ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 156, 2024-01-31 00:00

ישראל אייכלר: ברוכים הבאים לדיון בוועדת העבודה והרווחה, כ"א בשבט התשפ"ד 31 בינואר 2024, הנושא היום הוא דיווח שנתי של נציבות פניות ילדים ונוער בהשמה חוץ ביתית לשנת 2023 בהתאם להוראות סעיף 56(י) לחוק האומנה לילדים התשע"ו-2016

ישראל אייכלר:  אנחנו נרצה לשמוע דיווח, זה הדבר הכי חשוב בדיון, ואחר כך נוכל לשמוע את ההערות על הדברים האלה

ישראל אייכלר:       יש איזו הודעה שאני חייב לומר היות וזה נושא שנוגע בילדים: כידוע ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת

ישראל אייכלר:  הפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת

ישראל אייכלר:  לפי סעיף 120 לתקנון הכנסת ניתן באופן חריג לחסות פרטים מזהים של אנשים או דברים שנאמרו בדיון בין היתר אם הדבר דרוש לשם הגנה על עניינו של קטין או חסר ישע, או אם פרסום הפרוטוקול יגרום נזק למוזמן בוועדה או לאדם אחר

ישראל אייכלר:  אבקש להודיע כי ככל ויעלה הצורך או שתהיה בקשה לכך, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברים, או חלקים מסוימים מתוך הדברים שנאמרו לפרוטוקול

ישראל אייכלר:       זה הנוסח שאני חייב להקריא, ובשפה פשוטה מדובר פה בעניינים של חיסיון של ילדים, של משפחות לא להזכיר שמות, לא להשכיר שום פרט מזהה

ישראל אייכלר:  מי שרוצה לדבר בתורו שיזהר לדבר בלי להזכיר, בלי לחשוף, בלי לזהות שם או כל דבר שיכול לזהות את הילד אם את המשפחה

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ישראל אייכלר:       אנחנו נאפשר לגברת סימונה שטייניץ, נציבת תלונות ילדים בהשמה חוץ ביתית, להגיש לנו את הדיווח

ישראל אייכלר:  בבקשה

סימונה שטינמץ: אני מתנצלת, אני צרודה היום, ואני אעשה את כל המאמצים בכל זאת להישמע

סימונה שטינמץ:  אני רוצה להגיד שהשנה הדוח הזה מוגש בתקופה קשה שבה ילדים נפגעו קשה מאוד ב-7 באוקטובר, אם באופן ישיר ילדים שנחטפו לעזה, ילדים שנרצחו, 21 ילדים נשארו יתומים מאב ואם

סימונה שטינמץ:  למי שלא יודע היו 30 ילדים חטופים בעז, שנחטפו ב-7 באוקטובר, התשובה היא כן

סימונה שטינמץ:       צריך להגיד את הקונטקסט, הנציבות הוא מנגנון שמיועד והוא ייחודי למדינת ישראל, שמדבר ילדים ועל זכויות ילדים, לא על זכויות מבוגרים, ולא על זכויות הורים ולכן היה לי חשוב לציין שהדוח הזה מוגש בתקופה מאוד קשה שבה רבים הילדים שנפגעו אם באופן ישיר או באופן עקיף, ומצאתי לנכון שצריך לציין את זה לפני שאנחנו מדברים על הדוח עצמו ועל איך שנת 2023 הייתה

סימונה שטינמץ:       אז קודם כול חשוב לי לציין את הפעילויות המרכזיות שהנציבות עשתה בשנת 2023, השנה נתנו מענה ל-800 ילדים במסגרת של 296 פניות

סימונה שטינמץ:  המשמעות היא שיש פניות שהן קבוצתיות של מספר ילדים, ולכן המענה שאנחנו נתנו השנה הוא ל-800 ילדים

סימונה שטינמץ:  השנה כמו בשנה הקודמת המשכנו את המסורת

ישראל אייכלר: המענה הוא בפנימיות או באומנות או ביחד?     

סימונה שטינמץ: (הצגת מצגת)     גם בפנימייה וגם באומנה

סימונה שטינמץ:  המנגנון הזה נותן גם מענה לפנימיות וגם לאומנה, אנחנו נדבר על הנתונים האלה קצת יותר מאוחר

סימונה שטינמץ:  גם השנה כבשנה הקודמת, היות והמנגנון הזה הוא מנגנון לומד ומשתפר כל הזמן – ואני הראשונה שאגיד שעוד לא הגענו למצב האופטימלי במנגנון הזה – אבל הוא חלק מהלמידה שאנחנו עושים גם השנה, ואנחנו מתכוונים להמשיך את זה, אנחנו נעזרים בוועדה בקבוצה של ילדים שהיא מייעצת לנו, לנציבות

סימונה שטינמץ:  אנחנו נעזרים בילדים שבעצם מלמדים אותנו לגבי החיים שלהם ולגבי איך הם רואים את החשיבות של בדיקת התלונות, ומה הם מצפים שתהיה התוצאה

סימונה שטינמץ:  במובן הזה אותם ילדים לא מביאים את מה שקורה בחיי היום-יום, אנחנו אלה שמביאים בפניהם את הפניות שקיבלנו ואנחנו שואלים אותם איך לדעתם נכון לברר את הפנייה הזאת ואיך להסתכל

סימונה שטינמץ:       אני אתן למשל דוגמה כשילדה שתמיד קיבלה ליווי והתלוננה על זה שמלווים אותה לכל מקום ואמרה שלא נעים לה, אותה ועדה מייעצת באה ואמרה שאם אלה הכללים אז חשוב שזה מה שיקרה משום שאחרת זה מסמן את הילדים הבעייתיים

סימונה שטינמץ:  השנה למשל, דיברנו עם הילדים על סוגי ענישה

סימונה שטינמץ:  קיבלנו תלונות על סוגי ענישה שילדים מקבלים

סימונה שטינמץ:  הוועדה המייעצת היא זאת שבאה וייעצה לנו האם התגובות שהילדים קיבלו מותאמות או לא מותאמות

סימונה שטינמץ:  אני חייבת לומר שהיו פעמים שבהם ילדים באו ואמרו שהתגובה שניתנה היא לא תגובה מספקת, בעיקר במצבים של חרמות

סימונה שטינמץ:  ילד שעשו עליו חרמות והתלונן על זה שהצוות לא מספיק מטפל בזה, אז אחד הדברים שהילדים דיברו זה בעצם איזה דרכים הצוות צריך לעשות כלפי יתר הילדים

ירון לוי: רק שאלה בהמשך לשאלה שכבוד יושב-ראש הוועדה שאל, האם את יכולה להפריד בין משפחת אומנה לפנימיות? אנחנו מתחילים את זה לפי האומנה או לפי הפנימיות?     

סימונה שטינמץ: אנחנו כרגע מדברים באופן כללי

ישראל אייכלר: אפשר להניח שאם יש תלונות כאלה של חרמות, זה לא באומנה אלא בפנימייה

ישראל אייכלר:  אבל תתקדמי לדברים המעשיים

סימונה שטינמץ: עוד דבר שאנחנו למדנו כחלק מהגורם המנגנון הלומד – אני מזכירה אפרופו למי שהיה בשנה שעברה, שבשנה שעברה סיימנו חונכות של האיחוד האירופאי שליווה אותנו בהתפתחות של הנציבות – כחלק מהלמידה הזאת אנחנו יישמנו שני דברים והתמקדנו הרבה מאוד בהדרכות והרצאות לצוותים של אומנה ושל פנימיות, קיימנו 65 סיורים יזומים בפנימיות

סימונה שטינמץ:       זה לא משהו חדש, אבל הפעם שמנו הרבה יותר דגש, בהינתן עובדה שלצידי יושב – לא הצגתי, סליחה, אני מתנצלת – מדיאן אבו עיסא, שהוא כוח נוסף שהגיע אל הנציבות, ומשהפכנו ליותר מאחת אפשר יותר לשים דגש על הסיורים היזומים

סימונה שטינמץ:  סיורי ההיכרות היזומים האלה מאוד חשובים כי אחד הדברים שלמדנו מהאיחוד האירופאי, שלילדים מאוד חשוב לראות את האדם שעומד מעבר לטלפון במידה והם מתקשרים מאוד חשוב שיראו מי האדם

