הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 83, 2024-01-01 00:00

מיקי לוי: בוקר טוב לכולם, ברוכים הבאים, היום יום שני, כ' בטבת התשפ"ד, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לענייני הביקורת המדינה בנושא: דוח מיוחד של נציבות תלונות הציבור על תלונות בשבועות הראשונים של מלחמת "חרבות ברזל"

מיקי לוי:  מימיה הראשונים של מלחמת "חרבות ברזל" עוסקת הוועדה בדיוניה בנושאים הנוגעים למצב המדינה מאז פרוץ אירועי אוקטובר הנוראיים והמלחמה אשר הגיעה בעקבותיהם

מיקי לוי:  הדיונים הקיפו את כלל הנושאים הקשים אשר עומדים על הפרק בהיבטים החברתיים, הכלכליים והביטחוניים, והשפעתם על המשק והחברה הישראלית

מיקי לוי:  התמונה שעולה עם קבלת המסקנות ברוב המוחלט של הדיונים הינה שהמדינה לא הייתה מוכנה להיקף האתגרים ואני אומר את זה בעדינות

מיקי לוי:      לא מעט נידון כאן על היעדר תוכנית מגירה מוכנות לשיפוי ופיצוי העסקים, המפונים, אנשי המילואים וכלל הנפגעים מהמצב

מיקי לוי:  היעדר מוכנות העורף, ליקויים קשים במיגון הצפון והדרום, רכיבי הביטחון ביישובי הגבול, אי הפקת לקחים ממצב המשק בקורונה בהיבט הכלכלי-תקציבי, מצב בתי החולים, בריאות הנפש ועוד אינספור נושאים שכולם מצביעים על כך שהיעדר המוכנות עולה לנו בחיי אדם ופגיעה בחוסן הלאומי על כל היבטיו

מיקי לוי:       אני חייב לציין כי דוחות מבקר המדינה אשר נכתבו בזמן מגפת הקורונה ואשר פורסמו אחרי תום המגפה, היו לוועדה לעזר רב והיוו בסיס חשוב לדיונים

מיקי לוי:  כמובן, גם הדוחות האחרים אשר עסקו בדיוק באותם נושאים, עוד טרם המלחמה והיו אמורים לשמש כמדריך לתוכניות עבודה של משרדי הממשלה

מיקי לוי:  לצערי ברוב המקרים לא כך היה

מיקי לוי:  כי אם היו מכינים תוכניות מגרה, ואני אומר את זה בפעם העשירית, אחרי כפי שהמליץ מבקר המדינה, אחרי מגפת הקורונה, היה אפשר לשלוף, להפוך את השם למלחמה, והיה אפשר לדעת איך מפצים את בתי החולים, איך מפצים את השכירים, איך מפצים את העצמאים, איך מטפלים בכל הנושאים האלה, בהיבט הנפש, לא כך נעשה

מיקי לוי:       אני שמח כי משרד מבקר המדינה החליט להתחיל בבדיקות ביקורת תוך זמן הלחימה

מיקי לוי:  אני מאמין בחשיבותה של הביקורת בזמן אמת

מיקי לוי:  כמובן שזה לא תחליף לדוחות המעמיקים ולמסקנות אשר תוכנה בסיום האירוע

מיקי לוי:  אבל כבר כעת אפשר וצריך לסגור פערים ולתקן ליקויים

מיקי לוי:       אני אומר פה לפרוטוקול, אני מצר על כך שמבקר המדינה לא החליט לעשות דוח ביניים על ה-7 באוקטובר; דוח שישמש את הוועדה הזו כבסיס לדיונים

מיקי לוי:  המבקר קיבל ממני שני מכתבים למיטב זכרוני

מיקי לוי:  אני לא יכול לחכות, והוועדה לא יכולה לחכות, אבל זה חשבון שלי עם מבקר המדינה, עם מוסד מבקר המדינה, על כך שהוועדה לא יכולה לחכות לעוד שנה או לעוד שנתיים לאיזשהו ביקורת מקיפה על מה שקרה

מיקי לוי:  יש חומרים גלויים

מיקי לוי:  לא צריך ללכת לצבא ולבלבל להם את המוח ולא לשירות הביטחון הכללי

מיקי לוי:  אפשר להתחיל כבר היום, לעשות דוח ביניים

מיקי לוי:  אני לגמרי אינני מסכים עם המבקר

מיקי לוי:  אני חלוק איתו בעניין הזה

מיקי לוי:  והוועדה תבחן את דרכיה

מיקי לוי:  אין מנוס מלהתחיל לבדוק, ואני אומר את זה עכשיו, מה הוביל אותנו ל-7 באוקטובר

מיקי לוי:  וכל מה שקרה בעקבותיו

מיקי לוי:  ברור שמה שקרה לא נולד ביום אחד וגם לא בחודשיים

מיקי לוי:  מדובר בשנים של התנהלות מסוימת שהגיעה לשיאה בשנה זו

מיקי לוי:  חובה על כולנו להפוך כל אבן על מנת להפיק לקחים, ללמוד מטעויות, לשנות מסלול וגם לקחת אחריות

מיקי לוי:  אני רוצה לקצר את מה שכתבנו

מיקי לוי:      בישיבה זו בחרתי לבחון שלושה פרקים מתוך הדוח אשר מונח לפנינו: את כל נושא מרכזי המפונים מאז החליטה הממשלה ב-12 באוקטובר על תוכנית פעולה; נושא הביטחון האישי, נושאים אלה נידונו בהרחבה בוועדה

מיקי לוי:  נסקרו פערי המיגון, מערך ההתראה, כיתות הכוננות והמחסומים במעברים

מיקי לוי:  מענקים ותשלומים, כפי שציינתי בפתיחה

מיקי לוי:      לפני שאני מעביר את רשות הדיבור למבקר המדינה

מיקי לוי:  נמצאים כאן נציגי המשפחות החטופים

מיקי לוי:  אני רוצה לתת לכם את האפשרות להשמיע את דבריכם

מיקי לוי:  לא לחכות

מיקי לוי:  אנחנו מכבדים מאוד אתכם

מיקי לוי:  ליבנו איתכם, מחבקים אתכם

מיקי לוי:  מבינים את הכאב

מיקי לוי:  בבקשה

גלעד קורנגולד: בוקר טוב, שמי גלעד, אני מחזק אותך במה שאמרת עד עכשיו

גלעד קורנגולד:  יש למבקר המדינה כבר בערך 240 משפחות שיכולות להעיד

גלעד קורנגולד:  לתת בדיוק יותר טוב ממה שהצבא יודע

גלעד קורנגולד:  אנחנו היינו השכפ"ץ בין עזה לעם ישראל ולא הצבא

גלעד קורנגולד:  זאת אומרת שאנחנו יודעים הרבה יותר טוב מהצבא מה קרה

גלעד קורנגולד:  אפשר להתחיל איתנו

גלעד קורנגולד:  לא לוקח זמן, יהיה פשוט פרק שלם מוכן לביקורת וחייבים לעשות את הביקורת

גלעד קורנגולד:       מעבר לזה אני מבקש עוד משהו בבקשה לפרוטוקול, אנחנו המשפחות והמטה מעדכנים שיש 133 חטופים בעזה

גלעד קורנגולד:  שזה כולל הדר גולדין, אורן שאול ושני האזרחים

גלעד קורנגולד:  וזה חייב, חייב להיות בכל מקום שאין 129, יש 133

גלעד קורנגולד:  אי אפשר לגמור את הסאגה גם בלי החטופים והשבויים מ-2014

גלעד קורנגולד:  לא בא בחשבון

גלעד קורנגולד:       ועכשיו ברשותכם אני רוצה רגע להגיד משהו

גלעד קורנגולד:  זאת המשפחה שלי, הם היו, רובם היו אורחים בקיבוץ בארי אצל ההורים של עדי, כלתי

גלעד קורנגולד:  כולם נחטפו מאותו חדר, מאותו ממ"ד

גלעד קורנגולד:  הסבא, הסבא השני של הנכדים שלי, אבשל, נרצח באותו בוקר

גלעד קורנגולד:  כולם חזרו, ישבו באותו מקום

גלעד קורנגולד:  למעט טל, טלי שלי, הבן שלי

גלעד קורנגולד:  טל בן 38

גלעד קורנגולד:  נשאר בעזה

גלעד קורנגולד:  כבר 78 יום בלי לדעת מה איתו

גלעד קורנגולד:  אנחנו רק יודעים שהוא יצא חי מהממ"ד

גלעד קורנגולד:  יש לנו עד ראיה

גלעד קורנגולד:  סיפור עם ירדן ואלון גת

גלעד קורנגולד:  אוקיי, הם נסעו באותו אוטו

גלעד קורנגולד:  טל היה בתוך הבגאז' של האוטו

גלעד קורנגולד:  כפות בתוך הבאגז' של האוטו

גלעד קורנגולד:  למען האמת הוא יצא חי

גלעד קורנגולד:  הוא יצא עם בגדים ואזוק ולא פצוע

גלעד קורנגולד:  זה מה שאנחנו יודעים

גלעד קורנגולד:  הם חשבו שהוא חייל, הם חזרו אחורה עם האוטו, לקחו אותו, ואת הסבא רצחו באותו רגע

גלעד קורנגולד:  והנכדים שלי וכלתי ואימא של כלתי, ודודה של כלתי והבת של הדודה של כלתי, היו במשך 50 יום בבית סוהר

גלעד קורנגולד:  למרות שזה היה בתוך בית, זה לא היה במנהרה, אבל זה בית סוהר

גלעד קורנגולד:  אסור היה להם לדבר

גלעד קורנגולד:  החלונות היו פתוחים מכיוון שצה"ל הפגיז שמה, והם לא רצו שהחלונות יישברו

גלעד קורנגולד:  אז הם פחדו שמישהו משהשכנים יזהה, פחדו, אני לא יודע למה

גלעד קורנגולד:  לחשו

גלעד קורנגולד:  הם חזרו משם לחשנים

גלעד קורנגולד:  לקח די הרבה זמן לחזור לדיבור רגיל

גלעד קורנגולד:  אני רוצה לציין שאף אחד ואני בטוח שאף אחד כאן לא חושב את זה, אבל אף אחד לא עושה לנו שום טובה, אוקיי, בזה שאולי, לא אולי, ישלמו מחירים ומחירים כבדים

גלעד קורנגולד:  זה נכפה עלינו

גלעד קורנגולד:  זה, עוד פעם, אנחנו היינו השכפ"ץ

גלעד קורנגולד:  אנחנו בגופנו הגנו על כל עם ישראל

גלעד קורנגולד:  ומחובת המדינה, כרגע המדינה זה הריבון שלנו, להוציא אותם בכל מחיר ומהר

גלעד קורנגולד:  אין זמן

גלעד קורנגולד:      אני חוזר ואומר משהו שאמרתי בוועדה הקודמת לפני שבוע

גלעד קורנגולד:  יש שם נשים אומללות

גלעד קורנגולד:  אוקי? נשים אומללות

גלעד קורנגולד:  איך שלא נסובב את זה, נשים שנאנסו, חלקן יהיו בהריון

גלעד קורנגולד:  חייבים להוציא אותן קודם כל לפני הכול

גלעד קורנגולד:  אני לא מבין למה עוד חושבים על זה

גלעד קורנגולד:  מדוע? יש שמה גברים, יש שמה נשים, יש שמה פצועים, יש שמה אבות, שהמשפחות חזרו, אבל בלי אבות אין שיקום

גלעד קורנגולד:  אין שיקום

גלעד קורנגולד:  לא יהיה שיקום פשוט

גלעד קורנגולד:  כלתי לא מסוגלת לחזור הביתה, והילדים צריכים את הבית ספר שמה והכול

גלעד קורנגולד:  היא פשוט לא מסוגלת

גלעד קורנגולד:  ואני שומע את זה מעוד הורים

גלעד קורנגולד:      מבחינת השיקום במדינה, מבחינת מה שמעניקים למשפחות ועזרה, זה מדהים

גלעד קורנגולד:  אני גם את זה צריך להגיד

גלעד קורנגולד:  מדהים

גלעד קורנגולד:  מעולם לא קרה כזה דבר וחבל שבאופן נורמלי, החיים בישראל היו, באמת עם ביטוח לאומי שלא מקשה, ותקציבים כמו שמגיע לכולנו

גלעד קורנגולד:  אבל כרגע אני דן על החטופים

גלעד קורנגולד:  חייבים להחזיר אותם מהר

גלעד קורנגולד:  אנחנו מבינים שיש איזה משא ומתן, זה תקווה הרבה יותר גדולה מלפני שבוע

גלעד קורנגולד:  ואנחנו חיים מתקווה לתקווה

גלעד קורנגולד:  אבל כולם צריכים לדעת, באמת כולם צריכים לדעת, שאין מחיר שלא ישלמו עבור החטופים

גלעד קורנגולד:  אין מחיר כזה

גלעד קורנגולד:  לא ניתן מנוחה שניה אחת לאף אחד

גלעד קורנגולד:  ומי שלא יבין את זה, אז יבין את זה בהמשך

גלעד קורנגולד:       יש איתנו עוד משפחות, אני סיימתי

גלעד קורנגולד:  תודה רבה לכם על ההקשבה

גלעד קורנגולד:  ובאמת, חשוב מאוד, כל אחד בדרכו לדחוף, לדבר על זה שחייבים להחזיר אותם

גלעד קורנגולד:  אין הרבה מאוד זמן

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  עוד מישהו מהמשפחות?     

ניצה קורנגולד: אני רוצה רק לחדד משהו

מיקי לוי: בבקשה

ניצה קורנגולד: שני הנכדים שלנו שהיו חטופים, זה יעל בת שלוש ונווה בן שמונה

ניצה קורנגולד:  ילדה בת שלוש שהייתה 50 יום בשבי, לא תשתקם בלי אבא שלה

ניצה קורנגולד:  אין סיכוי

ניצה קורנגולד:  החודש ב-29 בינואר, יעל תהיה בת ארבע

ניצה קורנגולד:  טל יהיה ב-30 ינואר בן 39

ניצה קורנגולד:  אנחנו רוצים לחגוג בהרכב מלא

ניצה קורנגולד:  כשאני מדברת על היום הולדת, נווה אומר: אי אפשר שיהיה יום הולדת בלי אבא שלנו

ניצה קורנגולד:  אין אפשרות

ניצה קורנגולד:  ואני מבקשת לחדד את הנושא, שאנחנו לא נשתוק עד שיחזירו את הבן שלנו ואת כל ה-132 החטופים

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  כן, בבקשה

יזהר שי: אני נמצא הרבה, גם בוועדה הזאת, זה כבר לא פעם ראשונה

יזהר שי:  אין לנו זמן

יזהר שי:  כבר נדוש להגיד את זה

יזהר שי:  אבל כל פעם שאני מגיע, כל שבוע יש לנו בשורות על עוד חטופים שנהרגו או על מצב קשה מאוד של חטופים

יזהר שי:  אנחנו קוברים, מבינים, מעבירים מידע בין משפחת החטופים

יזהר שי:  מי שלא ישן כי יש לו שם ילדה, אז, בוא נגיד שהחלפת שנה והמסיבות בתל אביב מראות לו שכנראה הוא לא ישן, אבל יש הרבה אחרים שישנים טוב וחוגגים והעולם חוזר לסורו

יזהר שי:      אני חושב שדיברנו, הכול בכל מחיר ושאין מחיר להחזרת החטופים והנערות והנערים האלה שתואר פה מה עובר עליהם

יזהר שי:  בסוף נשלם את כל המחיר

יזהר שי:  זאת אומרת, בין אם זה יהיה בשביל עשרה החיילים האחרונים והגוויות, בסוף נשלם את כל המחיר

יזהר שי:  ואני מקווה שמבקר המדינה בעוד שנה כשהוא יבדוק את האירוע, הוא לא יגיד: רגע, אבל אם שילמנו את כל המחיר, אז למה היינו צריכים להחזיר 40% או 50% פחות חטופים חיים? אנחנו יהודים, אנחנו מקדשים את החיים

יזהר שי:  וזה ה"אין זמן"

יזהר שי:  אפשר לחכות עוד שבוע ולהוריד עוד בונקר, ונלחץ על סנוואר,  ונלחץ על כל מיני אנשים, וצה"ל עושה עבודה מופלאה והחטופים, הילדים שלהם בתוך צה"ל

יזהר שי:  אבל אנחנו נחזיר יותר גוויות

יזהר שי:  וזה מה שקורה עכשיו

יזהר שי:  אנחנו מחזירים גוויות ואנשים שחיים שכבר לא בני אדם

יזהר שי:  אני לא יודע מה יעשו איתם, אבל הם לא יוכלו להיות בני אדם אחרי מה שהם עוברים שם

יזהר שי:  יאשפזו אותם

יזהר שי:  אולי עדיף להם כבר לא לחזור חיים

יזהר שי:  לא יודע

יזהר שי:  אבל זה המצב

יזהר שי:  אז פשוט כאן ועכשיו את כולם

יזהר שי:  וזה לחץ שצריך לבוא מפה כלפי מעלה

יזהר שי:  ואנחנו נילחם ונשמיד את כולם בדרום, בצפון, בסוריה, ח'ותים, איראנים, לא חסר לנו פה עבודה

יזהר שי:  אבל במקומות האלה כרגע אין לנו חטופים

יזהר שי:  אנחנו בצה"ל, בעזה, שמה יש חטופים חיים שאנחנו הורגים אותם, מפציצים אותם, וכל יום שאנחנו לא משחררים אותם, וברור שעושים פה מאמץ עילאי של כולם לשחרר אותם, אבל כל יום שהם לא משוחררים, תדעו, הם מתים, גם נפשית, גם פיזית וגם אולי אפילו נקברים באיזה מערה ולעולם לא נדע מה הם

יזהר שי:  אז יהיו לנו הרבה רון ארדים כאלה שנבלה איתם פה בעשרות השנים הקרובות בלחפש אותם

יזהר שי:       פשוט את כולם עכשיו

יזהר שי:  צריך לסגור את הביזיון הזה

יזהר שי:  להחזיר את מה שנשאר משמה, מהחטופים, להחזיר אותו בכל מחיר

יזהר שי:  ולהתחיל לראות איך ממשיכים מפה הלאה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  כן, בבקשה

נדב רודאיף: בוקר אור, לי קוראים נדב רודאיף, אני כבר 87 יום לא יודע איפה אבא שלי, אין עליו שום מידע

נדב רודאיף:  אז שתי נקודות לביקורת כי זו מהות הוועדה

נדב רודאיף:  אחד, הביקורת לא צריכה להיות רק על מה קרה החל מה-7 באוקטובר, הביקורת צריכה להיות על 20 פלוס שנים שלפני, שכמו שגלעד אמר לפני – אנחנו לא עוטף עזה, אנחנו חוצץ

נדב רודאיף:  יישובי הנגב המערבי הם חוצץ כבר הרבה מאוד שנים

נדב רודאיף:  הנרמול שיש במדינת ישראל במילים כמו סבבים, טפטופים, מבצעים – צריך להפסיק עם זה

נדב רודאיף:  מעבר לזה שצריך להוריד את המילה ניצחון מהלכסיקון של כל מה שקורה כרגע במדינה

נדב רודאיף:  אין ניצחון

נדב רודאיף:  לא קיים

נדב רודאיף:  המילה הזאת לא קיימת

נדב רודאיף:  אני 87 ימים מדבר עם הרבה מאוד משפחות, שומע את הסיפורים שלהם, לחלקם יש אות חיים, לחלקם אין אות חיים, לי אין כלום

נדב רודאיף:  החל מ-8:45 בבוקר ב-7 באוקטובר, אין לי אבא

נדב רודאיף:  איפה הוא? מה מצבו? אין

נדב רודאיף:  כי אף אחד לא יודע להגיד, גם לא קציני המודיעין של הצבא החזק במזרח התיכון

נדב רודאיף:  הדבר היחיד שאנחנו מקבלים זה שהם חוששים לגורלו או יותר נכון חרדים מאוד לגורלו

נדב רודאיף:      הוא עדיין לא מוגדר חטוף

נדב רודאיף:  ההגדרה היא ככל הנראה חטוף כי לאף אחד אין מושג

נדב רודאיף:  אז הביקורת פה היא הרבה מאוד דברים, הבקשה כמו שיזהר אמר לפני, הם כולם חייבים כבר להיות פה

נדב רודאיף:  אנחנו עוד שלושה ימים, שלושה חודשים אחרי האסון הזה, ואין פה פתרון שמוצע באופן יזום על ידי מדינת ישראל כדי פשוט להביא אותם

נדב רודאיף:  באף מקום בעולם לא היה מצב שיש חטופים באזור מלחמה שנלחמים על הראש, על הגב שלהם

נדב רודאיף:  יש עדויות, ואני מקווה שכולכם שמעתם ואם לא, תפנו אלינו, אנחנו נפנה אתכם לאן שצריך, הם אומרות רובן, כי זה רוב מי שחזרו, שהן נפגעו באופן ישיר מהפצצות של צה"ל

נדב רודאיף:  כי אין צבע אדום, אין התראה

נדב רודאיף:  את הכרוזים שצה"ל מפזר הם לא מקבלים

נדב רודאיף:  זה חייב להיעצר

נדב רודאיף:  ועל מנת שאולי נתחיל לדבר על איזשהו תהליך החלמה – הם צריכים להיות פה

נדב רודאיף:  כי גם התהליך הזה, כביקורת עתידית, יהיה ארוך מאוד

נדב רודאיף:  אז כל הדברים שאנחנו כבר כן מקבלים, הם מבורכים

נדב רודאיף:  הדבר היחיד שאנחנו מבקשים ולא רוצים דבר מעבר, זה אותם בבית

נדב רודאיף:  תודה על רשות הדיבור

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  יש עוד מישהו בבקשה?     

