ועדת המשנה למשאבי אנוש בצה"ל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 10, 2024-02-01 00:00

אלעזר שטרן: שמתי את זה כיוון שאשמח שתתייחס גם לדברים האלו ולא רק נצלול ישר למה שאנחנו צריכים להתחלק בינינו

אלעזר שטרן:  אנחנו עוד לא בנקודה שיש מכסה שהיא ברזל ועכשיו בוא נראה איך אנחנו מחלקים אותה

אלעזר שטרן:  המכסה שישנה, אם ישנה, היא עליכם, על כל מה שעומד למדינת ישראל בתוך הסיפור הזה, תודה

תא"ל שי טייב: אני אמשיך, ואני חושב שאגיע לתשובות לרוב השאלות ומה שלא, אתייחס מעבר

גלעד קריב: וגם כמובן אבקש את פירוט המספרים, בסדר?     

תא"ל שי טייב: אתייחס

תא"ל שי טייב:  אז התחלתי להגיד שעשינו הקדמות בדצמבר, בעיקר מתוך השנה ב', ועשינו אותן באופן מוגבל אז, כיוון שההתראה הייתה מבחינתנו וגם מבחינת המתגייסים קצרה

תא"ל שי טייב:       נתנו את ההתראה ואת המכסה מיד אחרי השבוע השני או השלישי של המלחמה, וגם נדרשנו להיערך בהקשר של יכולת הקליטה, ושם הייתה באמת החלטה לעשות את זה, או יכולת בעצם לעשות את זה באופן מוגבל

תא"ל שי טייב:      לגבי ההתייחסות פה – אני כבר מתייחס לשאלה שלך, יושב-ראש הוועדה – על הסוגיה אם הלכנו לכולם ודיברנו

תא"ל שי טייב:  בשלושת החודשים האחרונים מאז המלחמה, אני באופן אישי, אבל לא רק – בשיחות, במפגשים, בהצגת הנושא הזה כמו שהצגתי אותו, לפעמים יותר בפירוט ולפעמים פחות בפירוט, לכל גוף שהיה רלוונטי לעניין ושביקש, כמובן שרציתי ללכת וחשבתי שנכון להסביר כי כולם צריכים להירתם מתחת לאלונקה

תא"ל שי טייב:  בין היתר עם איגוד ישיבות ההסדר, לפחות פעמיים בפורום שלהם, שהוא הפורום הצבאי, עם המכינות הגבוהות, עם ראשי הישיבות המרכזיים, שמייצגים אותם

תא"ל שי טייב:  עם הגוף המוביל של המכינות

אלעזר שטרן: יש מהם נוכחים כאן?         

גלעד קריב: כן, כן

תא"ל שי טייב: ממי, מהישיבות הגבוהות? לא יודע, לא ראיתי

אלעזר שטרן: מהכול, מכל הגופים שאמרת עכשיו, שהלכת אליהם

גלעד קריב: לא, הישיבות הגבוהות לא פה

תא"ל שי טייב: לא מזהה

גלעד קריב: כמו שהן לא מקדימות את הגיוס, הן גם לא באות לדיון

תא"ל שי טייב: הם מקדימים גם את הגיוס ולא מזהה פה אף אחד מהם, אלא אם אני לא מכיר מישהו

תא"ל שי טייב:  אבל בכל מקרה, אגיד שהייתי שם בוודאי, גם בישיבות וגם בפורום המוביל, אם אפשר לקרוא לזה ככה, וגם בהסדר ובכנס המכינות ושנות שירות לפני כמעט שלושה שבועות, אם כן נמצאים פה חלק מהאנשים

קריאה: שבוע וחצי

תא"ל שי טייב: תכף נבדוק

תא"ל שי טייב:  אז בסדר, סליחה, אני מתנצל

תא"ל שי טייב:  מתקן לפרוטוקול, שבוע וחצי

גלעד קריב: בסדר, חברים, שנייה, המטרה שלנו היא להוציא מים מן הסלע, בתקווה בדיבורים

תא"ל שי טייב: כן

תא"ל שי טייב:  וגם בשיח שוטף וגם דרך משרד הביטחון

תא"ל שי טייב:  ולכן אני אומר באופן זה, יש פה חילוקי דעות אבל גם שיח ותיקונים והעמקות והחלטה לעשות – לא חיתוך סוציאלי כמו שאמרתי קודם, אלא חיתוך עם מחשבה וחשיבה – ודאי וודאי שנעשה

תא"ל שי טייב:  אפשר לא להיות מרוצים מהתוצאה, אבל תהליך נעשה פה, תהליך עמוק

תא"ל שי טייב:  על זה אני סומך את שתי ידיי או את שתי רגליי, כי אני עשיתי אותו ברגליים

תא"ל שי טייב:  ולכן בהקשר הזה, בוודאי שהיה את השיח הזה, כולל כל הדברים שדיברת, ותיכף אני אתייחס לרעיונות או להצעות ששמת פה

תא"ל שי טייב:      מה העקרונות שאנחנו שמנו כדי לעשות את הדבר הזה, אחרי שהגענו למספרים? לעמוד במשימה של למלא את השורות וכל הדברים שפירטתי קודם, אני לא אחזור עליהם עוד פעם

תא"ל שי טייב:  וגם איפה שהיינו צריכים לדייק, גם דייקנו את המספר, התחלנו עם מספר קצת יותר גבוה וירדנו

תא"ל שי טייב:  להכניס את כולם מתחת לאלונקה הזאת שדיברת עליה קודם

תא"ל שי טייב:  אנחנו, ופה אני כן רוצה להגיד, ואפשר לחלוק על הדבר הזה, על הגישה הזאת, על שני דברים מרכזיים

תא"ל שי טייב:  אחד, זה שאנחנו החלטנו שאנחנו רוצים, בגלל הדברים שפתחתי בהם בהתחלה, והתפוקה, צריך להגיד גם אילוצי הזמן לקראת גיוס מרס, שאנחנו לא דנו כרגע בשלב הזה בלשבור את ההגיונות של המסלולים, המסלולים האלה קיימים חלקם במשך שנים ארוכות, עם הגיונות, אפשר לחלוק עליהם, למה השירות קצר כאן, למה דחיית השירות היא אחרת שם, ולמה יש פה שנה ב', וכן הלאה

תא"ל שי טייב:      השתדלנו מאוד לא לפגוע בהגיונות של המסלולים, זה דבר אחד

תא"ל שי טייב:  הדבר הבא, זה גם להשאיר לראשי המוסדות את חופש ההחלטה או את החופש החינוכי, ולא להחליט עכשיו למוסד שיש לו שנה א' ושנה ב', שיביא דווקא ב' או דווקא א'

גלעד קריב: לא, זו אמירה קצת מוזרה, אדוני הרח"ט

גלעד קריב:  עם כל הכבוד, אנחנו עדיין עסקינן בצבא וברציונלים מדינתיים, וההחלטה אם שנה א' או ב', הרי קשורה האם יש שנה ב' וג' וד'

גלעד קריב:      אם לכל המסלולים היה שנה א', ב', ג', ד', ה', אז אין בעיה להותיר את זה בידי המסלולים

גלעד קריב:  אבל כשתנאי הפתיחה לא שווים ולחלק מהמסלולים יש רק שנה א', שנת השירות, ולחלק יש שנה א' וחמישה חודשים של שנה ב', לא שנה ב' מלאה, ולאחרים יש שנה ב' מלאה ואולי גם שנה ה', אז זה לא יכול להיוותר בידי הגופים המחליטים, כי זה לא Playing Even

גלעד קריב:  זה לא שדה שוויוני, זה לא מתאים לחלוקת הנטל באופן שוויוני

אלעזר שטרן: שנייה, אני אסביר לך את השאלה רק

אלעזר שטרן:  מה ששואל חבר-הכנסת, גלעד קריב, זו שאלה פשוטה

אלעזר שטרן:  למה חתכתם לאורך ולא לרוחב? ולא אמרתם 'קודם כל, בשנה הראשונה לא נוגעים

אלעזר שטרן:  ונלך לתוך השנה השנייה'      

גלעד קריב: כדי לאפשר לכל צעיר לפחות שנה אחת של חווית עיצוב זהותית והכנה לשירות משמעותי

רם בן ברק: אני רוצה להוסיף, ואתם הרי לא חיים בוואקום

רם בן ברק:      בסיפור הזה של השוויון, זה עצב רגיש וחשוף בחברה הישראלית, ובמיוחד בכל הנושא של הגיוס

רם בן ברק:  ולכן, כשאתם הולכים למתווה שהוא לא שוויוני, על המורכבות שיש לנו בזה, יש לנו עם זה בעיה גדולה מאוד, אני לא יודע מה יושב-ראש הוועדה יחליט לעשות, אבל יש בעיה מאוד גדולה בזה שבסופו של דבר אתה רואה שאין שוויון בנטל, גם בסיפור הזה של הישיבות

רם בן ברק:      אני לא מדבר עכשיו על הישיבות החרדיות, זה סיפור אחר, זה גם ביזיון לא נורמלי

רם בן ברק:  אבל משם היה צריך לקחת את כולם דרך אגב

רם בן ברק:  אבל אם לא נוגעים בזה מסיבות כאלו ואחרות, לפחות שהחלוקה תהיה שוויונית אמתית

רם בן ברק:      ולא אלו, יש להם מסלול של ארבע שנים או חמש שנים, איזו ישיבה עליונה, אז להם ניתן אותו דבר כמו מישהו שבא לשנה אחת, זה לא יעבור כאן

רם בן ברק:  אני מקווה שזה לא יעבור

מיכאל ביטון: תראו, בעיות היסוד של שוויון בנטל לא ייפתרו בדיון הזה

מיכאל ביטון:  מבחינת הערבים ומבחינת חרדים ומבחינת משתמטים

מיכאל ביטון:  יש גם כאלו, אלה שלוש קבוצות של מאגר אדיר לחברה הישראלית שזה טיפול יסודי

מיכאל ביטון:      אנחנו פה במלחמה, ואנחנו רוצים לפתור בעיות לצה"ל ומכירים בצורך להתגייס, וכל הקבוצות האלו שדיברנו עליהם, שינשינים, מכיניסטים, הסדרניקים, הם הכי מחויבים, והם עושים את הצבא ואת המילואים הכי טוב בעולם, ואני לא רוצה שהדיון הזה עכשיו יהפוך לניגוח בין ישיבות הסדר למכינות ושי"ן-שי"נים ומי יותר חשוב, למה? כי זה עושה לי בעיות בבית

מיכאל ביטון:  יש לי שני שינשינים, מכיניסט, מדרשיסטית והסדרניק

מיכאל ביטון:  וההסדרניק בהתנדבות, אחרי שלושה חודשים בעותניאל, הולך לצבא

מיכאל ביטון:  בהתנדבות, זה שיבש את שנה א' שלו

מיכאל ביטון:  ויש כמה עשרות או מאות הסדרניקים בשנה א' שעכשיו מתגייסים

מיכאל ביטון:  אנחנו לא צריכים להפוך את זה לניגוח של הסדר המכינות ושינשינים, אנחנו כן מקבלים את החשיבה היצירתית שלך, יושב-הראש, לשחרר את שנה א' כולה, ללכת לשנה ב', למצוא עוד רעיונות ולבטל את רוע הגזרה, לתת להם שנה יפה

מיכאל ביטון:       יחד עם זאת, אנחנו כוועדה צריכים לגבות את הצורך של צה"ל בהון אנושי בזמן חירום, והאיזון והמידתיות, אבל שלא נהפוך את זה לניגוח בין קבוצות

אלעזר שטרן: ברור, אמרנו את זה, אנחנו נקפיד על זה, מכיוון שחברי-הכנסת שאלו וגם דיברו, אז יש אחד שלא שאל ודיבר, כי חבר-כנסת - - -     

משה טור פז: במבחן התהליך, אני דווקא רוצה להוריד את הכובע לך, רח"ט תומכ"א, ולמשרד הביטחון

משה טור פז:      בהיבט של התהליך, אני רוצה לומר גם יחד עם חברי, חבר-הכנסת שטרן, הקשבנו, דנו, וגם שאלנו את השאלות

משה טור פז:  אז מבחן התהליך הוא נהדר

משה טור פז:      אני רוצה לתהות על שני דברים

משה טור פז:  על התוצאה הראשונה שהגעת אליה

משה טור פז:  אני אומר לך בכנות, מי שחתם על המתווה הראשון צריך לחשוב הרבה פעמים

משה טור פז:  בסדר? אני - - - בלשוני

משה טור פז:  מי שהתחיל את ה-1,400 עם 90/10, עשה פה בלגן, גם מה שאמר חבר-הכנסת ביטון, בין המוסדות כי הוא שיסה מוסד במוסד

משה טור פז:  וזה בעיניי לא יסולח

אלעזר שטרן: יסולח, אם אנחנו נתקן את זה כאן

משה טור פז: יפה

משה טור פז:  דבר שני זה התיקון, צריך להיות כמה שיותר ראוי

משה טור פז:  אני חושב שאתם עושים עבודה יפה, והוצעה כאן הצעה של איך, ואני עדיין רוצה - - - למרות שחברי רם בן ברק אמר, אני אומר כאן

משה טור פז:      הכרטיס חופשי-חודשי או חופשי-שנתי שניתן לעולם הישיבות, ואני אומר את זה בתור בוגר שבע שנים בישיבה, הוא בלתי נסבל

משה טור פז:  כלומר, זה שיש במדינת ישראל אנשים שבשם תורתם – ואני אומר שוב, הייתי חתום במסלול הזה שבע שנים– יש להם כרטיס יציאה ממלחמה, משינה בלילה בלי אימא, ומכל מה שאומר להיות לוחם במדינת ישראל, זה לא יסולח ובזה צריך לטפל, גם בוועדה הזו

משה טור פז:  תודה

גלעד קריב: רק אנקדוטה, אתה יודע את מי שלחה הממשלה אתמול להשיב על ההצעה שלנו לסדר היום במליאה?     

אלעזר שטרן: אני יכול לתאר לעצמי

גלעד קריב: השר פורוש

גלעד קריב:  בשם שר הביטחון

תא"ל שי טייב: אני אמשיך

תא"ל שי טייב:  קודם כל, אני רוצה להתייחס למתווה הראשון כי אמרתם לתקן

תא"ל שי טייב:  יש כבר מתווה אחר, האחריות היא שלי

תא"ל שי טייב:  שמתי את המתווה הזה, אני יכול להסביר למה אבל זה לא המקום, אז האחריות היא שלי

תא"ל שי טייב:      הדבר השני שאני רוצה להגיד ולחזור לעקרונות כי עלו פה ואמרתי אותם, גם אפשר לחלוק על זה

תא"ל שי טייב:  אבל לכתחילה המסלולים עצמם, כשמודדים אותם, אם אני מתעלם רגע ממה כל מסלול רוצה להשיג, אלא מודד אותם רק דרך המשך והדחייה שניתנת, הם מסלולים לא שוויוניים

תא"ל שי טייב:      אם יש מסלול בהסדר שהוא X שנים ומתוכו Y זמן שירות פעיל, גם אפשר לטעון על זה שהוא מסלול לא שוויוני לכתחילה

תא"ל שי טייב:      אז אני מסביר, להגיד את הדבר הזה זה לא שלקחנו משהו שהיה שווה לכתחילה והפכנו אותו ללא שוויוני, אלא שמרנו על עיקרון שאומר שאנחנו לא פותחים כרגע את המשכים וכן הלאה, ונותנים גם את החופש החינוכי ואין לי מילה יותר טובה מפיקודי, אבל זה לא פיקודי, להחליט את החופש של מנהלי המוסדות להחליט

גלעד קריב: זה לא נכון

גלעד קריב:  כי לאנשי הש"ש והמכינות אין מה לבחור

תא"ל שי טייב: לחלק מהם יש מה לבחור

גלעד קריב: לא

גלעד קריב:  גמרתם את שנה ב' במכינות, גיוס דצמבר

תא"ל שי טייב: לחלק מהם יש מה לבחור וחלק מהם בחרו וביקשו שלא נחזיר באופן אוטומטי את שנה ב', כי לפעמים יש מישהו משנה ב' שהוא פחות בשל ממישהו שהוא בשנה א', ולפעמים יש אנשים שממילא תכננו לפרוש, ואנחנו בחרנו בגישה של לתת לאנשים שמכירים את האנשים לקבל החלטה

גלעד קריב: זה בסדר, פרסונאלית זה בסדר

גלעד קריב:  אבל ההתוויה היא לא בסדר

גלעד קריב:  אשים רגע את המכינות בצד, כיוון שבחלק מהמכינות יש שנה ב', למרות ששנה ב' רוקנה מתלמידיה בגיוס דצמבר, וזה בסדר, וזה נעשה תוך הבנה

גלעד קריב:      אבל בשינשינים, תכף נשמע גם את נציגי שי"ן-'שי"נים, אין שנה ב'

גלעד קריב:  כשאתה בא בשנה א' - - -     

אלעזר שטרן: סליחה, שי, קדימה

תא"ל שי טייב: אני אמשיך

אלעזר שטרן: אתה רוצה הפסקה לחשוב על הרעיונות שעלו פה? על המחשבות?     