סימונה שטינמץ:       הדבר השני שלמדנו, את זה ידענו לפני זה אבל עכשיו יכולנו להגביר את הסיורים האלו זה גם משום שחשוב לנו ליידע - - -     

ישראל אייכלר: אם תרצי במשך הדיווח לאפשר לחברים האחרים אם יהיה להם יותר קל לדבר מאשר לך, אז אנחנו נאפשר את זה

סימונה שטינמץ: אני אשתדל לעשות את זה מהר

סימונה שטינמץ:  והמשכנו בהפצת האמצעים המונגשים עבור הילדים עם מוגבלות

סימונה שטינמץ:  פה אני רוצה לבוא ולהגיד שאנחנו עובדים מאוד קשה על הנושא של ילדים עם מוגבלות

סימונה שטינמץ:  אנחנו עדיין לא הגענו למצב, אני אגיד שאנחנו אפילו רחוקים מהמצב האופטימלי של מתן מענה לילדים עם מוגבלות, אני חייבת לומר את זה בכנות וביושרה

סימונה שטינמץ:       יש לנו היום תקן, אני מסתכלת, אנחנו כבר שלושה תקנים

קריאה: וואו, סימונה

סימונה שטינמץ: כן, גדלנו, יש לנו כרגע תקן פנוי שעדיין לא הצלחנו לגייס, של מישהו שמתמחה בשיח עם ילדים עם מוגבלות, אבל כן התחלנו כבר באמצעים מונגשים

סימונה שטינמץ:  מה שאתם רואים פה למשל, זה שילוט שגם עבר שיפורים שמיועד לילדים עם מוגבלות, מדובר פה בשילוט מונגש

סימונה שטינמץ:       אני רוצה לצלול תכלס לעשייה הפרטנית של טיפול בפניות

סימונה שטינמץ:  אז קיבלנו 296 פניות, מתוכן רק 231 פניות בעצם ענו להגדרת החוק כמצויות תחת סמכות בירור הנציבות

סימונה שטינמץ:  למה הכוונה? ילדים שנמצאים בבית ופונים אלינו, אנחנו לא בסמכותנו לברר את הקושי שלהם, אלו ילדים שאנחנו מלווים אותם עד שמישהו מהמחלקה יוצר איתם קשר

סימונה שטינמץ:  אגב, אותם ילדים פונים אלינו בעיקר בעקבות בקשה שהם רוצים להשמה חוץ ביתית

ישראל אייכלר: רגע, זה כן בסמכותכם לעזור לילד להגיע לאנשי הרווחה המתאימים שהם יעבירו אותם, שיוציאו אותם, שיחליטו בשבילם?     

סימונה שטינמץ: אנחנו נותנים סיוע, אבל המנגנון הוא מנגנון לבירור תלונות אוקיי? אם ילד מתלונן על העובדת הסוציאלית שלו במחלקה לשירותים חברתיים לנו אין סמכות מבחינת החוק

סימונה שטינמץ:  החוק מגדיר את הסמכויות שלנו כבעיה שנמצאת בחיי היום-יום בתוך המסגרת של השמה חוץ ביתית     

ישראל אייכלר: אם זה בתוך הבית?     

סימונה שטינמץ: אם זה בתוך הבית אנחנו עוזרים לילד בקשר עם הפיקוח המחוזי ועם המחלקה לשירותים חברתיים

ישראל אייכלר: אבל אתם עושים את זה, אתם לא אומרים אנחנו לא עושים את זה?     

סימונה שטינמץ: לא יקרה מצב שבו נגיד לילד זה לא אנחנו, תפנה למישהו אחר

ישראל אייכלר: זה מה שרציתי לשמוע

סימונה שטינמץ: אנחנו נסביר לו שלנו אין סמכות ואנחנו נסביר לו גם מה אנחנו הולכים לעשות וגם נקבל את הסכמתו

סימונה שטינמץ:  לא קרה לנו, אבם אם יהיה ילד שיגיד שהוא לא מסכים שתפנו לפיקוח, אני אגיד לו שאני לא אוכל לסייע לו

ישראל אייכלר: ברור, אני מדבר על ילד שכן רוצה

סימונה שטינמץ: כל הילדים נותנים לנו את ההסכמה

סימונה שטינמץ:  אז אמרנו כך, ילדים שנמצאים בבית אנחנו מקבלים פניות

סימונה שטינמץ:  פניות של הורים הם לא בסמכות הבירור של הנציבות

לייזר אליעזר שור: למה?      

ישראל אייכלר: מעניין, גם אני רציתי לשאול

לייזר אליעזר שור: כי אבא כבר הוא אבא? הוא לא יהיה אבא? האמא היא לא אמא?     

ישראל אייכלר: לא לא, השאלה למה היא מספיק חזקה

איילת וולברג: אפשר להגיד אולי לפי החוק, שבסעיף 56(ה) לחוק אומנה לילדים שקובע את הסמכויות של מנגנון הבירור, כתוב שתלונה, ככל שתוגש על ידי הילד, זה ילד שהושם במסגרת השמה חוץ ביתית

לייזר אליעזר שור: השאלה אם הילד הוא אנוס שם

איילת וולברג: או ידיד קרוב שלו וכן על ידי אפוטרופוס לדין או עורך דין שמונה בית המשפט לקטין

ישראל אייכלר: אז ידיד קרוב לא יותר מאשר? האבא גם יכול להיות ידיד קרוב, גם האמא

סימונה שטינמץ: נקודת המבט היא של הילד, לא של ההורה

ישראל אייכלר: אני יוצא מתוך הנחה שלילד יש קושי לגשת להתלונן

ישראל אייכלר:  אבל הורים שרוצים עזרה, רוצים סיוע יכולים כן לגשת לבקש

קארין אלהרר: צריך להסתכל על המרחב שדרכו הוקמה אותה נציבות

ישראל אייכלר: זה לא מעניין אותי

קארין אלהרר: זה מאוד מעניין

ישראל אייכלר: אותי לא

ישראל אייכלר:  אני רוצה לדעת את טובת הילד, טובת הקטין וטובת המשפחה

קארין אלהרר: טובת הילד, זו נקודת המבט

ישראל אייכלר: אם הורים למשל, חושבים, רוצים עזרה וסיוע שהילד יקבל באומנה או בפניה

קארין אלהרר: מה הבעיה שלהם לפנות לרווחה?     

ישראל אייכלר: כי הרווחה לא עונה להם, הרווחה לא - - -      

שפרה שחר: אבל הנציבות והרווחה זה היינו הך, זה גוף בשר מבשרו של הרווחה

שפרה שחר:  איך מצפים בכלל שגוף כזה יבקר את הרווחה? הם כולם מקשה אחת, מה, הם יצאו נגד החברים שלהם?     

ישראל אייכלר: אני הייתי באמצע להסביר לחברת הכנסת אלהרר

שפרה שחר: דרך אגב, מספרי התלונות ירדו השנה, כנראה שהכול פיקס בפנימיות ביחס לשנה שעברה

ישראל אייכלר: את פשוט מפריעה לי ואני לא ארשה פה הפרעות

ישראל אייכלר:  אני רוצה לומר שאם יש נציבות ויש מנגנון שלטוני, אז לפעמים יש הורים שיש להם בעיה עם הרווחה, לפעמים באמת הם חושבים שהם רוצים שהילד ילך לאומנה או שיש לילד מצוקה אחרת בבריאות או משהו אחר, שלא יגידו להם אתם לא מוסמכים לדבר איתנו בשם הילד, הם ההורים שלו

ישראל אייכלר:  לא פחות מידיד קרוב שמופיע בחוק

קארין אלהרר: אבל הרבה פעמים עצם המחלוקת היא לגבי היכולת של ההורים להיות הקול של הילד

לייזר אליעזר שור: על סמך מה הם קובעים שהם לא יכולים להיות הקול של הילד?     

ישראל אייכלר: אני רוצה את זה כאופציה אפשרית, לא כאופציה מחייבת

עופר פרגי צבאן: חברת הכנסת אלהרר, סליחה שאני מעיר, אבל כבר כשהעלית את החוק ב-2016 הנושא הזה עלה על הפרק, ואנחנו כמשפחות אומנה והורי אומנה העלנו את הנושא הזה ואני מצטער שבשנת 2024 זה עדיין תקוע

ישראל אייכלר: תאמר את שמך לפרוטוקול

עופר פרגי צבאן: עופר צבאן, עמותת עוגן

ישראל אייכלר: עוגן – מה זה?     