נופר בוכשטב: אשמח

נופר בוכשטב:  אני נופר בוכשטב, אחות של יגב, אחי הגדול

נופר בוכשטב:  יגב ביום של החטיפה פרסם פוסט בפייסבוק: מחבלים מחוץ לחלון, מה נסגר? ואני פה שואלת אתכם, 87 ימים, מה נסגר? איך יכול להיות ש-87 ימים ואנחנו באותו מקום

נופר בוכשטב:  הייתי פה שבוע שעבר, הייתי פה לפני שבועיים, הייתי פה לפני חודש, וכבר אין לי מה להגיד, אין לי מה להוסיף

נופר בוכשטב:  איך יכול להיות שאנחנו כל יום, הימים ממשיכים, התחלפה לנו שנה, 2024, ואנחנו עומדים באותו מקום? בשבילנו הזמן עצר

נופר בוכשטב:  בשביל החטופים הזמן עצר

נופר בוכשטב:  אנחנו יודעים שהרבה מאוד שם הגיעו פצועים

נופר בוכשטב:  מי שלא הגיע פצוע, כנראה שעכשיו הוא חולה, עכשיו הוא פצוע

נופר בוכשטב:  אם זה לא פיזית, זה נפשית

נופר בוכשטב:  רק לחשוב על השיקום שלהם אחר כך זה משהו שאנחנו עוד לא שם

נופר בוכשטב:  אנחנו יודעים כמה זה יהיה מורכב, אבל אנחנו עוד לא שם, אנחנו צריכים אותם בבית

נופר בוכשטב:  אנחנו צריכים שהם יחזרו עכשיו

נופר בוכשטב:  אין לנו זמן לחכות

נופר בוכשטב:  אין להם זמן לחכות

נופר בוכשטב:  ואנחנו צריכים שתעשו את כל מה שאתם יכולים בשביל להחזיר אותם הביתה

נופר בוכשטב:       אגיד שהיום בשבילי זה יום כל כך מפחיד, 2024

נופר בוכשטב:  אתמול התחילו האוניברסיטאות ללמוד

נופר בוכשטב:  חברים שלי חזרו לספסל הלימודים

נופר בוכשטב:  אני לא חזרתי

נופר בוכשטב:  אני עוד נמצאת יחד עם שאר המשפחות

נופר בוכשטב:  אנחנו לא יכולים להמשיך

נופר בוכשטב:  אנחנו מפחדים שהמאבק הזה יהפוך להיות המאבק שלנו, שאנשים לאט לאט יחזרו לשגרה, ישכחו את זה

נופר בוכשטב:  אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו

נופר בוכשטב:  אח שלי ועוד 132 חטופים לא יכולים להרשות לעצמם את זה

נופר בוכשטב:  אנחנו צריכים שתמשיכו לספר את הסיפור יחד איתנו

נופר בוכשטב:  תמשיכו לצעוק

נופר בוכשטב:  תמשיכו להגיד ולהדהד את זה בכל מקום

נופר בוכשטב:  אנחנו לא יכולים לנרמל את זה

נופר בוכשטב:  הם בעזה, הם חטופים בעזה

נופר בוכשטב:  אנחנו יושבים פה ואנחנו לא יודעים מה עובר עליהם

נופר בוכשטב:  אני לא רוצה לדמיין מה כרגע עובר על אח שלי

נופר בוכשטב:  אנחנו צריכים את העזרה שלכם

נופר בוכשטב:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  אף אחד לא עושה לכם טובה

מיקי לוי:  יש למדינה, לבית הזה, מחויבות להחזיר את החטופים הביתה

מיקי לוי:  זה צו השעה של מדינת ישראל

מיקי לוי:  דעתי האישית, בתמורה לכל מחיר

מיקי לוי:  אמרתי את זה מהיום האחרון

מיקי לוי:  לא מעניין אותי 6,000, לא מעניין אותי כלום

מיקי לוי:  בתמורה לכל מחיר

מיקי לוי:  עתידית, נטפל במה שצריך לטפל

מיקי לוי:  ניצחון יש – אבל הוא בהחזרת החטופים הביתה

מיקי לוי:  רק

מיקי לוי:  השאר לא מעניין

מיקי לוי:  נטפל בזה גם כן אחר כך

מיקי לוי:  ואני אומר שהוועדה בראשותי לא תמתין לעוד שנה שהמבקר יבדוק

מיקי לוי:  הוועדה לביקורת המדינה דורשת דוח בינים

מיקי לוי:  שלחתי מכתב למבקר, שלחתי שני מכתבים למבקר

מיקי לוי:  הייתי אצלו בפגישה

מיקי לוי:  זו הדרישה של הוועדה

מיקי לוי:  אנחנו לא מוכנים להתחיל לחפש, להמתין לעוד שנה-שנה וחצי שדוח כזה יצא החוצה

מיקי לוי:  אין לנו זמן

מיקי לוי:       נדמה לי שאתה אמרת, אבל אני אמרתי לפני כן, שברור שמה שקרה לא נולד לא ביום, ולא בחודשיים, מדובר בשנים של התנהלויות, של התנהלות של המדינה בוודאי ובוודאי

מיקי לוי:  אני מבקש לתת לפחות לשני חברי כנסת ותיקים אולי, לייצג את חברי הכנסת

מיקי לוי:  חבר הכנסת מאיר כהן

מאיר כהן: שלום, חשוב לי להגיד למשפחות, אני מצטרף, אני מכיר את אח של תום, ולכן הוא חי איתי בבית

מאיר כהן:  כמו שאמר היושב-ראש, אנחנו כולנו, גם בסיעה שלנו, גם בציבור, אלה שסביבנו, אין שום מחיר להחזרת החטופים

מאיר כהן:  אנחנו אתכם בכל הכוח מהדהדים את זה

מאיר כהן:  ואני חושב שרוב עם ישראל, גם אלה שלא יושבים כאן, מרגישים את הכאב שלכם

מאיר כהן:       באשר לדוח, אדוני, הדיון חשוב מאוד, אני שמח שנאמרו דברים ברורים מאוד לגבי הצורך של ועדת חקירה ממלכתית ולא הבדיקה של המבקר

מאיר כהן:  הוא יעשה את עבודתו, אבל ראוי להגיד את זה בקול מהדהד ולחזור על זה

מאיר כהן:  אנחנו כולנו טיילנו, אני מסתכל על הטבלאות, אנחנו נמצאים עדיין אצל המפונים

מאיר כהן:  אני חושב שראוי שהמבקר ואנחנו נחשוב על הדברים שמתפתחים שם יום יום ואני שמח שאנשי משרד הרווחה נמצאים כאן

מאיר כהן:  רק להזכיר, אדוני, שלא נמצא, רוב בני הנוער היום נמצאים בתהליך של סיכון

מאיר כהן:  ולצערי הגדול, שימו לב לנתונים האלה: לכל 1,000 תלמידים בחינוך הממלכתי מוקצה תקן אחד של פסיכולוג

מאיר כהן:  רצוי שזה יירשם כאן אדוני

מאיר כהן:  תקן אחד של פסיכולוג, גם אצל המפונים וגם בבית הספר

מאיר כהן:  אתמול הייתה אזעקה בשפלה ובמודיעין ובכל מקום

מאיר כהן:  ילד שמתעורר לאזעקה הזאת צריך טיפול

מאיר כהן:  כשהוא מגיע לבית הספר אין מי שיטפל בו

מאיר כהן:  ובוודאי ובוודאי שאני במקרה נמצא יותר בשפיים עם אנשי כפר עזה, כל חבר כנסת הצטרף לישוב

מאיר כהן:  ואני שומע את הזעקה גם שם

מאיר כהן:  תודה רבה לך על הכינוס הזה, הוא חשוב מאין כמותו

מיקי לוי: תודה

מיקי לוי:  חברת הכנסת אלהרר

קארין אלהרר: תודה רבה אדוני על קיומו של הדיון

קארין אלהרר:  אפתח בלהביע תפילה שנראה את החטופים במהרה כאן

קארין אלהרר:  עברו 87 ימים, 87 יותר מדי

קארין אלהרר:  זו מציאות מטורפת

קארין אלהרר:  ועושה רושם שככה יש טיפה קהות ואסור שזה יקרה

קארין אלהרר:  מדינת ישראל צריכה לעשות הכול, כמו שנאמר כאן, לא להשתהות, אפילו לא ליום

קארין אלהרר:  המחיר יהיה אשר יהיה

קארין אלהרר:  זה הייחוד שלנו

קארין אלהרר:  זה מה שמאפיין את מדינת ישראל לאורך כל השנים

קארין אלהרר:  אסור שהדבר הזה יתקלקל עכשיו

קארין אלהרר:       באשר לדוח, שאני בטוחה שתציג אותו מנהלת פניות הציבור במבקר המדינה, תראו, כל מי שמסתובב במלונות ומבקר את המפונים, מבין דבר אחד: זה היה אמור להיות פתרון זמני, קצר

קארין אלהרר:  זה הופך להיות ארוך, והמענים שניתנים רחוקים מלספק

קארין אלהרר:  הבעיות שמתפתחות הן בעיות שעוד הרבה זמן לא יפתרו אם לא יינתנו מענים שמתאימים לסיטואציה

קארין אלהרר:  הבעיות הרווחתיות שמתפתחות שם, הבעיות הכלכליות שמתפתחות שם, הן איומות

קארין אלהרר:  ומבלי להתכוון, אני בטוחה, כי אני נוטה לדון את כולם לכף זכות ועל רצון טוב, אבל, אתה יודע, בעיה שלא מטופלת היום, הנזקים שלה יהיו גדולים לאין שיעור בעוד מספר חודשים או מספר שנים

קארין אלהרר:  והפתרון שניתן הוא פתרון לא טוב

קארין אלהרר:  יש לנו חובה גדולה לפקח ולהבהיר לממשלה שיש עוד הרבה מה לעשות, וצריך לעשות את זה עכשיו

קארין אלהרר:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  עוד מי מחברי הכנסת או שאתם רוצים להמשך הדיון? קצר וקולע כי אני צריך למצות את הדיון

מיקי לוי:  בבקשה

אורית פרקש הכהן: קודם כל באמת תודה רבה על הדיון החשוב הזה ועוד נשמע את מנהלת נציבות תלונות הציבור

אורית פרקש הכהן:  גם אני מצטרפת לדברים של משפחות החטופים, אני חושב שאין כמעט ועדה שאנחנו לא פותחים בכנסת בלי לשמוע אותם ולהסתכל עליהם

אורית פרקש הכהן:  ואני מקווה שתהיה איזושהי התקדמות במגעים שעכשיו מתקיימים בנושא הזה, כי פשוט אין שום דרך אחרת

אורית פרקש הכהן:       רק לנושא הדיון עצמו, אדוני היושב-ראש, נאמר הכול לגבי הנושא ולגבי הליקויים

אורית פרקש הכהן:  הייתי רוצה לחדד נקודה שנוגעת למפוני הצפון

אורית פרקש הכהן:  ובעוד שהרבה מהליקויים והדברים שאנחנו נשמע היום ממה שקראתי כהכנה לדיון, בעצם יצופו כחלק מלימוד לקחים מפינוי מפוני העוטף ותושבי הדרום, יש לנו אוכלוסייה שאני מרגישה גם ככל שעובר הזמן בכנסת, בפרט בוועדת הכספים, שפחות ופחות באור הזרקורים ואלה מפוני הצפון שנמצאים במצב של חוסר וודאות מוחלט

אורית פרקש הכהן:  ואם אפשר שאדוני גם בסוף הדיון הזה ובמהלכו ייתן דגש על איך אפשר לקחת את הלקחים או את הדברים שראינו שנעשו כטעויות לגבי תושבי העוטף וליישם את זה כבר כעת על מפוני הצפון, שבעיני יש כאן אוכלוסייה שלמה שהיא פחות במוקד וחייבים להתחיל לשים עליה עין

אורית פרקש הכהן:  תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה חברת הכנסת פרקש

מיקי לוי:  רק אגיד שהתחלתי לטפל בנושא הישובים בקו הצפון, אלקוש ועוד איזה ישוב של 3

מיקי לוי: 5 קילומטר

מיקי לוי:  ביקרתי אותם כמה פעמים במלון יהודה בירושלים, מי שנותן שם את הכסף זה יהודים טובים מארצות הברית, לא מדינת ישראל, כשהם 3

מיקי לוי: 5 קילומטר מקו הגבול

מיקי לוי:  והיום אין פתרון

מיקי לוי:  הבאתי אותם לוועדת הכספים, פניתי לכל מי שצריך, היום אין פתרון

מיקי לוי:  ואני לא יודע מה לעשות

מיקי לוי:  הבאתי אותם לוועדה שלי וננסה לעשות משהו כי שמה כרגע האיום הוא אמיתי

מיקי לוי:  איום אמיתי ומהותי, יומיומי

מיקי לוי:  אנחנו מנסים לעשות משהו

אורית פרקש הכהן: עם לוחות זמנים מאוד לא ברורים

מיקי לוי: חד משמעית

מיקי לוי:  חברת הכנסת צרפתי, קצר וקולע בבקשה

מטי צרפתי הרכבי: רק אומר שהיום ב-12:00 בוועדת הפנים יש דיון על יישובי הצפון, דיון מהיר

מטי צרפתי הרכבי:  אני ככה מתחברת למשפחות החטופים, אנחנו מדינה שלמה בטראומה, תיגמר המלחמה ואנחנו נהיה בפוסט טראומה

מטי צרפתי הרכבי:  לצערי אני חוששת שייקח לנו דור או שניים להתאושש, בדומה לטראומות אחרות שידעה ההיסטוריה של מדינת ישראל

מטי צרפתי הרכבי:  במלחמה יש כמה מערכות, יש את החזית, אבל יש עוד כל כך הרבה מערכות בפנים הארץ

מטי צרפתי הרכבי:  אם זה בבריאות ואם זה ברווחה, ואם זה בתשתיות ואם זה בחינוך, ואם זה בהסברה ואם זה ביחסי החוץ ובכולם צריך לגעת ולשאול את השאלות אם אנחנו עושים את הדברים הנכונים

מטי צרפתי הרכבי:       באסון הכרמל או במלחמת לבנון השנייה, מבקר המדינה התחיל לעבוד בזמן הלחימה, ולכן אני קוראת לכם להתחיל מיד בביקורת, גם בנושא הביטחוני, בהיערכות הביטחונית, גם בהיערכות של משרדי הממשלה, גם בדרג המדיני

מטי צרפתי הרכבי:  עכשיו

מטי צרפתי הרכבי:  כי בדומה למה שנעשה בעבר כי אנחנו נכנסים פה למערכה מאוד ארוכה

מטי צרפתי הרכבי:      ומשפט אחרון נקודתי כי הקודם היה ברמת המאקרו – קיבלתי פנייה מאנשי חינוך שעובדים במרכזי המפונים שלא מקבלים שכר

מטי צרפתי הרכבי:  הבטיחו להם, הם הקימו מערכות חינוך אלטרנטיביות, פתחו מערכות חינוך במלונות ובכל העוטף שם, בכל הסביבה

מטי צרפתי הרכבי:  הבטיחו להם שזה ימומן על ידי משרד החינוך

מטי צרפתי הרכבי:  נכון לאתמול מאות עובדים טרם קיבלו את השכר שלהם בגין ההחזקה של הילדים שגם ככה הם נסערים מאוד

מטי צרפתי הרכבי:  תודה רבה אדוני היושב-ראש על הדיון החשוב

מטי צרפתי הרכבי:  ותודה לכם על הביקורת

מיקי לוי: אני מבקש אם יש לך פרטים יותר מדויקים אז תעבירי כדי שנוכל לבדוק מי לא קיבל שכר

מיקי לוי:  זה נשמע לי הזוי

מיקי לוי:  בבקשה

שרון ניר: תודה רבה אדוני על הדיון החשוב, אני חושבת שחשוב לומר קודם כל שכשיש מלחמה ואנחנו עוסקים יום יום, שעה שעה, בהגנה, ובמלחמה שהיא אקטיבית, אז המרכיבים הם לא רק מרכיבים של ביטחון גרידא והגנה אלא הם קודם כל מרכיבים של ביטחון לאומי

שרון ניר:      הדוח הזה שתכף נראה פה, מביא לידי ביטוי חולשה שלנו בכל מרכיבי הביטחון הלאומי שבסוף מייצרים איזושהי איתנות של העורף, איזושהי איתנות של החברה האזרחית

שרון ניר:  זה מצב שהתרגש עלינו, שבסוף יש לנו מאות אלפי אנשים שפונו מביתם

שרון ניר:  בסוף את האנשים האלה צריך לדעת לכמת את הזכויות ואת ההטבות עבורם

שרון ניר:  וכשצוללים פה לפרטים, ובטח ידברו על זה עוד מעט, הסיפור שאנחנו רואים הוא שיש פה ישובים מסוימים שפונו יותר, כי היו פחות מוארים או קיבלו פחות עזרה

שרון ניר:  אם אני לא טועה, זה שדרות ואופקים

שרון ניר:  אנחנו צריכים לראות שהאיתנות הזאת באה לידי ביטוי בחוזק החוליות החלשות

שרון ניר:  ואנחנו בסוף בערים שלא מוגדרות בקונסטלציה כזו או אחרת בטווחים של אפס עד חמש או נופלים תחת איזושהי קטגוריה של סיוע, אנחנו צריכים לראות שאנחנו לשם מטים את האור

שרון ניר:  אמרת צפון? בתוך הצפון, מדינת ישראל פינתה רק 80,000 איש

שרון ניר:  יש עוד 50,000 איש שפונו ונעזרים בתצורות כאלה ואחרות

שרון ניר:  זה אומר שאנחנו לא באמת נמצאים כדי לתת אוזן קשבת ולתת את המשאבים הנדרשים למצב הכאוטי שנקלענו אליו

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  משרד מבקר המדינה בבקשה

אסתר בן חיים: טרם שאפתח, אני רוצה לומר שליבנו עם משפחות החטופים

אסתר בן חיים:  אנחנו מצטרפים לתפילה שישובו החטופים במהרה אל חיק המשפחות שלהם שלמים ובריאים

אסתר בן חיים:      אני רוצה ומתכבדת להציג לכם את הדוח של מבקר המדינה בכובעו כנציב תלונות הציבור

אסתר בן חיים:  צריכים להבין, מבקר המדינה יש לו שני תפקידים, יש לו תפקיד של מבקר המדינה ויש לו גם תפקיד של נציב תלונות הציבור

אסתר בן חיים:  בתפקידו כנציב תלונות הציבור, הוא למעשה מקבל את תלונות הציבור ומברר אותם

אסתר בן חיים:  וכמובן, כתוצאה מהבירור מפיק את הלקחים וגם מוודא שהגופים שעליהם התלוננו יידעו על התלונות ויעשו את הדברים המתבקשים

אסתר בן חיים:      (הצגת מצגת)     אני גם רוצה להסב את שימת לבכם שמדובר כאן למעשה בדוח הראשון שגוף כלשהו מציג

אסתר בן חיים:  היה לנו חשוב מאוד להציג אותו, למבקר המדינה ולנציב תלונות הציבור היה חשוב להציג אותו בזמן אמת כאן ועכשיו כדי לשקף מראה, גם לציבור שלמעשה מה שאנחנו מביאים בתוך הדוח הוא הלך רוחו של הציבור שראינו אותו במגוון פעולות מאוד מיוחדות שעשינו

אסתר בן חיים:  וכן גם לגופים עצמם, לגופים שעליהם התלוננו, כדי שיידעו איפה הנקודות שעליהם הם צריכים לשים לב, מהם הקשיים של הציבור, מהם הפערים שהציבור חש, ולדעת למקד את הפעילות שלהם

אסתר בן חיים:       חשוב גם לומר שהדוח מתמקד בששת השבועות הראשונים של המלחמה

אסתר בן חיים:  שוב, מדובר בדוח שהוא ראשוני, ובא להציג תמונת מצב עדכנית

אסתר בן חיים:  למעשה הוא מביא את 43 הימים הראשונים מאז פרוץ מלחמת חרבות ברזל

אסתר בן חיים:  נמשיך לשקף הבא

אסתר בן חיים:       הדוח הזה מיוחד בעוד מובן, כפי שאמרתי, אנחנו משמשים בעצם פה למצוקות של הציבור, אנחנו לא מדברים רק על תלונות, תשימו לב, אנחנו מדברים על פניות

אסתר בן חיים:  כי היה לנו חשוב מאוד להיות גורם כזה שהציבור יוכל לפנות אליו

אסתר בן חיים:  ומצאנו את עצמנו מהווים מוקד מידע והכוונה לאנשים

אסתר בן חיים:  כי פשוט היה כאוס גדול, הגופים לא היו מספיק ערוכים בשלב הראשוני, ואנשים פשוט לא ידעו למי לפנות, איך למצות את הזכויות שלהם

אסתר בן חיים:  ולמעשה הדוח הזה משקף את אותן פניות ומה הנציבות עשתה בהקשר אליהן

אסתר בן חיים:      שקף הבא

אסתר בן חיים:  למעשה עשינו כמה דברים שהם שונים מאוד ממה שאנחנו עושים בדרך כלל

אסתר בן חיים:  דבר ראשון, מיד עם פרוץ המלחמה, פנה אלי מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור וביקש שנקים 'קו חם'

אסתר בן חיים:  קו חם – מענה טלפוני, הוספנו גם וואטסאפ

אסתר בן חיים:  למעשה הקו הזה עלה מכלום, אין לנו קו חם

אסתר בן חיים:  לרוב אנחנו מטפלים בתלונות שאנחנו מקבלים אותם בכתב ובצורה מסודרת

אסתר בן חיים:  וכאן אמרנו: לא

אסתר בן חיים:  אנחנו רוצים להיות שם לטובת הציבור, גם אם מדובר במידע והכוונה

אסתר בן חיים:  הקו החם הזה עבד 24/6

אסתר בן חיים:  אויש על ידי עובדי הנציבות כל הזמן, לא מדובר באנשים שביקשנו מהם לבוא, אלא מדובר בעובדים מבררים שנתנו אונליין על הקו עצמו מענים לאנשים שפנו

אסתר בן חיים:  הקמנו ממש קבוצת וואטסאפ נציבותית שתוך כדי השיחה עלו הדברים, ראינו מה המידע, גם אנחנו קוששנו מיידעים, לא ידענו

אסתר בן חיים:  בזכות הניסיון והקשר שלנו עם הגופים הנ"לנים, הגופים השונים, הצלחנו לקבל מיידעים שאותם יכולנו בסופו של דבר לתת לציבור

אסתר בן חיים:       לא תמיד היו גם לנו מיידעים, הרבה פעמים אמרנו שאין מה לעשות, צריך לחכות להחלטה, החלטת הממשלה, ברגע שתהיה החלטה, אנחנו נגיד לכם; ברגע שיהיה מנגנון, אנחנו נגיד לכם

אסתר בן חיים:  ראינו את זה לאורך הדרך ואתם תראו

אסתר בן חיים:  הקו הזה היה משמעותי מאוד, והיו באמת שיחות מרגשות מאוד

אסתר בן חיים:  מצאנו את עצמנו גם בשעת לילה מאוחרת מהווים מקום שאנשים יכולים לפנות ולפרוק את התסכול, ולמעשה היינו שם ממש היחידים בשטח

אסתר בן חיים:  כי הקמנו מיד, כאן ועכשיו, הקמנו את זה מאפס עם עובדי הנציבות

אסתר בן חיים:      בנוסף לזה, לא הסתפקנו, ואמרנו: אנחנו נלך למרכזי המפונים

אסתר בן חיים:  שוב, התחלנו, ימים ספורים לאחר המלחמה, כאשר אנשים הגיעו, לא היו עוד מוקדים או קבוצות שמייצגות גופים

אסתר בן חיים:  היינו שם אנחנו לבד

אסתר בן חיים:  היינו בשטח

אסתר בן חיים:  שוב, שמענו את המצוקות שבאו מאנשים תוך כדי זה שביקרנו שם

אסתר בן חיים:  אנחנו עזרנו לאנשים שהיו שם

אסתר בן חיים:  ויותר מזה, לאחר שהגענו כבר לשטח וכבר הגיעו גם נציגים של גופים נוספים, מצאנו את עצמנו גם תוך כדי זה שאנחנו נמצאים עם המפונים, עושים את כל הקישורים המתאימים כי יש מקרים שנופלים תחת אחריות של מספר גופים, וזה הייחודיות והחוזק שלנו, לדעת לשלב בין הגופים עצמם

אסתר בן חיים:  ותוך כדי זה מצאנו את עצמנו עוזרים לאנשים

אסתר בן חיים:  ואגב, כשאני מדברת על עזרה, אני מדברת גם על עזרה של הנגשה דיגיטלית

אסתר בן חיים:  תקשיבו, יש אנשים שאין להם אוריינות דיגיטלית וקשה להם והם לא נמצאים בביתם והם ברחו מהבית שלהם והרבה פעמים גם בלי מסמכים

אסתר בן חיים:  ואיך הם מסתדרים? ואנחנו היינו שם, אפילו לדברים האלה

אסתר בן חיים:  מבררים שלנו אפילו עזרו שם לאנשים

אסתר בן חיים:  היו מצבים שבהם הדפסנו טפסים להגשת תביעה

אסתר בן חיים:  הגענו למלון המפונים כי הם לא ידעו מה לעשות

מאיר כהן: עורכת הדין בן חיים, בכל מרכז מפונה היה נציג של הנציבות?     

