיים

פנינה תמנו:  אני אומרת לכם, היו לי המון שיחות, גם עם שר הביטחון, גם עם משה בא-גד, המשנה למנכ"ל משרד עבודה, גם עם שר העבודה

פנינה תמנו:  זה משהו שאנחנו יכולים לפתור אותו, וזה במגרש שלנו, ניקח את האחריות

פנינה תמנו:  אבל שוב, אני לא מסירה מהם כהוא זה את האחריות לומר אנחנו כצבא דורשים את הדבר הזה

פנינה תמנו:  אם לא תדרשו את זה, אז מה אתם רוצים? אומרים לנו אין דרישה מתוך צה"ל

פנינה תמנו:  לעניין הדברים האחרים, אני מבקשת שההנחיה שתצא מהוועדה הזו - - -     

ישראל אייכלר: את מדברת על חקיקה ממשלתית?     

פנינה תמנו: זה ממשלתית, דבי, היועצת המשפטית שמגיעה אליכם

ישראל אייכלר: אם זה ממשלתית, זה הולך הכי מהר

פנינה תמנו: נכון, זה ממשלתית

יוליה מלינובסקי: זה ממשלתית, זה צריך להיות בחקיקה ראשית

פנינה תמנו: יש פה את היועצת המשפטית, ענת, שמכירה את זה – יש הוראות שפקעו שצריך להאריך, כמו למשל ההגנה של חופשת לידה, זה פקע עכשיו

ישראל אייכלר: דיברנו על זה

פנינה תמנו: מה אני ממליצה? קודם כל, אני ממליצה, אדוני היושב-ראש, ההנחיה שלך – שהיא לא פחות חשובה – שאתם תשבו איתן, תייצרו את החליפה המתאימה לתקופה הזאת בכלים שלכם

מורן חטב: חברת הכנסת פנינה, אני רוצה להתייחס

מורן חטב:  הם כבר הכינו חליפה

מורן חטב:  כל הדרישות שלנו כבר על השולחן והועברו למשרד הביטחון ולאוצר

פנינה תמנו: אז איפה זה תקוע?     

מורן חטב: הם בשיח קבוע אתנו

פנינה תמנו: כי גם שר הביטחון אמר זה יושב לי על השולחן, ואני לא מצליחה להבין - - -     

מיכל מרים וולדיגר: - - - לשלוח אותם לעבוד - - -     

פנינה תמנו: מיכל, אני לא יכולה ככה

פנינה תמנו:  אני תמיד מכבדת אתכם, תכבדו

פנינה תמנו:  אני לא יכולה לדבר, להשמיע את הדברים שלי בצורה מסודרת

פנינה תמנו:  אני אומרת לך, דיברתי עם אלי בין פעם אחר פעם

פנינה תמנו:  יש פה איזה פינג-פונג ומשחק על הגב של הנשים האלה של משרד הביטחון ומשרד האוצר

פנינה תמנו:  צריך לעשות פה יישור קו

פנינה תמנו:  לא יכול להיות ששר הביטחון אומר אני על הדבר הזה

פנינה תמנו:  לא יכול להיות שאתם אומרים שאתם בעד הדברים האלה, ומשהו תקוע

פנינה תמנו:  אתה, אדוני היושב-ראש, צריך להסיר את הפקק הזה, גם אם זה יהיה דיון אחרי דיון אחרי דיון, נקודה

שרון ניר: אני רוצה לנסות לקחת את הפער ולדבר עליו בצורה מקצועית

שרון ניר:  צריך להבין דבר אחד – משרתי הקבע הם משרתים ולא עובדים

שרון ניר:  מעולם לא הייתה להם התאגדות או יכולת להתאגד, הם אף פעם לא דברו, מי שדאג להם זו ראש חטיבת הסגל, היא רואה לנגד עיניה את אוכלוסיית משרתי הקבע, ובדברים מסוימים, גם את המשפחה

שרון ניר:  בנקודת הזמן של המלחמה הזאת, המשפחה היא חלק הרבה יותר דומיננטי באירוע הזה

שרון ניר:  אין מה לעשות, המשפחה משלמת את המחיר, והנשים הן חלק מאלה שמשלמות את המחיר בצורה הכי כבדה, והצבא לא יודע לתת הטבות למשרת הקבע או לזוגתו כי זה לא חונה תחת העסקת עובד, נקודה