תא"ל שי טייב: זה יהיה לא צנוע מצדי, שאני לא צריך לחשוב עליהם

תא"ל שי טייב:  אני רוצה להתייחס אליהם, וגם רוצה להציג את הדברים

אלעזר שטרן: רציתי להגיד שבאמת תחשוב עליהם, אבל קדימה

תא"ל שי טייב: מול העקרונות האלו הסתכלנו גם בחיתוך של כל דחויי הגיוס אבל גם בחיתוך של מי שהיה אמור להתגייס בשנת הגיוס הבאה ועכשיו אנחנו מקדימים אותו, זה בעצם הרציונל של התוכנית

תא"ל שי טייב:  הקדמת גיוס ולא ביטול דח"גים, וכל מה שקשור בזה

תא"ל שי טייב:      בסך הכול, אל מול המספרים הכוללים, אל מול סדר גודל של 8,500 דחויי גיוס לטובת המכינות ושנות השירות

תא"ל שי טייב:  שמנו במספר, בתוכנית המעודכנת, סדר גודל של 850 הקדמות

קריאה: כן, אבל חצי מהם בנות

תא"ל שי טייב: אני יודע שחצי מהם בנות

תא"ל שי טייב:  גם כשאנחנו משבצים לצה"ל ללחימה, אחד מכל שני גברים ילך ללחימה ורק אחת מכל עשר נשים תלך ללחימה

תא"ל שי טייב:  וזה גם בהתנדבות

אלעזר שטרן: זה לא משנה, היא צודקת במה שהיא אומרת לך במספרים, תמשיך

אלעזר שטרן:  הבנו

תא"ל שי טייב: ברור שהנטל פה על הגברים הוא הנטל המשמעותי באופן שבו צה"ל בנוי ובאופן שבו בנויות היחידות הקרביות

תא"ל שי טייב:  אני הסתכלתי, כיוון שאנחנו פוגעים פה, פעם אחת נפגע הפרט, אבל גם נפגעת התוכנית או המכינה וכן הלאה, ההסתכלות היא הסתכלות כוללת

גלעד קריב: אז הוצאתם 20% מהתלמידים המלש"בים הגברים במכינות, ועכשיו בואו נראה את האחוזים ביתר המסלולים

גלעד קריב:  תתנו את המספרים, הרי אנחנו מכירים

תא"ל שי טייב: שוב, אני לא רוצה לעשות את התחרות הזאת, בין מי למי

תא"ל שי טייב:  אבל במקומות אחרים גם הוצאנו שיעורים שלמים והקדמנו אותם, את כל השיעור עצמו, את כל השנה עצמה

גלעד קריב: רק במסלולים שבהם יש ריבוי של שנים

גלעד קריב:  לא באתם לשום מסלול, אין שום מסלול חד-שנתי שעוצמת הפגיעה בו דומה ל-שי"ן-שי"ן ולמכינות

גלעד קריב:  גם אנחנו יודעים את המספרים

מיכאל ביטון: במסגרת הרעיונות, אני רוצה להגיד שתי הערות

מיכאל ביטון:      אחת, שלא נהפוך את רח"ט תומכ"א לכתובת לכל תחלואי החברה הישראלית

מיכאל ביטון:  עכשיו הוא מנסה לאלתר פתרונות של הון אנושי בזמן מלחמה

מיכאל ביטון:  המחלות של השוויון בנטל לא נולדו אצלו

מיכאל ביטון:  הרעיונות ליצירתיות, כמו שיושב-הראש מביא, יכול להיות למשל גם להפוך את כל הפתרון הזה לפתרון התנדבותי

מיכאל ביטון:      כמו קול קורא, מי בקרב החבר'ה מוכן ורוצה עכשיו, בשעת מלחמה, להקדים את הגיוס? יכול להיות שנקבל את 1,000 האנשים הללו מכל המסגרות

תא"ל שי טייב: חבר-הכנסת ביטון, זה בדיוק התהליך

תא"ל שי טייב:  אני רוצה להגיד רגע מילה שעוד לא אמרתי

תא"ל שי טייב:  לא נעשתה עדיין הקדמה - - -     

אלעזר שטרן: שי, קח חמש דקות

אלעזר שטרן:  עכשיו אנחנו לא נפריע לך, גם לא בשאלות

אלעזר שטרן:  תגמור להציג, ונתכנס גם לשמוע את האחרים

תא"ל שי טייב: אין בעיה

תא"ל שי טייב:  לא נעשתה עוד הקדמה של תלמיד אחד ואנחנו נתנו לכל המוסדות את הזמן, את ההתראה כדי להגיד 'אלו האנשים שרוצים להקדים, אלו האנשים שאנחנו סבורים שיותר נכון להקדים' וכן הלאה

תא"ל שי טייב:  לא הוצאנו צווים לאנשים באופן דרקוני, באופן כזה שאנחנו לא שואלים אותם

תא"ל שי טייב:       נכון שיש לנו אילוצי זמן

תא"ל שי טייב:  אילוצי הזמן האלו תלויים ביכולת שלנו לתת לפרט גם את ההזדמנות לקבל שיבוץ שמתאים לו, קרי, להתריע בפניו שהוא מתגייס, או להודיע לו שהוא מתגייס, לפתוח לו את שאלוני ההעדפות של הגיוס, לבצע את השיבוץ כדי שזה יהיה בהתאם ליעדים שלו ולהיות חוקיים מבחינת ההתראה

אלעזר שטרן: פניתם גם ללוחמים שנמצאים עכשיו ביחידות? והצעתם קבע לאלה שצריכים, בכל אותן יחידות שאתה רוצה למלא עם שינשינים וייקח לך יותר זמן?     האם יש מגבלה של כל חייל סדיר שרוצה להישאר היום ביחידות שאיבדו לוחמים חברים להיכנס לתנאי קבע ולהמשיך להישאר שם? לא רק מילואים, גם קבע

אלעזר שטרן:  מילואים, הבנתי מה אמרת

תא"ל שי טייב: את רוב האנשים לא שחררנו כדי להציע להם את הקבע, כי הם נשארו במילואים, עברו למילואים

תא"ל שי טייב:  שכר במילואים הוא לא פחות טוב מקבע, נכון לעכשיו

תא"ל שי טייב:  אפשר לעשות את החשבון

תא"ל שי טייב:  זה בטוח, אני יודע את זה

תא"ל שי טייב:  הוא לא פחות טוב, עם המענקים ועם תוכנית התגמולים, הוא לא פחות טוב

תא"ל שי טייב:       אבל למלא את השורות של נפגע ביחידה זה מענה לפערים שנוצרים וממילא קורים דרך הארכת צווי 8, זה לא תהליך של בניין כוח, מחייל שאני משאיר אותו עוד 4 חודשים בקבע

תא"ל שי טייב:  למעט העניין שנגעת בו קודם של הקצונה, הוא לא יוצא לקורס קצינים, הוא לא פותח, הוא נשאר כעוד לוחם

תא"ל שי טייב:  יש פה שני תהליכים, תהליך מילוי השורות ותהליך בניין הכוח

אלעזר שטרן: נכון

אלעזר שטרן:  אבל שנינו יודעים שאם אתה פותח את זה, מה שיהיה חסר לך לבניין הכוח עד שאלה שאתה רוצה לגייס במרס, חצי השנה של גישור שאתה צריך לעשות, תוכל גם בעוד חצי שנה לתת את אותם תקנים כדי להמשיך לגשר, עד שלא חתכת לאותם מכיניסטים או שנת שירות את השנה הראשונה, זה כל מה שאתה צריך, על זה אנחנו מדברים

מיכאל ביטון: וגם בניין הכוח, יכול להיות שאדם לקראת סוף שירות מתעשת ולראשונה רוצה לצאת לקצונה

מיכאל ביטון:  יש גם מקרים כאלו, ולחזור לפתוח לו את זה, למרות שהוא נחשב מאוחר להוציא לקצונה לקראת סוף שירות

תא"ל שי טייב: אנחנו מוציאים במועדים הרבה יותר מאוחרים

תא"ל שי טייב:  הפתרון הזה הוא פתרון מבוסס על ההתנדבות של האנשים ועל הסכמה, ולא על בניין כוח שאתה יכול להגיד X אנשים נכנסים - - -     

אלעזר שטרן: אבל כבר דיברנו שאת בניין הכוח תפרוס

אלעזר שטרן:  אם עכשיו אתה ממלא את השורות ולוקח מתנדבים, בעוד חצי שנה תיקח מתנדבים אחרים

אלעזר שטרן:  אם הם לא ירצו להישאר, עד שאתה מגשר על חצי השנה הזו

תא"ל שי טייב: אתן דוגמה

תא"ל שי טייב:  לא רציתי להוריד את הוועדה לרמת הפרטים האלו, אבל אתן דוגמה אחת פרקטית

תא"ל שי טייב:       אם במחלקה מסוימת בחטיבה X, שהיא מחלקה שנעה במודל חד מחזורי ונפגעו בה נניח 10 חיילים ויש מקרים כאלו, כדי להחליף את המחלקה הזו זה לא יסייע לי

תא"ל שי טייב:  יש מקומות שמה שאמרת כן יסייע

תא"ל שי טייב:  אבל באופן עקרוני, זה לא יסייע לי להביא חיילים ותיקים שרוצים להיכנס לקבע

תא"ל שי טייב:  צריך לבנות את המחלקה הזאת מחדש כדי שהיא תהיה מוכנה בעוד שמונה חודשים למלחמה

אלעזר שטרן: בסדר, אני אמרתי את אותו הדבר

אלעזר שטרן:  אבל גם לא יסייע לך מחר, אלא רק בעוד שמונה חודשים ואלו שעכשיו אתה מקצר להם

אלעזר שטרן:  ובעוד שמונה חודשים, תמצא את מה שאמרתי קודם

אלעזר שטרן:  תגיד לי את האמת עכשיו, יש בעיה של תקני קבע?     

תא"ל שי טייב: למיטב הבנתי, לא צריכה להיות בעיה - - - רגע, אני רוצה לענות

תא"ל שי טייב:  מי שירצה להיכנס עכשיו למודלים שדיברתי עליהם, לצאת לקורס קצינים קצת יותר באיחור בגלל תקני קבע וכן הלאה, לא צריכה להיות בזה בעיה

אלעזר שטרן: אמרתי לך מילואימניקים גם

אלעזר שטרן:  אתה יודע שעשו את זה פעם בצבא

אלעזר שטרן:  יש רמטכ"ל שגדל, שחזר למילואים אחרי מלחמה

תא"ל שי טייב: מכיר

אלעזר שטרן: מכיר, אז אתה יודע שאפשר

תא"ל שי טייב: הכלים שקיימים לנו כרגע הם כלי הצו 8, אני חושב שתהיה כלפינו יותר גמישות בתקני הקבע, ואמרתי פתרון של קבע הוא פתרון מוגבל בהקשר של איך יוצרים מסגרות

אלעזר שטרן: אני מבין

אלעזר שטרן:  אבל אנחנו עכשיו מדברים על אירוע חד-פעמי של חצי שנה, ואל תעשה מזה יצירת מסגרות ל-20 שנה קדימה

אלעזר שטרן:  אנחנו לא מבקשים שתפגע בזה

אלעזר שטרן:  אנחנו פשוט מבקשים, בגלל שיש עוולות בחברה הישראלית שכנראה גדולות על הפורום הזה לתקן אותן עכשיו, של האי-שוויון אני מתכוון, כבר דיברו על זה כאן

אלעזר שטרן:      בוא נצמצם את זה על ידי חלק מהדוגמאות שנתתי לך

אלעזר שטרן:  ולכן אמרתי, א' אני שמח שלא הוצאתם צווים, בגלל שהרי הייתה איזו שהיא אמירה שהיום זה היום שהיו אמורים לצאת הצווים

אלעזר שטרן:  אני חושב שהדברים האלו, בשבוע, לא צריך יותר, בשביל באמת ללמוד מה אנחנו יכולים יחד

אלעזר שטרן:      ואני מדבר בשביל לסחוט עוד מקומות כאלו, לקרוא כן לאנשים כאלו, בגלל שעל פניו באמת, אני לא רוצה להגיד לך שיש קומות שיש להם גם מכינה וגם שנה שנייה, הגדרה אחרת

אלעזר שטרן:  בינינו, גם אני נתתי לזה יד

אלעזר שטרן:  כשהייתי ראש אכ"א אולי עזרתי לזה אפילו, ואולי מסתבר שבטעות

אלעזר שטרן:  אני לא רוצה להגיד שעשיתי טעות בזה

אלעזר שטרן:  אם עשיתי, אני אגיד

אלעזר שטרן:      אבל אני חושב שההיענות של אותם מקומות לזמן מלחמה – אין דבר ערכי, יהודי, תקרא לזה איך שאתה רוצה, שבזמן כזה של נפגעים, של מלחמה שמתמשכת, אנשים בחלק מהמקומות ימשיכו להישען על הסדרים פוליטיים

אלעזר שטרן:  יש כאלו שיישענו, הם מנותקים מאיתנו

אלעזר שטרן:  אני אומר את זה בכאב גדול, אבל יש הרבה שזה מדבר אליהם

אלעזר שטרן:      בוא ננסה לעשות הכול, ואני מקבל את מה שכבר נאמר פה ואני יודע שאתה עשית את זה, אבל עוד יותר, ברוח טובה אם אפשר, כמה שאפשר, ולהגיד 'תראו, זאת המציאות'

אלעזר שטרן:  אנחנו מדברים פה על חצי שנה, מהפעם הבאה כבר נדע, גם אתם תדעו, מה עושים עם השנה השנייה

אלעזר שטרן:  אבל אני באמת חושב שיש לנו עוד מה לעשות לפני הגזרה הזאת, והאחוזים, העירו לך פה נכון

אלעזר שטרן:       בסוף, גם בתוך המכינות, מצד אחד אתה אומר למכינות או לשנת השירות או לא משנה מה, 'תביאו לי בנים לוחמים'

אלעזר שטרן:  מצד שני, כשאתה סופר אחוזים אתה שם בתוך, וגם את אלה שאתה אומר 'אל תגעו בהם'

אלעזר שטרן:  אז יש כאלה שעל פורום מסוים אתה אומר ל-50% אפילו

אלעזר שטרן:  תיקח מכינה או שנת שירות, אתה אומר ל-50% מהבנים הלוחמים או לפעמים גם יותר, 'תעזבו את זה'

אלעזר שטרן:  ואתה רואה, הם לוחמים, ובאמת הכי טובים שיש לנו

אלעזר שטרן:      ולכן אני חושב שמצווה עלינו, ואני מכיר את העומס עליכם, אני מבין, אנחנו כולנו חיים בתוכנו על לילות של אלה שיושבים פה נראים בערך אותו דבר

אלעזר שטרן:  אבל אנחנו רוצים שגם אם אנחנו יכולים לעזור במשהו, כמו חלק מהדוגמאות שנתתי כאן, אולי הן תלויות בנו, אולי הן תלויות בתקנים, אולי בתקציבים

אלעזר שטרן:  אני לא יודע מה, תגידו

גלעד קריב: תלויות בעיקר בהתארגנות, גם אדוני הרח"ט, תראה

גלעד קריב:  מכיוון שאנחנו רוצים להיות פרקטיים, אתה צריך - - -     

אלעזר שטרן: רגע, סליחה רגע שנייה

אלעזר שטרן:  שי, אתה רוצה עוד לסיים או שאנחנו נעבור?     

תא"ל שי טייב: ברור שאני רוצה לסיים

אלעזר שטרן: אז בבקשה

גלעד קריב: נהיה בשקט, עד שתבקש שנעלה עוד שאלות

תא"ל שי טייב: אני רוצה לחזור למספרים ברשותכם

תא"ל שי טייב:  אני חוזר על מה שאמרתי קודם

תא"ל שי טייב:      אל מול האנשים שהיו אמורים להתגייס רק בשנה הבאה, אנחנו אל מול 8,600 לערך מכינות ושינשין

תא"ל שי טייב:  קבענו מכסה של 850, אל מול סדר גודל של 2,300 שאמורים להתגייס בשנת הגיוס הבאה, בהסדר ובישיבות הגבוהות

תא"ל שי טייב:  חלק מהם למסלול שנקרא ישיבה גבוהה, וחלק מהם פשוט עוזבים את הישיבות לפני ומחליטים להתגייס לשירות מלא

תא"ל שי טייב:  קבענו מספר של 450

גלעד קריב: 2,300 הללו הם בעצם השנה א' של ההסדר?     