אסתר בן חיים: נכון להיום, היינו קרוב למעל ל-85 מרכזי מפונים

מאיר כהן: לא, אני מדבר על הימים הראשונים

אסתר בן חיים: אנחנו לא כל היום וכל הזמן היינו

מיקי לוי: לא את, נציג ממשלה

אסתר בן חיים: אז אמרתי בהתחלה לא

אסתר בן חיים:  בהתחלה היינו למעשה לבד

אסתר בן חיים:  בהמשך לאט לאט מצאנו באמת עוד גורמים

אסתר בן חיים:  וככל שחלף הזמן הגיעו עוד ועוד גורמים

אסתר בן חיים:  אבל בהתחלה לא

אסתר בן חיים:  בשלבים הראשונים לא

אסתר בן חיים:  היינו שם פשוט לבד

מטי צרפתי הרכבי: ובוודאי לא היה גורם מתכלל

אסתר בן חיים: לא היה גורם מתכלל

מטי צרפתי הרכבי: עד היום, הגורם המתכלל שזה בעצם המהות

אסתר בן חיים: נכון, ועל כך הצבענו אגב גם בדוח וגם מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור במכתבו לראש הממשלה

אסתר בן חיים:  אגב, מי שהסתכל בדוח, מצוטטים שם דברים שהוא פנה לראש הממשלה

אסתר בן חיים:  תראו שאחד הדברים היה היעדר אותו גורם מתכלל

אסתר בן חיים:       לא רק זאת, היה לנו חשוב לאפשר גם לאנשים שאין להם את האוריינות הדיגיטלית, הם לא יודעים איך לפנות אלינו והם רוצים אותנו פנים אל פנים, לפתוח את הלשכות לקבלת קהל

אסתר בן חיים:  פתחנו את הלשכות לקבלת קהל גם במקומות שנפלו בהם טילים, תוך סכנה

אסתר בן חיים:  איך אמר מבקר המדינה ונציבת תלונות הציבור: אפילו אם יגיע אליך מתלונן אחד, אבל חשוב לי שיהיו שם אנשים שלך ויאיישו

קארין אלהרר: במלונות?     

אסתר בן חיים: לא, אני מדברת על לשכות קבלת קהל של הנציבות

אסתר בן חיים:  יש לנו לשכות בלוד, באר שבע ונצרת

אסתר בן חיים:  וכל לתקופת הלחימה, הלשכות האלה פעלו

אסתר בן חיים:  ואנחנו היינו שם

אסתר בן חיים:  העובדים שלנו איישו

אסתר בן חיים:  ותוך כדי קיבלנו שם מתלוננים וגם טיפלנו בתלונות שלהם

אסתר בן חיים:       ולא רק זאת, אנחנו מאוד גאים בכך שאנחנו מסוגלים לטפל, העובדים שלנו הם דוברי שפות שונות

אסתר בן חיים:  ולכן היה לנו חשוב להגיע גם לאוכלוסייה שלא מצליחה להגיע אלינו בדרכים הרגילות, ולכן גם יזמנו ראיונות בתקשורת, ובתקשורת בשפות השונות – אם זה באמהרית, אם זה בתקשורת בשפה הערבית, בשפה הרוסית, גם בעברית כמובן

אסתר בן חיים:  הלכנו והצגנו ואמרנו: יש לכם בעיה? יש לכם תלונה? בבקשה תפנו אלינו

אסתר בן חיים:  כך וכך אתם יכולים לפנות

אסתר בן חיים:  וכל האמצעים פתוחים

אסתר בן חיים:  כולל כפי שאמרתי, הקו החם שעבד 24/6, כולל הלשכות לקבלת הקהל, ועוד ועוד בכל דרך שתמצאו לנכון

מיקי לוי: אולי אפשר לעבור לנתונים?     

אסתר בן חיים: כן, בבקשה, הנה – כבר אתה רואה את הנתונים

מיקי לוי: תודה

אסתר בן חיים: אנחנו יכולים לראות שאנחנו מדברים שוב על תקופה של שישה שבועות, אנחנו רואים שקיבלנו 1,840 שיחות בקו החם

אסתר בן חיים:  על כך אגב הדוח

אסתר בן חיים:  נכון להיום אנחנו כבר נושקים ל-3,000 שיחות

אסתר בן חיים:  אנחנו יכולים לראות גם את הפניות שקיבלנו באמצעות וואטסאפ, שוב, הביקורים אצל מרכזי המפונים, כפי שאמרתי, יש כבר מספר שהוא הרבה יותר גבוה

אסתר בן חיים:  אבל מה שמאוד מאוד יפה להראות זה שכ-68% מהפניות שטיפלנו בהם, התלונות יותר נכון, באו על תיקונן – זה אחוז גבוה מאוד

אסתר בן חיים:      אני אומרת במפורש שאני מתייחסת לבאו על תיקונם ולא מוצדקות

אסתר בן חיים:  כי בשלב הזה היה לנו יותר חשוב לעשות מה שנקרא: בירור מהיר ולהגיע לתוצאה שאנחנו נמצא פתרון למי שפנה אלינו, יותר חשוב מאשר לעשות בירור מקיף ולהגיד האם התלונה בסופו של דבר מוצדקת או לא

אסתר בן חיים:  ולכן חשוב לנו לומר, ומדובר פה באחוז גבוה מאוד

אסתר בן חיים:  בדוחות השנתיים הרגילים אנחנו מגיעים לסדר גודל של 44%

אסתר בן חיים:       שקף הבא

אסתר בן חיים:  אם אנחנו מסתכלים על האופן של הטיפול בפניות שהגיעו, אני רוצה להצביע במיוחד על ה-40% מהפניות שבהם הפונה קיבל מענה מידי, שוב, לרוב בדרך של מתן הפניה ומידע

אסתר בן חיים:  כפי שציינתי, בשלב הראשוני, זו הייתה הבעיה

אסתר בן חיים:  אנשים לא ידעו מה, מי, למי פונים, איך עושים – ואנחנו היינו שם

אסתר בן חיים:  כך למשל, הבהרנו לפונים מי הם הגופים הציבוריים שאמונים על מימוש הזכויות שלהם, על מתן השירותים שהם זכאים להם

אסתר בן חיים:  מסרנו לפונים מידע עדכני לגבי חוקים שנחקקו או החלטות ממשלה שהתקבלו שמעניקים להם זכויות במצב החירום; למשל, היה כל הנושא של הקלה בתנאי הזכאות לאבטלה

אסתר בן חיים:  שוב, היה חוסר ידע ובלבול בנושא

אסתר בן חיים:        וגם יידענו את הציבור, האם הגוף הציבורי העמיד לרשות הציבור את המערך שנדרש להגשת התביעות או הבקשות

אסתר בן חיים:  למשל, המערך הדיגיטלי להגשת טופס בקשה למענק של אכלוס עצמאי

אסתר בן חיים:  ראינו שקיבלנו הרבה מאוד פניות בנושא הזה בהתחלה שהראו על מצב של חוסר הבנה

אסתר בן חיים:      אם אנחנו מסתכלים על דרכי הגשת התלונות, גם כאן אנחנו רואים שוב את המשמעות של כל הדברים שאנחנו הקמנו

אסתר בן חיים:  אנחנו רואים ש-69%, כ-70% מהתלונות התקבלו באמצעות המוקד הטלפוני והקו החם שלנו, אם זה הטלפון והוואטסאפ, וגם 12% התקבלו במרכזי המפונים, שזה גם כן אחוז גבוה מאוד

אסתר בן חיים:  למעשה 81% מהפניות שהתקבלו לנציבות בעת הזו של תחילת המלחמה התקבלו בדרכים החדשות שהנציבות העמידה לרשות אלה או לרשות הציבור

אסתר בן חיים:  רק לשם השוואה, בימים כתיקונם, מרבית התלונות שמתקבלות בנציבות הם דווקא באמצעים המקוונים ובדואר האלקטרוני, ואנחנו רואים שכאן, שוב, בעקבות מה שביצענו, הדברים עבדו אחרת

אסתר בן חיים:      מה היו הנושאים העיקריים שעליהם קיבלנו את הפניות בקו החם ובמרכזי המפונים? קודם כל הנושא של מוקדי השירות

אסתר בן חיים:  חלק מהפונים לא ידע האם יש בכלל מוקדי שירות, ואם יש מוקדי שירות, איזה מוקד שירות הוא המוקד שמטפל בבעיה ששיש להם

אסתר בן חיים:  לאחר מכן, התחלנו לקבל פניות של תסכול, של אנשים שפנו למוקד, אבל המתינו הרבה מאוד זמן או שאמרו להם שיחזרו אליהם ולא חזרו אליהם

אסתר בן חיים:  אני כן יכולה לומר שככל שחלף הזמן, אם אנחנו מסתכלים על ששת השבועות, ראינו שהדברים לאט לאט מסתדרים יותר, למרות שיש לנו עדיין מוקדים שאנחנו יכולים להצביע עליהם שיש שם בעיה מבחינת מתן השירות

אסתר בן חיים:       נושא נוסף שהיה נושא שעליו קיבלנו הרבה פניות היה נושא המענקים, הפיצויים ומענקים אחרים

אסתר בן חיים:  למשל, אנשים שלא ידעו מה הזכויות שלהם או שהיה להם בעיה בהגשה או בהשגה של מסמכים

אסתר בן חיים:  יש אנשים שהם מפונים, ברחו עם בגדיהם לעורם, אין להם את המסמכים

אסתר בן חיים:  או קושי כמו שציינתי קודם של אוריינות דיגיטלית

אסתר בן חיים:  גם סוגי מענקים, היה למשל הנושא של מענק של אכלוס עצמאי שניתן למפונים שבחרו לא לשהות בבתי מלון או בבתי הארחה על חשבון המדינה

אסתר בן חיים:  גם כאן, אנשים לא בדיוק הבינו מתי מגיע להם, אם מגיע להם, איזה בדיקות נעשות וכולי

אסתר בן חיים:  וגם המענק של הסיוע להתארגנות ראשונית, גם פה, קיבלנו הרבה מאוד תלונות בנושא

אסתר בן חיים:       חינוך והשכלה – כאן קיבלנו תלונות שנוגעות גם לנושא של אבטחה

אסתר בן חיים:  היו פונים שפנו אלינו למוקד בטענה שפיקוד העורף סרב לפתוח מוסדות חינוך בגלל שהם לא עמדו בהנחיות פיקוד העורף

אסתר בן חיים:  כמובן שהנציבות לא התערבה בשיקול הדעת של פיקוד העורף, אבל כן בחנה את הנושא עם פיקוד העורף

אסתר בן חיים:  כך למשל קיבלנו הרבה מאוד תלונות על משפחתונים בבני ברק ששם סירבו לאפשר את הפתיחה של המשפחתונים בגלל הנחיות של פיקוד העורף

אסתר בן חיים:  אגב, אתם בוודאי כולכם זוכרים שבהתחלה היו הנחיות שהיו יותר נוקשות, שזה צריך להיות ממ"ד, שיש שם 12 מטר, ושהפעילות של המשפחתון תתבצע תוך כדי הממ"ד ואם זה לא התאפשר אז לא אפשרו לפתוח את המשפחתונים

אסתר בן חיים:  בהמשך הייתה הקלה של הדבר הזה

אסתר בן חיים:  אבל קיבלנו על כך בהחלט הרבה תלונות

אסתר בן חיים:      בנושא של הגנת העורף – וזה גם מתקשר לנושא שדיבר עליו יושב-ראש הוועדה – קיבלנו תלונות בנושא של מרחבים מוגנים, מיגוניות, חסר במיגוניות

אסתר בן חיים:  קיבלנו על נושא של מקלטים שהם אינם ראויים לכך שאנשים יהיו שם, בין אם מדובר במקלטים ציבוריים ובין אם מדובר במקלטים פרטיים

אסתר בן חיים:  אני מדברת על סוגיות כמו מקלטים שהיו מוצפים בביוב

אסתר בן חיים:  כמו למשל מקלטים שפלשו אליהם, מקלט אחד שפלש אליו משרד עורך דין ולא התפנה, אל אף שהרשות אגב הגישה כתב אישום נגד אותו משרד

אסתר בן חיים:  אני יכולה לומר בסיפוק שבעקבות הפנייה של הנציבות והסיוע של העירייה, כן הצלחנו לדאוג לכך שהמשרד התפנה מהמקום והמקלט שימש לייעוד שלו

אסתר בן חיים:      הבנו גם שיש בעיה לגבי הנושא של הצופרים

אסתר בן חיים:  היו אנשים שבאו ואמרו שהם לא שומעים את הצופרים כי הצופרים מרוחקים

אסתר בן חיים:  וידאנו וראינו והיו מקרים שבהם הוסיפו צופרים נוספים

מיקי לוי: חייבים לקצר

מיקי לוי:  אתם חייבים ללכת למהות

מיקי לוי:  אחרת אני לא אצליח לתת למשרדים והם יהיו מבסוטים

מיקי לוי:  הם לא ידברו ולא ידווחו ולא יתנו תשובות

מיקי לוי:  הם היו צריכים ללמוד את החומר לפני, אז לכי לבעיות

אסתר בן חיים: בסדר גמור

אסתר בן חיים:  כמו שאתם רואים, כמו שאמרנו, זה הנושא של הגנת העורף

אסתר בן חיים:  לגבי הנושא של שעת חירום, נחשפנו בביקורים שהיינו במרכזי המפונים לנושא של תנאי השהייה במלונות

אסתר בן חיים:  הנושא של דאגה לפרנסה

אסתר בן חיים:  אנשים שהוצאו לחל"ת ולא ידעו

אסתר בן חיים:  אנשים שלא קיבלו באמת מידע לגבי דברים שהיו להם

אסתר בן חיים:  לעיתים מדובר ממש בכסף לשימוש יומיומי שהיה חסר להם

אסתר בן חיים:       בנושא של חופש תנועה, קיבלנו תלונות בקשר למחסום בקלנדיה שהוא פשוט סגור ואינו מאפשר מעבר

מיקי לוי: זה ממש לא מעניין עכשיו

מיקי לוי:  את חייבת ללכת לרציו – איך אנחנו מקלים; איך אנחנו פותרים; איך מרכזי המפונים; חינוך, לא מעניין אותי המחסום בקלנדיה, מצטער שאני אומר את זה, אני צריך ללכת למהות

מיקי לוי:  מכיוון שאני מכיר את מחסום קלנדיה היטב כמו את ביתי, אז אני מרשה לעצמי פה להתפרץ

אסתר בן חיים: בסדר גמור

אסתר בן חיים:  תרשה לי רק לחדד יותר בנושא של רווחה כי אחר כך אנחנו גם נשמע

אסתר בן חיים:  היו לנו בהחלט מקרים לא פשוטים, בעיקר מיישובי הפריפריה של אנשים שסיפרו, מהדרום, ילדים עם צרכים מיוחדים שלא נמצא להם פתרון

אסתר בן חיים:  הנושא של לתת איזשהו מענה למצבים נפשיים שהיו לא פשוטים, בעקבות תלונות שהגיעו אלינו

אסתר בן חיים:  אנחנו עירבנו, ביקשנו את הסיוע של מרכזי החוסן, ואכן היו מקרים לא מעטים שהצלחנו לסייע

אסתר בן חיים:       בריאות – שוב, הבנו מהמפונים שהם נמצאים במצב שהם לא מקבלים את הטיפול הרפואי, הגיעו והיו צריכים תרופות ולא היה להם

אסתר בן חיים:  והרבה פעמים, אנחנו עשינו את הקשר הזה

אסתר בן חיים:      נעבור לשקף הבא, אפשר לראות כאן, מי הם הישובים שמהם קיבלנו את מספר הפניות הגדול ביותר

אסתר בן חיים:  כן יכולים לראות שמדובר כאן בישובים שהם נוגעים גם לדרום וגם לצפון

אסתר בן חיים:  אגב, אציין לגבי שאלה או דבר שנאמר פה, הדוח מתייחס הן ליישובי הדרום והן ליישובי הצפון, ואנחנו כן היינו שבעי רצון לראות שדווקא אותן אוכלוסיות שכיוונו אליהן, מצאו את הדרך להגיע אלינו

אסתר בן חיים:  ובזה למעשה הגשמנו את הייעוד שרצינו, שנשמש פה לכל האוכלוסיות

קארין אלהרר: כמה אנשים עסקו בפניות?     