עופר פרגי צבאן: עוגן זו עמותה שהוקמה לטובת משפחות אומנה ומונה משפחות אומנה בלבד

ישראל אייכלר: אתה האומנים?      

עופר פרגי צבאן: האומנים כן

ישראל אייכלר: הבנתי

ישראל אייכלר:  תמשיכי

שפרה שחר: גם אליהם לא מתייחסים

לייזר אליעזר שור: כי הילדים הם רכוש של המדינה

קארין אלהרר: ממש לא

רונן צור: אני אולי אסביר את המנגנון של הנציבות, הוא נחקק מתוך חשש שילדים שהוצאו מביתם לא יעזו להתלונן, לא יעזו לדבר, ולכן כל המנגנון הזה לתת לילד להשמיע את הקול של הילד

היידי מוזס: אבל איך הם ישמיעו? ברוח הקודש?     

שפרה שחר: 231 פניות בשנה מתוך 30,000 ילדים זה מראה שהילדים מרגישים נוח לפנות? או הילדים נותנים אמון בגוף הזה? פחות מ-20 תלונות בחודש ל-30,000 ילדים שמוצאים

היידי מוזס: כשיש 10,000 הוצאות של ילדים בשנה?     

ישראל אייכלר: אני אבקש מהסדרנית: כל מי שידבר בלי רשות דיבור מעכשיו והלאה – לבקש ממנו לצאת

שפרה שחר: מתי שתחליט אני אצא

ישראל אייכלר: אני רוצה כן להגיד

ישראל אייכלר:  נכון מה שאמרת שהנציבות הזאת הוקמה אני מבין, לילד שמוצא מצוקה, לפעמים נגד ההורים, אני מבין

ישראל אייכלר:  אבל לפעמים ההורה רוצה לטובת הילד, קורה גם שההורים רוצים לטובת הילד

ישראל אייכלר:  למה שנציבות שלטונית, שהיא המוסד היחיד שיש בינו לבין האומנה לבין הפנימיה, בשביל תלונות, שההורים לא יוכלו כמו ידיד קרוב? זו שאלה אחת

ישראל אייכלר:  השאלה היא האם הורה פונה מה אתם עונים לו? אנחנו לא מוסמכים?     

סימונה שטינמץ: קודם כול אני רוצה להסביר את הרעיון ואחרי זה מה אנחנו עונים

סימונה שטינמץ:  היה פה רעיון שגם הוא מבוסס על הרבה ידע ממקומות אחרים שיש בהם

סימונה שטינמץ:  לבנות מנגנון שהוא ייחודי עבור הילדים, לא רק בפריזמה רק הילדים אלא גם שהוא ייבנה באופן שהוא מותאם לילדים

סימונה שטינמץ:  הרעיון במנגנון הזה שהוא יהיה פנוי לשרת את האינטרסים של הילדים, את המצוקה ואת האינטרס של הילד של מה שהוא רוצה ולא אינטרס של מישהו אחר שכן, לעיתים, הוא מנוגד גם לאינטרס של ההורים

ישראל אייכלר: לעיתים, אבל לעיתים לא אני רוצה לומר ש-90% ההורה כן דואג לילד

ישראל אייכלר:  את מדברת על 10%

סימונה שטינמץ: אבל יש מנגנוני תלונה במדינת ישראל שמיועדים למבוגרים

ישראל אייכלר: מי זה המנגנון הזה?     

סימונה שטינמץ: יש את מנגנון פניות הציבור גם במשרד הרווחה, יש את המנגנון של תלונות

ישראל אייכלר: אני צריך נציבות שלמה להחזיק מדינה שיכולה לענות רק לילדים ולא להורים? בעיניי זה מיותר

קריאה: גם לפי הנתונים אפשר לראות שזה מיותר

עמי נבון: אני רוצה לדבר כאחת שפנתה

ישראל אייכלר: בבקשה, רשות הדיבור אלייך

עמי נבון: שמי מירב, הייתי אם אומנה עד לפני ארבעה ימים, והילדה שלי שגידלתי רצתה לפנות, פחדה נורא ואני פניתי כדי לתווך

ישראל אייכלר: רצתה לפנות למה?     

עמי נבון: לסימונה

ישראל אייכלר: על מה?     

עמי נבון: על בעיות שהיו בה מבחינת הרווחה זאת אומרת לא התחשבו ברצונות שלה, ניסו להכריח אותה לעשות מפגשים, כל מיני דברים שהיא לא רצתה

עמי נבון:  לא אני, לא אף אחד, היא לא רצתה

עמי נבון:       אני פניתי בשמה ואמרו לי אין אפשרות, את אם אומנה, התלונות הם נגדכם, הם לא איתכם

עמי נבון:  ואמרתי אבל אני רוצה לחבר את זה לילדה שהילדה תוכל לדבר איתך, לא נתנו לי וחסמו אותי

ישראל אייכלר: את מספרת משהו מזעזע

ישראל אייכלר:  אם את רוצה לבוא בשם הילדה לטובת הילדה, אומרים לך את לא יכולה?     

עמי נבון: נכון

ישראל אייכלר: אבל לפי החוק כתוב שידיד קרוב כן יכול

עמי נבון: זה עליי אישית, אני לא מספרת לך משהו מצד שלישי, אני מספרת על עצמי אישית

קריאה: הורי אומנה לא יכולים לייצג את הילד בשום מקום

לייזר אליעזר שור: גם הורה טבעי, לגיטימי, כשר לעניין, לא יכול

ישראל אייכלר: עכשיו אני שואל עוד פעם גברת שטייניץ, מה קורה כשבאה אם אומנה שהמדינה הבינה שהיא מסוגלת להיות אומנה והיא מטפלת בילד, ולטובת הילד היא באה להתלונן, מה אתם עונים לה?     

סימונה שטינמץ: אני רוצה לענות, א' אנחנו שומעים הרבה מאוד הורי אומנה

סימונה שטינמץ:  לא, סליחה אני אתקן את עצמי כי אין הרבה פניות

לייזר אליעזר שור: תחליטי, הרבה, מעט

ישראל אייכלר: לא להפריע אמרתי

ישראל אייכלר:  אני שאלתי שאלה ממוקדת בעקבות השאלה של אם האומנה

ישראל אייכלר:  היא אומרת אני באה, אני שואלת משהו, יש לי בעיה עם הילדה, יש לה בעיה ואני רוצה לעזור לה, מה אתם אומרים לה?     

סימונה שטינמץ: אנחנו מדברים עם הורי אומנה ואני רוצה לבוא ולהגיד שאם תסתכלי בנושאים שבהם הבאנו לגבי נושא שזקוק לטיפול ושינוי חקיקה, זה בדיוק המצבים שבהם יש הורי אומנה שפונים אלינו ואומרים שלדעתם הילדם לא מיוצג כמו שצריך 

ישראל אייכלר: מה אתם עושים?     

סימונה שטינמץ: ואנחנו באנו ואמרנו שצריך למצוא את הדרך למנות להם אפוטרופוסים לילדים

סימונה שטינמץ:  אי לכך ובהתאם לזאת אי אפשר לבוא ולהגיד שאנחנו לא מתייחסים להורי אומנה

ישראל אייכלר: אני שואל, את תגידי אם אתם מתייחסים או לא

סימונה שטינמץ: אני אגיד, אנחנו מתייחסים מאוד להורי אומנה יש מצבים שבהם הורי אומנה

ישראל אייכלר: הנה כתוב פה, ידיד קרוב

ישראל אייכלר:  זה לא פחות מידיד קרוב

עופר פרגי צבאן: הורי אומנה הם הידידים הכי קרובים של הילד

עופר פרגי צבאן:  אם נתתם לנו את האפשרות לגדל ילד

סימונה שטינמץ: אבל אנחנו מדברים עם הורי אומנה, אני לא יודעת על מה מירב מדברת

סימונה שטינמץ:  אני לא זוכרת שמירב דיברה איתי

סימונה שטינמץ:  איתי אישית? אני לא זוכרת, אני מתנצלת, אני לא יכולה לזכור את כולם, תזכירי לי

עמי נבון: אני אזכיר לך

סימונה שטינמץ: תזכירי לי

סימונה שטינמץ:  יכול להיות מצב שבו אני יכולה להגיד להורה אומנה שפה אני לא יכולה לעזור

סימונה שטינמץ:  למה הכוונה? אם יש ועדת החלטה שהחליטה שהילד צריך לעבור להורה בחזרה, או שיש איזשהו סידור, הדבר היחיד שאני יכולה לעשות זה לפנות לפיקוח או להפנות את ההורה אומנה לפיקוח לצורך העניין

עופר פרגי צבאן: את מבינה שאת מפנה את הבית לבית

סימונה שטינמץ: אני לא מפנה את הבית לבית

עופר פרגי צבאן: זה ממש ככה, אני מצטער מאוד

לייזר אליעזר שור: לזה קוראים תסמונת השובה

ישראל אייכלר: טוב, אני חושב שמספיק, ההערות שלכם נשמעו

ישראל אייכלר:  אני רוצה עכשיו להקריא מתוך החוק, נדמה לי שאת חקקת את זה?     