תא"ל שי טייב: הם לא רק שנה א' של הסדר

תא"ל שי טייב:  יש במסלולים האלו גם קבלת החלטות אישיות של הפרט

תא"ל שי טייב:  את חלקן אני מבסס אותן על סטטיסטיקה

תא"ל שי טייב:  אם בחור בהסדר – כמו שחבר-הכנסת ביטון אמר – אחרי שלושה חודשים החליט להתגייס, אני עושה על זה סטטיסטיקה

תא"ל שי טייב:      אם בתוך הישיבות הגבוהות, בכל שנה בערך 100, 150 מכל שנה, בערך 500 מתגייסים החליטו שהם עוזבים את הישיבה ומתגייסים ל-32 חודשים

תא"ל שי טייב:  אתם יודעים שהרי גם במסלולים של הישיבות הגבוהות רק מיעוט, רק 300 מגיעים ועוברים את הגיל 22, כל היתר - - -     

אלעזר שטרן: בגלל זה הם ברי-שיח שלנו

אלעזר שטרן:  בגלל שאנחנו יודעים, זה נכון

אלעזר שטרן:  לכן אמרתי שכדאי לדבר איתם

תא"ל שי טייב: אז אני מסביר את ההיגיון

תא"ל שי טייב:  לכן בשנה הבאה היו אמורים להתגייס כל אותם חניכי מכינות ושנות שירות, כבר אמרתי את המספר כמה פעמים

תא"ל שי טייב:  והיו אמורים, לפי הסטטיסטיקה, שהפכה להיות איך שהפרט מתנהג, וזה לא דבר באופן חד משמעי מוחלט, כי אפשר לעבור ולדחות עוד ועוד, סדר גודל של 2,300 אנשים מהישיבות

גלעד קריב: רק שזה לא המספר הרלוונטי

גלעד קריב:  אבל אתה מציג מספרים, אני רוצה לשאול כמה אני שם ישיבות הסדר וישיבות גבוהות בצד? כמה תלמידים נמצאים היום לדחייה?     

תא"ל שי טייב: אולי תיתן לי להגיע לסוף? אם אני אחרי זה לא אענה, תגיד שהתחמקתי מהשאלה

תא"ל שי טייב:  זה לא נעים, באמת

גלעד קריב: אני מתנצל

תא"ל שי טייב: אל מול הקבוצה הזאת שאמורה להתגייס ב-2024, אלו המספרים ואתם יכולים לראות שהשיעורים ששמנו פה הם גבוהים, גם בתוך ההסדר וגם בתוך הישיבות, מתוך הפוטנציאל

תא"ל שי טייב:      לגבי השאלה של כמה דחויים יש סך הכול

תא"ל שי טייב:  זאת השאלה שחבר-הכנסת קריב מחכה לתשובה עליה

תא"ל שי טייב:  יש מן הסתם במכינות ובש"ש, כיוון שרובם עושים באותה שנה, זה פחות או יותר אותם מספרים

תא"ל שי טייב:  ובכל המסלולים האחרים שלה הישיבות, ועוד הערה פה

תא"ל שי טייב:  יש גם תנועות בין המסלולים

תא"ל שי טייב:  כולל תנועות בין המכינות לבין ההסדר לבין הגבוהות וכן הלאה, מי שבקיא ברזי הפרטים יודע איך הדבר הזה עובד

תא"ל שי טייב:  ולכן, תלוי באיזה יום חתכת

תא"ל שי טייב:  אגיד זאת כך, מי נמצא בכל אחד מהדיחויים והמועדים ובאיזו שנה

תא"ל שי טייב:  יש סדר גודל בממוצע של בין 5,700-5,500 אנשים, זה משתנה עם השנים

תא"ל שי טייב:  זה אדם שיכול להיות בדחיית גיוס של שנה, שנתיים, שלוש, חמש, זה יכול להיות גם אדם שבסוף האפקטיביות שלי תהיה, ושוב אני חוזר לנקודה שאמרתי קודם, לא שינינו, ואפשר גם על זה להתווכח ויכוח ארוך, ואולי לתקן את זה או אולי לדון בזה, לא יודע אם לתקן את זה, לדון בזה במקומות הרלוונטיים

תא"ל שי טייב:  יש גם אנשים שבאים למסלולים מקוצרים, יש אנשים שגם אם אני אקדים אותם – אני אומר פה על השולחן – הם פחות רלוונטיים ללחימה, כי המסלולים שלהם הם מסלולים קצרים מאוד של 11 חודשים וכן הלאה

תא"ל שי טייב:      ולכן מול הפוטנציאל הזה, אני חושב שהתוכנית היא לא שווה, היא לא שוויונית, מהסיבה הפשוטה שהמסלולים הם לא שוויוניים, אבל היא מאוזנת

תא"ל שי טייב:  וזה היה העיקרון שלנו

רם בן ברק: זה אי-שוויון על אי-שוויון

תא"ל שי טייב: אז אולי נלך לראשית הצירים, אם אתם חושבים שזה אי-שוויון

תא"ל שי טייב:  אז כמו שאמר חבר-הכנסת ביטון, בואו נדון לכתחילה בכל הדברים

תא"ל שי טייב:      אנחנו נמצאים במלחמה בקצב זמן שצריך לקבל בו החלטות, בקצב זמן שרוצה לשמר

תא"ל שי טייב:  אני אומר מה ההחלטות שאנחנו קיבלנו, אפשר לחלוק על זה, זה בסדר גמור

תא"ל שי טייב:  באופן שבו צריך לבנות את הצבא, בקבלת החלטות עכשיו, כי זאת מלחמה

תא"ל שי טייב:  אפשר לדון אחרי זה בלסדר את הדברים, במה שנקרא ראשית הצירים

תא"ל שי טייב:      עוד שניים-שלושה דברים קצרים וגם התייחסות לשאלות, ובזה אני אסיים

תא"ל שי טייב:  דיברתי על סוגיית ההתראה הקצרה ולמה אנחנו צריכים לעשות את זה, בהתאם לאמירה שלך, יושב-ראש הוועדה

תא"ל שי טייב:  אכן אנחנו ביקשנו את השמות, לקבל אותם היום כדי להכין את הצווים כדי לשלוח לאנשים וכדי לצאת לדרך, כי אחרת גם האנשים עצמם ייפגעו

תא"ל שי טייב:  צריך להגיד את זה, גם האנשים עצמם ייפגעו בעניין הזה, גם בהיבט המנטלי וגם בהיבט הביצועי של התכנון

מיכאל ביטון: הבהרת קודם שהם קיבלו התראה, אבל הם לא קיבלו צווי גיוס

תא"ל שי טייב: נכון

מיכאל ביטון: אבל זה בגלל טכניקה, או שאתה אומר, יש גם אצלכם אפשרות שלא כל מי שקיבל התראה יגויס בסופו של דבר?     

תא"ל שי טייב: אחלק את זה לשתיים

תא"ל שי טייב:  אחד, יכולנו לתת את צווי הגיוס לפני חודש או חודשיים, זה אם היינו עושים חיתוך גס ואומרים, 'באופן אקראי בוא ניתן למערכת לעשות את זה'

תא"ל שי טייב:  לא רצינו לעשות את זה, כי רצינו לקיים את  ההידברות הזאת

תא"ל שי טייב:  רצינו גם שההחלטה תהיה בידיים של ראשי המוסדות

תא"ל שי טייב:      לגבי האנשים ולמה גם חשוב שהאנשים יקבלו את ההתראות, כי גם אחרי שכל ראשי המוסדות יגידו 'פלוני הולך ואלמוני נשאר', יהיה פה פרט שמתנהל מול המערכת, וחלקם אני מניח יציגו בעיות ועניינים, ולכן אנחנו צריכים גם לייצר את הדבר הזה, כדי לתת איזו שהיא גמישות, כדי להתנהל הלאה

תא"ל שי טייב:  זאת הסיבה שלא עשינו

תא"ל שי טייב:      יחד עם זאת, שעון החול מתקתק

תא"ל שי טייב:  בסוף, צריך לתת לבן אדם צו חוקי, ולהכין אותו

תא"ל שי טייב:  החלוקה והמתווה נעשים בעינינו באופן מאוזן, גם אם הוא לא מתווה, והוא לא סוציאלי, וגם אם לכתחילה המסלולים האלה הם לא מסלולים שמקנים את אותה זכות דחייה לכל אחד מהתלמידים

תא"ל שי טייב:      אני כן רוצה להגיד עוד מדרגה אחת, שאותה מנהל משרד הביטחון בהיבט הזה של בין המכינות לבין הש"ש

תא"ל שי טייב:  אני הייתי כמובן – לא ציינתי פה – שותף גם לשני מפגשים לפחות, עם מנכ"ל משרד הביטחון שעוסק בזה באופן אישי והוא גם שם מתווים תחת חשיבה, שאקרא לה לא-קשיחה, אלא כזאת שמנחה להסתכל על המשימות ועל התייחסות לפעילויות בעוטף ומול החברה וכן הלאה

תא"ל שי טייב:       לכן, גם פה יכולה לעלות הטענה, 'רגע, למה זה לא שווה בין כולם?' כי יש פה ניסיון להסתכל על זה בצורה יותר חכמה, ואני יודע שיש פה גם עניין על הפרק של העניין הכלכלי, ואני מניח שגם זה משרד הביטחון יתייחס לעניין הזה

תא"ל שי טייב:  הוא עוסק בזה, בכל מי שקשור למי שיצאו לו חניכים מהמוסדות, והוא מתוקצב לפי החניכים

תא"ל שי טייב:  אז גם לדבר הזה נתנו מענה

תא"ל שי טייב:      אני רוצה להתייחס ברשותך, חבר-הכנסת שטרן, לכמה מהדברים ששמת פה

תא"ל שי טייב:  אתן דוגמה, נגעת פה באלה שהפרופיל המקצועי יאפשר לשבץ ללחימה, ולא היה בלחימה עד כה

תא"ל שי טייב:  נתת פה דוגמה על הפטורים ועל הנפשי, וכן הלאה

תא"ל שי טייב:   חלק מהדברים הם בוודאי חשובים ביותר למודל צבא העם ולשירות ולהכניס כמה שיותר מתחת לאלונקה

תא"ל שי טייב:  אני לא בטוח שכולם יתרמו באופן מיידי ללחימה

תא"ל שי טייב:  כי מי שקיבל, או מי שרצה, או מי שהלך, או מי שהיה בסטטוס של קרוב, הוא כנראה לא יעבור למדרגה הזאת שאנחנו מדברים עליה כאן – לוחמים בחטיבות החוד המתמרנות של צה"ל ובפיקוד וכן הלאה

תא"ל שי טייב:    אני יכול לעשות פה אשליה לעצמי

תא"ל שי טייב:  אלחץ את הכלי הזה שנקרא אצלי "פחות נשר נפשי", לו יצויר שאני יכול לעשות דבר כזה, כי בסוף יש אנשים

אלעזר שטרן: גם רפואי

תא"ל שי טייב: כן, אני לא רופא, לכן אני אומר לו יצויר שאני יכול

תא"ל שי טייב:  אבל נניח שהייתי עושה את הדבר הזה, כנראה שמי שחנה בכתובת הזאת לא יתרום באופן מיידי לטובת האירוע שאנחנו נמצאים פה עכשיו במלחמה

תא"ל שי טייב:      עכשיו אנחנו מנהלים פה דבר אחד שהוא למלחמה כאן ועכשיו, ועבודת מטה עמוקה, שאתה יודע שהיא לא נעשית בחודשיים של לפרק ולהרכיב מחדש את כל הדברים האלו שירחיבו את מעגל המשרתים

תא"ל שי טייב:  אני רוצה לתת דוגמה אולי פרקטית מהמילואים

תא"ל שי טייב:  כשהיינו פה גם אצלך בוועדה על סוגיית גיל הפטור, עשינו את זה כדי שיותר אנשים יהיו חלק, שנרחיב יותר, שנקים יותר יחידות וכן הלאה

תא"ל שי טייב:  אז יש פה עבודות שאי אפשר לגמור אותן בדקה אחת או במחזור אחד

תא"ל שי טייב:       בהקשר לתקני קבע, אנחנו לא בונים את המסגרות או את בניין הכוח

תא"ל שי טייב:  אפשר לשער את זה, ואפשר לעשות הערכה סטטיסטית, אבל זה הרבה יותר מורכב לבנות מסגרות ולהשלים כוח באופן מובטח במקומות שתלוי בהתנדבות הפרט

תא"ל שי טייב:      לדוגמה, שואלים הרבה פעמים, האם בחלק מהיחידות, אם נציע לכולם קבע, האם אנשים יישארו ולא נצטרך לעשות פעולות כמו להשאיר אנשים בזה

תא"ל שי טייב:  יש יחידות שבעיניי אין דיון שאם נגיד להם 'תישארו בקבע' אנשים יישארו

תא"ל שי טייב:  הם גם חתמו לפני שהם התגייסו, זה כל היחידות המיוחדות

תא"ל שי טייב:  ויש יחידות שהשירות, שהעומס וכן הלאה, הם מביאים למצב שהקבע, גם כשאתה נותן קבע, וגם כשאתה נותן אותו בתנאים נגיד סבירים, הם לא תנאים מושלמים – אנחנו יודעים שהסטטיסטיקה היא כזאת שאתה לא יכול לבנות על זה כוח

תא"ל שי טייב:  ואנחנו צריכים פה סד"כ

רם בן ברק: יותר מזה

רם בן ברק:  כל מי שעובר ממילואים לקבע, נגרם מהמילואים

רם בן ברק:  בסופו של דבר - - -     

תא"ל שי טייב: אתה צודק, נכון

אלעזר שטרן: אבל זה כבר מספרים אחרים לגמרי, ובמילואים אנחנו יודעים - - -     

גלעד קריב: תת-אלוף טייב, אבל המספרים פה הם חזות הכול

גלעד קריב:  תראה, אתה אומר - - -     

תא"ל שי טייב: לא חזות הכול, חזות הכול זו המלחמה - - -     

אלעזר שטרן: גלעד, תן לו שנייה אחת, הוא מסיים

תא"ל שי טייב: אנחנו עוסקים עכשיו בקורס קצינים למילואימניקים גם בלחימה

תא"ל שי טייב:  עד היום היה קורס קצינים לתומכ"לים, עוסק בזה פיקוד האימונים וההכשרות, אלו הם הדברים שנאמרו פה

אלעזר שטרן: עוסקים בזה, זה אומר שיש?     

תא"ל שי טייב: זה אומר שצפוי להיות

תא"ל שי טייב:  שיש תוכנית שאומרת שעד עכשיו עשינו קורס קצינים רק לתומכ"לים, במשך שלושה שבועות

תא"ל שי טייב:  ברור שלעשות קורס קצינים למילואימניקים שהוא קורס קצינים ללוחמים, הוא צריך להיות יותר ארוך והוא מטיל נטל נוסף, אבל זה קודם המילואים

תא"ל שי טייב:      לגבי הסוגיות של הקבע, אחד מתחומי האחראיות שלי זה גם לאשר את מי יוצא לקורס קצינים בכל מחזור

תא"ל שי טייב:  אני יכול להגיד שעם המחזור שהוצאנו עכשיו היינו הרבה יותר חופשיים בהיבטי הקבע

תא"ל שי טייב:      אז אני חושב שיש לנו פה את הגמישות לגלות שמי שרוצה לצאת גם יכול, בוודאי אנשים שהוכיחו את עצמם תחת אש, אז יש לנו אינדיקציה הרבה יותר טובה מאשר דברים תאורטיים לגבי היכולות שלהם

תא"ל שי טייב:  זהו, אני מבחינתי שמתי את הדברים כמו שהם

גלעד קריב: אבקש רגע לדבר על המספרים, לפני הפתרונות

גלעד קריב:  כשעוסקים בסוגיה המורכבת של השוויון בנטל, גם בזמן לחימה וכולנו מעמידים את הצורך המבצעי של צה"ל בראש סדר העדיפויות

גלעד קריב:  אני לא חושב שיש פה מחלוקת, בטח לא בין חברי-הכנסת

גלעד קריב:  אבל בסופו של דבר, השקיפות, תחושת ההוגנות, היא חלק ממרכיבי העוצמה של צה"ל

גלעד קריב:      עכשיו, תראה אדוני

גלעד קריב:  המספרים שאתה מסרת הם המספרים, אבל אנחנו קוראים אותם אחרת לגמרי

גלעד קריב:  במכינות ובשנות השירות, אלו מסלולים שבגדול יש בהם רק שנה א'

גלעד קריב:  במכינות יש גם קצת שנה ב', אבל זה כבר כמעט לא רלוונטי, כי בגיוס דצמבר רוב הנטל בא משנה ב' של המכינות

גלעד קריב:  אין יותר לוחמים בשנה ב' של המכינות, גם השנה ב' במכינות היא לא שנה, היא חצי שנה, זה ממילא נגמר

גלעד קריב:  אין שנה ב' במחזור הזה יותר

גלעד קריב:  גם בנים גם בנות

גלעד קריב:  הם התפזרו, די, נגמרה חצי השנה של דחיית שירות

גלעד קריב:      אנחנו מדברים על 850 הקדמות גיוס בשנת שירות ובמכינות מתוך אוכלוסיית מלש"בים של 4,200, הבנים

גלעד קריב:  לא 8,600

גלעד קריב:  4,200 זה 20%

גלעד קריב:  בישיבות הגבוהות פלוס ישיבות ההסדר, מדובר על 450 מתוך 5,500, לא מתוך 2,300, מתוך 5,500

גלעד קריב:  וזה 8%

גלעד קריב:  אלה הנתונים, ואין אחרים

גלעד קריב:  מהמכינות ומשנות השירות אתם גורעים 20%, אחרי שכבר פגעתם בתוכניות של שנה ב' של המכינות בצורה קשה מאוד

גלעד קריב:      ועכשיו אתם מדברים על 450 מלש"בים מישיבות ההסדר והישיבות הגבוהות מתוך 5,500, לא 2,300

גלעד קריב:  לא מעניינת הסטטיסטיקה של מי מתגייס שנה הבאה, אלא מי נמצא בגיל גיוס וכרגע נמצא באיזו שהיא תוכנית עכשיו

גלעד קריב:  נשאלות פה שתי שאלות

גלעד קריב:  אחת, אז או שאתה משווה את כולם לכולם - - -     

אלעזר שטרן: גלעד, אנחנו הבנו את השאלה הזו

אלעזר שטרן:  השאלה הזו של המספרים היא ברורה לנו, גם אפשר להסתכם בזה שאתה אומר רק על בנים, ובמכינות אתה סופר בנים ובנות, ובסוף אתה גוזר רק על הבנים

אלעזר שטרן:  השאלה היא ברורה

אלעזר שטרן:  אני רוצה לשמוע גם את האחרים שבאו, ואנחנו נחזור להקשיב לך

גלעד קריב: אני יכול רק בקשה אחת שהוא יענה אחרי זה?     