אסתר בן חיים: למעשה כל המבררים בנציבות

אסתר בן חיים:  אנחנו מדברים על כ-100 מבררים, עסקו כולם בטיפול בפניות

אסתר בן חיים:  שוב, אני רוצה לציין שבנוסף לפניות של מצב החירום יש לנו פניות רגילות

אסתר בן חיים:  אבל בעת הזו, הקדשנו את כל המאמץ שלנו לבצע ולעשות את הסיוע הזה לאותן פניות חירום

אסתר בן חיים:  כל המבררים עסקו בכך

מטי צרפתי הרכבי: אולי נכון לציין ש-80% מגיעים מהישובים שציינת פה, מהערים, מה שמלמד זה שבמרחב הכפרי, המענים הקהילתיים והמתכללים נמצאים ומסייעים

מטי צרפתי הרכבי:  וזאת התובנה מהשקף הזה שלא קיבלתם, והרבה מאוד מהמפונים היו מהמרחב הזה

מטי צרפתי הרכבי:  לא קיבלתם הרבה פניות משם כי יש מערך קהילתי סדור ואת זה צריך ללמוד כמסקנות

אסתר בן חיים: בהחלט

אסתר בן חיים:  אני רוצה לציין שכל המידע הזה או כל התלונות והפניות שהגיעו לנציבות, משמשים כחומר שהביקורת מסתייעת בו

אסתר בן חיים:  ואין ספק שהדברים שעולים גם בדוח הזה של נציבות תלונות הציבור - - -     

מטי צרפתי הרכבי: לפעמים מה שלא קיים, מלמד אותנו הרבה

אסתר בן חיים: בהחלט כך

אסתר בן חיים:  וגם מתוך הפניות, הם משמשים וישמשו כתשומה לביקורת שתעשה בהמשך

אסתר בן חיים:      נעבור לשקף הבא

אסתר בן חיים:  אני רוצה כאן להראות לכם שלמרות המצב הלא פשוט, ואתם צריכים להבין, גם עובדי הנציבות חלקם מגויסים ותורמים למאמץ המלחמתי

אסתר בן חיים:  גם חלק מעובדי הנציבות, בני המשפחות שלהם מגויסים

אסתר בן חיים:  היה לנו אפילו עובד שמשפחתו הייתה בין החטופים

אסתר בן חיים:  ולמרות זאת, אני חייבת לומר שכולם נחלצו וסייעו למען המטרה הזאת

אסתר בן חיים:  ואני חייבת להגיד שזה היה גם לגופים עצמם, גם בגופים עצמם מצאנו אוזן קשבת ורצון לסייע ואפשר לראות את זה במשכי זמן הבירור

אסתר בן חיים:  ביררנו בקצב מהיר ביותר

אסתר בן חיים:  הרעיון היה, מי שפונה צריך אותי כאן ועכשיו ואני מסייעת לו ומביאה לפתרון שלו כאן ועכשיו

אסתר בן חיים:  אתם תראו אחוזים גבוהים מאוד של מענה מידי שאנחנו נתנו

אסתר בן חיים:      אני רוצה להציג בפניכם דוגמאות לתלונות שקיבלנו ושבהחלט אפשר מהם ללמוד על מה שאנחנו עשינו

אסתר בן חיים:  קודם כל דיברנו על הצורך באיזשהו גוף מתכלל, מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור קרא לזה דובר אזרחי

אסתר בן חיים:  צריך שתהיה איזושהי כתובת שתיתן מענה ותיתן את כל המידע לכולם כדי שידעו איך הם ממצים את הזכויות שלהם

אסתר בן חיים:  בוודאי ובוודאי כאשר מדובר במפונים

אסתר בן חיים:  אתן לכם דוגמה: למשל בזמן ביקור של הצוות של נציבות תלונות הציבור, אגב בדרך כלל הלכנו שני מבררים לכל מקום כזה של מפונים, כאן מדובר במרכז מפונים שהיה בבית מלון בירושלים

אסתר בן חיים:  פנו בני זוג, תושבי הישוב שלומי בצפון, ומסרו שהם ביקשו להגיש תביעה

אסתר בן חיים:  אבל בגלל שתעודת הזהות שלהם אבדה במהלך הפינוי מהבית שלהם - - -     

מיקי לוי: זה חייב להיות זריז יותר

מיקי לוי:  חייב

מיקי לוי:  אני רוצה לשמוע איזה משרדים לא תפקדו

מיקי לוי:  האם ביטוח לאומי צריך שיפור

מיקי לוי:  האם משרד האוצר צריך שיפור

מיקי לוי:  האם אנחנו צריכים שיפור

מיקי לוי:  אני לא יכול להתרכז בנקודות האלה – עשינו, הלכנו, בדקנו

מיקי לוי:  אני נורא מתנצל אסתר, אני צריך להיכנס לרציו כי אנחנו לא נזכור את הדברים האלה

מיקי לוי:  יש לנו חוברת, אנחנו נלמד אותה

מיקי לוי:  מה הוועדה צריכה לדון כדי לייטב לעתיד לבוא או במידי? לאיזה משרד להזמין? מה לעשות? איך לעשות? סתם, נתתי לך, בתחילת הדיון דיברתי על שני יישובי הצפון

מיקי לוי:  ועלה כאן מחברי הכנסת ודיברתי על עבדון ואלקוש, שהם 3

מיקי לוי: 5 קילומטר, היום הם נזרקים מבית המלון ואף אחד לא נותן להם תשובות

מיקי לוי:  האם מבקר המדינה עשה משהו בנושא יישובי הצפון? אני נורא מכבד את זה שביטוח לאומי לא נתן לו וההוא וכולי

מיקי לוי:  אבל אנחנו צריכים לטפל בגלובל

מיקי לוי:  אם אני  אשמע עכשיו על כל נושא קטן, הוועדה לא תמצה את היכולות שלה

קארין אלהרר: אולי אחדד – אין ספק שנציבות תלונות הציבור מטפלת במקרים פרטניים, אבל וזה האבל הגדול - - -     

מיקי לוי: מזה אני רוצה לצאת

קארין אלהרר: בדיוק

קארין אלהרר:  הרבה פעמים, וכמי שעמדה בראש הוועדה הזו בעבר, אני מכירה את הטיפול שאתם נותנים, הרבה פעמים המקרים הפרטיים מביאים לכלל

קארין אלהרר:  וזה הדבר שאנחנו צריכים לשמוע

קארין אלהרר:  מהו הכלל שצריך לטפל בו

קארין אלהרר:  המקרים הפרטניים בוודאי, אתם עושים עבודת קודש, חשוב לטפל בהם

קארין אלהרר:  אבל מהפרט אפשר להגיע גם לכלל הגדול

אסתר בן חיים: קודם תודה רבה

אסתר בן חיים:  אכן נכון, הנציבות באמצעות הבירור שלה ולו של תלונה אחת מביאה לתיקון של ליקויים מערכתיים יותר גדולים

אסתר בן חיים:  אני יכולה לומר, אם אני מסתכלת בגלובל, ושוב, אני רוצה שנבין, אנחנו מדברים כאן בכובע של נציבות תלונות הציבור

אסתר בן חיים:  נציבות תלונות הציבור איננה ביקורת, אני מאוד רוצה שנעשה את ההבדל

אסתר בן חיים:  אנחנו כאן מציפים את הדברים שעלו מתוך התלונות

אסתר בן חיים:  אני יכולה להגיד שתוך כדי התלונות שמנו לב קודם כל לעודף בירוקרטיה

אסתר בן חיים:  אני חושבת שחשוב מאוד בעת הזו שאנחנו נמצאים במצבי חירום להקל על בירוקרטיה

אסתר בן חיים:  להקל על בירוקרטיה, הווה אומר שבמקרים מסוימים לוותר על מסמכים מסוימים או לנסות שהגופים ידברו בינם לבין עצמם ויהיו ממשקים, אם זה ממשקים דיגיטליים או ממשקים אחרים, כדי שיוכלו להעביר את הפרטים ולחסוך מהמתלוננים לבוא ולעשות את העבודה בעצמם

אסתר בן חיים:       אני מדברת על כך שתוך כדי זה שאנחנו עושים ובאמת נעשו פעילויות מאוד גדולות והתגייסות גדולה, צריכים לזכור את אותם אנשים שלא מסוגלים למשל להתמודד עם האמצעים הדיגיטליים וצריכים להיות למשל נציגים של כל גוף כזה או אחר שהוא חשוב בתוך מרכזי המפונים ולסייע ולעזור לאותם אלה שמתקשים

קארין אלהרר: ראית חוסר?     

אסתר בן חיים: ראיתי חוסר ודאי

אסתר בן חיים:  ציינתי גם שאצלנו בתלונות שלנו, ראינו שאנחנו בעצם שימשנו את אותו גוף שנתן ממש את העזרה, אפילו טכנית בדברים כמו איך לסרוק, איך להעביר, איך להגיש את התביעה

קארין אלהרר: את יודעת להגיד איזה משרדים לא היו?     

אסתר בן חיים: עוד פעם אני אומרת, בהתחלה כמעט ולא היה אף משרד, בהמשך ראינו שהצטרפו המוסד לביטוח לאומי, הרווחה וכולי וכולי, אבל היה חסר של יתר הגופים

אסתר בן חיים:  שוב, הם נמצאים כאן ויוכלו לספר מתי הם הצטרפו למאמץ

אסתר בן חיים:  אבל בהתחלה באמת לא היו גופים

אסתר בן חיים:  מעבר לזה, אני שוב חוזרת לזה - - -     

שקלים: רגע, ועכשיו?     

מיקי לוי: עכשיו היא אומרת שהצטרפו וזה שופר

אסתר בן חיים: אמרתי – המצב שופר הרבה יותר

אסתר בן חיים:  כן, הם נמצאים בהחלט בשטח

אסתר בן חיים:  וגם אנחנו מקבלים כל הזמן פידבקים מהגופים עצמם שאנחנו פונים אליהם

אסתר בן חיים:       דבר נוסף, המידע – לא תמיד מספיק ברור

אסתר בן חיים:  אני מדברת גם על מידע שנמצא בתוך אתרי האינטרנט

אסתר בן חיים:  ראינו שכאשר אנחנו הסתכלנו, המידע לא היה מספיק ברור

אסתר בן חיים:  בחלק מהמקרים מצאנו את עצמנו אומרים לגופים: תקשיבו, אתם אומרים לנו את המידע, זה מאוד ברור, אבל זה לא מספיק ברור כי אנשים לא מבינים

אסתר בן חיים:  למשל הנושא של מענק אכלוס; התברר שצריך כל אחד מראשי המשפחה, גם הבעל וגם האישה, להגיש תביעה בנפרד

אסתר בן חיים:  והדבר הזה לא היה מספיק ברור באתר, לפחות בהתחלה

אסתר בן חיים:  כתוצאה מהפנייה שלנו ראינו שהדברים הסתדרו

אסתר בן חיים:       דוגמה נוספת כשאני מדברת על הנושא של להקל על הבירוקרטיה ולחשוב קצת על דרכים יצירתיות

אסתר בן חיים:  הנושא של הקמת ממ"דים – הייתה לנו תלונה של מישהו שפנה ואמר שהוא הקים ממ"ד בבית הפרטי שלו

אסתר בן חיים:  והוא קיבל הבטחה שברגע שהוא יעשה את זה, שהוא יכול לעשות את בעצמו, וברגע שהוא יסיים לבנות, הוא יקבל את הכסף חזרה מעמיגור שהיא הפרויקטור להקמת הממ"דים

אסתר בן חיים:  הוא פנה ואז אמרו לו: תשמע, מאחר ואתה נמצא ביישוב צפוני וזה על הקו - - -     

מיקי לוי: אבל שנייה, אסתר, אני חייב להפסיק

מיקי לוי:  עוד הפעם אנחנו מדברים על מספר, משהו ייחודי

מיקי לוי:  אם אתם אומרים לי: הייתה בעיה של הקמת ממ"דים וקבלת רישיונות, היום פנינו לזה וזה, הנושא נפתר, היום יש אפשרות כזו וכזו

מיקי לוי:  אני משוכנע שטיפלתם באותו אחד, הוועדה מברכת על כך, אבל אנחנו חייבים לצאת החוצה לגלובאלי

אסתר בן חיים: כפי שאמרתי, אני מדברת על מה שנקרא בירוקרטיה

מטי צרפתי הרכבי: אבל די לראות את תוכן העניינים שלכם, ד"ר בן חיים – מדובר על מרכזי מפונים, ודיברת על גורמים מתכללים ועל חוסר מתן מענים

מטי צרפתי הרכבי:  יש לכם פרק על הביטחון האישי, על פערי מיגון ועל כיתות כוננות ועל כלי ירייה, דיברת על זה וזה בעצם, יש שם הרבה מאוד פערים סביב המיגון, כיתות הכוננות, הרבש"צים, כל מה שאנחנו יודעים

מטי צרפתי הרכבי:       דיברת על בריאות הנפש - - -     

מיקי לוי: לא, היא לא הגיעה לשם

מטי צרפתי הרכבי: היא הזכירה את זה בקצרה

מטי צרפתי הרכבי:  זה מספיק בכותרות ואנחנו יודעים שאין מענים, אין חלופות, שאין מענים אפקטיביים ואין כוח אדם לכל מה שנצטרך ברמת בריאות הנפש ושירותי הבריאות

מטי צרפתי הרכבי:  כנ"ל לגבי הבירוקרטיה שציינת

מטי צרפתי הרכבי:  לגבי חינוך – הכול נמצא כאן באמת

קארין אלהרר: אולי נתחיל בסבב משרדים והיא תגיב למקרה שעולה משהו

מיקי לוי: בסדר, נתחיל, כי אנחנו לא בכיוון היום

אסתר בן חיים: בבקשה

אסתר בן חיים:  וכפי שאמרתי, הצגתי גם שאלות שעולות אפילו תוך כדי וגם לאחר הדוח

אסתר בן חיים:  כמו שאמרתי, אנחנו מתקדמים, ודברים שהיו רלוונטיים בתקופה של הדוח, אנחנו מדברים על הזמן הראשוני, הם היום השתנו ויש לנו דברים נוספים

אסתר בן חיים:  ושוב, אם תרצה, אשמח להפנות את השאלות

מיקי לוי: אני מנצל בהחלט את התפקיד שלי כיושב-ראש הוועדה, אני מנסה לטפל בשני מושבים, ישובים בצפון

מיקי לוי:  התחלתי איתם בפתיחת הדיון, אלקוש ועבדון

מיקי לוי:  המדינה עד היום לא מימנה את השהייה שלהם בבית המלון

מיקי לוי:  היום הם נזרקים, 3

מיקי לוי: 5 קילומטר מהגבול

מיקי לוי:  המדינה מתכחשת, מתכחשת, אין לי מילה אחרת גברתי ממבקר המדינה, למחויבות שלה לתושבים האלה

מיקי לוי:  והנה אני אתן לדקלה שהיא מהוועד, ובואי בבקשה דקלה, יש לך חצי דקה

מיקי לוי:  תיקחי את המיקרופון שלי

מיקי לוי:      ואני מבקש ממשרד מבקר המדינה, ליצור קשר עם מי שצריך ליצור קשר, כי האנשים האלה אם היום יחזרו לביתם, יסכנו את חייהם

מיקי לוי:  המדינה כושלת בטיפול שלהם

מיקי לוי:  נקודה

מיקי לוי:  בבקשה

דקלה נסימי: שלום לכולם, אני עורכת הדין דקלה נסימי, אני דוברת צוות צח"י של מושב עבדון, הייתי כאן בוועדה הקודמת, לצערי שום דבר לא השתנה

דקלה נסימי:  אנחנו בעוד תשעה ימים מהיום אמורים לפנות את המלון ולחזור להיות קו מגן אנושי של הצפון, כשלא קיבלנו שום תשובות, כשאין לנו ממ"דים

דקלה נסימי:  איך ציינתי בהודעת אס

דקלה נסימי:  אם

דקלה נסימי:  אס

דקלה נסימי:  ששלחתי לחבר הכנסת מיקי לוי – אני לא יודעת את מי אנחנו נראה, יש פה כרגע חבר'ה שמפגינים בחוץ ומתחננים

דקלה נסימי:  קשישים שהגיעו לכאן עם המטפלות שלהם, אנשים עם כיסא גלגלים שעומדים פה בחוץ

דקלה נסימי:  ואני רוצה לשאול את כולכם, אחרי שהייתי כאן בוועדה הראשונה – מה השתנה?      בעוד תשעה ימים לוקחת את אותן אימהות עם הילדים שלהם ומחזירה אותם לקו הזה

דקלה נסימי:  כשהם נמצאים בלי ממ"דים

דקלה נסימי:  מה התשובות? אני לא מבקשת מותרות

דקלה נסימי:  אנחנו נמצאים בהחלטה 975

דקלה נסימי:  אנחנו 3

דקלה נסימי: 7 קילומטר מהגבול, מה השתנה? איזה תשובות אתם יכולים לתת לי היום כשאני חוזרת עכשיו לתושבים ואומרת להם שהשגנו את זה? מה השתנה? איך אתם מחזירים אותנו? באמת, אני שואלת, תסתכלו עלינו, תצאו החוצה, תראו את המבוגרים האלה עם המטפלות שלהם בחוץ

דקלה נסימי:  תגידו לי איך הם מגיעים עכשיו מקצה של רחוב לתוך מקלט

דקלה נסימי:  רק במדרגה הראשונה כבר היא תיפול

דקלה נסימי:  כרגע, מה שכרגע הראנו למיקי בטלפון, זה התראה על טילים שיש כרגע במושב עבדון

דקלה נסימי:  לאיפה אתם מחזירים אותנו? לאן? למקום שלחם וחלב זה מותרות? לאיפה אנחנו חוזרים? מתקשרת אלי בדרך לכאן שכנה שלי מבית מולי, שאומרת לי שהיא לא קיבלה שום מענק, שום כסף, היא כרגע אשפזה את הבן זוג שלה בבית אבות, היא משלמת עליו 6,000 שקל בחודש

דקלה נסימי:  היא הולכת להשכיר דירה בעוד 6,000 שקל, אלה יהיו ההוצאות שלה, ומה עם המטפלת? אותה מטפלת שהיא צריכה לשלם לה, מי ישלם את כל הסכומים האלה? מי? מאיפה?     יש ועדות, מיקי נלחם, אבל מי בסופו של יום עושה איזשהו מעשה קצת אחר? אני באמת מבקשת מכם, אנחנו עוד תשעה ימים צריכים לחזור לתופת הזו

דקלה נסימי:  אני מצפה מכולם, לא להראות לי מקרים מסוימים, יש לי כאלה המון בתוך המלון, אתם יכולים לבוא לפגוש אותם

דקלה נסימי:  זה לא עניין של תעודות זהות, זה כבר לא עניין של עוד מענק, זה עניין של קודם כל תעזרו לנו איפה אנחנו חוזרים, לאן אנחנו חוזרים

דקלה נסימי:  לא להשאיר אותנו, אנחנו קו הגנה יחיד

שקלים: איפה אתם מתאכסנים עכשיו?     

דקלה נסימי: אנחנו נמצאים במלון יהודה

דקלה נסימי:  היינו עד עכשיו בכספי תרומות

דקלה נסימי:  כספי התרומות הסתיימו

דקלה נסימי:  מיקי היה שם, מבקר המדינה היה שם בחודש אוקטובר, הוא שמע אותנו, אמר שלא יהיה מנוס שיכירו בנו

דקלה נסימי:  שורה תחתונה לא קרה כלום עד עכשיו

קריאה: אלמוג כהן?     

דקלה נסימי: אלמוג כהן היה אצלנו

דקלה נסימי:  אני מבקשת מאוד לתת לנו פתרונות, לא להחזיר אותנו לתופת הזאת

דקלה נסימי:  אני אומרת לכם שאתם מוזמנים כרגע לבוא ולראות מי נמצא בחוץ, אני לא יודעת מי יישאר אחר כך

דקלה נסימי:  לנו לא יהיה זמן שיגיע הצבא, כי לנו אין ממ"דים להסתתר בהם

דקלה נסימי:  לא ייקח הרבה זמן

דקלה נסימי:  אם הצבא יתעכב עוד שש שעות או ארבע שעות, לא יהיה לכם כבר למי להגיע ולפגוש

מיקי לוי: אני מבקש ממשרד מבקר המדינה, אני אומר לכם, אני כשלתי בתפקידי

מיקי לוי:  אני חודש ימים מנסה לקבל תשובות, 3

מיקי לוי: 7 קילומטר מקו הגבול

מיקי לוי:  הקהילה היהודית מארצות הברית מממנת כרגע את מלון יהודה

קארין אלהרר: רגע, למה? משרד הביטחון לא הכניס?     

מיקי לוי: כלום

מיקי לוי:  3

מיקי לוי: 7 קילומטר - - -     

קארין אלהרר: אולי אפשר לקבל תשובה

שקלים: טוענים שהם מעבר לארבעה קילומטר

קארין אלהרר: רגע, בואו נשמע את משרד הביטחון

יוראי להב-הרצנו: הקורנטים מגיעים לשמונה קילומטר

שקלים: לא, אבל נותנים פיצוי - - -     

קארין אלהרר: איפה משרד הביטחון?     

שקלים: אפס עד ארבע, הם לא מוגדרים באפס-ארבע

שקלים:  השאלה מאיזה מרחק מודדים

מיקי לוי: יש דיון בוועדת הכספים?     

אורית פרקש הכהן: יש דיון בוועדת הפנים, דיון מהיר בקשר לתושבי מפוני הצפון, עוד מעט לדעתי

מיקי לוי: מי מוכן ללכת איתה לוועדת הפנים ולדאוג שהיא תדבר?     

אורית פרקש הכהן: אני בטוחה שיתנו לה לדבר

שקלים: יש כרגע דיון על הבחירות

מיקי לוי: על בחירות? היא אומרת על דיון יישובי הצפון

אורית פרקש הכהן: בשעה 12:00 יש דיון מהיר

מיקי לוי: ב-12:00? אנחנו נדאג לך

יוראי להב-הרצנו: אולי יש פה נציג של משרד הביטחון?     

קארין אלהרר: יש פה

יוראי להב-הרצנו: מה התשובה שלו?     

מיקי לוי: נמצא פתרון, דקלה, סבלנות

יוראי להב-הרצנו: אפשר לשמוע את מערכת הביטחון?     

מיקי לוי: כן, נשמע

מיקי לוי:  אני מתנצל ששיניתי קצת את הכיוון

מיקי לוי:  פשוט, שני ישובים שאין להם פה, חוץ מדקלה עוד כמה

מיקי לוי:  משרד הביטחון, אם אתם יכולים לתת תשובה ספציפית

מיקי לוי:  אם אתם יודעים, אם אתם לא יודעים, אז - - - יש? פיקוד העורף? משרד הביטחון? מכיר או מכירים את שני השמות של שני הישובים האלה?     

אהוד רצאבי: שלום ובוקר טוב, אלעד, ראש מטה פיקוד העורף במילואים, מכירים בהחלט את עבדון ואלקוש

אהוד רצאבי:  הם לא במסגרת הישובים שהוגדרו על ידי המדינה לפינוי

אהוד רצאבי:  והם בסטטוס מה שנקרא - - -     

קארין אלהרר: מה הנימוק?     

אהוד רצאבי: מרחק מהגבול

מיקי לוי: 3

מיקי לוי: 7 קילומטר

קארין אלהרר: זה לא אמור להיות מי שבסכנה?     

אהוד רצאבי: לא

אהוד רצאבי:  הוגדר טווח מהגבול על פי ניתוח מקצועי של פיקוד הצפון

אהוד רצאבי:  הם לא בישובים שבתוך הרשימה

קארין אלהרר: רגע, החלטת הממשלה, לא הייתה עד ארבעה קילומטר?     

מיקי לוי: לא, זה העניין, היה עד שבעה, והממשלה הורידה את זה לחמישה

מיקי לוי:  והם בתוך החמישה, אז אני לא מבין את זה

קארין אלהרר: אז מה הבעיה?     

יוראי להב-הרצנו: אם החלטת הממשלה מדברת על חמישה קילומטר, מדובר בישוב שרחוק 3

יוראי להב-הרצנו: 7 קילומטר, אז למה הם לא נכנסו בתוך?         

דביר רוט: החלטת הממשלה הייתה על שבעה קילומטר בדרום ושלושה קילומטר בצפון

אורלי אלמגור לוטן: לא

אורלי אלמגור לוטן:  ההחלטה הייתה חמש עקרונית ו-3

אורלי אלמגור לוטן: 5 בפועל

קארין אלהרר: מה זה, אני לא מבינה כמה

קריאה: שלושה קילומטר, תקראו את החלטת הממשלה, זה לא 3

קריאה: 5

קארין אלהרר: שנייה, מה זה חמש עקרונית ושלוש בפועל?     