קארין אלהרר: נכון

ישראל אייכלר: בחוק כתבתם דבר מאוד חשוב

ישראל אייכלר:  תלונה ככל שתוגש על ידי הילד או ידיד קרוב שלו, וכן ילדי אפוטרופוס לדין או עורך דין שמינה בית משפט לקצין

ישראל אייכלר:  בידיד קרוב אני מכניס את האבא ואת האמא ואת האומנת ואת האומנה במקרה שזה תואם את הרצון של הילד, לא נגד הילד, עם הילד

ישראל אייכלר:  לא יכול להיות שתהיה נציבות שתגיד רק כשהילד מתלונן נגדכם אז אנחנו פה, אם אתם רוצים סיוע אחר אנחנו לא יכולים

ישראל אייכלר:  זה פשוט להחזיק מנגנון

סימונה שטינמץ: אבל יש הסתייגות

ישראל אייכלר: בסדר

קארין אלהרר: אני רוצה להסביר מה עמד בבסיס הרעיון, אפשר להתווכח עליו

קארין אלהרר:  הרעיון בא ואמר שעם כל הרצון הטוב קורים מצבים שבהם או הורה אומנה, או ההורים הביולוגים, לא תמיד האינטרס שלהם מתיישר ביחד עם האינטרס של הילד

לייזר אליעזר שור: מי קבע את זה?     

שפרה שחר: הורי אומנה? אז איך אתם שולחים את הילד להורים שהאינטרס שלהם לא לטובת הילד

שפרה שחר:  זה מזעזע מה שאת אומרת

יסמין פרידמן: היו מקרים מעולם, אתם חייבים להבין את זה

יסמין פרידמן:  זה המנגנון היחיד שיש לילדים להתלונן בו

יסמין פרידמן:  אני תמיד מקשיבה לשטח ואני באמת מקשיבה לכם, אבל אני מודה שאני בתחושות אמביוולנטיות לגבי זה

ישראל אייכלר: אז מה שאני רוצה זה לא לשלול את מה שקורה בחוק, אלא להוסיף במסגרת החוק ולא צריך אפילו תיקון, שגם ב-95% של ההורים שכן אוהבים את הילדים שלהם, במקרים שהכול בסדר, שאומנה שכן מטפלת טוב בילדים, שהיא תוכל להיעזר על ידי נציבות ותוכל לקבל את השירות על ידי שירותי הרווחה

יסמין פרידמן: אני רוצה להגיד מה החשש שלי, אדוני יושב-ראש הוועדה

ישראל אייכלר: כשיש לך מקרה חריג ויש לך 90 מקרים טובים מתוך 100 בגלל החריג את תשללי?     

יסמין פרידמן: יש

יסמין פרידמן:  נקודה

יסמין פרידמן:  יש תלונות של ילדי אומנה גם על הורי אומנה

עמי נבון: העולם הוא לא אוטופי, אבל אם יש מצב שאני כהורה באה ורוצה עזרה לילדה שלי, אני לא באה לדבר רק בשמה, אני רוצה לתווך את זה שהיא תוכל לדבר עם סימונה או עם המשרד שלה

עמי נבון:  אני רוצה שיקשיבו לי, אני לא רוצה שיבואו ולא יגידו לי את לא הילד, אין לך עם מי לדבר

יסמין פרידמן: אז אולי פשוט לעשות מנגנון

יסמין פרידמן:  באמת זה בר תיקון בצורה פשוטה, שאם יש דבר כזה אז שניה להפנות את זה למישהו אחד שהוא הגורם לדבר

לייזר אליעזר שור: ומישהו חיצוני לא מאותו אזור, כי בדרך כלל אותו אזור פוגע בהורים ובילדים

שפרה שחר: לא יכול היות שנציבות היא מתוך שורות הרווחה, זה לא יכול להיות

ישראל אייכלר: אנחנו הבנו את ההערות

שפרה שחר: לא יכול להיות שאותם אנשים נמצאים גם בפיקוח, גם בביקורת, גם בהכול

שפרה שחר:  מה שנקרא ישראבלוף, במילים עדינות

ישראל אייכלר: אני הבנתי את הרעיון, אני מסכים ש-90% מההורים דואגים לילד, אני חושב שיותר מ-90%

ישראל אייכלר:  90% מאנשי האומנה דואגים לילד

ישראל אייכלר:  מה שחברת הכנסת אלהרר אומרת, שיש מקרים חריגים שבהם יש בעיה בין ההורה לילד, ואני יודע שיש דבר כזה, והנציבות הזאת, אם אנחנו מגבילים אותה רק למקרים חריגים, אז לא צריך נציבות כזאת

ישראל אייכלר:  ואם יש נציבות כזאת והם עושים עבודה טובה שהם יואילו בטובם לעזור גם להורים מול המערכת

ישראל אייכלר:  פשוט מאוד, זאת הדרישה של ועדת העבודה והרווחה

קארין אלהרר: חבר הכנסת אייכלר, אין בעיה בעיניי שתהיה הפניה לגורם אחר, הנציבות לא אמורה לטפל בזה, כי זה לא המנדט שלה

שפרה שחר: אז מי מטפל בזה?     

ישראל אייכלר: אני מסכים עם חברת הכנסת אלהרר, לא שאתם תעשו את זה הדברים, אבל אתם כנציבות פניות, אני הייתי יושב-ראש ועדה לפניות הציבור, אני יודע מה זה פניות, פניות זה נקרא שאני פונה לגורם המוסמך בשם האזרח

ישראל אייכלר:  זה מה שאני רוצה שאתם תעשו בשם ההורים, בשם הילדים

סימונה שטינמץ: יושבים פה גורמי פיקוח, והם יכולים להעיד כמה פניות ממני הם מקבלים, אין פניה

סימונה שטינמץ:  אין הורה שאני לא אומרת לו תעודד את הילד שיפנה, אפילו בשישי שבת כשאנחנו לא עובדים, מספיק שהילד משאיר הודעה זה בעצם מבחינתנו אפשרות להתחיל לברר את הפנייה

סימונה שטינמץ:  כן קורה וחשוב להגיד את זה, צריך להגיד את זה שהורים פונים אלינו וילדים אחרי זה לא פונים כשהם יכולים לפנות גם בסוף שבוע

היידי מוזס: כי לקחו להם אולי את הפלאפון

קריאה: אולי הוא מאוים?     