מיכל מרים וולדיגר: רק הערה קלה – זה לא הטבות, זה בסיסי

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא הטבות אפילו

שרון ניר: ברגע שזה לא חונה תחת העסקת עובד, למרות שאנחנו בוועדת העבודה והרווחה, הרבה מאוד דברים שהם מנסים לתווך ולהסתכל על בנות הזוג החשובות האלה, הם לא יודעים איך לתרגם את זה, כי הם לא יכולים לתרגם את זה לאיזושהי זכות, למעט זכות שהיא שווה ערך כסף

שרון ניר:  אנחנו צריכים להיות אלה שמסתכלים על הנושא הזה ומתרגמים את זה לאיזושהי זכות שיכולה לעמוד לטובת אותן בנות

ישראל אייכלר: אבל אתן המחוקקות, ואתן צריכות לעשות את זה

פנינה תמנו: גם אתה מחוקק, אדוני היושב-ראש

פנינה תמנו:  אנחנו יודעים שאתה מוביל בגאון את נושא הנשים והמשפחות

הדס וינוגרד הבר: אני רוצה להצטרף לבעיה שהוצפה פה עכשיו

הדס וינוגרד הבר:  אני אציג את עצמי – אני הדס וינוגרד הבר, אני נשואה לרוני, רופא של יחידה מיוחדת, שאי אפשר להגיד אותה בקול

הדס וינוגרד הבר:  הייתי השבוע בוועדה בנושא חופשות לידה שקידמה חברת הכנסת לימור סון הר מלך

ישראל אייכלר: שעות לידה זה בוועדת העבודה והרווחה

הדס וינוגרד הבר: נכון

הדס וינוגרד הבר:  הייתי השבוע בוועדה, לא יכולתי להגיע פיזית, עליתי בזום

הדס וינוגרד הבר:  אני רוצה להגיד שהשבוע בוועדה הגיעו נתונים מהמוסד לביטוח לאומי

הדס וינוגרד הבר:  אמרו שם שמדובר על 530 נשות משרתי קבע שנמצאות בחופשת לידה שהייתה אמורה להיות מוארכת בתשלום

הדס וינוגרד הבר:  בוועדה הוחלט לכלול את נשות משרתי הקבע

הדס וינוגרד הבר:  כל חברי הכנסת הסכימו על זה, וזה היה בקונצנזוס מוחלט

הדס וינוגרד הבר:  אבל מה, ברגע שהגיעו לפרקטיקה, חבר הכנסת שניהל את הוועדה, חבר הכנסת ביטון, אמר איך נעשה את זה? תכניסו את זה לקרן הסיוע של נשות משרתי המילואים, יש שם 9 מיליארד, תוציאו משם את הכסף

הדס וינוגרד הבר:  קיבלו הוראה

הדס וינוגרד הבר:  נשות משרתי המילואים שנמצאות בחופשת לידה יכולות כרגע לגשת לקרן הסיוע ולמשוך משם, אבל לנו אפילו אין קרן סיוע

הדס וינוגרד הבר:  אנחנו לא יכולות למשוך כסף משום מקום, ואנחנו כבר מגיעות עד לכאן

הדס וינוגרד הבר:  אני נמצאת בחופשת לידה שהוארכה הרבה מעבר למה שתכננתי, אני רוצה לחזור לעבודה, אני עורכת דין במקצוע שלי, אני רוצה להפסיק להיות נטל ולהתחיל להכניס כספים לבית שלי, אבל אין לי אפשרות

הדס וינוגרד הבר:  אין לי אפשרות לחזור לעבודה

ישראל אייכלר: נשאל את הצבא – על פי חוק, יש לכם אפשרות לעזור לה?     

דניאל פרידמן: הצבא הוא לא הבעיה

דניאל פרידמן:  יש משהו בשולחן, שהזרקורים מופנים כלפי ליאת ושולי, שהן מדהימות

דניאל פרידמן:  אני נילי פרדמן מפורום נשות משרתי הקבע

דניאל פרידמן:  אנחנו ישבנו איתן, וליאת זמינה לנו ימים ולילות, ואנחנו יושבות איתן אינספור פעמים

דניאל פרידמן:  אנחנו מקבלות חיבוק מהצבא, וכל הדרישות שלנו דרך הצבא עברו הלאה כבר

דניאל פרידמן:  הכדור כרגע במשרדי הממשלה, הוא לא בצבא

דניאל פרידמן:  הצבא יכול לבקש, הוא לא יכול להביא את המימון

דניאל פרידמן:  כרגע זה תקוע במשרדי הממשלה, באוצר

ישראל אייכלר: הוא יכול להקים קרן? אתם יכולים להקים קרן סיוע כמו שהקמתם למילואים?     