מיקי לוי: זאת הייתה החלטת ממשלה ראשונה, נכון?      

אורלי אלמגור לוטן: החלטה 975 דיברה על אישור עקרוני לאפס עד חמש בגלל המצב הביטחוני וחוסר היכולת לספק שירותים לתושבים שחיים שם

אורלי אלמגור לוטן:  בפועל בשלב הראשון הממשלה אישרה בדיעבד את הפינוי שצה"ל ביצע באפס עד שתיים

אורלי אלמגור לוטן:  בהמשך הם האריכו לשלוש, בהמשך האריכו כנראה – אנחנו לא מצאנו את זה כתוב בשום מקום – ל-3

אורלי אלמגור לוטן: 5, בין 3

אורלי אלמגור לוטן: 5 ל-5, אין

אורלי אלמגור לוטן:       אם אפשר להוסיף עוד משהו בהקשר למה שנאמר על אנשים עם מוגבלות וקושי בתנועה, באשקלון למשל המדינה כן נתנה איזשהו פתרון ביניים ב'משב רוח' שבו אנשים שיש להם קושי בניידות, אנשים עם מוגבלות או אנשים - - - ואנשים בלי עורף, היה פתרון שנתן את האמצע וזה לא היה רק אחד או אפס

אורלי אלמגור לוטן:   זה כאן כרגע לשים על השולחן

קארין אלהרר: למה פה אין?     

מיקי לוי: אני ממש אובד עצות עם שני הישובים, חודש ימים מתרוצץ

קארין אלהרר: מי יודע להגיד למה הם פה?     

מיקי לוי: אין

מיקי לוי:  אין

מיקי לוי:  פניתי לגורמי ממשלה, פניתי למשרד הביטחון

קארין אלהרר:  אני לא מצליחה להבין מה הם אמורים לעשות

מיקי לוי: מה הם אמורים לעשות? בעוד שמונה ימים הם יזרקו ממלון יהודה, זה מה שהם אמורים לעשות

קארין אלהרר: לא, אבל אני מבינה שהמלון הזה גם לא מומן על ידי המדינה

מיקי לוי: לא, לא ממומן על ידי המדינה, אלא על ידי יהודים טובים מארצות הברית

קארין אלהרר: אז מה הם אמורים לעשות? תנו פתרון

קארין אלהרר:  אני מדברת על משרדים ממשלתיים, כי להבנתי הם - - -     

מיקי לוי: אין

מיקי לוי:  אין מדינה

קארין אלהרר: לא, אז אדוני היושב-ראש, תזמין את השרים

קארין אלהרר:  מה זה? שמישהו ייתן מענה

קארין אלהרר:  מה תגידו להם? מה? אני לא מבינה, מה התשובה?     

מיקי לוי: אין תשובה

מיקי לוי:  אני חודש ימים מתרוצץ עם האנשים האלה

קארין אלהרר: יש פה משרדים?     

מיקי לוי: הייתי בוועדת כספים, הבטיחו לי לממן את זה – שום דבר לא קרה

קארין אלהרר: פיקוד העורף, מה אתה מציע לעשות?     

מיקי לוי: נציג פיקוד העורף, מה ניתן לעשות כדי לעזור? מדובר בשני ישובים של אנשים מבוגרים, שלצאת ולהיכנס ולהביא מהמכולת צריך לנסוע החוצה לקרית שמונה או לראש פינה שגם הן סגורות

מיקי לוי:  מה עושים? שני ישובים קטנים יחסית, 3

מיקי לוי: 7 קילומטר

מיקי לוי:  מה עושים? אם מחר איזה טיל קורנט יפוצץ איזה בית עם אנשים מבוגרים, מה נגיד?      

אהוד רצאבי: מדובר בהחלטת ממשלה, אנחנו מממשים את החלטות הממשלה

אהוד רצאבי:  ההחלטה הסופית הייתה בסוף להפעיל את הפינוי של ישובים בטווח של אפס עד שלושה קילומטר מהגבול

מיקי לוי: מבינה? התחילו משבעה, ירדו לחמישה, כדי לחסוך ירדו לשלושה עכשיו

יוראי להב-הרצנו: האמירה שלכם כלפי התושבים זה שהם מתבקשים לחזור לבתים שלהם כשאין מרחבים מוגנים ברמת הבית?     

קארין אלהרר: זאת שאלה למשרד הביטחון, זה לא לפיקוד העורף

מיקי לוי: לא, זה לפיקוד העורף

מיקי לוי:  צר לנו שהוא במילואים ואנחנו - - -     

קארין אלהרר: פיקוד העורף ממלא אחר החלטות ממשלה

קארין אלהרר:  איפה המשרדים? הם מייצגים את השר

מיקי לוי: כנראה שלא נצליח לפתור את זה עכשיו

מיקי לוי:  אני מבקש, אני אמשיך לייצג אותם

קארין אלהרר: רגע, שנייה

מיקי לוי: אין

קארין אלהרר: מה אין? שלום גנצר, הוא הנציג של השר, לא? בבקשה

מיקי לוי: בבקשה אדוני, אתה מכיר את שני הישובים האלה, עבדון ואלקוש, 3

מיקי לוי: 7 קילומטר מהגבול

שלום גנצר: אני מרכז את הטיפול בביקורת המדינה, נמצאים פה נציגי העורף ונציגת רח"ל, הם בקיאים בעניין הזה טוב ממני

קארין אלהרר: שלום, אבל אתה יודע שהם ממלאים אחר החלטות הממשלה

קארין אלהרר:  למה אתם טומנים להם פחים ככה?     

שלום גנצר: אני לא טומן להם פחים, אנחנו בסך הכול מבצעים את ההחלטות שמתקבלות בממשלה

קארין אלהרר: אתה נציג השר?     

שלום גנצר: אני מרכז את הטיפול בביקורת המדינה

שלום גנצר:  מי שאמור לתת את המענה זה פיקוד העורף ורח"ל שהם הגופים המוסמכים ששולטים בפרטים

שלום גנצר:  אני לא שולט בפרטים

קארין אלהרר: לא, אני מבינה שאתה לא שולט בפרטים, מה שלא הצלחתי זה להבין זה מי נציג השר בדיון

שלום גנצר: נציגי השר בדיון הם נציגי פיקוד העורף ונציגת רח"ל שנמצאת איתנו פה ואולי היא יודעת את התשובות

קארין אלהרר: בואו נשאל את נציגת רח"ל

קארין אלהרר:  תקשיבו, אם זה לא היה מביך או עצוב

גל גלבוע: אשמח להתייחס כמובן לשאלה, לא הצלחתי פשוט לפרוץ לשידור עד עכשיו

גל גלבוע:  שני הישובים האלו לא עמדו בתנאים לפינוי כפי שהצבא הגדיר בנושא - - -     

קארין אלהרר: מהם הקריטריונים?     

גל גלבוע: אני לא יכולה לדבר על הסיבות לקריטריונים בדיון לא מסווג

גל גלבוע:  יחד עם זאת, פנה שר הביטחון במכתב לשר האוצר על מנת להכיר בישובים האלה בגלל הצרכים המיוחדים

גל גלבוע:  אבל צריך לבדוק מה תהיה תשובתו של שר האוצר, שר האוצר לא תקצב

מיקי לוי: רגע, מתי יצא המכתב ומתי נוכל לקבל תשובה?     

גל גלבוע: אני צריכה רגע לבדוק מתי התאריך המדויק שיצא המכתב

גל גלבוע:  אני אוכל לחזור אליכם

קארין אלהרר: אולי בינתיים אפשר לבדוק עם נציג האוצר, מה תשובת שר האוצר

מיקי לוי: הוא לא ידע

יוראי להב-הרצנו: יש לי שאלה: אם שר הביטחון קבע שיש צורך להכיר בהם כי יש כנראה סכנה ממשית בשהות של התושבים שם, מדוע זה כפוף לשיקולים תקציביים? אם יש סכנה של התושבים - - -     

מיקי לוי: על מה אתה מדבר? יותר חשוב 700 שקל לאורית סטרוק

יוראי להב-הרצנו: לכן אני אומר - - - אדוני היושב-ראש, אם מה שנציגת רח"ל אמרה הוא נכון, זה הרבה יותר חמור

יוראי להב-הרצנו:  כי אם שר הביטחון קובע - - -     

קארין אלהרר: עזבו רגע, יוראי, אני מבינה

קארין אלהרר:  שר הביטחון, בסדר, אני לא רוצה להיכנס לשיקולים בדיון

קארין אלהרר:  כדאי אולי שתעשה דיון חסוי

מיקי לוי: אעשה דיון חסוי, אם לא תהיה לי ברירה

קארין אלהרר: זה נראה לי חשוב

קארין אלהרר:  אבל נעזוב את זה, הוא אמר שהוא פנה לשר האוצר

קארין אלהרר:  אני חושבת שנשמח לשמוע את עמדת שר האוצר

מיקי לוי: כן, אבל אין כאן מישהו ממשרד האוצר

קארין אלהרר: יש, למה אין?     

מיקי לוי: יש רשות המיסים

מירב כהן: ממשרד האוצר, אבל מרשות המיסים

מיקי לוי: רק שנייה חברים, תבדקו מתי יצאה הפנייה

מיקי לוי:  אני לא רוצה, אם יש דברים חסויים, אני לא רוצה לעבור על זה

אורלי אלמגור לוטן: יש שאלה אם אפשר – החלטת הממשלה לא הסמיכה את שר הביטחון בתיאום עם ראש הממשלה להורות על התוכנית? זאת אומרת, על פניו, אם אני מבינה נכון

אורלי אלמגור לוטן:  שאלתי האם החלטת הממשלה 975 לא הסמיכה את שר הביטחון בתיאום עם ראש הממשלה להורות על עיתוי הפעלת תוכנית הפינוי על פי שיקולים מבצעיים? אם זה ככה, השאלה האם בכלל צריכה להתקבל החלטת ממשלה או שזו לא החלטה של שר הביטחון בתיאום עם ראש הממשלה?      

גל גלבוע: לגבי הישובים הנידונים, לא ניתן צורך מקצועי

גל גלבוע:  זו הייתה הסיבה

אורלי אלמגור לוטן: לגבי אפס עד חמש?     

מיקי לוי: אוקיי, הבנו

מיקי לוי:  הגשתם בקשה מיוחדת לשר האוצר, מתי הוגשה הבקשה בבקשה?     

גל גלבוע: אני צריכה לבדוק

גל גלבוע:  אין לי את המידע הזה - - -     

מיקי לוי: אני מבקש ממך היום טלפון אישי לפלורינה שבו אנחנו נקבל את הפנייה שלכם למשרד האוצר, עותק ממנה, מתי נשלחה, ואם צריך, הוועדה תלחץ על משרד האוצר כדי לתת תשובה

מיקי לוי:  עוד שמונה ימים לאנשים האלה אין פתרון

מיקי לוי:  אני לא אוכל להסתכל לדקלה לעיניים

קארין אלהרר: צריך ששר האוצר יגיב לפנייה

מיקי לוי: אוקיי, אנחנו ננסה לדאוג לעניין הזה

מיקי לוי:  תודה רבה

מיקי לוי:  צר לי דקלה, וצר לי אנשים מכובדים

מיקי לוי:  ננסה לעשות כמיטב יכולתנו

מיקי לוי:  לא נשאיר אתכם

מיקי לוי:  לפחות מה שקשור בנו נעשה את המקסימום, זה תלוי גם באחרים

מיקי לוי:  צר לי

מיקי לוי:      אנחנו ננסה להמשיך הלאה

מיקי לוי:  זה דיון סוער יחסית

מיקי לוי:  רשות המיסים, בבקשה

מירב כהן: אני אמיר דהן, מנהל קרן הפיצויים ברשות המיסים, קרן הפיצויים התחילה לעבוד ביום שבת ב-8:20, פתחנו את המוקד שלנו באשקלון וברמת גן באותו יום שזה התחיל

מירב כהן:  הבנו כבר את ההיקף כי היו הרבה נזקים, לא ידענו מה קורה בשטח, אבל ידענו מה קורה בנזקים

מירב כהן:  אכן האירוע בשבוע הראשון היה קשה ביותר בכמות הנזקים

מירב כהן:  הייתה לנו גם בעיה לצאת לשטח באזור אשקלון במיוחד, היו מטחים כבדים ובסוף רצינו לשמור על העובדים שלנו

מירב כהן:  חיי אדם גם כך נטבחו בתאריך הזה

מירב כהן:  ניסינו לשמור כמה שיותר על העובדים

מירב כהן:  היה לנו המון חזרה למשרד והחלטה לא לצאת לשטח

מירב כהן:  היו לנו ימים עם מעל 100 צוותים בשטח שהסתובבו

מירב כהן:  מצד אחד זה לתת שירות ומצד שני זה סיכון חיי אדם שלנו

מירב כהן:  בסופו של דבר האירוע היה קצת יותר קשוח ממבצעים קודמים

מירב כהן:      בנזק הישיר אנחנו כבר נמצאים מעל 70% גמר טיפול בתיקים ששולמו כבר

מירב כהן:  יש עדיין תיקים גדולים שאנחנו ממתינים שתסתיים הלחימה ואז יתחילו לשקם אותם

שקלים, 11: יש כל הנושא של עוטף עזה עם מינהלת תקומה שזה בשיתוף פעולה איתם והם מובילים את התהליך, ואנחנו את התקצוב שלנו על מה שהקרן אמורה לשלם, נעביר למינהלת תקומה או מול הרשויות, זה עדיין לא נסגר בצורה המלאה

שקלים, 11:       אמשיך בנזק הישיר, לגבי הצפון - - -         

קארין אלהרר: אתה יכול להתייחס לאשקלון באופן ספציפי?     

מירב כהן: כן

מירב כהן:  קודם כל המשרד שלנו נמצא באשקלון

מירב כהן:  אשקלון זו עיר שבאמת חטפה באירוע הזה בנזק הישיר, כמות הנזקים הכי גדולה שראינו מכל המבצעים שהיו בדרום

מירב כהן:  באשקלון אנחנו בקשר ישיר עם הקב"ט, עם כל העירייה שם, עם ראש העיר, ואנחנו בישיבות די שוטפות למצוא פתרונות

מירב כהן:  יש הרבה מקרים שהרשות פינתה משפחות לבתי מלון ואנחנו כמובן מממנו את זה כי אלה היו אנשים שהבית שלהם חטף פגיעה ישירה

קארין אלהרר: כמה אחוזים שם טופלו?     

מירב כהן: בסביבות ה-70%, אבל יש את הפגיעות היותר מורכבות שלקוחות יותר זמן

מירב כהן:  כרגע כל הפגיעות הישירות זה השלב השני של הטיפול, לא מטפלים בהם בזמן מלחמה, אני חושב שזה מיותר כרגע

מירב כהן:  יותר חשוב את הפגיעות הקלות שאנשים יוכלו להמשיך לגור בבתים ואחרי זה הפגיעות ארוכות טווח יותר

מירב כהן:       לגבי הצפון, כרגע יש איסור כניסה להרבה מהישובים

מירב כהן:  איפה שאנחנו יכולים להיכנס אנחנו כן נכנסים

מירב כהן:  כרגע הוגשו לנו רק כ-1,000 תביעות

מירב כהן:  אבל אנחנו בקשר ישיר עם כל ראשי המועצות, אם זה עם מטולה ואם זה ראשי המועצות המקומיות והאזוריות, וגם ראשי העיר

מירב כהן:  אנחנו בהיערכות ליום של אחרי, ההערכה שלנו נכון להיום, יש כ-7,000 נזקים

מירב כהן:  אנחנו יודעים רק על 1,000, אבל הערכה מהשיחות שעשינו שיש כ-7,000 נזקים שזה אירוע די גדול

מירב כהן:  אנחנו מוכנים ליום של אחרי עם צוות של עובדים, שמאים ומהנדסים להיכנס יותר מהר

מירב כהן:  כרגע אנחנו לא לוקחים סיכון ולא נכנסים לישובים הקרובים לגבול, בתיאום רק עם ראשי המועצות, הם אוטמים את הבתים ואנחנו מפצים אותם בגין אותו נושא

מירב כהן:       לגבי הנזק העקיף, אתייחס אליו גם - - -     

קארין אלהרר: אם אפשר עוד שאלה – בנוגע לפיצוי על פגיעה ברכבים, היו כל מיני פניות, אפילו כאלה שהגיעו אלי ללשכה, של אנשים שהרכבים שלהם נשרפו כנראה עד עפר באזור המסיבה, וביקשו פיצוי על הרכבים, וקיבלו כל מיני תשובות תמוהות כאלה – אז איזה איפה נמצא הרכב - - -     

מירב כהן: אסביר, בנושא הזה הקמנו מוקד ייעודי לנושא, קודם כל זה אירוע שהיה מורכב מאוד כי עד היום אנחנו מאתרים רכבים במצב תקין בשטח

מירב כהן:  עד היום מוצאים רכבים במצב תקין

מירב כהן:  אז כרגע הפינוי לא נעשה על ידנו

מירב כהן:  אנחנו רק הגוף שמבצע

מירב כהן:  אנחנו בתיאום עם המשטרה ועם נתיבי ישראל וכל מי שעבר בתחום הזה, אנחנו לקחנו שני מגרשים באזור הדרום ופינינו את הרכבים לשם

מיקי לוי, 11: הפינוי היה בשלבים, כל פעם נכנסו לישוב אחר, תזכרו שבחודש הראשון עדיין המלחמה הייתה קשה בדרום, זה עדיין לא היה כזה פשוט

מיקי לוי, 11:  גם עובדים שלנו שנכנסו, ירי נ"ט לכיוון שלהם ודברים כאלה

מיקי לוי, 11:  ואזכיר שהעובדים שלנו לא חיילים

מיקי לוי, 11:  בכל מצב, הפינוי היה בשלבים

מיקי לוי, 11:  לא תמיד ידענו לתת תשובה ברגע הראשון איפה הרכב נמצא כי גם אנחנו לא ידענו איפה הרכב נמצא

מיקי לוי, 11:  ככל שהרכבים היו בתוך המגרשים, יכולנו לפצות את המשפחות ואנחנו ניסינו ליזום קשר עם המשפחות

מיקי לוי, 11:  כי בחודש הראשון רוב המשפחות לא פנו בכלל, הם היו עסוקות בדברים שלהם וזה מובן לחלוטין

מיקי לוי, 11:  ניסינו ליזום ולהגיע למשפחות האלה

מיקי לוי, 11:       נכון להיום, כ-70% מהרכבים שאנחנו יודעים, קרוב ל-2,000 ומשהו רכבים שנשרפו או הושארו בצדי הכבישים, זה לא רק המסיבה ברעים, זה לא רק בתוך הישובים, וגם בכל הכבישים כמו 232 ויישובי העוטף, קרוב ל-70% מהרכבים פיצינו

מיקי לוי, 11:  יש רכבים שנגנבו לרצועת עזה וגם שם היינו צריכים לקבל כל מיני אסמכתאות

מיקי לוי, 11:  היום רכבים שנגנבו הרבה יותר קל לנו לאשר אותם גם אם לא מקבלים אסמכתא, כי יודעים שאין יותר תושבים באותו ישוב, והפעם האחרונה שהוא היה באותו ישוב, אז אנחנו יכולים להכיר בזה כגניבה שמפוצה על ידי חוק מס רכוש

מיקי לוי, 11:  זה היה תהליך

קארין אלהרר: היום לגבי רוב הרכבים – אתם יודעים מה קורה אתם?     

מירב כהן: כן, הרוב אנחנו כבר יודעים, כמעט הכול

קארין אלהרר: זה אומר שהרוב גם קיבלו פיצוי?     

מירב כהן: אמרתי, מעל 70% קיבלו פיצוי

קארין אלהרר: גם בנושא הרכבים?     