היידי מוזס: כי אולי יש להם פלאפון כשר שהם מתקשרים ממנו

סימונה שטינמץ: הם עדיין יכולים להשאיר הודעה

היידי מוזס: איפה? דרך מה? טלפתיה? לוקחים להם את הפלאפון

ישראל אייכלר: גברת הנציבה, אני רוצה לשמוע ממך דבר ברור כדי שאני אדע איפה אנחנו עומדים

ישראל אייכלר:  המגבלות של הנציבות אני מבין, המטרה הראשונית של חברת הכנסת אלהרר אני גם מבין, אני רוצה שתגידי לי אם זה נכון, ואם לא אז צריך לתקן את זה, שבמקרה שיש פנייה שתואמת בין הילד להורה, תואמת בין האומנה לילד, אבל במשרד הרווחה יש בעיות איתם, זאת אומרת יש להם בעיה עם משרד הרווחה שהם לא מקבלים את הסיוע, אתם כפניות ציבור, נציבות פניות ציבור

סימונה שטינמץ: אנחנו לא פניות ציבור

ישראל אייכלר: כנציבות פניות ילדים ונוער דואגים להביא את הבעיה של הילד הזה בפני משרד הרווחה ולקבל תשובות למה הוא לא מקבל או כן מקבל את מה שמגיע לו

סימונה שטינמץ: חד משמעית התשובה היא כן, ואני אומרת שיש פה גם אנשים מהפיקוח שיכולים להעיד כמה פניות, כולל משרד החינוך שיושבים כאן, שאני מעבירה אליהם פניות, אני אומרת שזה לא בסמכותי

ישראל אייכלר: אני אומר לך שזה כן בסמכותך על פי החוק, כי זה ידיד קרוב

קארין אלהרר: לא בסמכותה לטפל, בסמכותה להעביר

ישראל אייכלר: לטפל זה נקרא להעביר

קארין אלהרר: לא, להעביר זה לא לטפל

ישראל אייכלר: כשאני העברתי פניות, כשבוועדת הכנסת ועדת פניות הציבור אני מעביר, אין לי סמכות במקום הפקיד, אבל הפקיד יודע שאם הוועדה לפניות הציבור של הכנסת פנתה הוא צריך לטפל

ישראל אייכלר:  הפקיד צריך לדעת שאם את פונה אליו הוא צריך לתת תשובות ולטפל בדבר, האיש המוסמך

ישראל אייכלר:  אני לא מדבר שאת תעשי את העבודה במקום משרד הרווחה

סימונה שטינמץ: התשובה היא חד משמעית שזה נעשה

ישראל אייכלר: אז זהו, אם זה נעשה אז נחה דעתנו, ואנחנו רוצים שגם הציבור ידע שאתם עושים את זה

ישראל אייכלר:  את רוצה להשלים? בואו נזדרז, כי יש לנו עד 11:00 מקסימום

סימונה שטינמץ: אני רוצה שתראו את הפילוג

סימונה שטינמץ:  רוב הפניות הן מפנימיות, גם מבחינת ההשמה החוץ ביתית רוב ההשמות הם בפנימיות

סימונה שטינמץ:  יש לנו גם פניות ממסגרות שהן פוסט אשפוזיות וגם מעט מהמוגבלות

סימונה שטינמץ:  תוצאות הבירור, כמו שאתם רואים, אנחנו הרי מחויבים מבחינת החוק להתייחס לפניות שהן מוצדקות, אבל אנחנו מתייחסים לכלל הפניות גם לפניות שהן לא מוצדקות

סימונה שטינמץ:  אבל שימו לב וחשוב לי מאוד שיידעו שהילדים לא עושים שימוש לחינם בגוף הזה, 50% מהפניות שהוגשו אלינו נמצאו מוצדקות

לייזר אליעזר שור: אז את אומרת ש-50% - - - שיכול להיות שפגעו בילדים - - -     

ישראל אייכלר: לא להפריע

ישראל אייכלר:  פעם אחרונה שאני אומר

סימונה שטינמץ: אני אגיד יותר מזה, אם אני מורידה את הפניות שלא הסתדרו או שאני מורידה את הפניות שהם רק בגדר טיפול בבירור זכויות של הילדים

היידי מוזס: התייאשו את מתכוונת

סימונה שטינמץ: לא התייאשו; אתם לא קשובים, אתם רק רוצים להיות אנטי ואתם לא רוצים להקשיב

סימונה שטינמץ:  המציאות, כשאנחנו מורידים את החלקים האלה, נשאר ש-78% כמו שרשום בדוח

ישראל אייכלר: למה רק 16% בירור זכויות? הרי בירור זכויות זה הדבר הכי נחוץ, הכי אובייקטיבי, הכי קל

ישראל אייכלר:  למה הם לא פונים?     

סימונה שטינמץ: זה הפניות שהיו בתחום בירור זכויות

ישראל אייכלר: אני מבטיח לך שאם גם ההורים והורי האומנה יוכלו גם לפנות יהיו לך אחוזים הרבה יותר גבוהים

ישראל אייכלר:  ואם צריך עוד תקנים, אני אתמוך בהוספת תקנים לזה

סימונה שטינמץ: אני יכולה גם להבטיח לך שאם הורה יפנה וישאל אותי לבירור זכויות, משהו של זכות הוא יקבל תשובה מלאה

ישראל אייכלר: מצוין

ישראל אייכלר:  צריך להגיד את זה שהציבור יידע

ישראל אייכלר:  הלאה

סימונה שטינמץ: אלו הנושאים שבאופן בולט היו בהם פניות צודקות, אם זו ענישה קולקטיבית או חפוזה, זה אומר שלא מדברים עם הילדים לפני שמענישים אותם

סימונה שטינמץ:  קשיים בקשר עם אנשי הצוות, פגיעה בפרטיות, פגיעה בפרטיות זה אומר חדירה לטלפונים, יש את הנושא לפעמים כניסה לארונות של הילדים כשיש חשש של שימוש בחומרים אקטיביים ואז עושים חיפוש בתוך הארונות

סימונה שטינמץ:  כשאני אומרת פגיעה בפרטיות הכוונה היא שהילד לא יודע או לא נתן אישור שיפתחו לו את הארון

שפרה שחר: הארונות לא נעולים בכלל, כל אחד יכול לפתוח את הארונות שלהם, יש גם הרבה גניבות

סימונה שטינמץ: יש נושאים אישיים שהם אישיים ממש של הילדים פשוט חבל על הזמן שניכנס

סימונה שטינמץ:  מזון, אומנם יש מעט פניות אבל אחוז מאוד גדול מהם מוצדקות

ישראל אייכלר: מה זאת אומרת? שחסר להם מזון?     

לייזר אליעזר שור: או שילד מבקש לאכול כשר ולא נותנים לו לאכול כשר

סימונה שטינמץ: כל הפנימיות כשרות

לייזר אליעזר שור: הן לא כשרות כל הפנימיות

לייזר אליעזר שור:  הוכחתי לך לפני 10 דקות לפני הוועדה, כל מה שאמרת זה לא נכון ונבהלת, הן לא כשרות

לייזר אליעזר שור:  גם אין חופש דת שם

סימונה שטינמץ: הן לא כשרות? אני יודעת שהן כשרות חוץ מהמגזר הערבי

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול את משרד הרווחה, המזון כשר שם?     

היידי מוזס: חשבתם לשים מדבקות על הדלתות של הילדים שהם יוכלו לפנות אליכם? הם לא יודעים עליכם

סימונה שטינמץ: אוקיי אני ממשיכה

סימונה שטינמץ:  כמו שתראו יש גם את העמודה של אי יידוע לנציבות

סימונה שטינמץ:  למרות הזמן שאפשר להגיד אם הוא רב או לא רב, אבל אחרי שש שנים, לצערנו מצאנו עדיין ילדים שלא יודעים על הנציבות

שפרה שחר: אבל כולה 231 פניות, איפה כל 30,000 הילדים שלא יידעו אותך על אלה שלא יודעים? יש 30,000 ילדים במסגרות חוץ ביתיות ורק 231 פנו

סימונה שטינמץ: אדוני יושב-הראש אני לא יכולה

ישראל אייכלר: גם אני לא יכול, מה אני אעשה? אני אוציא אותה?     