הדס וינוגרד הבר: הם יכולים להקים, הם לא יכולים לממן אותה

ליאת שבו: גם זה מצריך החלטת ממשלה

פנינה תמנו: אנחנו נצטרך לעשות עבודה שלנו מול השרים

ישראל אייכלר: אנחנו נבקש מהמנהלת לרכז מהם הדברים שצריכים חקיקה, מהם הדברים שצריכים החלטת ממשלה, ומהם הדברים שמשרד הביטחון יכול לעשות

מיכל מרים וולדיגר: איפה משרד הביטחון? הוא נמצא פה?   

ליאת שבו: משרד הביטחון מתואם אתנו באופן מלא, וכל מה שאני אומרת כאן - - -     

ישראל אייכלר: מי מייצג פה את משרד הביטחון?   

פנינה תמנו: סליחה, שר הביטחון הוא לא בורג קטן

פנינה תמנו:  אני לא מבינה את זה

מיכל מרים וולדיגר: נכון, יש לו תקציב ענק

מיכל מרים וולדיגר:  משרד הביטחון מקבל תקציב ענק

פנינה תמנו: אני לא מבינה למה כל הזמן הכנסת צריכה להניע את השרים לעשות פעולות שהן תחת האחריות שלהם

ישראל אייכלר: אתן מייצגות פה את משרד הביטחון?     

קריאה: אני יכולה לפרט?     

מורן חטב: איפה משרד האוצר פה בדיון?     

פנינה תמנו: משרד העבודה צריך לשאול

מיכל מרים וולדיגר: האוצר והביטחון, ביניהם

הדס וינוגרד הבר: משרד האוצר יצא, זה לא מעניין אותם

פנינה תמנו: מי משרד האוצר?     

הדס וינוגרד הבר: היה פה נציג משרד האוצר והלך

פנינה תמנו: לא, יש פה נציגה של האוצר

מורן חטב: יש לנו בסך הכול שש דרישות שדורשות עניין תקציבי

מורן חטב:  אנחנו מבינות שזה עוצר פה בחקיקה

מורן חטב:  הסיפור הראשון הוא הנושא של קרן הפיצוי לאובדן הכנסה לשכירות ועצמאיות

מורן חטב:  גם אם בן הזוג שלי היה מגיע מעט מאוד הביתה, כשהוא היה מגיע לאפטר ויוצא בבוקר, הייתי עובדת משש בבוקר עד 12 בלילה כדי להשלים את השעות

מורן חטב:  אנחנו חייבות את הפיצוי הזה, חלקנו לא עבדנו חודשיים, וגם עכשיו, ירדנו לאחוזי משרה מועטים

מורן חטב:  הנושא השני שאנחנו מבקשות הוא סיוע בבית לתפעול הבית, מענק כלכלת בית, וזה משהו חודשי

מורן חטב:  השלישי שאנחנו מבקשות הוא הנושא של חופשת הלידה, שעת היעדרות שדוברה פה, שהיא משמעותית מאוד עבורנו

לימור סון הר-מלך: הקלות באקדמיה

מורן חטב: הקלות באקדמיה זה לא עניין תקציבי, זה עניין של חקיקה ולהעביר את זה לשיח

מורן חטב:  זה בר פתרון

ישראל אייכלר: יש סעיף אחד ששייך לוועדה הזאת, והיא יכולה לעשות את זה באופן עצמאי? נעשה את זה

ישראל אייכלר:  להאריך את ההגנה מפני פיטורים

הדס וינוגרד הבר: וגם שעת הקבע זה תחת הסמכות שלכם

הדס וינוגרד הבר:  זה בחוק שלכם, זה חוק מ-2017

מורן חטב: שעת המילואים

פנינה תמנו: השעה שמגיעה להן

מורן חטב: תוספת ימי חופשה ומחלה

ישראל אייכלר: לא, לא, אני דיברתי על משהו שאני יכול לעשות מחר בבוקר, זה העניין של ההגנה

הדס וינוגרד הבר: גם העניין של שעת הקבע זה בסמכות הוועדה

פנינה תמנו: שעה בבוקר, כשהן לבד

הדס וינוגרד הבר: שעת היעדרות

מורן חטב: שעת היעדרות, כמו שקיים היום בחוק למשרתי המילואים

ישראל אייכלר: בלי חוק?     