אלעזר שטרן: כן, הוא יענה על הכול

אלעזר שטרן:  אל תדאג

גלעד קריב: אז אני רוצה לשאול עוד שאלה פרקטית

גלעד קריב:  אני רוצה לשאול מה הדיאלוג שלכם עם הישיבות הגבוהות? שהן המאגר בעיניי הכי רלוונטי, כי ישיבות ההסדר בהחלט מתחת לאלונקה המבצעית, ממש קשה לי לייצר פה הנגדה בין המכיניסטים והשינשינים לישיבות ההסדר

גלעד קריב:  כולנו יודעים שבוגרי כל המסלולים הללו נושאים את האלונקה ועל האלונקה

תא"ל שי טייב: גם של הישיבות הגבוהות, שלא נעשה פה עוול

תא"ל שי טייב:  זה עוול, מה שאתה אומר זה פשוט עוול

אלעזר שטרן: הישיבות הגבוהות שהוא מדבר עליהן זה ישיבות שמתגייסות בסוף והוא נתן לך את הנתונים פה

גלעד קריב: אני לא נותן ציונים לדבריך, אתה לא נותן ציונים לדבריי, הכול בסדר

גלעד קריב:  חס וחלילה, שלא ישתמע, אני רק אומר שבישיבות הגבוהות, המסלול הוא פחות מובנה - - -     

מיכאל ביטון: אני מבקש, אני לא יודע מי זאת הגברת, אבל זה לא ראוי שהוא ידבר ויקבל הערות באוזן מאחורה

מיכאל ביטון:  אני לא יודע מה תפקידך, אבל אם את רוצה, בואי לשולחן ותגידי את דברייך

גלעד קריב: אנחנו מסירים את הכובע בפני כל המסלולים החשובים הללו

גלעד קריב:  השאלה שלי, מה קורה בדיאלוג שלכם עם הישיבות הגבוהות? נראה לי שיש מאגר שבסוף לא מטופל כמו ישיבות ההסדר

גלעד קריב:      ובנוסף, האם אתם מוכנים לשקול – ואני יודע שזה קשה –  אבל בסופו של דבר, אלה שיוקדמו להם הגיוסים, הגיוס יתבצע לא באפריל, אלא במאי כך שבעצם היציאה משנות השירות ומהמכינות תיעשה רק לפני פסח, אני מדבר גם על הקטנת המספר, אבל אלה שלא נצליח להקטין, האם אתם יכולים להיערך לכך שתידחו את הגיוסים? הגיוסים צפויים להיות בתחילת אפריל עד אמצע אפריל, והאם אתם יכולים לדחות אותם? יש מחזור גיוס במאי מיוחד וקטן, האם בעבודת מטה שלכם במקום בגיוסים החל מאוגוסט - - -     

אלעזר שטרן: טוב, הבנו

אלעזר שטרן:  תודה

אלעזר שטרן:  ניר, בבקשה

אלעזר שטרן:  כל אחד שמדבר שיציג את עצמו, ומי שירצה, שירים את היד, אנחנו נשתדל לתת כמו שאמרתי קודם

אלעזר שטרן:  בבקשה

ניר מאיר: בוקר טוב לכולם

ניר מאיר:  אני ניר מאיר, אני מזכ"ל התנועה הקיבוצית

ניר מאיר:  אנחנו מובילים שנות שירות בהרכב של 1,200 מתנדבים כרגע, ונצטרך להיפרד מ-100, אני חושב

ניר מאיר:  כמובן שמתוך 1,200 יותר מחצי הן בנות

ניר מאיר:      אני רוצה להתחיל בחוויה אישית

ניר מאיר:  תקשיבו, תשמעו קצת היסטוריה

ניר מאיר:  באוגוסט 1978 הוזמנו סאדאת ובגין לקמפ דייוויד

ניר מאיר:  בסיני היו הרבה מאוד טנקים, תשע פלוגות הסדר לפני חזרה לישיבות

ניר מאיר:  התחושה בצבא הייתה שאם זה לא ייגמר בשלום, זה ייגמר במלחמה

ניר מאיר:      ירד הרב עמיטל, זכר צדיק לברכה, לסיני, ושכנע את תשע פלוגות ההסדר שהם להישאר בצבא

ניר מאיר:  אני יודע את זה, אני הייתי מ"מ באחת הפלוגות האלו

ניר מאיר:  גם כל שירות המילואים שלי אחרי זה בשריון היה עם הסדרניקים, חלקם אגב גדלו להיות רבנים גדולים

ניר מאיר:  זה כוח לחימה מובחר, מה פתאום מוותרים עליהם? לפחות ברמת השוויון חייב, השוויון הרי חייב לא רק להיעשות, הוא חייב גם להיראות

ניר מאיר:      אני חושב שצה"ל התברך בזה, והשינשינים שבסופו של דבר יקרעו אותם מהמשימות החשובות שלהם ירגישו לא פראיירים

ניר מאיר:  כי בצורה הקיימת כרגע, התחושה הזאת של איפה ואיפה פוגעת פגיעה שנייה

ניר מאיר:      אני כבר מזכ"ל תקופה ארוכה, בכל שנה אנחנו מגיעים לבה"ד 1, בכל שנה אנחנו שומעים ממפקד בה"ד 1 כמה החומר האנושי שמגיע משנות השירות, יש לו ערך מוסף, אב זו גם תרומה אדירה לחברה האזרחית

ניר מאיר:  ויש כאן ויתור כפול

ניר מאיר:      ואני אומר, בסוף, כשהמסר שלנו צריך להיות אחיד, אנחנו מבינים את הצורך

ניר מאיר:  אנחנו נישא בנטל אבל באופן שוויוני

ניר מאיר:  אל תפלו אותנו ואת בנינו לרעה בגלל מפתחות פוליטיים, זה לא לעניין

אלעזר שטרן: תודה

אלעזר שטרן:  שלומי קסטרו, בבקשה

שלומי קסטרו: 	שלומי קסטרו, מנכ"ל מועצת ארגוני הנוער, במסגרתה יש לנו ועדת שנת שירות עם 17 גופים, נמצאים פה הגופים

שלומי קסטרו:  אלינור מ"בקהילה", טל מהסוכנות

שלומי קסטרו:  נמצא פה אייל חפר מהתנועה החדשה, השומר החדש ויושב-ראש הוועדה, רויטל מצמרת

שלומי קסטרו:  חלק מהנציגים שהגיעו לכאן ומפעילים

שלומי קסטרו:      אני במילואים היום, מכאן אני ממשיך לבא"ח גבעתי

שלומי קסטרו:  בא"ח גבעתי הוא חלק מהמאמצים של הצבא, למצוא פתרונות

שלומי קסטרו:  הוא קיצר, הוא יצר איזה שהוא מסלול של 07 חירום, כל מיני דברים מעניינים, על מנת להזין לחימה לאותו מענה, לאותו צורך

שלומי קסטרו:  אז הצבא עושה דברים

שלומי קסטרו:      אם יש מקום שמייצר שוויון הזדמנויות בישראל, זה צה"ל

שלומי קסטרו:  וזה מאוד חשוב להניח את זה בשיח

שלומי קסטרו:  אבל כילד שגדל בפריפריה, כמי שהוביל מסגרות ויש לו מסגרות שנות שירות, הוא המקום שיש בו שוויון הזדמנויות, יש אתגר של שוויון בנטל

שלומי קסטרו:      ראשית, אנחנו נמצאים במלחמה, רח"ט תומכ"א אמר את זה, אמרנו את זה גם למנכ"ל משרד הביטחון וגם ליניב, ראש אכ"א

שלומי קסטרו:  יש לנו את אותו טיעון של רח"ט תומכ"א, אנחנו נמצאים במלחמה ובניין הכוח החינוכי הוא לא פחות חשוב

שלומי קסטרו:       שנית, צריך למסגר את הדיון

שלומי קסטרו:  בסוף מדובר רק על ארבעה חודשים

שלומי קסטרו:  היה לי דיון הפוך על זה עם ראש אכ"א, והוא אומר לי 'מה אתם עושים רעש על ארבעה חודשים?', אמרתי לו 'בדיוק על זה אני מדבר איתך'

גלעד קריב: זה כל השנה

שלומי קסטרו: זה ארבעה חודשים

שלומי קסטרו:  וזה חשוב למסגר את הדיון, ואם נמסגר אותו יכול להיות שהוא יתייתר

שלומי קסטרו:  אנחנו נכנסנו לסערה, לסוגיות של לכידות חברתית

שלומי קסטרו:  אנשים מצאו את עצמם בכלל בדיונים שלא קשורים לאירוע, על ישיבות ההסדר, הדיונים של 6 באוקטובר

שלומי קסטרו:  מצאנו את עצמנו נקלעים אליהם

שלומי קסטרו:      בעניין המשמעויות החינוכיות, אני אשמח שדני ייתן עליהן כמה מילים, אם זה בסדר

אלעזר שטרן: טוב

אלעזר שטרן:  בזמן שלך, דני, קדימה

דני ולעל: שלום

דני ולעל:  דני ולעל, מנכ"ל מרכז מעשה

דני ולעל:      כמו ששלומי התייחס, אני מייצג את החברים מוועדת שנת השירות

דני ולעל:  כל מי שיושב כאן מתעסק בחוסן הלאומי

דני ולעל:  שלומי התייחס למקום של צה"ל בהקשר של הקידום, של הניידות ושל שוויון ההזדמנויות

דני ולעל:  אני חושב שכל מי שיושב כאן מבין ומניח את זה

דני ולעל:      בארגוני הנוער אנחנו בשותפות מלאה עם משרד הביטחון, הובלנו מהלך שלם שהמפעל הזה ייגע וישפיע

דני ולעל:  לא רק מי שמחוזקים יגיעו לפריפריה להתנדב, אלא בתוך החבורה הזו שתתגייס יש צעירים בני הפריפריה שהפכו מכיניסטים ושינשינים והם עתידים למצוא את עצמם בשירות רגע לפני סיום התהליך החינוכי שהם צריכים לעבור, על מנת להפוך חיילים מצטיינים ומפקדים מהוללים

דני ולעל:  ויש לנו ניסיון בזה ואנחנו חווים את זה

דני ולעל:      90% מהארגון שאני מנהל זה צעירים בני הפריפריה שעושים מכינות ושנות שירות, ואני רוצה להוריד את הכובע בפני כל מי שהתעסק בנושא הזה, ולהבין שיש קשר בין זה לבין גם מה שקורה כאן באירוע

דני ולעל:  כי יש פה, מעבר למה שמתרחש כאן ועכשיו, כי האירוע של הגיוס של ה-850 חבר'ה שהוא מורכב מאוד, אני רוצה להניח אירוע לטווח הרחוק

דני ולעל:      יש פה בעיה של משבר אמון מול הצעירים

דני ולעל:  אנחנו היום בתוך תהליך גיוס מול צעירים שאומרים לנו 'על מה אתם מדברים? הרי יגייסו אותנו, אנחנו בתוך לחימה'

דני ולעל:  עכשיו, התשובה שלנו הערכית, 'כן, יכול להיות

דני ולעל:  כי יש מלחמה, אתם גם חלק

דני ולעל:  ואם אתה לא בא בגלל הסיבה הזו, אז לא צריך'

דני ולעל:  אנחנו מבינים את הסיטואציה, אנחנו מבינים את הסיפור של המלחמה, הטיעון הוא אותו טיעון, של כולנו

דני ולעל:      הסיפור החינוכי, לקטוע אותו כאן ועכשיו

דני ולעל:  הוא חסר, הוא לא שלם, הוא בעייתי מאוד

דני ולעל:  אני הגעתי עם בקשה אחת, שוב להתייחס לסיפור שנה א'

דני ולעל:  שנה א', כאן ועכשיו לגדוע אותה, היא בעייתית והיא מורכבת

דני ולעל:  שלא לדבר על יעדי ההתנדבות

דני ולעל:      האנשים שלנו במלונות, ברשויות

דני ולעל:  לצערי, הסיטואציה הזו הולכת לפגוע גם בזה, כי התפרקו קומונות

דני ולעל:  אנחנו מבינים לאן זה יכול להיגרר

אלעזר שטרן: ברור, וגם המפונים ייפגעו בין הראשונים

אלעזר שטרן:  תודה

אלעזר שטרן:  כן, בבקשה

יואב זנאתי-לביא: שלום לכולם

יואב זנאתי-לביא:  יואב זנאתי-לביא, ראש מכינת בארי

יואב זנאתי-לביא:  אני פה גם בשמי, אבל גם בשם עולם המכינות הקדם צבאיות, שמורכב ממכינות תורניות, מכינות מעורבות של דתיים וחילוניים ומכינות חילוניות

יואב זנאתי-לביא:  חשוב לי להגיד את זה, אני לא לבד

יואב זנאתי-לביא:  אני לא מדבר רק בשמי

יואב זנאתי-לביא:      הוועדה הזאת מתכנסת אחרי שבוע וחצי של מאבק

יואב זנאתי-לביא:  בלי המאבק הזה זה לא היה קורה, כל חברי-הכנסת שיושבים כאן שותפים לו

יואב זנאתי-לביא:  ברשות יושב-ראש הוועדה, אנחנו לא סתם יושבים כאן, הצלחנו להוריד את המספרים באופן משמעותי, מ-1,250 שינשינים ומכיניסטים, שהיו אמורים להתגייס, ל-850

יואב זנאתי-לביא:  חשוב להגיד את זה, ובישיבות המספר עלה מ-150 ל-450

יואב זנאתי-לביא:  ירדנו מ-90% ל-65%

יואב זנאתי-לביא:      אבל כמו שאמרו פה לפניי, אנחנו עדיין רחוקים מהוגנות בנטל

יואב זנאתי-לביא:  אנחנו עדיין מגייסים תלמידי שנה א' לעומת שאר המסגרות שמגייסות רק תלמידי שנה ב' ומעלה

יואב זנאתי-לביא:  ועם כל הכבוד, מתנדבים זה חשוב, שמעתי, זה לא אותו דבר

יואב זנאתי-לביא:  מצפים ממני לתת מכסה, זה לא דומה

יואב זנאתי-לביא:  אני מעריך את המתנדבים, אבל זה לא דומה, ולכן אי אפשר לדבר על זה

יואב זנאתי-לביא:  אף שההישג מרשים וחשוב, אנחנו עדיין לא נמצאים במצב שאנחנו רוצים להיות בו, והתוצאה לא מספקת אותי

יואב זנאתי-לביא:      אין במדינת ישראל שוויון, אנחנו יודעים את זה, ולכן צה"ל, כמו שנאמר פה על ידי יושב-ראש הוועדה, צריך להמשיך ולהוריד את המספרים, גם מול הגופים הנוספים שצוינו וגם דרך מיצוי אלטרנטיבות נוספות

יואב זנאתי-לביא:      8% מכלל החניכים שלנו הולכים להתגייס

יואב זנאתי-לביא:  20% מכלל הבנים, 40% מכלל הבנים הקרביים שלי הולכים להתגייס

יואב זנאתי-לביא:  תחשבו מה זה עושה למכינה

יואב זנאתי-לביא:  רח"ט תומכ"א דיבר על אפליה - - -         

מיכאל ביטון: יש לי שאלה אליך

מיכאל ביטון:  אתה מייצג המון גופים

מיכאל ביטון:  יש לכם אמירה ערכית, או מתעדפת בתוך מגוון הגופים? דהיינו מעמד של מישהו שהוא חצי-שנתי, מעמד של מכינה של נוער בסיכון? שינשין שהוא בפנימייה לנוער בסיכון? מול שינשין אחר

מיכאל ביטון:  האם אתם בתוך הארגונים של מכינות, שנת שירות ומכינות חצי-שנתיות בניתם מדרג כזה?     