מירב כהן: כן

קארין אלהרר: מדהים

מירב כהן: בנושא הרכבים במיוחד

מירב כהן:  יש לנו מוקד ייעודי שהקמנו רק לנושא הזה

מירב כהן:  אחרי שבועיים הבנו שאי אפשר לטפל במוקד אשקלון גם בבתים וגם ברכבים, והקמנו מוקד ייעודי שישב ברמת גן, וזה היה התפקיד שלו, טלפון ייעודי רק לנושא הזה וזה היה התפקיד שלו

מירב כהן:  בנוסף כמובן שהגענו גם לבתי המלון והוקם על ידי מנהל הרשות צוות מיוחד שהגיע לתת שירות בבתי המלון, אבל לא רק בנושא של מס רכוש, גם בענייני מס הכנסה וענייני מע"מ וכל העניינים שיש ברשות המיסים למפונים האלה

מירב כהן:      לגבי מענק הסתגלות שדובר כאן, אנחנו בעצם רק היינו הזרוע המבצעת

מירב כהן:  ביקשו מאיתנו לבצע את זה, הקמנו מערכת תוך שלושה ימים, תוך כדי שהיינו צריכים להקים את המערכות שלנו לנזק העקיף וזה לא אירוע פשוט מבחינתנו

מירב כהן:  הקמנו את זה, ואני חושב שרוב התביעות שולמו בצורה די מהירה מהרגע

מירב כהן:  היו כל מיני בעיות, היו לנו מקרים שביום הראשון, אגיד בעדינות, אלפי אנשים שינו את הכתובת שלהם לאותם ישובים, ומהבדיקה שלנו הם לא – לא יודע אם אלפי, אבל מאות מקרים כאלה של שינוי כתובות

מירב כהן:  היה איזה אישור עצירה בנושא הזה

מירב כהן:  ביקשנו אסמכתאות כי לא כולם משנים את הכתובות, אבל בסוף אנחנו צריכים לשמור, מצד אחד לתת כסף בצורה מהירה ולהוריד בירוקרטיה, אבל מצד שני גם צריך לשמור על הקופה הציבורית שהאירוע הזה הוא גדול ולא היה אף פעם דבר כזה

מירב כהן:  הקרן היה בה לפני המלחמה 17

מירב כהן: 8 מיליארד, זה ייגמר בסוף האירוע הזה

מירב כהן:  לא יישאר כסף בקרן

מירב כהן:  זאת פעם ראשונה - - -     

קארין אלהרר: ככה זה כשיש נזקים

מירב כהן: כן

מירב כהן:  אבל כל הזמן הרעיון של הקרן שיהיה לנו לפעמים הבאות בהמשך

מירב כהן:  כרגע אנחנו מסתכמים עד לשנה

קארין אלהרר: לא דמיינו כזה נזק

מירב כהן: נכון

מירב כהן:  לא דמיינו ואנחנו באירוע, את זה אנחנו צריכים לזכור

מירב כהן:  הקרן עד הפיצוי של דצמבר, לטעמנו, תיגמר

מירב כהן:  בעצם מעבר לדצמבר יצטרכו להביא עוד מקורות תקציביים לאזורי הצפון שעדיין ממשיכים והאירוע שם כבד

מיקי לוי: אחרי זה אנחנו נדאג שקרן הניקיון שלא עושים ממנה כלום, 2

מיקי לוי: 6 מיליארד שקל יש שם, נראה איך להעביר אותה לנושא הזה שהוא הרגע יותר חשוב

מיקי לוי:  אני מדבר ברצינות

מיקי לוי:  תגיד את זה לראש הרשות, הנה מקור תקציבי, שילך לשר האוצר

מירב כהן: לגבי הנזק העקיף, היו כל מיני עיכובים בנזק העקיף שהם לא היו קשורים בנו רק, כי הייתה כאן חקיקה שהייתה צריכה לעבור

מירב כהן:  ומצד אחד אפשר להגיד שהיה עיכוב בחקיקה, הוצאות המזכות על כלל הארץ, אבל מצד שני אני חייב להגיד בתור אחד שעושה את זה הרבה שנים, החקיקה הזאת היא בסוף בסוף עם כל הדברים שהיו, הכניסה הרבה יותר זכאים מהקורונה לדוגמה

מירב כהן:  הקורונה היה אירוע כלל ארצי די דומה, שינינו את המתווה שהוא יהיה יותר קל והפקנו לקחים מהקורונה

מירב כהן:  מי שמכיר, הנוסחה קצת אחרת והיא לא אותו דבר, וגם המהות שלה די דומה

מירב כהן:  בנוסף, חברי הכנסת, ועדת הכספים והדיונים שהיו, עם כל זה שזה לקח טיפה יותר זמן, הכניסו הרבה יותר סוגי עסקים; אם זה עסקים עם מחזור יותר נמוך ועסקים קטנים, ואם זה עסקים כמו קבלנים, חקלאות וכל מיני דברים שלא היו במקרים קודמים והרחבנו את הפיצוי

מירב כהן:  זה נתן מעגל הרבה יותר גדול

מירב כהן:  נכון שלנו בקרן הפיצויים ברשות המיסים, תפעולית זה אירוע כמעט בלתי אפשרי, אבל אנחנו עושים את המקסימום כדי לנסות להצליח

מירב כהן:      אגיד ואני אומר את זה בכל מקום – טעויות יהיו ותקלות יהיו, יש לנו כבר כ-220,000 תביעות בנזק העקיף, 30,000 ומשהו בנזק הישיר

מירב כהן:  במלחמת לבנון השנייה היו 26,000 תביעות, אנחנו כבר מעל 30,000 תביעות הרבה יותר מורכבות, ועוד לא נכנסו לעוטף ולא נכנסו לצפון מבחינת כמות הנזקים

מירב כהן:  האירוע הזה הוא הרבה יותר גדול

מירב כהן:  נערכנו בעשר השנים האחרונות מעל ומעבר ודוחות – ואם לא היינו ערוכים כך, לא היינו פותחים את המוקדים שלנו ביום שבת ב-8:30 בבוקר, המוקדים לא היו פתוחים אם לא, ולא היינו מצליחים לגייס

מירב כהן:  רק לשם השוואה, במלחמת לבנון השנייה, כי לא היינו ערוכים, היינו צריכים להיות עם 850 עובדים בצפון במשך כמעט שנה

מירב כהן:  פה הצלחנו

מירב כהן:  כי מצד שני צריך לזכור שרשות המיסים עדיין זה הגוף שגובה את רוב המיסים במדינת ישראל

מירב כהן:  הצלחנו לעשות את זה עם 300 ומשהו עובדים, שזו כמות פחות מחצי בגלל שנערכנו

מירב כהן:       להגיד שנערכנו עד הקצה? אי אפשר להיערך עד הקצה אף פעם, אפשר לנסות לתפוס את המקסימום, אבל תפסת מרובה לא תפסת, וזה היה הרצון שלנו

מירב כהן:  עדיין אנחנו מפיקים לקחים תוך כדי האירוע ומתקנים

מירב כהן:  זהו

מיקי לוי: שנייה, לממ"מ יש שאלה

אורלי אלמגור לוטן: דיברת על זה שיש ישובים שיש הוראה לא להיכנס אליהם, יש שם כאלה שהם מעבר לקו ה-3 או ה-3

אורלי אלמגור לוטן: 5 בצפון?     

מירב כהן: יש צו אלוף בצפון, בנוסף לדברים האלה יש גם צו אלוף והנחיות פיקוד צפון

מירב כהן:  זה קצת מורכב יותר, גם הנחיות פיקוד העורף, תראו שלגבי הצפון רשום: הנחיות פיקוד העורף והנחיות פיקוד צפון

מירב כהן:  אז ההנחיות טיפה יותר מחמירות שם

אורלי אלמגור לוטן: השאלה אם יש ישובים מעבר לקו ה-3 עד ה-3

אורלי אלמגור לוטן: 5?     

מירב כהן: אני לא יודע להגיד לך במדויק, אני צריך לדעת את היישוב הספציפי

מירב כהן:  אבל עדיין אנחנו בקשר עם כל ראשי המועצות

קארין אלהרר: נגיד לעבדון, אתם יכולים להיכנס?     

מירב כהן: עבדון, לדוגמה מבחינת עבדון הוא ישוב ספר, ובגלל הנחיות של פיקוד צפון הכנסנו אותם למקדמות שאנחנו נותנים למסלולים האדומים והם קיבלו מקדמות

קארין אלהרר: אהה, אבל אתם לא נכנסים?     

מירב כהן: גם אלקוש וגם עבדון קיבלנו מקדמות בנזק העקיף מאיתנו

מירב כהן:  אני מדבר על אובדני הכנסות שיש שם

מירב כהן:  בסדר?     

קארין אלהרר: כן, כן, ברור

מירב כהן: כרגע זה דרך האגף

מירב כהן:  כל הישובים שפונו ובית שנפגע - - -     

מיקי לוי: דווקא זה טופל טוב בשני הישובים האלה

מירב כהן: דווקא בתים שנפגעו אנחנו לא תמיד יכולים להגיע אליהם תוך כדי הלחימה

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  ביטוח לאומי

קארין אלהרר: אני רוצה לציין לטובה את ביטוח לאומי

מיקי לוי: רגע, אני עוד לא יודע, את כבר נותנת להם כתרים לפני שאני שומע אותם

קארין אלהרר: מה שמגיע, מגיע

אסתר בן חיים: אם אפשר מרשות המיסים, רק לבקש ממנהלת האגף בנציבות שעוסקת בתחום

אסתר בן חיים:  אשמח שהיא תציף גם דברים נוספים שעולים

מיקי לוי: דקה גברתי, אני משתדל לעשות כמיטב יכולתי, תמיד חסר לי זמן משום מה

מיקי לוי:  קצר וקולע בבקשה

שרון ברשד דוניבסקי: שמי שרון ברשד, אנחנו מבררים בין היתר תלונות גם על רשות המיסים וגם על המוסד הביטוח לאומי, אני רוצה קודם כל לתת מילה טובה לשני הגופים האלה, יש תקשורת ישירה איתם, אנחנו משתפים פעולה, אנחנו מאירים זרקורים פה על בעיות

שרון ברשד דוניבסקי:       לגבי קרן הפיצויים, אני יכולה להגיד שבגלל שלא רצינו להעמיס על קרן הפיצויים בתלונות שמתקבלות אצלנו, יצרנו מתווה מול מבקרת הפנים

שרון ברשד דוניבסקי:  מה שחשוב לי להגיד כרגע נכון להיום: התחלנו משלב של נזקים ישירים שעל פניו הדברים מסתדרים

שרון ברשד דוניבסקי:  נכון להיום עיקר התלונות שמתקבלות אצלנו זה על נזק עקיף

שרון ברשד דוניבסקי:  מדברים על עיכובים משמעותיים, על חוסר יכולת ליצור קשר ועל בעיקר סרבול, הכבדה באופן הגשת הבקשות

שרון ברשד דוניבסקי:  רוב האנשים שהם מעבר ל-300,000 שקל צריכים לקחת בתשלום איש מקצוע כמו רואה חשבון, יועץ מס, על מנת להגיש את הבקשות

שרון ברשד דוניבסקי:  זה אנשים שביום יום - - -     

מיקי לוי: בדרך כלל יש להם

שרון ברשד דוניבסקי: בדרך כלל יש להם, אבל הרבה פעמים - - -     

מיקי לוי: עכשיו אני מהצד השני, אני מכיר היטב, הייתי שם כסגן שר האוצר האחראי עליהם

מיקי לוי:  אני מכיר

שרון ברשד דוניבסקי: התלונות שהגיעו אלינו: זה אנשי המקצוע שלנו כרגע במילואים, אין לנו מי שיגיש את הבקשות

שרון ברשד דוניבסקי:  זאת גם בעיה

שרון ברשד דוניבסקי:  זה מה שצריך לשים עליו את - - -     

מיקי לוי: יכול להיות שאם מישהו מעל 300,000 – אני שואל אתכם ברשות המיסים, יכול להיות שאפשר לתת איזושהי מקדמה כדי שיחיו?     

שרון ברשד דוניבסקי: גם הנושא של מקדמות, חשוב לדעת שיש עסקים חדשים שהתחילו פעילות, למשל במושב שתולה יש צימר שהתחילו לעבוד באוגוסט 2023

מיקי לוי: אני מכיר את זה מהסבבים הקודמים

מיקי לוי:  ברגע שאין דוחות כספיים - - -     

מירב כהן: בואו לא ניכנס לתיק, אני מכיר את התיק ספציפית

מירב כהן:  בואו נוותר על החלק הזה בדיון

שרון ברשד דוניבסקי: זה רק כדוגמה

מיקי לוי: אני מכיר את זה

מיקי לוי:  מרגע שאין לו דוחות כספיים לפחות שנה אחת אחורה – מה הבסיס?     

מירב כהן: יש בעיה לעשות חישוב בתיק הספציפי הזה, אני מכיר אותו

קארין אלהרר: טוב, אל תיכנסו עכשיו לתיק ספציפי

מירב כהן: רק אסביר איפה הבעיה לגבי הסרבול – אני חייב להיכנס לוועדת כספים – היא בעיה וגם יתרון, בסך הכול, ניקח את הקורונה שהייתה אירוע כלל ארצי, היה חוק אחד די דומה על כל הארץ

קארין אלהרר: אמיר, לא נראה לי שזו השוואה טובה

מירב כהן: בסדר אני - - -     

מיקי לוי: לא כדאי לך להתחיל איתה

קארין אלהרר: אני אומרת לך – לא כדאי

מיקי לוי: אני מכיר את שניכם – לא כדאי

מירב כהן: אין בעיה

מירב כהן:  רק אסביר: האירוע הזה מורכב לא רק מהסיבה של עסקים מעל 300,000 שצריכים, זה אותם נתונים כמו שהיה תמיד, זה מזה שהמדינה רצתה פה להיטיב ויצרה כמה סוגי מסלולים

מירב כהן:  ברגע שהיא יצרה מסלול לכלל הארץ ואחרי זה מסלול ל-40 קילומטר, והוא מיטיב יותר

מירב כהן:  זה בסדר, זה מצוין, אבל מה לעשות שכשיש לאזרח מספר אפשרויות ויש לו עוד מסלול אדום שהוא קיים בחוק שלנו הקבוע, אז זה נותן לו יותר פיצוי, אבל בסוף זה קצת יותר קשה

מירב כהן:  כאילו בסוף צריך למצוא את נקודת השוויון באמצע שתהיה טובה

מירב כהן:  אז אם היינו נותנים חוק אחד כלל ארצי, אז היו אומרים: הוא לא מספיק לא טוב

מירב כהן:  זה החוק

מירב כהן:  אבל ברגע שנתנו לאזורים שנפגעו יותר באזור הדרום, תקנות מרחיבות יותר, אז זה יוצר קצת עיוות

שרון ברשד דוניבסקי: ומה בנושא העיכובים? יש לנו כאן פונה מהצפון שכרגע התשובות שהיא מקבלת לאורך תקופה ארוכה מאוד שזה בטיפול - - -     

מיקי לוי: אני אתן אחר כך, מתוך 250,000 להתחיל לטפל בכל נושא ספציפי, אני לא גומר

אורנה חן: זה לא נושא ספציפי

שרון ברשד דוניבסקי: הבעיה הפרקטית של חוסר יכולת - - -     

מיקי לוי: אני מדבר על פתרונות גלובאליים

מיקי לוי:  אני נכנס עכשיו לאירוע, בגלל שהיא פה, אני אתן לך דקה בבקשה

אורנה חן: 	תודה רבה, אני מרמת הגולן, שמי אורנה, אני עצמאית ויש לנו צימרים בחד נס

אורנה חן:  חד נס הוא לא ישוב מפונה, אף ישוב ברמת הגולן הוא לא ישוב מפונה

אורנה חן:  יש לנו ציוץ של ציפורים, אבל אין לנו עבודה

אורנה חן:  הגשנו את המענקים, עשו לנו מסלול מיוחד שנקרא מסלול מחזורים, שזה מסלול לישובים שהם לא יישובי ספר, בגלל שהישוב הוקם אחרי 1961, זה עכשיו בטיפול של חקיקה

אורנה חן:  למרות – אתה מכיר בטח את מסלול מחזורים – שלקח לנו הרבה זמן להתחיל לבקש את הבקשה הזאת

אורנה חן:  וגם כשהגשנו, אנחנו מקבלים כל הזמן הודעה יפה כזאת ברשות המיסים שזה ניגש לטיפול

אורנה חן:  אני באופן אישי קיבלתי פעמיים הודעה שזה בטיפול, רשום: לא חושב

אורנה חן:  למה לא חושב? רשות המיסים יודעת בדיוק כמה שילמנו שנה שעברה, כמה שילמנו השנה, הגשנו מע"מ, עשינו את כל מה שצריך בשביל לקבל כסף

אורנה חן:  אנחנו לא מפונים ולכן אנחנו לא מקבלים מאף גוף כסף

אורנה חן:  התשלומים שלנו ממשיכים לרדת

אורנה חן:  משכנתא, גני ילדים וכולי

מיקי לוי: גברתי, אני איתך

אורנה חן: אתה איתי

מיקי לוי: אבל יש לי 250,000 כמוך

אורנה חן: נכון

אורנה חן:  אני - -     

מיקי לוי: רגע, רגע - - -     

אורנה חן: - - לא מדברת רק על עצמי

מיקי לוי: בגלל שהגעת מרמת הגולן, כיבדתי אותך ונתתי לך לדבר

מיקי לוי:  עכשיו, בשנייה הזו, שניכם יוצאים יחד, מדברים, הוא לוקח ממך פרטים, מנסה לסגור ולסייע

אורנה חן: תודה רבה

אורנה חן:  ושיהיה בהצלחה, ועדה נהדרת

מירב כהן: אני חייב לרוץ לוועדת כספים

מיקי לוי: הנה, אבל אתה לא תרוץ לפני שאתה תסגור איתה

מיקי לוי:  אני מכיר אותך

מיקי לוי: גשי אתו בבקשה

מיקי לוי:  ביטוח לאומי, בבקשה

מיקי לוי:  רגע, קארין חייבת להגיד משהו

קארין אלהרר: לא, כבר אמרתי

מיקי לוי: אמרת? לא הייתי פה

אוריאל כזום: תודה

אוריאל כזום:  ביום הראשון לצערנו לא הבנו את גודל האירוע, אבל הבנו שאנחנו באירוע, אמרנו שהיה לנו תרגיל בקורונה, עכשיו זה הדבר האמיתי

אוריאל כזום:  ב-8 באוקטובר, הקמנו שני צוותים מרכזיים, צוות אחד שאמור לטפל בכל הנושא של איבה והחטופים ואחרי זה למדנו שיש דבר כזה שנקרא חטופים ואיך לטפל בהם ובחללים ובמפונים

אוריאל כזום:  ועוד צוות משימה שאחראי על הנושא שנקרא לו הכלכלי, של החל"ת והאבטלה והמילואים

אוריאל כזום:       דיברתם פה על המלונות, ב-11 באוקטובר כבר התחלנו לבקר במלונות

אוריאל כזום:  ביקרנו ב-280 מקומות

מיקי לוי: מלונות

אוריאל כזום: מלונות ובתים

מיקי לוי: אתם יכולים לטפל בעבדון ובאלקוש, שבגני יהודה? ב-7 בחודש הם לא פה

מיקי לוי:  לאן הם ילכו? אביא אותם למסדרונות של הכנסת, אני אומר את זה לפרוטוקול

אוריאל כזום: שוב, הסיפור של הישובים האלה, אני לא חושב שזה קשור לביטוח לאומי, זה קשור יותר לאובדן הכנסה ולדברים האלה

אוריאל כזום:  אני מדבר על נושא של איבה ומפונים

אוריאל כזום:  היינו ב-280 מקומות, כולל בחבל אילות, שאנשים ישבו בבית הארחה, ממש עשינו מבצע להגיע ל-280 מקומות

אוריאל כזום:  יצרנו קשר גם עם משפחות החטופים, נתנו אנשי קשר, לא אספר את כל הדברים, כדי גם לצמצם בירוקרטיה ולהנגיש זכויות

אוריאל כזום:       ב-15 באוקטובר, התחלנו לשלם תט"ר, אני מדבר אתכם על שבוע אחרי האירוע

אוריאל כזום:  בנוסף, שינינו את כל הנהלים שלנו לקצה של הקצה של הקצה, כדי שנוכל להתחיל לשלם, כי הבנו שאנחנו לא בזמנים רגילים

אוריאל כזום:  אתן דוגמה מתחום המילואים שזה תחום שאני אחראי עליו, הבנו שאנחנו לא יכולים לשלם תגמולי מילואים בסוף תקופת שירות כמו שיש

אוריאל כזום:  אז גם, יוזמה של הביטוח הלאומי – ב-8 באוקטובר, יחד עם צה"ל ומשרד האוצר, לשלם בסוף כל תקופה

אוריאל כזום:  וגם פה, בנינו מערכות של תשלום אוטומטי למי שלא עובד ולסטודנטים

אוריאל כזום:  וכשהבנו שרואי החשבון נמצאים במילואים ולא יכולים להגיש, בנינו אתר שכל מה שמעסיק צריך לעשות זה להיכנס ולרשום את תעודת הזהות של העובד, והצהיר שהוא יעביר את הכסף – בלי בירוקרטיה ובלי מסמכים

אוריאל כזום:  מעל 50,000 מעסיקים השתמשו בדבר הזה

אוריאל כזום:  איפה שאפשר היה להנגיש את המידע ולתת את זה בצורה אוטומטית – עשינו

אוריאל כזום:  שוב, ההיקפים שאנחנו מדברים עליהם הם בלתי ניתנים לתיאור

אוריאל כזום:  בסוף אלה אוכלוסיות שצריכות טיפול רגיש מאוד, מורכב מאוד

אוריאל כזום:  ללמוד יחד עם משפחות החטופים מה צריך לתת ואיך צריך לתת ואיזה חוק להתאים

אוריאל כזום:  ניסינו לעשות כמיטב יכולתנו

אוריאל כזום:  הקמנו מוקדים מיוחדים, לאנשי המילואים, למפונים וגם לחטופים, כי הבנו שהם צריכים לקבל טיפול מיוחד, גם על חשבון זה שמקבל נכות יחכה טיפה יותר

אוריאל כזום:  הבנו שאלה אוכלוסיות שצריכות הנגשת שירות יותר טובה

אוריאל כזום:  פתחנו מוקד, כולל בשבתות, לכל הנושא של איבה כדי לנתב בעצם את המשאבים לדברים האלה

אוריאל כזום:      מהפניות שקיבלנו מפניות הציבור, עדכנו טיפה את האתר

אוריאל כזום:  איפה שראינו דברים שאפשר לשפר, כמובן ששיפרנו

מיקי לוי: שאלה לגבי נפגעי פעולות איבה – מה הטיפול?     

אוריאל כזום: בשלושה החודשים הראשונים, נתנו סוג של מקדמות על בסיס – הייתה הכרה גורפת של הישובים שנקראים בקו ראשון

אוריאל כזום:  עכשיו מתחילים לעשות את זה בצורה יותר מסודרת באופן פרטני

קארין אלהרר: יש כבר רשימות של משרד הביטחון?     