שפרה שחר: אני אצא

ירון לוי: את לא צריכה לצאת, אלה דברים מאוד חשובים

ישראל אייכלר: את יודעת מה? היות והזמן רץ אני רוצה לתת לך עכשיו פאוזה

ישראל אייכלר:  חברי הכנסת עכשיו ידברו

ישראל אייכלר:  הראשון לוי

ירון לוי: תודה רבה כבוד יושב-הראש, אני רוצה לגעת בנקודה המאוד חשובה שלא מכירים את זה

ירון לוי:  לפי כמות הפניות, יש גוף כל כך גדול, מספר עובדים אני לא אגיד הרבה כי אני לא יודע את הכמות

קריאה: שלושה

סימונה שטינמץ: חמש שנים אני עבדתי לבד

ירון לוי: אוקיי אז כנראה זה מסביר את כמות הפניות ואת היכולת או הרצון לחשוף את הדבר, כי אין באמת מי שיקלוט

ירון לוי:  אם יש 30,000 ילדים ורק 200, זה לא באמת משהו, זה משהו להגיד כותרת כזאת שאנחנו עושים

ירון לוי:  אגב, זה מאוד מוכר מרשויות מקומיות, עושים איזושהי כותרת יש לנו מרכז להורות אם מישהו היה בא למרכז להורות היה רואה שזה חדר בתוך החברה הכלכלית

ירון לוי:  אני לא אומר את זה כדי להעליב חלילה, אני אומר שזה דבר מאוד חשוב וחשוב שיידעו, וכמו שיושב-הראש אמר שאפשר להגדיל תקנים, וזה חשוב כי אם הילדים האלה אין להם מענה והם לא מודעים למענה ולזכויות שהם יכולים לקבל אז כל הדיון הזה כאילו אין מהות

שפרה שחר: מדובר בילדים שהוצאו בעל כורחם הם לא בחרו ללכת לפנימייה

שפרה שחר:  צריך לזכור את זה

ישראל אייכלר: אז אם באמת כמו שאמרה הנציבה, גם אם יעסקו ב-90% החיוביים ויעזרו לאנשים, לדעתי תהיה הצדקה להוספת אנשים לנציבות הזאת כדי שתוכל לכסות את כל מערך הפניות

שפרה שחר: הוספת עוד אנשים מתוך המערכת? עוד אנשים שהם קולגות של אנשים שמתלוננים עליהם? אני לא מבינה את זה

יסמין פרידמן: אני מבינה שיש משהו בבסיס שהוא לקוי, שהנציבות יושבת במשרד הרווחה יש בעיה שגוף מבקר את עצמו

שפרה שחר: נכון

לייזר אליעזר שור: את יכולה להתלונן על העובדת שלך?     

שפרה שחר: עובדה שנציבות קבילות החיילים לא יושבת בתוך הצבא

יסמין פרידמן: זה דבר ראשון

שפרה שחר: יש לה גם סמכויות לפעול ולהדיח

ישראל אייכלר: איך קוראים לנציבויות האחרות? למשל הנציבות להנגשה?     

יסמין פרידמן: אני לא יודעת

קריאה: נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות יושב במשרד המשפטים

שפרה שחר: נציג קבילות החיילים לא יושב בתוך צה"ל ויש לו גם סמכויות

יסמין פרידמן: רגע, תני לנו לדבר, אני איתך אבל תני לי לדבר רגע

יסמין פרידמן:  אני מניחה שתסכימי איתי שיש פה איזושהי בעיה שאולי ראוי להתייחס אליה ולראות

יסמין פרידמן:  הרי לך זה לא משנה איפה תשבי

יסמין פרידמן:  זה אחד

קארין אלהרר: אדוני היו"ר, אי אפשר לשמור על זכותם לדבר?     

ישראל אייכלר: את רוצה שאני אוציא אנשים?     

קארין אלהרר: לא

ישראל אייכלר: אז בואי נסבול את זה

ישראל אייכלר:  אבל אתם גם צריכים לדעת שיש גבול, בסוף את יודעת שאני יכול גם אחרת

שפרה שחר: תן לנו גם רשות דיבור אז לא נצטרך להתפרץ

יסמין פרידמן: שניה אבל תנו לנו לסיים

ישראל אייכלר: חברת הכנסת יסמין תמשיכי

יסמין פרידמן: אני אעשה את זה מהר אם אני אצליח

יסמין פרידמן:  אני גם חושבת שבכל הנושא של התלונות צריך לשים לב ולהתייחס לזה שבכל הפנימיות ובכל המקומות האלה יש תחלופה של עובדים, וחוסר מקצועיות בגלל השכר הנמוך של כל הצוותים שנמצאים בפנימיות וכל עוד אנחנו לא נטפל בזה, זה פלסטר על פלסטר

יסמין פרידמן:  חסרים שם תקציבים לא לקצפת, חסרים שם תקציבים לדברים הכי בסיסיים בפנימיות

יסמין פרידמן:       והדבר הנוסף שאני ממשיכה ולמדה מהדוח הזה שלפחות על פניו נראה שעדיף לילדים באומנה מאשר בפנימיות והמדינה לא עושה מספיק כדי לעודד שיהיו עוד הורי אומנה

לייזר אליעזר שור: המדינה מעודדת להוציא ילדים

יסמין פרידמן: אנחנו צריכים לעודד בכל כך הרבה דברים, שנמשיך את האומנה, אני חושבת שיש שם הרבה יותר יציבות, יש מעטפת יותר גדולה

יסמין פרידמן:  אני מודה שאני צריכה עוד ללמוד את זה באמת לעומק, אבל על פניו זה מה שנראה לי

ישראל אייכלר: הנקודה שאת אומרת הביאה אותי לשאלה שבהתחלה רציתי לשאול

ישראל אייכלר:  אני רוצה לדעת ברור כמה תלונות זה מהפנימיות וכמה זה מהאומנות?     

יסמין פרידמן: 78% זה מהפנימיות

לייזר אליעזר שור: אני יכול להוסיף לך עוד 4,000 עכשיו

יסמין פרידמן: זה באחוזים

ישראל אייכלר: וכמה פניות יש מהאומנות?     

קריאה: 6%

ישראל אייכלר: 6%, רציתי להדגיש את זה לפרוטוקול, כי גם היועצת המשפטית כתבה את זה

ישראל אייכלר:  זאת אומרת שרוב הבעיה היא בפנימיות?     

לייזר אליעזר שור: ברווחה רוב הבעיות, לא בפנימיות ולא בכל המקומות

לייזר אליעזר שור:  אם זה לא היה מאותה משפחה ומאותו עץ שמאכיל את המקום הזה, זה היה אחרת

ישראל אייכלר: טוב

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת אלהרר בבקשה

קארין אלהרר: אני רוצה לומר שני דברים חשובים, הדבר הראשון, תראו, הנציבות הזאת קמה, אני אומרת ביושר, כפשרה היא קמה בתוך משרד הרווחה

קארין אלהרר:  היא לא הייתה אמורה להיות בתוך משרד הרווחה

שפרה שחר: אז תוציאו אותה משם, אתם המחוקקים

שפרה שחר:  השערורייה הזאת צריכה להיגמר

ירון לוי: תנו לה לסיים, אולי היא תגיע לנקודה שאתם גם מחפשים להגיע אליה

ישראל אייכלר: אתם נלחמים נגד חברי כנסת שרוצים לעזור לכם, ואתם מפריעים לכם

שפרה שחר: לא נלחמים, הם המחוקקים, אנחנו מבקשים את עזרתם

ישראל אייכלר: אבל הם רוצים לעזור לכם ואתם מפריעים לכם

ירון לוי: אני מצטער להגיד לך אבל יש פה חברי כנסת שבאמת רוצים לעזור, אז בואו ניתן להם צ'אנס, בבקשה ממכם חבר'ה

ירון לוי:  אלה חברי כנסת שאכפת להם מאיתנו אז תנו להם בבקשה את הצ'אנס

ישראל אייכלר: חברת הכנסת אלהרר בבקשה

קארין אלהרר: הפשרה הזאת מבחינתי הייתה פחות גרועה מאשר שלא תוקם נציבות

קארין אלהרר:  המטרה הייתה בראש ובראשונה לתת קול לילדים שאף אחד לא מקשיב להם

קארין אלהרר:  אין להם את הנגישות, לא לפקידות הסעד, אין להם את הנגישות לעובדות הסוציאליות, אין להם את הנגישות לארגוני האומנה

קארין אלהרר:  אין להם

היידי מוזס: ואין להם את הנגישות לנציבות גם

שפרה שחר: כי 200 פניות בשנה זה לא נגישות

היידי מוזס: 10,000 הוצאות ילדים בשנה, מתוכם 200 פניות? באמת?     