יואב זנאתי-לביא: מכינות חצי-שנתיות מתגייסות במרס, אז הן לא חלק מהפול ולכן הן לא רלוונטיות

יואב זנאתי-לביא:  מערך שנות השירות והמכינות כולו עסוק מ-7 באוקטובר בכל המשימות הלאומיות

יואב זנאתי-לביא:  יש פה מכינות שפונו יחד עם המפונים לבתי המלון, קחו את נחל עוז שהלכו למשמר העמק, קחו את מכינת סופה שהלכו לעין גדי, ואני יכול לציין עוד שינשינים ומכיניסטים

יואב זנאתי-לביא:      אנחנו היינו בבתי המלון בים המלח, אנחנו עובדים בחקלאות מהיום הראשון

יואב זנאתי-לביא:  הרב רעי יפרט גם על עצמו

יואב זנאתי-לביא:  כולנו עוסקים במשימות לאומיות, אין פה ארגון יותר חשוב מהשני

יואב זנאתי-לביא:  כולנו שותפים סביב המעגל הזה, וראיתם שציינתי, מכינות ושנות שירות, אני לא מייצג פה רק את עצמי

יואב זנאתי-לביא:      רח"ט תומכ"א דיבר – וזה מבחינתי חסר תקדים – אודות אפליה על גב אפליה

יואב זנאתי-לביא:  גם עושים שירות מקוצר וגם פוגעים בחבר'ה שלנו באמצע שנת א' כי הם יהיו חלק מבניין הכוח ומהפיקוד והקצונה העתידיים

יואב זנאתי-לביא:  זאת אפליה על אפליה, צריך להגיד את זה

יואב זנאתי-לביא:      בשם הציבור החילוני, הדמוקרטי, הליברלי שאני מייצג אותו, מערכת החינוך הממלכתית כשלה ביכולת שלה לחנך את הילדים שלנו לתפישה ערכית, לתפישת עולם של מחויבות שלנו למדינה הזאת, היהודית והדמוקרטית, וכמובן לתפישת השליחות הציבורית

יואב זנאתי-לביא:      אנחנו, כל הארגונים של החינוך הבלתי פורמלי לקחנו את האחריות הזאת בשתי הידיים, אין לצעירים האלו עוד הזדמנות

יואב זנאתי-לביא:  יש לנו שנה אחת, אחריה החיים הבוגרים ונגמר

יואב זנאתי-לביא:  מי יהיו המ"פים והמג"דים? מי יהיו עובדי המגזר הציבורי? מי יהיו חברי-הכנסת? מי יהיו אנשי החינוך? בזה עוסק התהליך שלנו, בזה אתם פוגעים

יואב זנאתי-לביא:  צריך להסתכל לא רק על הטווח הקצר, אלא על הטווח הארוך

יואב זנאתי-לביא:      ודבר אחרון, אנחנו מחזיקים מתח מאוד לא פשוט בין המאבק להוגנות לבין המחויבות הבלתי מתפשרת שלנו לצה"ל ולמדינת ישראל

יואב זנאתי-לביא:  אנחנו נעשה מה שצריך ואנחנו נגייס את הבנים הלוחמים שלנו, אנחנו נמשיך להיות הכוח החלוץ שהולך לפני המחנה, לא משנה מה

יואב זנאתי-לביא:  אבל במקביל, אנחנו דורשים הוגנות בין כולם

אלעזר שטרן: תודה

אלעזר שטרן:  רק הערה אחת, ברוח הדברים דווקא כשסיימת

אלעזר שטרן:  אני חושב שהאמירה על מערכת החינוך שכשלה בצד הערכי, גם את זה צריך לבדוק

אלעזר שטרן:  בסוף, גם הלוחמים מצד אחד של מערכת החינוך הממלכתית וגם החניכים שבאים אליך ושהולכים לארגונים ולשנת השירות הם תוצרים של אותה מערכת

אלעזר שטרן:  עוד לפני שאתה נגעת בהם, ולכן אני מקבל את מה שאמרת, אבל הציון למערכת החינוך לא במקומו

יואב זנאתי-לביא: אפשר להיות חלוקים

אלעזר שטרן: נהיה זהירים קצת

אלעזר שטרן:  בבקשה, הרב רעי

אלעזר שטרן:  זה הבן של שר החינוך לשעבר, הרב רפי פרץ

אלעזר שטרן:  חבר שלי לכיתת הלימודים בישיבה

אלעזר שטרן:  בבקשה

הרב רעי פרץ: שלום

הרב רעי פרץ:  אני רעי פרץ, ראש מכינת עצמונה

הרב רעי פרץ:  אנחנו קיימים 31 שנה

הרב רעי פרץ:  החלפתי את אבא שלי כשהוא הגיע למקום הזה

הרב רעי פרץ:      אני בא בשם המכינות התורניות, אבל מייצג את כולם, יש לנו מעל 4,500 מתנדבים

הרב רעי פרץ:  אתמול לצערנו נפל הבוגר ה-14 של המכינה שלנו

הרב רעי פרץ:  בקיצור, נותנים ועושים

הרב רעי פרץ:  גיסי, שהוא בוגר המכינה הוא המג"ד של הגדוד שממנו הוא נפל

הרב רעי פרץ:  גיס אחר הוא גם בגדוד הזה והיה באירוע הזה

הרב רעי פרץ:  אני גם הייתי ב-100 יום מילואים, וקיבלתי עכשיו – כמו שאמרת, רח"ט תומכ"א – צו לעוד 36 יום

הרב רעי פרץ:      אז אנחנו נושאים בנטל, באמת, אנחנו פה כולנו סביב אותו שולחן וכולנו רוצים לתת למדינת ישראל

הרב רעי פרץ:  כבר 31 שנה שאנחנו וכל המכינות יודעים להכין אנשים שיעשו שירות משמעותי, רציני וארוך ויעשו שירות למדינת ישראל לאורך שנים

הרב רעי פרץ:  אנחנו יודעים איך לעשות את זה, אבל כדי לעשות את זה, אנחנו צריכים אותם אצלנו ביד במשך תקופה ממושכת, ואצלנו זה שנה וחצי

הרב רעי פרץ:  בודדים היו גם שנתיים, אבל שנה וחצי זה הזמן שאנחנו צריכים אותם, כדי שיהיו אחרי זה מג"דים ומח"טים ובחברה, בכל מוסדות מדינת ישראל

הרב רעי פרץ:      זו הנקודה הראשונה

הרב רעי פרץ:  הנקודה השנייה, הציבור הדתי-לאומי

הרב רעי פרץ:  ואני לא רוצה להיכנס פה לסוגיית המקומות האחרים, כי אני מסכים עם דברי רח"ט תומכ"א, ישיבת הר המור, לדוגמה, שהיא ישיבה גבוהה ציונית, למעלה מ-200 אברכים מגויסים ברגע זה

הרב רעי פרץ:  כלומר, הישיבות הגבוהות הציוניות נושאות בנטל, הן לא משתמטות והן נושאות בנטל בצורה מאוד רצינית וחזקה

הרב רעי פרץ:      לכן אני לא רוצה שיהיה פה דיון ישיבות ומכינות, אלא להגיד לגופו של עניין

הרב רעי פרץ:  תלמידי שמינית ששנה הבאה יש להם את האפשרות לבחור ישיבה או מכינה, כשמכינה מגויסת באמצע שנה, זה יהיה סימן שאלה אם ללכת כשבישיבה הם יכולים לעשות לפחות שנה וחצי

הרב רעי פרץ:  כלומר, זה משפיע על תלמיד שמינית לאן ללכת, ובסוף זה פוגע לאורך שנים שהוא לא יבוא למכינה, ואז יכול להיות שהוא יעשה שירות יותר מקוצר ולא יצא לקצונה

הרב רעי פרץ:  כלומר, אנחנו מסתכלים כבר לטווח הקרוב ולא רואים את הטווח הרחוק

הרב רעי פרץ:  אני רוצה רק להגיד, אבל באמת אין לי שום רצון שמהאמירה שלי תצא איזו שהיא פגיעה בישיבות הסדר ובישיבות גבוהות, אני מאמין במוסדות האלה וחושב שהם תורמים מאוד למדינת ישראל גם בלימודי התורה שלהם וגם בשירות הצבאי שלהם

הרב רעי פרץ:      דבר אחרון, אני חושב שהנכון ביותר – ורח"ט תומכ"א העלה את זה בפנינו – להאריך את השירות

הרב רעי פרץ:  בסך הכול מדובר פה על ארבעה חודשים

הרב רעי פרץ:  להאריך את השירות של המתגייסים, הבנתי שזה חקיקה של 3 קריאות בכנסת

גלעד קריב: יודעים לעשות את זה מהר כשרוצים

הרב רעי פרץ: להאריך את השירות, ואז ממילא קיבלנו עוד הרבה מאוד כוכבים לצבא והורדנו את כל הסיפור הזה

אלעזר שטרן: הרב רעי, העלית פה נקודה שאנחנו לא אמרנו אותה, אבל היא נקודה חשובה בהיבט הזה

אלעזר שטרן:  ועוד פעם, באי-השוויון זה עומד רק לרשות הממלכתי-דתי

אלעזר שטרן:  כרגע הוא יכול ללכת לתורתו אומנותו בלי מגבלות

אלעזר שטרן:  ואם אנחנו עכשיו שמים על המכינות הקדם-צבאיות הדתיות או התורניות מכסות באמצע השנה, אז הנכדים שלי יגידו 'למה לי להסתבך עם מכינה? אני אלך לישיבת תורתו אומנותו ואני מסודר'

אלעזר שטרן:  אין שום מכסות ואין שם כלום

אלעזר שטרן:      ואנחנו אומרים את הנקודה הזאת כל הזמן

אלעזר שטרן:  כשמסתכלים על החינוך הממלכתי והממלכתי-דתי, אז אי-השוויון צועק שם

אלעזר שטרן:  בגלל שבממלכתי-דתי, תמיד יש אפשרות לאן ללכת ולדחות, יש בצד תורתו אומנותו, ישיבות ציוניות, לא משנה מה נקרא

אלעזר שטרן:      והמכסות הן על האחרים, זה גם כן נמצא פה בלב השולחן, אבל אנחנו גם בימים של אחדות, וגם אנחנו באנו פה לא בשביל להתווכח בינינו, אלא בעת הזאת לנסות לפתור

אלעזר שטרן:  אני אומר לך, רח"ט תומכ"א, כמי שיושב עם החברים שלי שיושבים פה, הנושא הזה של חזרה לפחות כהוראת שעה ל-36 חודשים הוא דבר שאנחנו יכולים לעשות אותו, הרבה יותר מהר ממה שאתה חושב

מיכאל ביטון: אם הצבא ומשרד הביטחון יגבשו מדיניות מהר

מיכאל ביטון:  אנחנו בשבוע מביאים לך את החוק הזה

אלעזר שטרן: נכון

אלעזר שטרן:  זה מה שאני אומר, יש הבנה בתוכנו למרות שגם זה חוזר לאי-השוויון

אלעזר שטרן:  אין ספק

אלעזר שטרן:  יכול להיות שממילא צריך לעשות את זה ונעשה את זה

אלעזר שטרן:  אבל אם זה יכול לשנות את הגזרות שכאן, אז אנחנו נוכל לעשות את זה יותר מהר, וגם זה כמובן חלק מהפתרונות, אני לא צריך להפתיע אותך עם להגיד לך שהדבר הזה לא הוחלט, אבל הוא יושב באוויר בחדר וועדת חוץ וביטחון כבר הרבה זמן

הרב רעי פרץ: רק משפט אחרון, אני באמת מאמין מאוד בעולם המכינות, ואני לא רוצה להפוך להיות ישיבה כי אני מאמין בעולם הזה ואני מאמין בהליכה לשירות מלא ולשירות משמעותי ואני לא רוצה שנגיע למצבים שבהם אנחנו צריכים להתלבט בזה

הרב רעי פרץ:      ואני חוזר להתחלה, אנחנו כולנו באותו דיון ובאותה שאלה ובאותו רצון לתרום כמה שיותר למדינת ישראל, זה המכנה המשותף של כולנו

מיכאל ביטון: רעי, משפט

מיכאל ביטון:  רח"ט תומכ"א, יש פה טיעון שצריך לפרק אותו

מיכאל ביטון:  יש לך מסגרות שאומרות 'אנחנו נשרת בצה"ל אבל טיפה פחות ונעשה דברים אחרים', ויש לך מסגרות שאומרות 'אנחנו נעשה משהו מקדים, אבל כל חיילינו יהיו מינימום צבא שלם פלוס פיקוד וקצונה'

מיכאל ביטון:      הצבא צריך להסתכל על זה שאדם הולך למכינה קדם צבאית, דתית, חילונית ואומר 'אני אעשה שם שנה, שנה וחצי, אבל אני מראש מחויב לצה"ל לשירות מלא'

מיכאל ביטון:  הדבר הזה לבדו מחייב הסתכלות

מיכאל ביטון:  כי אנחנו רוצים את שאר המסלולים, אמרתי לך, בבית יש לי הכול

מיכאל ביטון:  אגב, הבן ההסדרניק שלי הוא יהיה גם שנה וחצי וגם שירות מלא וגם קצונה

מיכאל ביטון:  יש גם כאלו, וצריך לדייק את הדבר הזה

מיכאל ביטון:  הרבה מתוכם הולכים בסוף ונהיים קצינים

מיכאל ביטון:      אבל העובדה שהמסגרות האלו נותנות לצה"ל שירות מלא היא לבדה מצדיקה להקטין את הפגיעה, כי הוא מראש מחויב לשירות מלא, ואז גם את המעט שהוא רצה לעצמו, את השנה הזאת, הוא לא יכול לקבל אבל הוא מחויב אליך לשירות מלא

מיכאל ביטון:  הדבר הזה הוא משמעותי

מיכאל ביטון:       ההיסטוריה חשובה, כשקמו במכינת עלי ואמרו 'נייצר פיקוד לצה"ל', ואחרי זה עצמונה ואחרות

מיכאל ביטון:  הם קראו תיגר על מוסכמות וקבעה שאי אפשר להיות שומר מצוות ותלמיד חכם בלי שירות מלא בצה"ל ויציאה לקצונה

מיכאל ביטון:      הדבר הזה מתגשם במציאות, ואחריהם המכינות הלא-דתיות, ואחריהם המעורבות, ואחרי זה המכינות שמאפשרות גם לנוער שלא קיבל את ההזדמנות

מיכאל ביטון:  כל אלו הלכו לאמירה 'נכין את הציבור הצעיר, אבל ניתן שירות מלא'

מיכאל ביטון:  זה לבד מצדיק לא לפגוע בהם פגיעה אנושה בשנה הזאת

אלעזר שטרן: תודה

אלעזר שטרן:  בבקשה, מעיין

ד"ר מעיין מורג: שלום, אני ד"ר מעיין מורג

ד"ר מעיין מורג:  אני ראשת המכינה הקדם צבאית תלם, המכינה של התנועה הרפורמית בישראל

ד"ר מעיין מורג:      אנחנו מדברים פה על גיוס, המכינות הקדם צבאיות כבר מגויסות מהרגע הראשון של המלחמה וגם לפני כן

ד"ר מעיין מורג:  אנחנו מגויסים לכל המשימות, בעורף ובכל מקום שצריך אותנו, מהמפונים, חקלאות, חינוך

ד"ר מעיין מורג:      המכינה שלנו היא המכינה הכי מתנדבת בארץ, הם מתנדבים כמעט כל יום

ד"ר מעיין מורג:  יש מסגרות שתלויות בנו, המדריכים ייעלמו וגם החניכים בפריפריה החברתית והגאוגרפית בישראל יצטרכו לסבול, בין אם זה ילדים קטנים, תינוקות ועד בני נוער