הדס וינוגרד הבר: לא, זה חוק מ-2017

ישראל אייכלר: היועצת המשפטית אומרת שצריך תיקון

פנינה תמנו: כן, אבל ביכולתך, אדוני היושב-ראש, לזמן את היועצת המשפטית של משרד העבודה, שהם עובדים עכשיו על תיקון, ולהגיד לה להכניס את זה

מורן חטב: אנחנו מבקשות להחיל את זה עלינו בחירום

מורן חטב:  ונושא של תוספת ימי חופשה ומחלה

מורן חטב:  אלה הדברים

מורן חטב:  אנחנו מבקשות דיון המשך בנושא הזה, כי אנחנו מבינות שרק עכשיו אנחנו הכרנו את הבעיה, ואנחנו נצטרך דיון המשך

מורן חטב:  עוד מילה אחת, הסיפור של הזמן פה הוא קריטי

מורן חטב:  אנחנו למעלה מ-100 ימים סוחבות את זה לבד

מורן חטב:  זה לא יכול להימשך ככה

מורן חטב:  זה לא יכול להימשך ככה, ולהעביר אותנו ולגלגל אותנו מאחד לשני

מורן חטב:  אנחנו מבקשות דיונים דחופים, לסיים את זה מחר בבוקר מבחינתנו

מורן חטב:  לא יכול להיות שנשים סוחבות עליהן כל כך הרבה לבד, ואנחנו לבד כי אנחנו לבד בקריירה, לבד בפרנסה, בתדמית שלנו שאנחנו עובדות עליה כל כך הרבה

מורן חטב:  אי אפשר ככה

מורן חטב:  איפה אתם כל כך הרבה זמן?     

ישראל אייכלר: אני רוצה לסכם את הדיון

ישראל אייכלר:  לא הכנתי בכתב, אבל אני אסכם את הדיון כך: קודם כל, אנחנו מבקשים שמשרד הביטחון יבדוק אם יש לכם אפשרות חוקית - - -     

פנינה תמנו: גם משרד האוצר כאן

ישראל אייכלר: אתם משרד הביטחון, אני רוצה את הקשבתכם

שרון ניר: לא, ליאת מייצגת את משרד הביטחון

ישראל אייכלר: אנחנו רוצים שתבדקו את האפשרות להקים קרן פיצויים כמו שיש לנשות משרתי המילואים, גם לנשות משרתי הקבע

שולי אלכסנדר: זה על הפרק

ישראל אייכלר: אם זה על הפרק, אנחנו נרצה לשמוע דיווח איפה זה אוחז

ישראל אייכלר:  דבר שני, לגבי סיוע בבית וכל הדברים ששייכים לחקיקה ותיקוני חקיקה, אני מבקש מחברות הכנסת פשוט להגיש, או לעמוד על ראשם של משרדי הממשלה, כמו שעושה חברת הכנסת פנינה תמנו

ישראל אייכלר:  שמשרד העבודה יגיש את זה, או – אם הוא לא מגיש, אתן תגישו

ישראל אייכלר:  אנחנו כוועדה נקדם את הדברים האלה

ישראל אייכלר:  זה כולל את הארכת חופשת לידה, שעת היעדרות בעבודה, וגם בנושא של הארכת הגנה מפני פיטורין, אנחנו נעשה את זה בעצמנו

פנינה תמנו: ומה עם הקרן? יש פה את האוצר

ישראל אייכלר: על הקרן עכשיו אמרתי

פנינה תמנו: האוצר אולי יכולים לתת קרן כלשהי? אלו 30,000 נשים

פנינה תמנו:  לא מה שקיים במשרד – יש אוצר

שרון ניר: הנה, היא אוצר

שרון ניר:  אולי תדברי על הקרן רגע?     

ישראל אייכלר: האוצר, יש לכם מה לבשר לנו?     

לימור סון הר-מלך: נשמח לשמוע את משרד האוצר, איפה זה עומד

ישראל אייכלר: מה יש למשרד האוצר לומר?     

ליטל שוחט: אנחנו נבחן את זה

ישראל אייכלר: תבחנו את זה

ישראל אייכלר:  מה יש למשרד הרווחה להגיד?     

קריאות: מתי? מתי יהיו תשובות?     