שפרה שחר: קרניים צומחות

קארין אלהרר: אני לא סיימתי

ישראל אייכלר: בבקשה

קארין אלהרר: אני רוצה להגיד עוד דבר, הגוף הזה הוקם מיד לאחר חקיקת החוק וחשוב להגיד שהוא היה גוף חדשני שלא היה כמותו במדינת ישראל

ישראל אייכלר: צריך לשפר אותו

קארין אלהרר: צריך להודות על האמת שהיה מאוד לא קל, הוא הוקם כמעט באפס תקציב והם עשו דברים, באמת הביאו את מיטב היצירתיות כדי להקים את מה שקיים

לייזר אליעזר שור: לטענתך

קארין אלהרר: כל מה שאני אומרת זה לטענתי, ותודה על הציונים

ישראל אייכלר: סליחה, כשחבר כנסת מדבר בוועדה – אני לא מוכן לקבל את זה שמישהו ישים איזושהי כוכבית על נאמנותו

לייזר אליעזר שור: אני לא אומר על נאמנותו, אבל הילדים שלנו נגמרים

קארין אלהרר: המטרה בסופו של דבר היא להגן על ילדים

קארין אלהרר:  אין ספק שכמו כל דבר אפשר לשדרג ואפשר לשפר

קארין אלהרר:  האם רוצים לשפוך את התינוק עם המים? בעיניי זו טעות

קארין אלהרר:  עכשיו אני אומרת לכם, אין ספק בכלל שאני רציתי לעודד את האומנה

קארין אלהרר:  זו הייתה המטרה, זה נחקק בתוך חוק האומנה

קארין אלהרר:  אני חושבת שהאומנה טובה יותר ממקומות אחרים, במיוחד בגילאים צעירים

קארין אלהרר:  הרבה יותר טובה

קארין אלהרר:  אני לא מצליחה להבין את הדיון

ישראל אייכלר: יכול להיות שיש קושי בהשגת הורים שמוכנים להיות אומנה?     

קארין אלהרר: בוודאי

ישראל אייכלר: כמו שאמרת שיש חוסר בעובדים בפנימיות, כמה קשה?     

יסמין פרידמן: יש חוסר מאוד גדול, אני אתן לך דוגמה, אומנת חירום מקבלת 1,000 שקלים על זה שהיא לא יכולה לצאת מהארץ, לא יכולה לזוז היא לא יכולה כלום בזמן שהיא מטפלת ביותר מילד אחד, אבל היא מעולם לא מקבלת את הפנסיה למשל, למרות שיש לך נשים כאלה שעושות את זה 30 שנה

יסמין פרידמן:  יש גיל שמגביל את אומנת החירום

יסמין פרידמן:  יש המון דברים שדורשים תיקון

ישראל אייכלר: אוקיי, אז גם הדברים האלה צריכים תיקון

קארין אלהרר: יש הרבה דברים שצריכים תיקון, אין חוק שהוא מושלם, אין דברים כאלה

קארין אלהרר:  אבל אני חושבת שעדיין היה מקום לחוקק את זה כפי שהוא חוקק כי זה היה עדיף בהרבה על להיבנות על תקנון העבודה הסוציאלי

שפרה שחר: חייב גוף פיקוח חיצוני

ישראל אייכלר: אז אחרי שמונה שנים הגיע הזמן לשכלל אותו

היידי מוזס: להוציא אותו מהרווחה

קארין אלהרר: אבל אני באמת אומרת לכם, תשימו לב מה הייתה המטרה, לתת קול לילד

שפרה שחר: אז 230 פניות זה לתת קול לילד מתוך 30,000 ילדים?     

יסמין פרידמן: אבל לא היה כלום, אנחנו לא אומרים שזה בסדר

יסמין פרידמן:  היה אפס ויש 236

יסמין פרידמן:  אנחנו כולנו מסכימים שצריך לשפר

יסמין פרידמן:  מסכימים

ישראל אייכלר: אדוני הסדרן, תעזור לי קצת שיהיה שקט

ישראל אייכלר:  אם יש מקרה קיצוני של מישהו שלא נותן לדבר

ישראל אייכלר:  יש לנו בסך הכול 10 דקות

ישראל אייכלר:  חברת הכנסת הר מלך בבקשה

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שבאופן כללי הסיפור פה שהוא שהיד קלה על ההדק בהוצאת הילדים האלה, ואני חושבת שגם ניתן כוח גדול מאוד לעובדת סוציאלית, שהוא יכול לייצר בגלל הכוח הזה, אנחנו באמת רוצם לדאוג לילדים אבל אנחנו יכולים לייצר בדיוק את ההיפך

יסמין פרידמן: לימור, זה לא הדיון בכלל

היידי מוזס: אבל זו הקדמה למה שהיא רוצה לומר

לימור סון הר-מלך: אני הגעתי כי אני חשבתי שזה העניין, אבל אני חושבת שיש פה בעיה שמתוך 10,000 הוצאות ילדים בשנה, 10,000 אני עכשיו ראיתי את הנתון הזה זה מזעזע אותי ממש, רק 200 פניות התקבלו? להוציא ילד מהבית זה אירוע

קארין אלהרר: יכול להיות שמצאו לו מסגרת טובה וטוב לו נגיד?     

לימור סון הר-מלך: ויכול להיות שהיד הייתה קלה על הילד, ואני רואה את הבית כמקום הכי בריא, נכון, מיטבי לילד

עופר פרגי צבאן: אבל צריך לראות את טובת הילד לפני הכול

עופר פרגי צבאן:  ואם הוציאו את הילד כנראה שמצאו את הילד מטייל ברחוב ב-03:00

ישראל אייכלר: אני מבקש לא להפריע לחברת הכנסת הר מלך

לימור סון הר-מלך: אני לא מדברת על הדבר הזה, אני לא מתעלמת מזה, ברור שיש מצבי קיצון שילד צריך להוציא אותו מהבית

לימור סון הר-מלך:  אני רק מדברת על הרגולציה שהיא מאוד קלה על ההדק, אני חושבת שאנחנו נותנים כוח באמת כמעט בלתי מוגבל לעשות מהלך שהוא מהלך לא פשוט ושאנחנו חייבים לתת עליו את הדעת

לימור סון הר-מלך:       אני חושבת, עוד פעם, שאנחנו צריכים לראות איך אנחנו עושים הכול ומייצרים יותר חסמים לפני שאנחנו מוציאים את הילדים האלה מהבית

קארין אלהרר: חשבתי שתגידי שניתן יותר מענים לילדים

היידי מוזס: גוף פיקוח חיצוני על הרווחה זועק לשמיים, שהם מפקחים את עצמם

ישראל אייכלר: רחל איגר לוין, מנהלת שירות לילדים במשפחות אומנה, מנהל שירותים

רחל איגר לוין: שלום, אני רוצה קודם כול להתייחס לדברים שסימונה אמרה

רחל איגר לוין:  בכל פניה שמגיעה אל סימונה שהיא לא בתחום הסמכות שלה לבדוק, הדברים מועברים אלינו, בין לפנימיות ובין לאומנה כדי לבדוק אותם, ואנחנו מחויבים, ככל משרד, לטפל בכל פניית ציבור

רחל איגר לוין:  אם זה מטופל אצל סימונה, מצוין, ואם לא יש מנגנון שכל פניה שמגיעה מועברת אלינו לבדיקה, כך שאין מצב שמישהו פונה, גם אם זה לא בסמכותה של הנציבה, שזה לא מועבר למשרד הרווחה לבדיקה

רחל איגר לוין:  וכמקובל כל פניית ציבור מחויבת לבדיקה ומענה לפונה, כך שהדברים האלה קורים

ישראל אייכלר: הפניות האלה כלולים ב-200 הפניות שהיו? או שבנוסף לכך?     

רחל איגר לוין: זה בנוסף

ישראל אייכלר: כלומר היו הרבה יותר פניות שהגיעו אליכם?     

רחל איגר לוין: כל פניה שמגיעה לנציבות

שפרה שחר: הרב אייכלר תסתכל על המספרים

שפרה שחר:  עוד 32 פניות שלא טופלו, זה הכול

ישראל אייכלר: טוב יש עוד 4 דקות, תנו לי לאפשר

היידי מוזס: אבל אף אחד לא יכול לדבר

שפרה שחר: אפשר לדבר בשם חייל שנמצא עכשיו בעזה והוא היה ילד פנימייה והוא מבקש להעביר את המסר שלו? אני שואלת את יושב-הראש

ישראל אייכלר: בבקשה גברת איגר את השלמת את התשובה?     