ד"ר מעיין מורג:      אני מייצגת פה את מכינת תלם כמו שאמרתי, המכינה של התנועה הרפורמית בישראל

ד"ר מעיין מורג:  יושב פה רעי ממכינת עוצם, אנחנו יחד

ד"ר מעיין מורג:  הגוף הזה הוא יחד כי אנחנו מאמינים בלכידות החברתית של החברה הישראלית

ד"ר מעיין מורג:  מקומות כאלו שבהם מערערים ככה את השוויון ובצורה כזו של אפליה על אפליה, זה בדיוק המקומות שמערערים את הלכידות החברתית

ד"ר מעיין מורג:      כולנו פה מתחת לאלונקה, אם לא ניכנס כולם יחד אז גם האמון בצה"ל והאמון ביכולת שלנו לעבוד ביחד ייפגע מאוד קשה

גלעד קריב: הסוד שלנו זה שהאירוע הזה גורר את סוגיית השוויון בנטל אל תוך הנושאים בנטל

גלעד קריב:  זו הטרגדיה הגדולה של האירוע, שוויכוח שהיה בין אוכלוסיית המשרתים המאוד מגוונת, מכל הספקטרום, למול אוכלוסייה שבוחרת שלא לשרת

גלעד קריב:      אנחנו גוררים את הוויכוח הנורא הזה פנימה בשעה שכולנו יודעים שכולנו נושאים בנטל השירות ובנטל השכול

אלעזר שטרן: נכון

אלעזר שטרן:  אבל גלעד, בגלל זה בדיוק מה שאני אמרתי קודם, שאנחנו גם מול ישיבות ההסדר וגם מול הישיבות הציוניות, אנחנו חושבים ויודעים – שזה יהיה ברור לכולם – שכמו שכבר נאמר פה, מי שנמצא מתחת לאלונקה, מי שנמצא בתוך עולם השכול, איפה שהוא לא נוגע בו, אנחנו לא רוצים בתוכנו לריב

אלעזר שטרן:      זה מה שאמרנו בהתחלה, וזו רוח הדברים שמלווה פה מההתחלה וכל פעם שיש איזו אי-הבנה אנחנו מיישרים את הדברים האלה, שי

אלעזר שטרן:  ומה שאני מבקש מכם זה שאל תובילו אותנו לוויכוח הזה

אלעזר שטרן:  בדיוק בגלל זה אתם צריכים להתאמץ במחיר להבין לא רק את האיוש של היחידות מחר בבוקר, אלא את זה שהפורום הזה הוא פורום שלך, הוא פורום של צה"ל

אלעזר שטרן:       זה כל כך ברור שאני אפילו מרגיש לא נעים להגיד את זה

אלעזר שטרן:  ולכן, גם בבוקר כששמעתי קריאות של שינשינים או של מכיניסטים נגד ישיבות ההסדר, אמרתי 'חבר'ה, זה לא הדיון

אלעזר שטרן:  אנחנו לא מולם, אנחנו יחד'

אלעזר שטרן:      ולכן אני חושב שהשפה הזאת מבחינת הפורום שיושב פה היא שפה של שכנוע ושל קריאה, אבל מבחינתך זה צריך להיות שפה שהמרכיב הזה של אי-יצירת המתח הזה מצד אחד, ומצד שני גם אם תשלמו קצת אי-ודאות אצלכם, בתוך העניין הזה תדעו שזה שווה לטווח הארוך

אלעזר שטרן:  בבקשה, אלינוער

אלינוער לויטן שוורץ: תודה

אלינוער לויטן שוורץ:  בוקר טוב, תודה על זכות הדיבור

אלינוער לויטן שוורץ:  שמי אלינוער לויטן, ואני מנכ"לית עמותת בקהילה מיסודו של אראל מרגלית

אלינוער לויטן שוורץ:      כמו חבריי, אנחנו פועלים בפריפריה גאוגרפית וחברתית לאורך כל השנה

אלינוער לויטן שוורץ:  ובטח על אחת כמה וכמה עכשיו, כשהמפונים מקריית שמונה וכל הגליל איבדו את מציאות חייהם ביום אחד והשינשינים של כולנו מחזיקים את העורף הזה

אלינוער לויטן שוורץ:  השינשינים שלנו מחזיקים אותם ודואגים לשקם את החוסן החברתי והחינוכי שלהם

אלינוער לויטן שוורץ:      לצערי, אנחנו אלו שמחזיקים את המסגרות החינוכיות, החברתיות, הפורמליות והבלתי פורמליות בהרבה מקומות

אלינוער לויטן שוורץ:  בטח ובטח בטבריה

אלינוער לויטן שוורץ:  בלי השינשינים שלנו לא יתקבלו המענים

אלינוער לויטן שוורץ:  לא יהיו מענים חברתיים, לא יהיו מענים חינוכיים

אלינוער לויטן שוורץ:  החוסן שלנו כחברה כפי שאנחנו רואים אותה והסבירו חבריי פה – נמדד על החוסן של העורף

אלינוער לויטן שוורץ:  הפגיעה ב-שינשינים כמובן שהיא פגיעה כפולה ומכופלת, כמובן שיש את הפגיעה האישית בכל שינשין

אלינוער לויטן שוורץ:  אבל יש פגיעה בילדים האלו, כי לעיתים השינשין הוא המודל החיובי של אדם בוגר, המודל החיובי היחיד שהוא פוגש

אלינוער לויטן שוורץ:      השינשינים האלו מיועדים אחר כך להיות דמויות חיוניות, חיוביות, מאמינות, שמסוגלות לעשות גיוס משמעותי

אלינוער לויטן שוורץ:  השינשינים שלנו, כולם, לא נמנעים מגיוס

אלינוער לויטן שוורץ:  ולראיה, יגויסו אצלי 13% מהגרעין כולו

אלינוער לויטן שוורץ:  הם ילכו ליחידות הכי מובחרות, הכי משמעותיות, הכי איכותיות וישלמו את המחיר הכי כבד, כנראה, אנחנו כבר שילמנו מחיר כבד – יש לנו בוגר עמותה שנהרג

אלינוער לויטן שוורץ:      יש כאן פגיעה נוספת לא מאוד מדוברת, ודני הזכיר אותה – הפגיעה בקומונות

אלינוער לויטן שוורץ:  קומונה שלי בקריית שמונה כנראה תתמוטט וזה משרשר קדימה למפונים

אלינוער לויטן שוורץ:  יש גם פגיעה בארגון, פגיעה בחוסן של הארגון, פגיעה כלכלית בארגון, ואנחנו כאילו לא מתייחסים לזה, אבל צריך להתייחס לזה

אלעזר שטרן: טוב, תודה

אלעזר שטרן:  סליחה רגע, משרד הביטחון, נקודה מאוד חשובה ואני מקווה שהיא פתורה

אלעזר שטרן:  סוגיית התקצוב

אלעזר שטרן:  כל גוף, לא רק מכינה, שתוקצב לפי מספר הדח"שים שאצלו, יקבל את אותו תקציב, ללא קשר לכמה מתוכם הצבא חותך להם את הגיוס, אם בכלל

מרדכי בנטוב: אדוני היושב-ראש, שמי מרדכי בניטה, ואני המשנה למנכ"ל משרד הביטחון

מרדכי בנטוב:      אנחנו מטפלים בסוגיה הזו בשיתוף פעולה עם המשרד שעוסק בנושא המכינות, זה המשרד להתיישבות

מרדכי בנטוב:  אנחנו נעביר הצעת מחליטים שתתייחס לנושא המכינות הקדם צבאיות

מרדכי בנטוב:  זאת אומרת שהיום ההגדרה היא שאדם מקבל פר ראש, כלומר ארגון או מוסד מקבל פר ראש את התקצוב שלו

מרדכי בנטוב:       אנחנו נעשה איזה שהוא תיקון, אבל את הייעוץ המשפטי שלנו הוא עובד על זה בימים אלה כדי לטפל בזה, כדי שהדבר הזה יושלם

מרדכי בנטוב:   לגבי השינשינים - - -      

גלעד קריב: גם שנת שירות?     

מרדכי בנטוב: אני אענה

מרדכי בנטוב:  במשרד החינוך התקצוב – כפי הידוע – הולך לפי תקנת תמיכה

מרדכי בנטוב:  בתקנת התמיכה יש נניח 100 שקלים שמתפזרים לפי הארגונים, וזה לא משנה אם הוא גויס או לא גויס

גלעד קריב: על פי מספר השינשינים

מרדכי בנטוב: נכון, אתה צודק

מרדכי בנטוב:  אבל התקצוב הולך, ככה מהבדיקה שערכנו, בעצם כל מוסד מקבל - - -     

אלעזר שטרן: אז מה שאתה אומר, שגם שם זה לא יקוצץ

מרדכי בנטוב: כן, גם שם זה לא יקוצץ

מרדכי בנטוב:  גם ישיבות ההסדר לא תיפגענה

מרדכי בנטוב:  המקום היחיד שאנחנו עכשיו דנים לראות איך מטפלים בזה, זה באמת הגיוסים שיהיו בישיבות הגבוהות שהם גם מגייסים, הם לא יקבלו את התקצוב אז אנחנו לא יודעים עדיין איך לפתור את הבעיה הזו, אנחנו ננסה להתייחס לזה

מרדכי בנטוב:  הם מגייסים

אלעזר שטרן: טוב, אז אני רוצה רק שיהיה ברור גם לפרוטוקול, מה שאנחנו מבינים כאן שמשרד הביטחון מקבל את האמירה הזאת, שכל מי שתלוי בתקציב שלו – ודאי שזה כל המכינות – לא ייפגעו מעצם זה שהמספר ירד, אם ירד כתוצאה מהגזרה הנוכחית

אלעזר שטרן:  ואנחנו נבדוק את זה, לגבי הגופים שהם מתוקצבים במשרד החינוך, שגם שם זה אכן כך ולא צריכים אפילו תקנה מיוחדת, בגלל שממילא הגופים מתוקצבים מראש

אלעזר שטרן:       מה שאנחנו יודעים ממה שנאמר כאן, רק אנחנו נוודא את זה, שהתקצוב לכל הגופים שמעסיקים בהם דחויי שירות, שינשינים, גופים שפעילים במגזר החברתי, לא תהיה לזה השפעה כמו במשרד הביטחון, רק מסיבות אחרות בלי צורך בתקנה מיוחדת

משה טור פז: מה שאמרת זה מבורך, אני רוצה רק להוסיף על זה נדבך נוסף של פגיעה כלכלית

משה טור פז:      במקומות שבהם הורי התלמידים משלמים שכר לימוד, הרי שכר הלימוד המתוכנן של גוף כזה הוא עד סוף השנה

משה טור פז:  אבל אם התלמיד יתגייס במרס, ההורים יפסיקו לשלם שכר לימוד

משה טור פז:      ממה שאני בדקתי, מדובר ברוב הגופים על סדר גודל של שליש מהתקציב, לפעמים זה גם יותר מזה

משה טור פז:  משמעות הדבר היא שהגוף הזה מאבד ארבעה, חמישה חודשים של שכר לימוד שההורים יפסיקו לשלם

משה טור פז:  עכשיו, יש עלויות שיורדות אוטומטית, מי שפעם ניהל פה פנימייה יודע, למשל בנים אוכלים הרבה, אז יש הוצאות קבועות

משה טור פז:  הוצאות קבועות, זה למשל שכרת צוות, אתה לא יכול לפטר אותו

משה טור פז:  אנחנו צריכים רק לוודא פה, בגלל שהצעד הזה הוא צעד חיצוני - - -     

אלעזר שטרן: אבל זה רק במכינות

אלעזר שטרן:  בישיבות, במכינות, לא כן

משה טור פז: בישיבות, במכינות, לא בשנת השירות

משה טור פז:  אבל בכל זאת הישיבות זה סעיף שצריך לשים לב אליו

אלעזר שטרן: בניטה, אתם על זה?     

מרדכי בנטוב: כן, אנחנו על זה

מרדכי בנטוב:  - - -     

אלעזר שטרן: זה לא דבר חדש שנאמר פה, אנחנו מכירים את זה, רק טוב שהוא נאמר

מרדכי בנטוב: אנחנו עסוקים בזה

משה טור פז: גם הוא ניהל פעם גוף שיש בו ילדים שאוכלים

רם בן ברק: אני לא זוכר אם ענו על השאלה, למה בעצם לא מגייסים רק מהשנה השנייה, ולמה לא מגייסים מהשנה השלישית והרביעית בישיבות הגבוהות?     

גלעד קריב: ולמה לא מסתכלים על מספרים של דצמבר כחלק מהפול? כי גם במספרים של דצמבר יצאו 350 חניכים מהמכינות משנה ב'

תא"ל שי טייב: עניתי על זה ואענה עוד פעם

גלעד קריב: מה תעשו באוגוסט עם בור של 1,300 מלש"בים?     

אלעזר שטרן: גלעד, נגמור את הסבב רגע ונדבר על זה

אלעזר שטרן:  בבקשה

עו"ד עוז חיים: שלום לכולם

עו"ד עוז חיים:  עו"ד עוז חיים, מנכ"ל המועצה הציונית בישראל

עו"ד עוז חיים:  קודם כל, אני רוצה לברך על הדיון החשוב הזה ועל הגב שחניכי המכינה והשינשינים מקבלים מכם

עו"ד עוז חיים:  זה חשוב מאוד לדעת שיש מי שבכנסת נמצא וזה לא מובן מאליו בכלל

עו"ד עוז חיים:      לי אין ספק שסביב השולחן הזה יש הבנה על חשיבות השינשינים והמכינות

עו"ד עוז חיים:  אין לי שום ספק, ולכן אנחנו בשיח, האגף החברתי-ביטחוני ומשרד הביטחון שותפים, אין לי ספק שגם צה"ל מבין את זה

עו"ד עוז חיים:  אבל אני מנסה לחשוב שבשעה שאנחנו נמצאים כאן בדיון, בעזה נלחמים כתף אל כתף בוגרי מכינות, בוגרי שינשינים ובוגרי ישיבות הסדר

עו"ד עוז חיים:      איזה מסר אנחנו שולחים מפה? שיש מדרג ביניהם? שיש כאלו שחשובים יותר ויש כאלו שחשובים פחות? אז אני חושב שיש פה חשיבות מאוד גדולה למספרים

עו"ד עוז חיים:  אבל אני חושב שגם מהוועדה הזאת צריכה לצאת אמירה מאוד ברורה אליהם, כי רוח הקרב, רוח הלחימה והאחיזות החברתית היא דבר שהוא מאוד חשוב

עו"ד עוז חיים:  ברשותך, נמצאת גם לצידי רויטל ביתאן שהיא מנהלת ארגון צמרת, שזה ארגון השינשינים, ואני גם אשמח שהיא תאמר כמה מילים

עו"ד עוז חיים:  תודה

רויטל ביתאן: אני יכולה להגיד רק שמהרגע שפרצה המלחמה, השינשינים שלנו נרתמו מיד להגיע ולסייע לתושבים המפונים מעוטף עזה ועכשיו גם המפונים מהצפון במוטיבציה גדולה

רויטל ביתאן:      הם עובדים 24 שעות, ישנים כמו המפונים, בחדר במלון בתנאים כמעט בלתי נסבלים, והם עושים את זה באהבה גדולה ובמסירות ענקית

רויטל ביתאן:  ויושב איתי כאן גם שינשין, רועי, שמתנדב גם

רויטל ביתאן:  הוא שובץ להיות בקומונה בקריית שמונה, הוא מפונה איתם ונמצא בירושלים עם המפונים של קריית שמונה

רויטל ביתאן:       התמיכה, גם החברתית וגם הרגשית, שהם מעניקים, לחניכים ולמשפחותיהם, זה משהו שהולך להיפגע ואי אפשר יהיה לתקן את זה להבא

אלעזר שטרן: טוב, תודה

אלעזר שטרן:  איילת מ"אימהות בחזית"

איילת השחר סיידוף: שלום

איילת השחר סיידוף:  איילת השחר, בקצרה, שני דברים שלא נאמרו פה

איילת השחר סיידוף:      אחד, לדעתי הפתרון שבחרתם הוא הגרוע ביותר

איילת השחר סיידוף:  אני שומעת פה כבר שעה כל כך הרבה פתרונות אחרים, בלי בכלל לחשוב מי יחליף את אותם 850, 1,400, 1,300, המספרים משתנים כל הזמן, מי יחליף אותם? מי יחליף אותם במה שהם עושים כרגע? יש כל כך הרבה פתרונות למי יחליף אותם במה שאתם צריכים, אבל מי יחליף אותם בתוך המכינות? וכמו שאמרו פה כל ראשי המכינות, הם במלחמה, אנחנו יודעים שאנחנו במלחמה