אוריאל כזום: התקבלו רשימות

אוריאל כזום:  זה נושא שאני פחות בקי בו, אבל כן

אוריאל כזום:  אנחנו עושים כל דבר אל מול הישובים והקהילות

אוריאל כזום:  אני יודע שהשבוע הלכו להציג להם את המתווה החדש

אוריאל כזום:  יושבים איתם, מביאים לשם את הדברים

אוריאל כזום:  כמה שפחות בירוקרטיה

אוריאל כזום:  איפה שלא צריך ועדות רפואיות, לא יהיו ועדות רפואיות

אוריאל כזום:  איפה שצריך מסמכים, אנחנו נעזור להם להשיג את המסמכים

אוריאל כזום:  בשיא הרגישות

אוריאל כזום:  אבל מה, אנחנו צריכים בסוף להתכנס לחוק ולראות איך אנחנו עושים את זה

אוריאל כזום:  אנחנו לא נעזוב אותם

אוריאל כזום:  גם הדבר הזה הוא בשיתוף פעולה יחד איתם

אוריאל כזום:  לכל ישוב יש מנהל סניף בדרגה בכירה שאיש הקשר אליו – כי גם להנגיש את מה שאנחנו הולכים לעשות ולעזור להם בדבר הזה

אוריאל כזום:  היינו בכל יישובי הדרום

אוריאל כזום:  גם עם השר והמנכ"לית

אוריאל כזום:  איפה שאפשר

אוריאל כזום:  זה מה שעשינו

שרון ברשד דוניבסקי: הדבר שכרגע עומד על הפרק, לפחות מהתלונות שאנחנו מקבלים אצלנו, בנושא הכרה בנפגעי פעולות איבה, זה הממשקים עם קופות החולים וניסיון של משפחות שיש בהם פגיעות נפשיות בעקבות הנוכחות במקום – בעיקר דרך אגב, תושבי העיר שדרות – זה לנסות לקבל טיפולים נפשיים בהקדם האפשרי

שרון ברשד דוניבסקי:  בקופות החולים אין תורים

שרון ברשד דוניבסקי:  לא לחצי השנה הקרובה ולא לשמונה החודשים הקרובים

שרון ברשד דוניבסקי:  הם לכאורה אמורים לעבור עכשיו תהליך - - -     

מיקי לוי: את צריכה לפנות למשרד הרווחה

קארין אלהרר: לא, הם נותנים זכאות

שרון ברשד דוניבסקי: יש עכשיו בעיה בקטע של הכרה כנפגעי איבה, צריך לעבור תהליך שהוא לא קצר

אוריאל כזום: רגע, זה דווקא - - -      

קארין אלהרר: לא, לא נכון

אוריאל כזום: רגע, זה לא נכון, להפך – דווקא לקבל את הטיפולים - - -     

קארין אלהרר: נוהל חרדה

קארין אלהרר:  הם מקבלים בו במקום

אוריאל כזום: בדיוק

אוריאל כזום:  זה גם משהו שאסנת כהן בזמנו עשתה

שרון ברשד דוניבסקי: זה מוקדי חוסן, זה לא באמת - - -     

קארין אלהרר: לא רק, לא רק

אוריאל כזום: לא

אוריאל כזום:  יכול להיות שיש פה אי הבנה

אוריאל כזום:  נתאם את זה

אוריאל כזום:  דווקא לגבי טיפולים – יש הבדל בין הכרה בנכות לבין הטיפולים

אוריאל כזום:  את הטיפולים אנחנו נותנים מהיום הראשון

אוריאל כזום:  זה נוהל שבמלחמת לבנון השנייה, ניהלה את האגף אסנת כהן שבזמנו עשתה את זה, כדי לא לחסום את זה, כדי שאנשים יוכלו לקבל טיפול בזמן

אוריאל כזום:  יש גם את מרכזי חוסן שביטוח לאומי שותף להם

שרון ברשד דוניבסקי: כרגע זה בעצם הפתרון, מרכזי חוסן

אוריאל כזום: נכון

אוריאל כזום:  זה פתרון - - -     

שרון ברשד דוניבסקי: מבחינת הפונים אלינו, הרבה פעמים זה לא נותן מענה

אוריאל כזום: לא אכפת לי שנבדוק את זה

אוריאל כזום:  אני אומר שגם היינו - - -     

מיקי לוי: תבדוק את זה בבקשה ותשיב תשובה, בסדר?     

אוריאל כזום: היינו גם אצל דוידי ראש העיר לפני כמה שבועות, הסברנו להם את התהליך הזה

אוריאל כזום:  אנחנו עובדים מולם גם מול הרווחה שלהם

אוריאל כזום:  דווקא נושא הטיפולים הוא יותר פשוט כי אנחנו נותנים בלי הכרה

שרון ברשד דוניבסקי: גם לילדים?     

אוריאל כזום: גם לילדים

מיקי לוי: תודה רבה

מיקי לוי:  עובדים סוציאליים, נציגה?     

אוריאל כזום: אני מתנצל, אני גם צריך לצאת לוועדת כספים

אוריאל כזום:  יש את ההארכה של התקנות

אוריאל כזום:  אגב זה גם נושא – התקנות של האבטלה הסתיימו לפני חודש, אנשים לא יודעים אם יקבלו כן או לא

אוריאל כזום:  חלק מהפניות נובעות מזה

קארין אלהרר: תמיד הכול בדקה האחרונה

מיקי לוי: הכול בדקה האחרונה

מיקי לוי:  אם הייתה תוכנית סדורה, פותחים מגרה, הכול היה מסודר

מיקי לוי:  מה שהמליץ מבקר המדינה על הקורונה, פשוט לא עשו את זה

מיקי לוי:  במקום קורונה לקרוא לזה מלחמה

מיקי לוי:  זהו

שרון ברשד דוניבסקי: רק ראוי לציין שביטוח לאומי מטמיע היטב ורואים את זה בכל הרשתות ובכל - - -     

קארין אלהרר: הם עובדים, הם יודעים לעבוד

מיקי לוי: הם עובדים

מיקי לוי:  נציגת העובדים הסוציאליים, בבקשה

אפרת רותם: אפרת רותם, איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים

אפרת רותם:  אנחנו בדיון בין היתר על מרכזי המפונים, אני הולכת להגיד משהו שלא הולך להפתיע כאן אף אחד, מרכזי המפונים זה אולי האסון החברתי הגדול ביותר שיש לנו כרגע

אפרת רותם:  לוקחים משפחות ושמים אותם באיזשהו סיר לחץ

אפרת רותם:  אני לא יודעת להגיד כרגע אם יש פתרונות אחרים או לא, זה לא בתחום העיסוק שלי

אפרת רותם:  מה שכן בתחום העיסוק שלי זה לבוא ולהצביע מה כבר ההשלכות של זה, ובעיקר עם מה מדינת ישראל הולכת להתמודד

אפרת רותם:       אנחנו כבר היום רואים תופעות מדאיגות מאוד בתוך המלונות

אפרת רותם:  אציין רק שלוש מתוכם: כבר היום אנחנו יודעים על פגיעות מיניות בילדים בתוך המלונות

אפרת רותם:  יש כל מיני דרכים להגביר את המוגנות

אפרת רותם:  הדרכים האלה מיושמות והם בסדר גמור

אפרת רותם:  זה עדיין לא מונע לחלוטין, וזה ילדים שצריך לתת להם את הטיפול גם בטווח המידי, אבל גם בטווח הארוך

אפרת רותם:  אנחנו רואים כבר היום בני נוער שבעצם נעקרו ממקום המגורים שלהם, לפעמים אחרי טראומה קשה מאוד

אפרת רותם:  הם נמצאים למשל במלונות באילת

אפרת רותם:  ההורים בתוך המצוקה הקיומית שלהם, לא תמיד לחלוטין פנויים להשגיח על הנערים, ואנחנו רואים נערים עם שימוש הולך וגובר באלכוהול, בסמים, בצריכה של זנות ותופעות כאלה

אפרת רותם:  אנחנו רואים הרבה ערעור של מערכות היחסים במשפחה

אפרת רותם:  לוקחים משפחה שהייתה רגילה לגור בשלושה או שישה חדרים, ושמים אותם בסיר לחץ, הורים שרגילים לעבוד מרחוק, אין להם פינת עבודה קבועה

אפרת רותם:  ילדים, אין להם פינת לימודים מתאימה

אפרת רותם:  וחשוב מאוד שאנחנו ניתן את הדעת לזה שגם כבר היום צריך לראות מה עושים בהיבטי הרווחה

אפרת רותם:  נעשה הרבה, זה לא נאמר כביקורת ספציפית כלפי משרד מסוים, אלא בעיקר זה נאמר כדי לדעת שאלה ההשלכות שבסופו של דבר המלחמה הזאת תסתיים, וכרגע אין למדינת ישראל תוכנית מה עושים עם המשבר הפסיכו-סוציאלי

אפרת רותם:      נער אחרי כמה חודשים כאלה באילת כשיחזור לעיר המגורים שלו, ילד שעבר פגיעה עם משפחה שנמצאת בסיר הלחץ וחוזרת למקום המגורים שלהם, אחרי שבעזרת ה' המלחמה תסתיים וכולם יחזרו לבתיהם בשלום, כרגע למדינת ישראל אין תוכנית איך להתמודד עם המשבר הרווחתי הזה

מיקי לוי: מי אמון על הכנת תוכנית מן הסוג הזה? מי צריך לעשות את זה?     

אפרת רותם: משרדי הבריאות והרווחה

אפרת רותם:  אבל השאלה היותר גדולה היא לא מי אמון על - - -     

קארין אלהרר: הקבינט החברתי

מיקי לוי: קבינט כלכלי-חברתי מתפקד, חברת הכנסת אלהרר?     

קארין אלהרר: אני כבר לא בממשלה

אפרת רותם: אדוני היושב-ראש, השאלה היותר גדולה היא לא רק מי אמון על יצירת התוכנית, אלא מי אמון על לשים את הכסף כדי שהתוכנית הזו תצא לפועל

מיקי לוי: אמר ראש הממשלה שיש הרבה כסף, אין בעיה של כסף

אפרת רותם: אוקיי, בסדר גמור

אפרת רותם:  אפשר להפנות את השאלה הזו אולי למשרד האוצר

קארין אלהרר: אולי אפשר לשאול את משרד הרווחה אם הם יודעים על תוכנית

מיקי לוי: הוא יצא בדיוק

מיקי לוי:  הלך לתקנות

קארין אלהרר: לא, רווחה

מיקי לוי: אהה, רווחה פה

אפרת רותם: הייתי רוצה לבקש אם אפשר, הרי רק נגענו בקצה קצהו של הנושא, יש עוד המון המון סוגיות סביב העולם הזה של המשבר הפסיכו-סוציאלי

אפרת רותם:  הייתי רוצה לבקש שהוועדה תקדיש לזה דיון ובה נוכל להעמיק יותר בתחומים האלה

מיקי לוי: ממילא לא מצינו היום את הדיון כי עסקנו בנושאים נוספים שנכנסו מן הצד

מיקי לוי:  לא מצינו וכנראה נקיים דיון המשך, דיון מעקב על חלק מהביצוע, גם של רשות המיסים, גם שלכם, גם של משרד הרווחה, משרד הביטחון

מיקי לוי:  מה שאמרת מדאיג מאוד

אפרת רותם: לצערי אמרתי רק את קצה הקרחון

מיקי לוי: מדאיג מאוד

מיקי לוי:  אני מבקש שתעמדי בקשר עם הנהלת הוועדה

מיקי לוי:  ואם תראי ששום דבר לא זז, אנחנו נזמן את המשרדים האמונים על הנושא הזה או מי שצריך להכין את התוכניות או מי שצריך לתת את הכסף ולא נתן

מיקי לוי:  זה בנפשנו, זה המשפחות שלנו, זה דור העתיד, זה החינוך, זה הכול

מיקי לוי:  אני יכול להמשיך האלה וננסה לטפל בזה

מיקי לוי:  תודה רבה לך, זה היה חשוב מאוד

מיקי לוי:  משרד הרווחה, בבקשה

גיל חורב: שמי גיל חורב, דובר המשרד וסגן מנהל אגף קשרי חוץ שאחראי גם על פניות הציבור, בהמשך לדברים שנאמרו כאן, בתוכניות לתקציב 2024, בבקשות התקציביות שהמשרד מגיש, יש התייחסות בדיוק לדברים האלה, לסוגיות של אחרי המלחמה

גיל חורב:  דברים של בעיות חברתיות חדשות שנוצרו גם כתוצאה מהפינוי, גם כתוצאה מטראומה

גיל חורב:  יש לזה התייחסות ואני מניח שזה גם - - -     

קארין אלהרר: יש תוכנית סדורה?      

גיל חורב: כל המינהלים המקצועיים אצלנו עסוקים בהכנת תוכניות לאחרי המלחמה ולטווח ארוך

קארין אלהרר: בסוף צריך תוכנית שהיא הוליסטית, שמסתכלת גם על היבטים של רווחה, גם חינוך, גם בריאות כמובן

גיל חורב: נכון

גיל חורב:  זה גם נעשה בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות, הביטוח הלאומי

מיקי לוי: מחלק נוער משותף?     

קארין אלהרר: זה לא דבר פעוט

גיל חורב: בשלטון המקומי, זה נכון

קארין אלהרר: מה הדרישה התקציבית לזה?     

גיל חורב: אני לא רוצה כרגע להיכנס למספרים כי זה עוד לא פורסם, זה עדיין בדיונים במשרד

גיל חורב:  אבל הדרישה התקציבית שהמשרד הגיש לשנה הבאה תהיה תוספת של מאות מיליוני שקלים

גיל חורב:  אני לא רוצה להתחייב כרגע על המספר הספציפי, אבל זו דרישה משמעותית

אפרת רותם: גיל, מה היקף כוח האדם שנדרש שאתם מבקשים כתוספת?     

גיל חורב: התקציבים זה בדרך כלל לכוח אדם

מיקי לוי: גברתי, אני עושה לך שולחן עגול, אני עושה לך שירות

מיקי לוי:  משרד הרווחה, בבקשה לקבוע איתה  פגישה

מיקי לוי:  לשמוע את הצד הזה של העולם שלה, של מה שהיא מבינה

מיקי לוי:  אני מניח שהיא תביא לכם כל מיני נושאים מהשטח שאולי יאירו את המשך הדרך

מיקי לוי:  אני בטוח שאתם עושים, זה אחד המשרדים שכן עבד

מיקי לוי:  אני בטוח

מיקי לוי:  אבל אני מבקש לשבת איתה, לזמן אותה לנציגים המתאימים

מיקי לוי:  לשמוע מה היא אומרת, להסתכל פני עתיד

קארין אלהרר: רק עוד שאלה – פני עתיד זה חשוב מאוד, אבל אשמח לשמוע איזה מענים ניתנים היום לעניין של מניעת פגיעות? גם לגבי אלימות משפחה שאני שומעת שכבר קיימת, גם הנושא של שוטטות, של עבריינות נוער, מה המענים שניתנים?     

מיקי לוי: וסמים

גיל חורב: כבר בהווה בכל אחד ממרכזי המפונים יש עובד סוציאלי בכל מלון, וגם ספציפית לגבי ילדים ונוער – הוקמו שמה מתחמים, מתחמים עם פעולות הפגה אבל גם כדי לראות את בני הנוער כשיגיעו לשם

גיל חורב:  גם עם מדריכי נוער, גם עם עובדים סוציאליים שנמצאים שם וגם מתנועות הנוער

גיל חורב:  ונעשית גם עבודה לנסות ולהגיע לבני נוער שלא מגיעים למתמחים האלה ולא משוטטים ולא מסתובבים אלא מסתגרים בחדרים

גיל חורב:  גם זה קיים

גיל חורב:  נעשית עבודה גם כדי להגיע אליהם ולתת את המענים בזמן אמת

גיל חורב:  וכמובן, זה נעשה בקשר עם מחלוקות לשירותים חברתיים של הרשויות המקומיות שמהן הגיעו המשפחות

גיל חורב:  חלקם מכירים את האנשים, מכירים את הנוער

קארין אלהרר: יש תפקיד ספציפי של אדם שאמור להיות אמון על פגיעות?     

גיל חורב: כל עובד סוציאלי שנמצא שם אפשר לבוא אליו

קארין אלהרר: לא, לא, אני מצטערת

קארין אלהרר:  זה לא כל כך

גיל חורב: את מתכוונת לטיפול? יש לנו 100 מרכזי טיפול ברחבי הארץ, כמובן שכל מי שמבקש טיפול מקבל אותו

קארין אלהרר: בכל ראשות יש אדם שאמון על פגיעות

קארין אלהרר:  ראיתי את זה קורה בקיבוצים שהם מתנהלים בצורה מתכללת

קארין אלהרר:  יש להם אדם כזה שנמצא במלון

אפרת רותם: חברת הכנסת שואלת על משהו כמו ממונה מוגנות?     

קארין אלהרר: כן, בדיוק, ממונה מוגנות

קארין אלהרר:  תודה

גיל חורב: מנהל הרווחה במלון עם הצוות שלו, אמור לתת מענה גם לדבר הזה והם נתנו מענים

גיל חורב:  היו גם מקרים של טיפול באלימות במשפחה ושל בני נוער בסיכון

קארין אלהרר: אדוני, אני מצטרפת לדברי היושב-ראש שמשרד הרווחה הגיע לעבודה

קארין אלהרר:  זאת לא טענה שבאה ואומרת שאתם לא עושים

קארין אלהרר:  אני רק אומרת שמכיוון שהמצב כאן הוא חריג, מכיוון שיש צרכים שעולים על צרכים בימים רגילים, צריך כן לתת את הדעת לאדם שיהיה ממונה על פגיעות

גיל חורב: האגף אצלנו שמטפל בפגיעות פנימיות - - -     

קארין אלהרר: אי אפשר לצפות שהעובד הסוציאלי היחיד שנמצא במלון ייתן מענה לכל, זה לא עובד ככה

גיל חורב: לא, זה לא המענה היחיד

גיל חורב:  האגף אצלנו שאחראי על הטיפול בפגיעות מיניות הן בבגירים והן בקטינים, הקצה כבר בשבוע הראשון של אחרי המלחמה כמה מיליוני שקלים לגיוס של מטפלים, של מומחים בטיפול בטראומה מינית

גיל חורב:  מכיוון שיש מחסור בזה, גם מטפלים שעוסקים בטראומה שהיא לא מינית עוברים הכשרות ייעודיות לצורך הדבר הזה כדי שיוכלו לתת גם הם את המענה

גיל חורב:  כל המרכזים ערוכים ונותנים גם עדיפות כמובן לאנשים שנפגעים כתוצאה מהמצב הנוכחי

גיל חורב:  יש היענות

גיל חורב:  בנוסף לזה המשרד פרסם קול קורא לגיוס של מטפלים מכל הסוגים, כמובן כאלה שמוכרים על ידי משרד הבריאות ועל ידי הביטוח הלאומי

גיל חורב:  ויש היענות גם בגזרה הזאת, פנו עשרות ומאות אנשים ועכשיו משובצים בימים אלה לכל הנושאים

קארין אלהרר: נשמע מעולה

אפרת רותם: אני מרשה לעצמי להוסיף – בכל מלון יש עובדות סוציאליות שעובדות, את חלקן אני פוגשת טרוטות עיניים

אפרת רותם:  אבל אין מספיק כוח אדם

אפרת רותם:  זה מאוד פשוט

אפרת רותם:  זה נגמר בזה שאם יש לנו, כי ב-6 באוקטובר לא היה מספיק, עם הבעיות החדשות – אין מי שיטפל בזה

מיקי לוי: קיימתי לך איזה קשר, אבל יש עוד נציגה של משרד הרווחה שיש לה תשובות בנושאים

מיקי לוי:  בבקשה גברתי

לימור מוסייל: שלום, שמי לימור מוסייל, אני מנהלת השירות לעבודה קהילתית במשרד הרווחה והביטחון החברתי

לימור מוסייל:  ביקשתי להתייחס לטעות שנפלה בדוח ומפליא שבדוח כזה רציני נופלת כזו טעות

לימור מוסייל:  בעמוד 47 כתוב בדוח שמרכזי החוסן בהובלת ובאחריות משרד הרווחה – זה פשוט לא נכון

לימור מוסייל:  מי שאחראי על 12 מרכזי החוסן במדינת ישראל זה משרד הבריאות

לימור מוסייל:  משרד הרווחה גאה להיות שותף עם עוד משרדי ממשלה במרכזי החוסן שנותנים מענה על כל הרצף, גם של טיפול רגשי, יחד עם ביטוח לאומי ומשרד החינוך ומשרד הקליטה ומשרד ראש הממשלה, נותנים מענה גם לממד הרגשי, לטיפולים דרך ביטוח לאומי

לימור מוסייל:  גם לממד של משאבי ההתמודדות שזה למעשה סדנאות והכשרות לאנשי הטיפול במרחבים השונים ברשות המקומית, וגם בממד של חיזוק החוסן הקהילתי, יחד כמובן עם היחידות לעבודה קהילתית בתוך המחלקות לשירותים חברתיים

לימור מוסייל:  אני ממש מבקשת שזה יתוקן

לימור מוסייל:  אני מניחה שזה דוח שיהיה פתוח גם לציבור, הציבור צריך לדעת את הדברים כהווייתם

אסתר בן חיים: נשמח מאוד לתקן את זה, רק אומר דבר אחד: את הדוח אתם קיבלתם כשבוע לפני ולא קיבלנו מכם את ההערה הזאת

אסתר בן חיים:  אם הייתם מעירים את זה מראש, גם היינו יודעים לתקן את זה בזמן

אסתר בן חיים:  כדאי שלהבא תקפידו לעדכן - - -     

לימור מוסייל: אני יכולה להגיד לך - - -     

מיקי לוי: לא, לא, אל תקיימו עכשיו דיון, כל דיון כזה וויכוח כזה – גם ככה זמני מאוד יקר

מיקי לוי:  אם הייתי יודע שזה מה שאת רוצה, הייתי נותן לך את הטלפון שלה

מיקי לוי:       משרד התיירות לגבי המלונות עצמם, בבקשה

אלון שוסטר: אנחנו כרגע עוסקים בעיקר באיחוד קהילות לקראת שהיית הקבע של יישובי העוטף

אלון שוסטר:  איחוד ככל שמתבקש על ידי משפחות או קהילות קטנות יותר מהערים קרית שמונה, שלומי ושדרות, צוין בדוח שהיה פיזור של האנשים ברחבי הארץ

אלון שוסטר:  לגבי זה, הפינויים הראשונים היו של קהילות של מושבים וקיבוצים, רובם ככולם פונו למלון אחד או שני מלונות סמוכים

אלון שוסטר:  בשדרות שכבר פינו 31,000 אנשים, זה עוד לפני שאנחנו נכנסנו ב-19 בחודש, כבר היה קשה כי - - -     

קארין אלהרר: לא היו מקומות במלונות

אלון שוסטר: לא היו מקומות במלונות

אלון שוסטר:  כשנכנסו לפנות את קרית שמונה, אז בכלל לא היו מקומות

אלון שוסטר:  קרית שמונה פוזרה ב-180 מלונות בכל רחבי הארץ

אלון שוסטר:  זה מכורח המציאות, אין במדינת ישראל אינספור חדרים

אלון שוסטר:  בסך הכול כמות החדרים שיש במדינת ישראל היא 56,000 חדרים

אלון שוסטר:  זו גם הסיבה שאשקלון לא פונתה

אלון שוסטר:  כי כשאנחנו פינינו את קרית שמונה, הגענו למצב שנשארו 2,000 חדרים ובאשקלון יש למעלה מ-100,000 תושבים