מורן חטב: בוחנים אותנו כבר מעל 100 ימים

מורן חטב:  מעל 100 ימים בוחנים אותנו, ואנחנו על אפס סיוע

ישראל אייכלר: מי מייצג את משרד העבודה?     

פנינה תמנו: היא תבחן להקים קרן לא כל כך גדולה, שזו קרן יחסית קטנה, ותוכלו לעזור להן

ישראל אייכלר: חברת הכנסת תמנו, עכשיו אני רוצה שקט

ישראל אייכלר:  אני רוצה לשמוע את משרד העבודה

ישראל אייכלר:  מתי אתם יכולים להכין לנו את החוקים שרלוונטיים לנושאים שדיברנו עליהם כדי שאנחנו נוכל לקדם אותם?     

נחמה רונן: בוקר טוב, שמי נחמה ברוכין, אני עובדת במשרד העבודה

נחמה רונן:  אני שמחה להיות פה, זה דיון מאוד מאוד חשוב

נחמה רונן:  אני לא נציגה של הלשכה המשפטית, אבל העברתי את כל מה שנאמר פה כי אני חושבת שדרושה התאמה מידית בחקיקה

נחמה רונן:  אגב, גם לנושא של גרושים-גרושות, שלא נאמר פה, אני יודעת שגם שם יש לקונות

פנינה תמנו: בזה דנו אתמול, וזה טופל

נחמה רונן: את כלל הדברים האלה העברתי מידית ללשכת המנכ"ל

ישראל אייכלר: כמה ימים את צריכה? עשרה ימים זה מספיק כדי שנקבל משהו בכתב?     

נחמה רונן: לצערי, אני לא יודעת לומר, כי אני לא הגורם המטפל, אבל אני אקח למשימות שלי לבדוק איך זה מתקדם

ישראל אייכלר: תעבירי למשרד העבודה, לשר העבודה, שאני רוצה בתוך עשרה ימים שיגידו לנו קודם כל מה הם יכולים ומה הם לא יכולים

פנינה תמנו: זה הרבה זמן, עשרה ימים

ישראל אייכלר: אני יודע

נחמה רונן: אני אגיד למה אני כאן

נחמה רונן:  אני עובדת משרד העבודה, כמו שאמרתי, שייכת למינהל תעסוקת אוכלוסיות

נחמה רונן:  אני מנהלת מרכזי הכוון בשיתוף עם רשויות מקומיות

נחמה רונן:  שלא תצטרכו, אבל שתדעו שהשירות הזה קיים

נחמה רונן:  אנחנו נותנים מענה גם לנושא של קידום וגם לנושא של חיפוש עבודה

ישראל אייכלר: אני מודה לכם מאוד, אני פשוט חייב לסגור, כי מתחילה המליאה

דניאל פרידמן: אנחנו נשמח מילה ממשרד האוצר איפה זה עומד

דניאל פרידמן:  משרד האוצר, איפה זה עומד?     

ישראל אייכלר: משרד האוצר כבר אמר שהם יבחנו את זה

ישראל אייכלר:  מתי נקבל תשובות?     

דניאל פרידמן: הוא אמר שזה בבדיקה

דניאל פרידמן:  בעלי לוחם בעזה כבר מעל 100 ימים, ואני בבדיקה

דניאל פרידמן:  בשורה התחתונה, יש לנו - - -     

ישראל אייכלר: אני מבקש בתוך עשרה ימים לקבל גם ממשרד האוצר וגם ממשרד העבודה

הדס וינוגרד הבר: יש לנו פגישה היום במשרד האוצר, ואנחנו נשמח לקבל תשובות

ישראל אייכלר: אני רוצה תשובות מה הם יכולים לעשות בקשר לכל הדברים שהועלו פה

ליטל שוחט: קרן הסיוע היום שייכת למשרד הביטחון

קריאה: מתי תיתנו לנו תשובות?     

פנינה תמנו: לא, אנחנו - - - קרן לנשות הקבע

קריאה: משרד הביטחון לא יכול לתת לנו תקציבים בלי אישור של האוצר

קריאה:  משרד הביטחון לא יכול לתת לנו תקציבים ללא אישור של האוצר

ישראל אייכלר: תודה רבה, חברי הכנסת

ישראל אייכלר:  אנחנו לשירותכם, ברגע שיהיו לנו תשובות, או כשנצטרך, אנחנו נכנס את הוועדה

ישראל אייכלר:  אני מודה לכם

ישראל אייכלר:  תודה רבה לכולכם, ישיבה זאת נעולה