איילת השחר סיידוף:  נראה שצה"ל קצת לא מבין ולא הולך לאוכלוסיות

איילת השחר סיידוף:       עניין השוויון בנטל והאברכים קריטי מאוד

איילת השחר סיידוף:  ב-26 בפברואר אנחנו בדיון בבג"ץ על הנושא הגדול הזה

איילת השחר סיידוף:  העתירה שלנו הוגשה ביולי, אתם יודעים שיש מלחמה מאוקטובר, איזה פעולות עשית כדי לגייס אברכים? אפס פעולות, אני יודעת להגיד את זה

איילת השחר סיידוף:       אני כועסת, כי אתם פוגעים בילדים שלנו, ומה שאמר אלעזר זה נכון

איילת השחר סיידוף:  אני אתמול דיברתי ב-00:00 עם השינשינים, שרוצים למחות שהמכיניסטים יתגייסו, עם המכיניסטים שרוצים למחות שישיבות ההסדר יתגייסו, עם ישיבות ההסדר שרוצים למחות שהישיבות הגבוהות יתגייסו

איילת השחר סיידוף:      איך הצלחתם לפצל אוכלוסייה שהייתה כל כך ביחד? איך הצלחתם לעשות את זה? זה באמת אחד הפתרונות הגרועים

איילת השחר סיידוף:  אז אחד, מי יחליף אותם? חשבתם על זה על מי יחליף אותם? חשבתם איזו פגיעה יש בתוך המכינות עצמן? לא

אלעזר שטרן: טוב, תודה

איילת השחר: רגע, אילת, יש לה גם איזו מילה

איילת השחר:  ותפסיקו לפלג בינינו, זה פשוט לא ייאמן

אלעזר שטרן: סליחה, בלי האצבעות בבקשה, אנחנו לא אוהבים פה את האצבעות המאשימות, לפחות לא בדיון הזה

איילת השחר: סליחה

איילת השחר:  אין האשמה

אילת פלר מימון: תודה רבה על הדיון החשוב הזה

אילת פלר מימון:  אתם חייבים להבין, אנחנו נמצאות בחוץ

אילת פלר מימון:  אנחנו מאגדות את כל ההורים בקבוצת ווטסאפ, באמת, יש אצלנו נתונים שלהערכתי אין פה לאף אחד

אילת פלר מימון:  האחוזים שאנחנו קיבלנו, לא מצה"ל, מהאימהות ומהאבות מדברים על אחוזים שונים לחלוטין

אילת פלר מימון:  זה לא 10% ולא 15%, זה לפעמים 100% מפוטנציאל הגיוס, ושוב צריך להבין, אם יש 50% בנות ו-50% בנים צריך להתייחס לזה

אלעזר שטרן: דיברנו על זה, זה נכון

אילת פלר מימון: לא, זה חשוב מאוד להבין את האחוזים

אילת פלר מימון:  ממה שנאמר פה, אנחנו שוב חושבות, עם כל הכבוד לצה"ל, ואתם יודעים שאנחנו הראשונות שמתייצבות גם מתחת לאלונקה של החרדה ושל הגיוס, חייב לצאת מהוועדה הזאת קול ברור

אילת פלר מימון:  לכו, תעשו שיעורי בית, תמצאו פתרונות אחרים גם אם הם יותר יקרים

אילת פלר מימון:  המחיר שמשלמות המכינות ושנות השירות הוא הוא לאין ערוך גדול יותר, והקהילות

איילת השחר: והחברה כולה

איילת השחר:  החברה כולה משלמת את מחיר הפגיעה הזה

אלעזר שטרן: תודה

אלעזר שטרן:  אנחנו עוברים לנוער, רק לפני זה אני רוצה להגיד דבר אחד

אלעזר שטרן:  עוד פעם, על דברים שאני לא מסכים אני רוצה להגיד, האצבע המאשימה על הפוטנציאל של הפטור משירות לאוכלוסיות ולא לצה"ל

אלעזר שטרן:       צה"ל מתאמץ על משימות שהן לא שלו

אלעזר שטרן:  יש שני מקורות לצבא, כסף וכוח אדם

אלעזר שטרן:  כמו שאנחנו לא שולחים את הצבא להגיד 'לך תביא כסף', גם אי אפשר להגיד לו 'לך תביא כוח אדם' אחרי שהבניין הזה נותן את הפטורים למי שהוא נותן אותם

אלעזר שטרן:  כוח אדם – המדינה צריכה להעמיד לרשות הצבא וכל מה שהצבא עושה זה מבורך

איילת השחר: סליחה, הצבא לא היה חייב לשתף פעולה עם ההחלטה הזאת

אלעזר שטרן: איילת, סליחה

אלעזר שטרן:  באמת, הצבא חייב לשתף פעולה עם מה שהבניין הזה מחליט וממשלת ישראל מחליטה

מיכאל ביטון: ההערה שלך, כבוד היושב-ראש, גם קשורה לכסף

מיכאל ביטון:  אנחנו במלחמה נממן לצה"ל עשרות מיליארדים של הגדלת הוצאה

מיכאל ביטון:  והדיון הזה יתקיים אצלנו בתוך שבוע, שבועיים

מיכאל ביטון:  אם יש לך בעיה תקציבית שחוסמת, לא תהיה בעיה תקציבית

מיכאל ביטון:  מה שידענו לקנות עכשיו ולרכוש, עכשיו בברזלים ובאמצעים בעשרות מיליארדים, נדע לפתור את הבעיה של ה-1,000 בכל היבט תקציבי, וגם שיוצג לנו בדיוני התקציב שלנו שמגבים אתכם להשלכות התקציביות של למזער את הנזק של גיוס אנשים בשנה א'

אלעזר שטרן: תודה, בבקשה

עילי סימנהויז: בוקר טוב

עילי סימנהויז:  אני עילי סימנהויז, שינשין בתנועת הצופים

יעל רותם: אני יעל רותם, שינשינית בתנועת הצופים גם

עילי סימנהויז: ולפני שניגש למה שכתבנו, אני קודם כל רוצה להודות לך, יושב-ראש הוועדה ולחברי-הכנסת שעזרו לנו להגיע לפה

עילי סימנהויז:  חבר-הכנסת מיכאל ביטון, מירב מיכאלי וגם חבר-הכנסת ניסים ואטורי

עילי סימנהויז:      באמת כשרצינו לדבר, רצינו שזה יהיה בעצם מאבק וחזית אחידה של שינשינים ומכיניסטים בלי להתפלג למגזרים

עילי סימנהויז:  אנחנו אחרי 7 באוקטובר, אנחנו במקום אחר, אנחנו פה ואנחנו מייצגים את כולם, ובתור שינשינים, אנחנו עובדים עם אוכלוסיות גם חרדיות, גם עם בני נוער ערבים, גם עם חילונים

עילי סימנהויז:  אנחנו פה בשביל כולם, וחשוב לי גם שיבינו שאנחנו פה ואנחנו מדברים לא כי אנחנו לא רוצים להתגייס

עילי סימנהויז:      אנחנו כולנו התחנכנו על ציונות, על ערכים, ברור לנו שלא קיבלנו את המדינה הזאת על מגש של כסף

עילי סימנהויז:  ברור לנו שצריך להתגייס ולהילחם, ואנחנו יצאנו לשנת השירות הזאת כדי לתרום יותר ואנחנו הכי נשמח להתגייס אחרי זה

עילי סימנהויז:      אני יכול להגיד באופן אישי שהתאמנתי שנתיים בכושר קרבי, הלכתי לאמן שיירות, הלכתי לגיבושים

עילי סימנהויז:  אני הכי רוצה לעשות שירות משמעותי, לצאת לקצונה ולתרום, אבל קודם כל המדינה קראה לנו לדגל בנושא אחר וזה החינוך בפריפריה

עילי סימנהויז:  אנחנו פה לא בשביל עצמנו, אנחנו פה בשביל החניכים שלנו

עילי סימנהויז:  אנחנו נתגייס, אין לנו בעיה, אנחנו פה בשביל לתרום

עילי סימנהויז:  אבל אי אפשר להפקיר את החניכים שלנו מאחורה

עילי סימנהויז:      אנחנו עובדים עם אלפי מפונים, עשרות אלפי נוער בסיכון, נפגעות תקיפה מינית, נערות פוסט אשפוזיות, בעלי צרכים מיוחדים ואנחנו לא יכולים להפקיד אותם

עילי סימנהויז:      ודבר אחרון לפני שאתן ליעל לדבר

עילי סימנהויז:  אנחנו עכשיו נמצאים בשלב שבו מתחילים לבנות את בניין הכוח שלנו, השינשינים לשנה הבאה

עילי סימנהויז:  וכשאני מחר הולך לפגוש 200 מועמדים לשנת שירות שמתלבטים אם לצאת לשנת השירות הזו או לא, ואומרים לי 'מגייסים אתכם', וזה משהו שאני כבר שמעתי, 'אם מגייסים אתכם לצבא, כנראה אתם לא מספיק נחוצים'

עילי סימנהויז:      אז אולי באמת השנה נמלא את מחזור הגיוס לצבא וזו תהיה הצלחה טקטית, אבל מבחינה אסטרטגית אנחנו פוגעים בשנות השירות לעשרות שנים קדימה כי הן ייתפסו נחותות ולא נחוצות

יעל רותם: לפני שאני מדברת חשוב לי להגיד שאנחנו אולי שנינו נציגים של תנוער הצופים, אבל אנחנו מייצגים פה את השינשינים של כל הארץ

יעל רותם:  אנחנו מייצגים את השינשינים כי אני הולכת לדבר בתור שינשינית על המשימות שלי בתור שינשינית

יעל רותם:  ולכן זה באמת קהילת השינשינים ולא מכיניסטים וכאלה

יעל רותם:      ב-7 באוקטובר התחולל בישראל הטבח הקשה ביותר שעבר העם היהודי מאז השואה

יעל רותם:  ב-8 באוקטובר, כבר אז, מאות שינשינים הקימו ותפעלו מאות מוקדים של סיוע למפונים ונפגעי הטבח

יעל רותם:  סיוע חינוכי, חברתי ולוגיסטי

יעל רותם:  חלק מהמקומות האלה מופעלים על ידינו גם עד היום

יעל רותם:      אנחנו מדברים פה כל הזמן על צו השעה, ואין שום טיפת ספק – אצלנו, השינשינים, המכיניסטים, כל האוכלוסייה הזאת – שזה מאוד חשוב

יעל רותם:  אבל קצת מורגש ששוכחים פה את צו השעה, גם בקרב האוכלוסייה

יעל רותם:  השינשינים פה – ואני שוב מזכירה שאני מדברת על משימת השינשינים בתור שינשינית – אנחנו מחזיקים פה אוכלוסיות

יעל רותם:  אוכלוסיות שרק התווספו אליהן עוד מאז תחילת המלחמה

יעל רותם:      אנחנו מתנדבים ומחזיקים ומשמשים עמודי תווך בקהילות רבות, פריפריות, נוער בסיכון

יעל רותם:  אנחנו משמשים עמוד תווך לקהילה בישראל

יעל רותם:  אם מישהו הולך להתגייס פה מתוך השינשינים, זה הולך קודם כול לפרק קומונות, משהו שכבר נאמר פה, ולפגוע בקשרים האישיים שלנו עם הנוער והחניכים שאנחנו עובדים איתם

יעל רותם:      בסוף, יש פה צו השעה גם בחזית וגם בעורף

יעל רותם:  ובתור מי שעובדים בעורף מתחילת המלחמה ובכללי מתחילת שנות השירות על הדבר הזה, אנחנו לא יכולים לאפשר למספר רק של שינשינים אצלנו לנטוש את המשימות שלהם באמצע שנה

יעל רותם:      אין שום טיפת ספק שהנושא הזה מאוד חשוב וכולנו מחונכים וחונכנו לגיוס משמעותי, לשירות משמעותי

יעל רותם:  כשתסתיים השנה, אני יכולה להבטיח לכם באופן אישי, מהיכרות אישית עם המון שינשינים במדינה, שאנחנו מאוד מגויסים לעניין הזה

יעל רותם:  ואנחנו ניתן את כל מה שיש לנו בשביל המדינה הזאת, וזו גם הסיבה שהלכנו לשנת שירות

יעל רותם:      אנחנו נוער מחונך שכאן בשביל לחנך את הדור הבא בדיוק לדברים האלו, בדיוק לערכים שאנחנו מדברים עליהם

אלעזר שטרן: טוב, תודה

אלעזר שטרן:  אפשר להעלות את מזכ"לית השומר הצעיר, נעלה אותם בזום

אלעזר שטרן:  רונית, בבקשה

אלעזר שטרן:  אנחנו איתך

אלעזר שטרן:  רונית תכננה להגיע לכאן, אבל לא הצליחה

אלעזר שטרן:  תציגי ונמשיך

רונית תירוש: תודה רבה

רונית תירוש:  אני מתחברת לכל מה שנאמר כאן, ואני רוצה להוסיף פרספקטיבה נוספת שלא עלתה כאן עד כה

רונית תירוש:      בעצם אנחנו חלק מתנועות שהן תנועות מגשימות, שבעצם יש להן תנועות בוגרים ומתבססות על רצף של שנת שירות, נחל, הגשמה בוגרת

רונית תירוש:  אצלנו בשומר הצעיר וגם בעוד גופים שיש בהם מעט פחות גרעיני נח"ל, אנחנו מחתימים נח"ל במהלך שנת השירות, אנחנו לא מחתימים מראש למסלול הנח"ל, אלא מחתימים דח"ק רגיל ובתוך השנה מחתימים נח"ל

רונית תירוש:  זו התפיסה החינוכית שלנו, שהחניכים צריכים להתנסות בחיי שיתוף המשימה, ומתוך כך לחתום

רונית תירוש:       מה שקרה השנה, זה שבעקבות המלחמה לא מאשרים לחניכים שלנו את החתימות שלהם ולא נותנים להם להתנדב למסלול צבאי יותר ארוך, שגם אחר כך ממשיך לחיים של שירות ושליחות

רונית תירוש:  ואני נמצאת במצב אבסורדי שבו החבר'ה שלי רוצים לתרום יותר ורוצים לצאת למסלול ההתנדבותי הזה וחתימותיהם לא מאושרות

רונית תירוש:      גם השומר הצעיר היא תנועה שהקימה קיבוצים בגבולות הארץ, מתוכם שמונה בעוטף עזה ועשרות בגליל העליון ובגליל המערבי

רונית תירוש:  יש לנו משימות חלוציות ענקיות

רונית תירוש:  במקביל, הצבא מדבר איתנו על להגדיל את כמות החיילים בנח"ל כדי שנוכל לעזור בהתיישבות ובביטחון בקיבוצים שלנו בהמשך

רונית תירוש:  אבל החבר'ה חסומים

רונית תירוש:  לא מקבלים את חתימות הנח"ל שלהם, וכרגע המציאות היא שנצטרך - - -     

אלעזר שטרן: רונית, בסדר, שי רשם את זה

אלעזר שטרן:  או שהוא יתייחס לזה עכשיו, או שהוא יתייחס לזה איתך

תא"ל שי טייב: לא רק רשמתי, גם ניהלתי עם רונית על זה שלוש שיחות וזה שזה עולה פה בוועדה, בסדר

תא"ל שי טייב:  היא תקבל תשובה

רונית תירוש: תודה

אלעזר שטרן: אוקיי

אלעזר שטרן:  אז תקבלי תשובה

אלעזר שטרן:  רונית, תודה

אלעזר שטרן:  יותם, אחרון הדוברים? יש עוד מישהו פה לפני שעוברים לסיכומים מיש יש לו עוד דברים חשובים שלא נאמרו אז בקצרה

יותם רשף: תודה רבה, חבר-הכנסת שטרן

יותם רשף:  אני אעשה את זה זריז ואוסיף על הדברים של השינשינים פה אמרו

יותם רשף:       אני מכיניסט המכינה הירושלמית

יותם רשף:  אני רוצה להגיד שאנחנו לא רק סטטיסטיקה, אנחנו מרקם חברתי שנפגע בעקבות המלחמה

יותם רשף:  אנחנו מרגישים שצה"ל לוקח אותנו כמובן מאליו, את הרצון שלנו לתרום, לעזור ולשפר את ארץ ישראל

יותם רשף:      כולנו באותו ראש של לעשות את העשייה הכי טובה שאנחנו יכולים לטובת צה"ל

יותם רשף:  ואנחנו מרגישים שהחודשים הספורים שנשארו לנו במסגרת שיכולים לשנות את החיים של הילדים שאנחנו ועובדים איתם בכל המסגרות ואת התפיסה שלנו על הצבא והמסגרות שאנחנו רוצים להגיע אליהן

יותם רשף:  אין לנו מספיק זמן ללכת ליחידות שאנחנו רוצים

יותם רשף:      כולם פה אמרו כמה וכמה פעמים כמה שהיחידות שאנחנו רוצים להגיע אליהן חשובות לנו – שירות משמעותי, קרבי, פיקודי – ואין לנו את היכולת להגיע אליהן