רחל איגר לוין: אני רוצה להגיד עוד דבר בהקשר של האומנה, בהקשר של הדברים שנאמרו בנושא של אומנות חירום והתקציב שהמשפחות מקבלות

רחל איגר לוין:  השר הקים ועדה ציבורית לבחינת כל תחום האומנה, וחלק מהדברים שנאמרו פה היום עלו בוועדה ועלו המלצות והמשרד יטפל בזה

ישראל אייכלר: רונית צור, מנהלת תחום דיור חוץ ביתי, את יותר עוסקת בפנימיות?     

רונן צור: כן

ישראל אייכלר: מאוד חשוב לי לשמוע מה קורה בפנימיות כי אני מבין שיש שם מצוקה גדולה

רונן צור: נכון, האגף שלנו אחראי ל-6,500 ילדים בפרופילים שונים

רונן צור:  אנחנו מנסים ומטייבים את העבודה שלנו, אנחנו שמים את הילדים במסגרות שמתאימות לצרכים שלהם, לפרופיל שלהם

רונן צור:  אם ראיתם כאן גם פנימיות טיפוליות, גם פוסט אשפוזיות, ופנימיות קצה

רונן צור:  אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הנציבות, זה חשוב לנו לשמוע את הקול של הילד

רונן צור:  אנחנו כמובן שאנחנו מעדיפים שילד קודם כול יתלונן בסביבה הטבעית שלו, שיפנה לאם הבית שלו, למסגרות, למדריך, למנהל, או לפיקוח ואם במקרה והוא לא נענה אז זה טוב מאוד שהוא יפנה לנציבות כדי שהיא תשים זרקור על דברים שלא מטופלים ואנחנו נוכל לתקן

רונן צור:       כל הנושא של קידום זכויות הוא מאוד חשוב לנו, והוא בהתאם ליעדים שלנו, בהתאם למדיניות

רונן צור:  אני חושבת שקודם כול צריך להסתכל על הפנימיות, זה מסגרות שעושות את המיטב ואת המירב לטובת הילדים, הם עושים עבודת קודש

רונן צור:  הם עובדים 24/7, 360 ימים בשנה

היידי מוזס: את צריכה דקה אחת כדי לאבד אמון של ילד

היידי מוזס:  והם לא מגיבים לילדים, זה לא פייר

היידי מוזס:  וגם אין זמן לדבר, הם דיברו את הכול

רחל איגר לוין: הם עובדים בתקופות חירום כמו בקורונה, כך גם בתקופת המלחמה לא נסגרה פנימייה

רחל איגר לוין:  הילדים נמצאים ויכולים לפנות ולקבל את המענה

ישראל אייכלר: כמה ילדים יש שם?     

רונן צור: 6,500 ילדים

ישראל אייכלר: יש לך מושג כמה מטפלים יש במסגרות האלה?     

רונן צור: יש אכן מחסור בכוח אדם

ישראל אייכלר: דברי לוועדה, לא למפריעים

רונן צור: יש שם צוותי כוח אדם טובים, מיומנים, אבל יש גם תחלופה ויש היעדר של מספיק מדריכים

רונן צור:  אנחנו מנסים לטפל בזה, בהחלט נושא תקציבי יכול לעזור ולשפר, אבל הם עושים עבודת קודש

שפרה שחר: אדוני, אני מפנה את היו"ר לדוח מבקר הפנימיה על הפנימיות, תקרא אותו ותסיק את המסקנות

שפרה שחר:  דוח בקר המדינה על הפנימיות נותן להם ציון נכשל בכל פרמטר

שפרה שחר:  בכל פרמטר

שפרה שחר:  דוח מבקר המדינה לא אני, בבקשה אני אשלח לך אותו אם אין לך אותו, אני אשלח לך אותו עוד עכשיו

ישראל אייכלר: טוב אני חייב לסיים כי מתחילים חקיקה

שפרה שחר: אז אני רוצה לומר לך שיש חייל עכשיו שנלחם בעזה, והוא היה ילד פנימייה, והוא רוצה להגיד שכשהוא התלונן התנקמו בו

ישראל אייכלר: בבקשה, דקה

ורד וינדמן: תודה אדוני, מאיפה להתחיל? הכי קצר שאני יכולה המועצה לשלום הילד היא ארגון חברה אזרחית, היינו בכל דיוני החקיקה, והיינו מהיוזמים של החקיקה והיה לנו חשוב מאוד שתהיה נציבות עצמאית שתקבל פניות ישירות מילדים גם באומנה, ועל אף שזה חוק האומנה גם מפנימיות בגלל שחשוב שלילדים יהיה מקום לפנות

שפרה שחר: יפנו אליכם לרוח הקודש

ישראל אייכלר: דברי אל הוועדה

ישראל אייכלר:  תודה רבה

ישראל אייכלר:  משפט אחרון

שפרה שחר: יש לי את כל הפניות כתובות אתם לא יכולים להתכחש

שפרה שחר:  פניתי אליכם שתעזרו, המועצה לשלום הילד, ואתם עניתם שאתם לא יכולים להתערב

שפרה שחר:  אני אעביר ליושב-הראש את המיילים, כי מדובר בילדי פנימייה שהם היום חיילים בצה"ל וחלק מהם נלחמים עכשיו בעזה

שפרה שחר:  תוציאו אותי, אין לי שום בעיה

ורד וינדמן: הדיון הזה, מכיוון שכולם סביב השולחן הזה מסכימים שחייבת להיות נציבות

היידי מוזס: נציבות חיצונית, לא בתוך הרווחה

ורד וינדמן: נציבות עצמאית

ורד וינדמן:  גם אנחנו אם תסתכלו בפרוטוקולים, זאת הייתה הדרישה שלנו, שתהיה נציבות עצמאית

ורד וינדמן:  עכשיו זה גם נכון, צריך שיהיו יותר פניות, רואים מהדוח של הנציבות מי פונה, אלה שמכירים את הנציבות

ורד וינדמן:  ולכן צריך שהנציבות תהיה גדולה יותר כדי שיגיעו לילדים ויותר ילדים יוכלו לפנות אליהם

קארין אלהרר: ומתוקצבת

ישראל אייכלר: תודה רבה

ורד וינדמן: רגע, עוד נקודה אחת

ורד וינדמן:  יש נקודות שלא הגענו אליהם בדיון וחבל

ורד וינדמן:  יש נקודות שעולות מהפניות, שהן סוגיות קריטיות ואפילו אני שאני מכירה את הסוגיות של הפנימיות הייתי מהן בהלם

ורד וינדמן:  אם הוועדה רוצה לקדם באמת זכויות ילדים צריך לדון בסוגיות שהדוח מעלה שהן סוגיות מאקרו חשובות כמו טיפולי השיניים, כמו על זה שמארחים אנשים בתוך הפנימיות, צריך לדון בסוגיות המאקרו כדי לשפר, זה צריך להיות תכלית דיון

ישראל אייכלר: תודה רבה

ישראל אייכלר:  אני ממליץ גם שתכתבי לנו לוועדה את הדברים שאת רוצה שיהיו ואנחנו נדון בזה אצלנו

ורד וינדמן: מצוין, תודה אדוני על זכות הדיבור

ישראל אייכלר: לסיכום: הוועדה מבקשת מהנציבות ליישם את החוק בצורה שגם הורה וגם הורה אומנה שהמדינה מצאה שהוא מתאים, יוכל לפנות ולברר את התלונות של הילד ואת הבעיות שלו, ולעזור לו ליישם אותם, גם על ידי העברת התלונה והבקשה לגורם המוסמך שהוא יטפל בהם, ולעקוב אחרי הטיפול ולדווח, לנו לפחות אם לא לציבור, את מה שנעשה

ישראל אייכלר:  לפי דעתי בדרך הזאת גם יהיו הרבה יותר פניות וגם תוכלו לעזור להרבה יותר אנשים

ישראל אייכלר:       אנחנו מבקשים לפעול גם למימוש הזכויות של הילד על ידי ההורים, זה אמרנו

ישראל אייכלר:  לפעול ליידע כמה שיותר את הילדים שיש נציבות כזאת, הבנתי שיש בזה חוסר

ישראל אייכלר:       אנחנו נפנה לחברי הכנסת לשקול תיקוני חקיקה ולאפשר לנציבות לפעול אפילו יותר מהמסגרת הקיימת ולהרחיב את הסמכויות של הנציבות הזאת

ישראל אייכלר:  תודה רבה ובהצלחה לכולם, הישיבה הזו נעולה