אלון שוסטר:  בהתחלה רצו לפנות כ-25,000 - - -     

קארין אלהרר: זו לא הסיבה שאשקלון לא פונתה

קארין אלהרר:  על כל הכבוד, אסביר לך למה: אשקלון יורטה מהימים הראשונים, היא הייתה במטווח

קארין אלהרר:  הבקשות לפנות את תושבי אשקלון היו למן היום הראשון

קארין אלהרר:  הייתה החלטה לא לפנות

קארין אלהרר:  רק אחר כך החליטו לפנות את הצפון

קארין אלהרר:  בואו לא נעוות את המציאות

אלון שוסטר: והייתה החלטת ממשלה לפנות את אשקלון

אלון שוסטר:  יש החלטת ממשלה, יחד עם קרית שמונה, לפנות את אשקלון

קארין אלהרר: לא, יש 'משב רוח'

קארין אלהרר:  לא פינוי של כל העיר

אלון שוסטר: הייתה בהחלטה החלטה לפנות את כל העיר

אלון שוסטר:  אבל כשראו שאין מספיק מקומות אז התחילו לפנות אנשים שאין להם עורף משפחתי ואנשים שאין להם מיגון

אלון שוסטר:  בשלב ראשון זיהו 26,000, אחרי זה, זה עבר ל-62,000, ואז ראש העיר החליט לקבל מענקים עבורם ולא לפנות אותם

אלון שוסטר:  זאת החלטה של ראש העיר כאשר התחלנו להשיג צימרים ודירות אירוח

אלון שוסטר:  אבל הייתה החלטה לא לפנות את האנשים האלה על ידי ראש העיר

אלון שוסטר:  פינינו כ-6,000 אנשים עם צרכים מיוחדים

אלון שוסטר:       כרגע אנחנו מתמודדים עם שני אירועים – מענק האכלוס העצמי, כאשר יש כרגע 18,000 רשימות כפולות, זה אומר שכל אזרח בדוח הזה היה או בשתיים או בשלושה או עד שבעה מלונות באותו תאריך

אלון שוסטר:  אנחנו כרגע מעסיקים 20 רואי חשבון ו-30 מוקדנים על מנת לפתור את הבעיה

אלון שוסטר:  אנחנו מקווים שהביטוח הלאומי יזרים השבוע כמה אלפי פתרונות שאנחנו פתרנו במענק האכלוס העצמי

אלון שוסטר:  אנחנו נערכים כרגע למענק השיבה הביתה של ישובים בטווח 0 – 7; שדרות ויד מרדכי

אלון שוסטר:  ביטוח לאומי צריך להעביר חקיקה על מנת לאפשר את המענק הזה, ואנחנו שכם אל שכם עם ביטוח לאומי בכל נושא המענקים

אסתר בן חיים: אני מבקשת לאפשר אם אפשר למנהלת האגף, עורכת הדין מיכל רונן שמטפלת בנושא

מיקי לוי: בבקשה גברתי

מיכל רונן דלרוזה: תודה

מיכל רונן דלרוזה:  רציתי להציף שני נושאים בפני משרד התיירות שאנחנו חווים בעלייה במספר התלונות עוד מאז הגשת הדוח ועד היום

מיכל רונן דלרוזה:  הנושא האחד הוא תלונות רבות על אי זמינות המוקד הטלפוני של משרד התיירות

מיכל רונן דלרוזה:  ובהקשר הזה אציין שביצענו בדיקת לקוח סמוי, וגם בשבוע שעבר וכמעט כל יום שגם אנחנו מנסים להתקשר למוקד ובודקים את זמני ההמתנה והניתוקים

מיכל רונן דלרוזה:  השאלה שלי היא: איזה צעדים אתם נוקטים לשיפור המענה? כי המפונים נמצאים על הקו; איזה בקרה אתם מקיימים על משך המענה? האם יש לכם מנגנון של שיחה חוזרת, מנגנון של בדיקת שיחות ננטשות וחזרה אליהם? הנושא הנוסף הוא הנושא שהזכרת לגבי עיכוב בקבלת מענק אכלוס

מיכל רונן דלרוזה:  אתה לא הזכרת את העיכוב, הזכרת את הטיפול שלכם ואת מספר הבקשות הרב שיש לכם לבדוק את הנושא של הכפילויות בהשתכנות במלונות – מה הצפי לגמר הטיפול במענק האכלוס בנושא הזה? כמה בקשות ממתינות ציינת, האם אתם יכולים לגייס עובדים נוספים על אלה שאתה ציינת בכדי לזרז את הטיפול בבקשות? האם יש אפשרות לשפר את הממשק בין משרד התיירות למוסד לביטוח לאומי? אנחנו בנציבות תלונות הציבור עדים לעלייה גדולה מאוד ומדאיגה בפניות בנוגע למענק האכלוס

מיכל רונן דלרוזה:  אנחנו מודעים לכך שאתם עובדים כל הזמן, אבל אולי צריך לנקוט בעוד אמצעים כדי לשפר את השירות לציבור של המפונים בשני ההקשרים האלה של אי זמינות המוקד והמענק

מיכל רונן דלרוזה:  תודה

אלון שוסטר: היום בבוקר נכנסו 20 רואי חשבון למשרד התיירות להתחיל לבדוק את הרשומות הכפולות

אלון שוסטר:  היום בערב מתפרסם מכרז מהיר לשירותי כוח אדם

אלון שוסטר:  אנחנו מקווים שביום ראשון-שני הבא, יהיו לנו בין 30 ל-50 מוקדנים נוספים

אלון שוסטר:  אנחנו ממתינים כרגע, ביטוח לאומי הריץ עבודה על כל התיקונים שכבר נעשו

אלון שוסטר:  ואני מתנצל, אנחנו בודקים את העיכובים, אנחנו לא בודקים סתם אנשים

אלון שוסטר:  כמובן שאנחנו בודקים את כל העיכובים בתשלומי מענק האכלוס

אלון שוסטר:  טיפלנו, צלצלנו כבר ל-3,500 אנשים מתוך ה-6,000 שפנו אלינו

אלון שוסטר:  אנחנו מאמינים שעם כל תוספת כוח האדם נסיים את זה הרבה יותר מהר

אלון שוסטר:  אבל ה-3,500, אנחנו מעריכים שיפתרו יותר מקרים כי כשאנחנו מתקשרים למלון שלא היה צ'ק אאוט לפונה, הם כבר עושים צ'ק אאוט לכל האנשים שהגיעו יחד איתו

אלון שוסטר:  אבל אנחנו מחכים להיום או מחר שביטוח לאומי יגמור להריץ את העבודה שלהם ונדע כמה רשומות אנשים זוכו בהם

אלון שוסטר:  ברגע שיהיה את הדוח הזה, תוך יומיים-שלושה ביטוח לאומי הבטיח לנו שהם יזרימו את הכסף לזכאים

מיקי לוי: תודה רבה על התשובה

מיקי לוי:  קו לעובד, קצר וקולע, שתי דקות בבקשה – יצאה? תודה רבה

מיקי לוי:  צה"ל בבקשה

גל כהנר: צוהריים טובים, שמי גל, קצינת פניות ציבור של הצבא, היחידה שלנו עובדת 25/7 בשגרה ובחירום

גל כהנר:  מתחילת הלחימה ועד היום קיבלנו כ-900,000 בקשות בנושאים שונים, מפניות למוקד הטלפוני - - -     

מיקי לוי: 900,000 אמרת?     

גל כהנר: 900,000 רק היחידה שלי, תכף נדבר על מוקד המילואים

גל כהנר:  חלקם פניות טלפוניות, חלקם פניות לאתר האישורים שזה פניות לאתר האישורים שזה פניות דיגיטליות להנפקת אישור צבאי זה או אחר

גל כהנר:  רובם עבור הנפקת נשק

גל כהנר:  ופניות דיגיטליות אלינו - - -     

מיקי לוי: תבהירי לי מה זה הנפקת נשק, כי הוועדה הזו דנה בנושאי נשק, רישיונות לנשק

גל כהנר: אנחנו לא נותנים את האישור, אנחנו נותנים את האישור הצבאי המזכה בחלק מהתבחינים לקבלת נשק

גל כהנר:  אנחנו נותנים את האישור הצבאי

מיקי לוי: הבנתי

מיקי לוי:  לפחות אתם עובדים כמו שצריך בעניין הזה

גל כהנר: משתדלים

גל כהנר:  בנוסף, לאור הלחימה, המוקד שלי הורחב באופן כמעט מכופל וחלק מהזמן שולש, כאמור 24/7 בשגרה ובחירום

גל כהנר:  בתחילת הלחימה היו הרבה מאוד שיחות בנושא הורים מודאגים, אזרחים שרצו לתת מידע לצה"ל בנושא משפחות וחיילים או אזרחים חטופים

גל כהנר:  הורים מודאגים כשהחלה הלחימה, הורים שרצו לדעת לשלומם של קרוב משפחתם

גל כהנר:      מיקוד המילואים אף הוא הורחב והפך לפעול 24/7 עבור אוכלוסיית המילואים ובני משפחותיהם

גל כהנר:  כיום עומדים בערך על 400,000 פניות מתחילת המלחמה

גל כהנר:  אנחנו מקבלים הרבה מאוד פניות מנציבות המדינה

גל כהנר:  אנחנו נותנים מענה ומשתדלים לתת את המענה הכי טוב והכי מהיר שאפשר לכל מה שרק צריך

גל כהנר:  עובדים עם משרדי הממשלה במידה ויש איזשהו פער

גל כהנר:  תודה על הדיון

מיקי לוי: אנשי מילואים, זה מטריד את מנוחתי, הם השאירו את הבית, השאירו את העסקים, את הנשים, את הילדים – ראיתי דברים נוראיים בטלוויזיה של מקרר ושל כל מיני דברים כאלה, איך הטיפול נעשה מבחינת התבחינים והפיצוי הכספי כלכלי כדי שהמשפחות האלה לא יקרסו?     

גל כהנר: יש הרבה מענקים שהמדינה ביחד עם ביטוח לאומי נתנו, צה"ל הקים את קרן הסיוע לאנשי המילואים

גל כהנר:  אני לא יודעת את המספרים המדויקים, אבל קרן הסיוע עובדת כל הזמן ומקבלת הרבה מאוד פניות

גל כהנר:  חלק מהשחרורים של אנשי המילואים גם הובילו לפניות נוספות, והמענה ניתן כל הזמן

גל כהנר:  מי שצריך יכול לפנות

גל כהנר:  אני לא יודעת את הפרטים של המספרים, אבל הוא נותן מענה, ויש את הקופה ואנשי מילואים ומשפחותיהם יכולים לפנות אליו

גל כהנר:  זה נותן מענה

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  אני דווקא פה רגוע

מיקי לוי:  רח"ל על הקו? שלחנו אותה לעשות עבודה

מיקי לוי:  משטרת ישראל, בבקשה

מיקי לוי:  אם אתם יכולים להגיד לי גם תשובות על ההיערכות שלכם בנושא בתי המלון, מרכזים, טיפול הנוער, סמים, הטרדות מיניות, כל מה שאפשר, האם אתם משולבים עם משרד העבודה וכולי וכולי

אלי זיתון: אני הפרויקטור של כיתות הכוננות, התבקשתי להגיע לכאן ולדבר על כיתות כוננות, אז צר לי

מיקי לוי: טוב, בוא תגיד ונראה אולי תתרמו לנו לביטחון האישי

אלי זיתון: שמי אלי, אני הפרויקטור מטעם הסמפכ"ל האחראי על כיתות כוננות במשטרת ישראל

אלי זיתון:  בדרך כלל אני מופיע בוועדות חוץ וביטחון וביטחון לאומי, התבקשתי להגיע לכאן לתת סקירה קצרה על התהליך שעברנו

אלי זיתון:      למעשה אחרי ה-7 באוקטובר, בעקבות מצב החירום, הוחלט במשרד לביטחון לאומי על ידי המפכ"ל שצריך להרחיב את כיתות הכוננות

אלי זיתון:  לא אתן את המספרים פה כי זו ועדה פתוחה לציבור, אבל אם אנחנו מדברים לפני ה-7 באוקטובר על דו ספרתי בתחום הבט"פ אנחנו עומדים היום אחרי חודשיים וחצי על יותר מ-800 כיתות כוננות בתחום הבט"פ, יותר מ-10,000 חברי כיתות כוננות, כאשר יש תפיסת הפעלה סדורה, מודל לגבי כל סוגיית הקמת כיתות כוננות

אלי זיתון:       עמוד 41 בדוח מתייחס למודיעין עילי שזה לא באחריות משטרת ישראל, על איזה ביקורת שנעשתה שם, זו אחריות של צה"ל

אלי זיתון:  החלוקה ברורה בין צה"ל למשטרה, ואיפה שתחום הבט"פ כיום אין יישוב או רשות או עיר שלא הקמנו כיתות כוננות

אלי זיתון:  מבחינת ההפעלה, יש פו"ש סדור של משטרת ישראל גם במג"ב

אלי זיתון:  עד כאן מבחינתי

מיקי לוי: מה התוכניות לגבי כיתת כוננות להמשך? אימונים? תחזוקה? אחסנת נשק? הפחד שלי שזה יגלוש למקומות אחרים, מדובר בכלים ארוכים, זה כבר לא אקדחים

מיקי לוי:  מה עושים?     

אלי זיתון: נכון

אלי זיתון:  למשטרת ישראל יש תוכנית ליום שאחרי, יש חלוקה לטווח קצר לגבי יישום התוכנית

אלי זיתון:  אנחנו מדברים בסופו של דבר על גיוס של 21,000 מתנדבים לטובת כיתות הכוננות

אלי זיתון:  כל חבר כוננות במשטרת ישראל הם מתנדבי אבטחה, ולכן יש תוכנית סדורה לגבי גיוס והכשרה

אלי זיתון:  אנחנו מדברים על מספרים עולים בשנה, כמו שאנחנו עם השוטרים, גם במכללה לשוטרים וגם בבית ספר ללוט"ר של מג"ב

אלי זיתון:  לגבי כל סוגיית האפסנה, האחסנה של כלי הנשק, אנחנו מבינים שככל שהימים חולפים, אז אם מתחילת התהליך אנשים הלכו איתם עליהם, חלק התוכנית התקציבית 2024, המשרד ירכוש עבור המתנדבים, חלק מהכספות בבתים שלהם וחלק יהיו במרכזים פזורים בתוך הערים

אלי זיתון:  יש תוכנית סדורה לגבי כל סוגיית האפסנה של כלי הנשק

מיקי לוי: תודה רבה לך

מיקי לוי:  משרד הפנים בבקשה

וחיד חשאן: וחיד חשאן, מנהל תחום חירום וביטחון במשרד הפנים, לדיון הזה התבקשנו לתת התייחסות לגבי הנושא של המיגון וחוק הג"א

וחיד חשאן:  לגבי חוק הג"א, זה מבוצע בשיתוף עם פיקוד העורף, כל הנושא החל מפרסום החוזר של חוק הג"א עד לקיום הביקורות וביצוע הביקורות מול הרשויות המקומיות

וחיד חשאן:  לגבי המיגון, זה נושא שהוא באחריות מלאה של פיקוד העורף

מיקי לוי: שאלה לגבי המיגון – דיברתי גם עם פיקוד העורף בוועדה הזו וגם ראיתי פרסומים של אפשרות רכישת מיגוניות פרטיות על ידי אזרחים, אם אינני טועה, המיגונית הקטנה עולה 60,000 שקלים, הגדולה 90,000 שקלים, של ארבעה מטר

מיקי לוי:  מה שחשוב בעיני: האם הוסרו המגבלות של ההנחה שלהם? המיגונית מגיעה מוכנה, ואם יש לי חצר פרטית, האם הוסרו כל המגבלות של ההנחה של אותן מיגוניות בחצרות הפרטיות או לצורך העניין בחצר או בשטח פרטי של בניין משותף? אם אני גר בבניין משותף ואין מקלט, הייתי מזמין ארבע מיגוניות כאלה והתושבים היו משתתפים

מיקי לוי:  האם הוסרו המגבלות האלה או עדיין – רישיונות, בעיות, עניינים, שנה וחצי לכל דבר כזה?     

וחיד חשאן: אין לי תשובה כרגע

וחיד חשאן:  אבדוק את הנושא

מיקי לוי: אני מבקש תשובה כתובה בבקשה לוועדה

מיקי לוי:  מה הדרישות להנחת מיגונית בחצר פרטית או בשטח פרטי של בניין מסוים בתוך תוואי הבניין

מיקי לוי:  אם הבניין הוא בניין משותף, יש לו חצר אחורית

מיקי לוי:  לדוגמה אצל הבת שלי בתל אביב יש חצר אחורית, אפשר לבוא ולהכין ארבע מיגוניות כאלה, כי לרוץ למקלט העירוני זה בערך קילומטר וחצי – בלתי אפשרי עם ילדים

מיקי לוי:  זו השאלה, האם כל המגבלות האלה הוסרו, זה נעשה הרבה הרבה יותר קל מבחינת המדינה

מיקי לוי:  תודה רבה לך

מיקי לוי:  תשובה בבקשה לוועדה עצמה

מיקי לוי:  משרד המשפטים? איננו

מיקי לוי:  יש פה מישהו באולם שרוצה להגיד משהו ואני דילגתי עליו או לא נתתי לו? אין

מיקי לוי:       קודם כל תודה רבה לכם, משרד מבקר המדינה, על זה שפתחתם לנו דלת והצלחנו לקיים דיון מתכלל

מיקי לוי:  לא בדיוק צמוד לתלונות הציבור, אבל זה בהחלט נתן לנו מקפצה כמו שאר הדיונים האחרים

מיקי לוי:  ומבחינתי זה היה חשוב מאוד

מיקי לוי:  אני מברך על כך שזה נעשה באמצע הלחימה

מיקי לוי:   ואת לא בדיוק הכתובת

מיקי לוי:  כמו שהיה ניתן להפיק דוח מכובד, מדויק, באמצע לחימה, את יכולה למסור למבקר בשמי, בשם הוועדה, שהנה ההוכחה שאפשר

מיקי לוי:  הדרישה שלי ממנו הייתה להפיק דוח ביניים על ה-7

מיקי לוי:  לא צריך ללכת לצה"ל, לא צריך לבלבל לאנשים את הראש, לא צריך ללכת לשב"כ, הכול גלוי

מיקי לוי:  הכול גלוי ולצערי לא קיבלתי תשובה

מיקי לוי:  אני לא יכול לחכות לדוח שלכם בעוד שנה וחצי

מיקי לוי:  אמרתי לו את זה

מיקי לוי:  כתבתי לו את זה

מיקי לוי:  למה אני אומר את זה? לא כדי להשתמש בך כמי שמביאה כיונת דואר, סליחה על המילה, אני משתמש בדוח שאת קיימת שזה אפשרי – כי אומרים לי זה בלתי אפשרי

מיקי לוי:  אפשר להגיש דוח ביניים

מיקי לוי:  אפשר להגיש דוח ביניים והוועדה עומדת על כך

מיקי לוי:  לצערי נעניתי בשלילה עד היום

מיקי לוי:  והוועדה לא תשקוט ולא תנוח עד שזה יקרה

מיקי לוי:  אתם יכולים למסור את זה,  זה נכנס לפרוטוקול

מיקי לוי:  יש שני מכתבים שמונחים על שולחנו

מיקי לוי:  על המכתב האחרון קיבלתי תשובה שהם מתכננים וכולם מגויסים

מיקי לוי:  לי אין זמן

מיקי לוי:  לי אין זמן

מיקי לוי:  לאנשים שנפגעו אין זמן

מיקי לוי:  למערכות שצריכות להתחיל לתקן – אין זמן

מיקי לוי:  שנינו יודעים בדיוק, גם המבקר וגם אני, למה אני צריך את הדוח הזה

מיקי לוי:      אני מתנצל אבל - - -     

אסתר בן חיים: אם תרשה לי רק ברשותך בכל זאת - -     

מיקי לוי: כי בכל זאת את הגשת דוח

אסתר בן חיים: - - משהו בנוגע לנציבות, מאחר ואני יודעת שהוועדה הזו מאוד חשובה לציבור והדיון כאן מוקלט ואני מעוניינת מאוד לפנות לציבור ולהגיד שהתלונות שלכם חשובות לנו

אסתר בן חיים:  אנחנו רוצים שתפנו אלינו, כי בדיוק כפי שראינו, תלונה אחת יכולה להביא לשינוי ולתיקון של ליקוי רוחבי

אסתר בן חיים:  וכפי שאמרתי גם קודם – התלונות שמגיעות אלינו, בסופו של דבר מהוות גם תשומה לביקורת אחר כך שעושה את הביקורות שלה

אסתר בן חיים:  ולכן כל כך חשוב שאנחנו בזמן אמת נקבל את התלונות שלכם, נוכל לשקף אותם גם לגופים עצמם וגם לראות שדברים נעשים

אסתר בן חיים:  שוב, בכובע שלנו כנציבות תלונות הציבור

אסתר בן חיים:  תודה רבה

מיקי לוי: אני מחזק את מה שאמרת, ואני גם כן פונה לציבור: תפנו למבקר המדינה כי התלונות שלכם משמשים ומשמשות בסיס

מיקי לוי:  תלונה אחת משמשת כבסיס לתיקון מכלול של דברים במערכת הממשלתית, במערכת המשרדים עצמם שמחויבים לתת לנו את השירותים האלה

מיקי לוי:  אני רוצה להודות לכם

מיקי לוי:  תודה רבה

מיקי לוי:  אני רוצה להודות לכל מי שהגיע

מיקי לוי:  היה דיון חצי סוער, לא ממש סוער

מיקי לוי:  תודה רבה למי שבא

מיקי לוי:  ישיבה זו נעולה