יותם רשף:  מבטיחים לנו שיהיה לנו את המיונים, שיהיה לנו את הדברים שיכולים לקרות רק עוד כמה וכמה חודשים, אני לא מאמין לזה

אלעזר שטרן: אוקיי, הבנו

אלעזר שטרן:  זו נקודה שבאמת לא עלתה כאן, אבל אנחנו מבינים את הנקודה

תא"ל שי טייב: של המיונים כן

תא"ל שי טייב:  המיונים יינתנו לכל מי שזכאי

תא"ל שי טייב:  עלה לפני יומיים גם סרטון הסברה של מפקד מיטב על העניין הזה

אלעזר שטרן: כן, אבל זה קצת עומד בסתירה למה שנאמר אבל תתייחס לזה בהמשך

אלעזר שטרן:  כן בבקשה

יעל רון בן משה: שלום

יעל רון בן משה:  קוראים לי יונתן בן משה, אני רכז שנת השירות בתנועה החדשה בארגון השומר החדש

יעל רון בן משה:       מעבר לפגיעה בחינוך הבלתי פורמלי שאני חושב שהיא הובהרה כאן בצורה מדהימה על ידי השינשינים, אני שם פה דגש על אבסורד, והאבסורד הזה הוא טכני

יעל רון בן משה:  מתוך שינשינים מיועדים לקיצור שנת השירות, מי שהתקבל לטייס, למטכ"ל, ליחידות מובחרות זוכה להגנה מקיצור שנת השירות שלו ומהגיוס המוקדם

יעל רון בן משה:      אנחנו – גם אני, בתור חי"רניק גאה, שסיים תקופת מילואים מאוד ארוכה, כולל ברצועת עזה – מנסים לעודד את השינשינים שלנו כמה שיותר להיות הנחלאווים והגולנצ'יקים ובגבעתי ובקרקל

יעל רון בן משה:  זה האנשים שצריכים

יעל רון בן משה:  גם לנו נאמר בשיחה עם הצבא והגופים המשלחים ומשרד הביטחון שאפילו מכפילים, אם אני לא טועה, תתקנו אותי, את הגיוס לשריון, אנחנו רואים בזה חשיבות רבה

יעל רון בן משה:      שימו לב למצב שנוצר פה

יעל רון בן משה:  שינשין שעכשיו אמור להתגייס, שהוקדם לו השירות ועובר גיבוש – שזה מדהים, הוא הגיע לאן שהוא רצה – הוא זוכה להגנה

יעל רון בן משה:  אותו חבר שלו שגר איתו בקומונה ומיועד להתגייס להיות שריונר או בהנדסה – ואני חושב שהמלחמה הזאת מדגישה את החשיבות דווקא של האנשים האלה – הוא נדפק

יעל רון בן משה:  עכשיו, אני מצטער על השפה, פשוט חשוב לי להדגיש את האבסורד

מיכאל ביטון: נקודה מעניינת

מיכאל ביטון:  השפה הבהירה לנו היטב

אלעזר שטרן: אוקיי, תודה

אלעזר שטרן:  התקדמנו, כן

רועי זקן-קופנס: אהלן

רועי זקן-קופנס:  אני רועי זקן-קופנס, ממעלה החמישה במקור

רועי זקן-קופנס:  אני אמור להיות כרגע בשנת שירות בקריית שמונה, עכשיו אני נמצא עם הקומונה שלי בירושלים, אחרי כמה חודשים ארוכים

רועי זקן-קופנס:      אנחנו פה בירושלים, מתנדבים במלונות עם המפונים מקריית שמונה

רועי זקן-קופנס:  להגיד שאנחנו חיוניים זה בלשון המעטה

רועי זקן-קופנס:  אנחנו כל היום עם המפונים, עם הנוער המפונה

רועי זקן-קופנס:  אנחנו איתם מבוקר ועד ערב

רועי זקן-קופנס:  היום הייתי אמור ללוות את ההסעה שלהם לבית הספר, התקשרו אליי ארבע, חמש פעמים אחרי שעדכנתי אותם שאני לא מגיע ומההסעות ועד הערב, אנחנו עושים איתם פעילויות באחר הצהריים, אנחנו מוודאים שהם מגיעים לבית הספר

רועי זקן-קופנס:  הם תלויים בנו

רועי זקן-קופנס:      אל הנוער בסיכון שהיה בקריית שמונה לפני 7 באוקטובר התווספו בני נוער אומנם לא ממש נוער בסיכון, אבל המשפחות מפורקות והמצבים לא קלים

רועי זקן-קופנס:  הם כולם צריכים אותנו

אלעזר שטרן: תודה

אלעזר שטרן:  אחרון לפני שי

רון ויצנר: רון, מחלקת שנת שירות בתנועה הקיבוצית

רון ויצנר:  אני רוצה להתייחס לשתי נקודות

רון ויצנר:      אני בשבועיים האחרונים, במיוחד ב-24 השעות האחרונות מקיים שיחות משני מגזרים

רון ויצנר:  אחד, זה מנהלי פנימיות במסגרות חוץ-ביתיות, נוער בסיכון, עם מעונות של צרכים מיוחדים

רון ויצנר:  השינשינים היום מחזיקים את המוסדות האלו

רון ויצנר:  אתם יכולים לשאול את נציגי משרד הרווחה שמדברים איתנו בימים האחרונים, הם מחזיקים למעשה את המקומות האלה

רון ויצנר:      אנשי הצוות נמצאים במילואים, כבר שמעתם פה כמה וכמה דוגמאות, כולנו מכירים את זה – הם לא נמצאים בשטח, ומי שנמצא ומחזיק את המקומות האלה זה השינשינים

רון ויצנר:  אנחנו מבקשים לא לגעת בשנה א', לאפשר להם להשלים את ארבעת החודשים כי הם קריטיים בעורף

רון ויצנר:  באמת, אני יכול להראות לכם, יש לי פה עשרות מיילים, עשרות טלפונים מהמסגרות הכי קשות, נוער הכי קצה שיש במדינת ישראל, ולכן זה לא סתם נחמד שיש, זה באמת צורך אמיתי שהוא לא פחות מהלחימה עצמה

רון ויצנר:  מובן לנו הצורך בלחימה, החבר'ה שלנו ילכו ראשונים למקומות הכי טובים והכי חשובים לשירות משמעותי

רון ויצנר:  אבל הם משמעותיים כרגע שם לא פחות

רון ויצנר:      נקודה שנייה, כמו שהבחור מהמכינה הירושלמית אמר, לוקחים את החבר'ה כמובן מאליו

רון ויצנר:  אני מדבר גם על 24 השעות במיוחד

רון ויצנר:  אתמול קיבלנו את המספרים

רון ויצנר:  כלומר, החבר'ה בשטח, השינשינים והמכיניסטים התחילו להבין במי מדובר

רון ויצנר:  כלומר, להבין 'אני הולך להתגייס'

רון ויצנר:  ויש שם נקודת שבר גדולה

רון ויצנר:      אנחנו רואים את הנתונים רק ביום שני לפני 07:30, ביום-יום של משרד הביטחון, קיבלנו את נתוני הגיוס, את אחוזי הקצונה, את אחוזי הפיקוד, שהם גבוהים מכל שיעור אחר באוכלוסייה, וכולנו יודעים את זה וזה חלק מהשיח פה בשולחן

רון ויצנר:      החבר'ה האלה, בגלל שלוקחים אותן כמובן מאליו והם הראשונים שנקרעים, הם פשוט מגיעים עכשיו לשירות הצבאי בנקודה מאוד חלשה וצריך להבין את זה

רון ויצנר:  אנחנו מפספסים פה חבר'ה, בבקשה תאפשרו להם עוד ארבעה חודשים

רון ויצנר:  החבר'ה שלנו מתגייסים בנובמבר, אז הם יבואו באוגוסט

רון ויצנר:  קחו אותם באוגוסט, הם ילכו למקומות שהכי צריך, יהיו קצינים ומפקדים, זה באמת משמעותי, כדי שבאמת כולנו נרוויח בראייה ארוכת טווח ולא רק להסתכל על כאן ועכשיו

אלעזר שטרן: תודה

אלעזר שטרן:  מיכאל, ביקשת משפט אחד

מיכאל ביטון: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להודות לך על הדיון המהיר הזה והדחוף והקשב שהיה פה

מיכאל ביטון:      לשי אני אומר, אני בטוח שהצבא בתום לב ובעבודה יסודית ובתקופה קשה ובלחץ היה צריך לקבל החלטות

מיכאל ביטון:  אבל נשמעו פה הרבה טיעונים, הרבה שיקולים ולדעתי הרבה מהם משמעותיים ולכן מעבר ללתת תשובות למה שנאמר, לדעתי היסוד זה להגיד 'בוא ניקח את זה עד סוף השבוע', לעשות עם היושב-ראש דיון מעקב בתחילת השבוע הבא ואולי לראות פתרונות שהצבא הלך ובדק ויכול היה לבוא איתם

מיכאל ביטון:      חוץ מלהשיב על הטענות שזה פחות חשוב, ללכת עם איזה שיעורי בית הביתה ולנסות להביא מתווה או פתרונות אחרים, כי נאמרו פה דברים מאוד משמעותיים היום

אלעזר שטרן: טוב, תודה

אלעזר שטרן:  שי, בבקשה

תא"ל שי טייב: אני רוצה להתייחס לכמה דברים בקצרה

תא"ל שי טייב:  קודם כול, אני בוודאי יכול להבין את חלק מהדברים, אני לא רוצה להגיד שאני מתיימר להבין הכול לפרטי פרטים, כי לא הייתי מכיניסט ולא שינשין ואפילו לא תלמיד ישיבה

תא"ל שי טייב:  אבל אני מרגיש את ההזדהות הזאת, לפחות מהעוצמה שבה הדברים עולים, ואני גם יכול להגיד שבמסגרת המסע הזה שעשיתי בשלושה ארבעה השבועות האחרונים התרשמתי שכל מי שמייצג את המסלול שלו מייצג אותו מדם ליבו ומתוך תחושה שזה הדבר הכי נכון לעשות בשביל עם ישראל, בשביל מדינת ישראל, אז אני באמת מברך על זה

תא"ל שי טייב:      אנחנו לא ניסינו ליצור בשום פנים ואופן לייצר הפרדה בין הקבוצות שמשרתות

תא"ל שי טייב:  ממש לא

תא"ל שי טייב:  - - -     

אלעזר שטרן: שי, מה שאמרו לך, שגם לא רצית, זה נוצר

תא"ל שי טייב: בסדר, אז אני חושב שכמו שאני מסתכל על עצמי ומגלה אחראיות לגבי כמה דברים מהטעויות שאמרתי ומהאחראיות שאני לוקח על דברים, אני חושב שגם פה יש מי שמסתכל במקום אחר

תא"ל שי טייב:      אני רוצה רק להגן פה על שתיים-שלוש אוכלוסיות, גם בתוך הישיבות, שעושות שירות מקוצר - - - האמירות האלה על מערכת החינוך אינן במקום, יש אלפי חיילים שלא כל הלוחמים בצה"ל, עברו דרך הש"ש, המכינות, הישיבות וכן הלאה והם נמצאים ביחידות הכי קרביות של צה"ל

תא"ל שי טייב:  אז בואו נשים את הדבר הזה בפרופורציה בהקשר הזה

תא"ל שי טייב:      אני רוצה להתייחס להערה שנייה

תא"ל שי טייב:  אין חולק על התרומה של ה-32, גם אני אומר לכם בתור ראש חטיבת תכנון ומנהל כוח אדם

תא"ל שי טייב:  ודאי שזה גם לשירות ארוך שממצה יותר לפיקוד וכן הלאה

תא"ל שי טייב:  גם המסלולים האחרים, חלק מהאנשים עושים שירות של 32, אין חולק על הדבר הזה

תא"ל שי טייב:  ואני חושב וגם אמרתי את זה במעלה הדברים, מדובר פה על בעיית אמון, ושאנחנו לא מכסים או מזלזלים בשנות שירות

תא"ל שי טייב:  הצגתי במהלך הדברים גישה ואסטרטגיה וכיוון פעולה שהוא הפוך לחלוטין מהדבר הזה

תא"ל שי טייב:  במעשים, לא בדיבורים

תא"ל שי טייב:       נכון, יש מלחמה עכשיו

תא"ל שי טייב:  נכון, צריך לקבל החלטות מסוג אחר

תא"ל שי טייב:  אבל תסתכלו על הדברים בשנים אחרות, ותראו מה צה"ל עשה, לא אני, לא שי

תא"ל שי טייב:  את הקרדיט הזה אני לא לוקח לעצמי

תא"ל שי טייב:  מה עשו קודמיי בתפקיד ואיך הגדילו את המספרים משנה לשנה

תא"ל שי טייב:  בלי הגבלה כמעט, אז בואו נשים לפני שזורקים את זה למקום - - -     

אלעזר שטרן: שי, אני רוצה רגע להפסיק אותך

אלעזר שטרן:  אגיד לך מה אני רוצה לסכם

תא"ל שי טייב: אבל רגע, תן לי רק להשלים ברשותך

אלעזר שטרן: תחשוב אם אתה רוצה

תא"ל שי טייב: אני רוצה, כי אני רוצה לדייק בדברים

תא"ל שי טייב:  כי כל מי שפה מדבר על זה שבעקבות הלחץ ירדנו מא' לב', אז את נכחת במפגש שהייתי בו - - - עליתי על הבמה ואמרתי את המספר כמו שראינו אותו אז, ואמרתי שצה"ל עושה כל מאמץ לצמצם את המספר הזה

תא"ל שי טייב:  את החלק הזה השמטת, גם אם אתה לא מרוצה ממנו, אבל השמטת אותו אבל אני אסתפק בזה

תא"ל שי טייב:      ואני רוצה להגיד גם שבסוף, וזה קשור גם לאמון וגם למספרים וגם לעתידי

תא"ל שי טייב:  אנחנו בפעולה הזאת, במספרים הנוכחיים לא סגרנו את מפעל המכינות ושנות השירות, לא סגרו אותו

תא"ל שי טייב:  פגענו, כי המציאות הצריכה אותנו, אבל לא סגרנו את הדבר הזה וניסינו לעשות את זה בצורה מאוזנת

תא"ל שי טייב:      יש פה דברים שרשמתי לעצמי, גם הסוגיות שהעלית, אני רוצה להגיד את זה רגע, בלי קשר למה שאתה תסכם, היושב-ראש, שיש בסוף גם תהליך שצריך להתקיים מול הפרט, ותהליך שצריך להביא אותו לידי גמר מבחינה מקצועית בהקשר הזה של לשבץ את האנשים, לשים אותם במקומות הנכונים וכן הלאה

תא"ל שי טייב:       ולכן האופן שבו שמנו את לוחות הזמנים מהנקודה הראשונה שהתרענו, אנחנו חייבים לקיים אותה, אחרת הדבר הזה לא יוכל להיות מושלם עד הקצה, תודה

גלעד קריב: היו שאלות שלא נענו

אלעזר שטרן: אני יודע

אלעזר שטרן:  שי, אני רוצה להגיד לך מה שהצעתי להגיד קודם

אלעזר שטרן:  אני יודע שלא ענית ואני לא רוצה שתענה

אלעזר שטרן:  אני אגיד לך גם למה

אלעזר שטרן:      לא ייצרו ריב, ואני בטוח שגם אין לצבא שום עניין אלא ההיפך, ליצור בין הגופים שיושבים מסביב לשולחן הזה, אלה שהגיעו וגם אלה שלא הגיעו

אלעזר שטרן:  כל סוגי השירות, כבר אמרנו את זה כמה פעמים, בכל המסלולים שקיימים פה, מדובר במיטב הנוער

אלעזר שטרן:  והם מוכיחים את זה

אלעזר שטרן:  ומי שירצה לקום בבוקר, לחכות ל"הותר לפרסום", או לקוות שדובר צה"ל ישלח תמונות כדי לדעת שכבר לא צריך את הציפייה הנוראה הזו, אז זה האנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה, והמתח הזה הוא בראש שלהם ועל הכתפיים שלהם ועל הכריות שלהם בלילות

אלעזר שטרן:       אבל לא תצליחו – למי שניסה פה– להפוך אותנו ללעומתיים לצה"ל

אלעזר שטרן:  אנחנו לא לעומתיים לצה"ל והוויכוח שמתקיים פה הוא באמת בהגדרה של ויכוח לשם שמיים

אלעזר שטרן:      הוא חוסה כולו תחת ההגדרה של ביטחון לאומי מתוך ידיעה שביטחון לאומי עושים לא רק דרך פגז של טנק, אלא גם דרך נערה או נער במכינה או בשנת שירות או לא משנה איפה, גם זה תורם לביטחון הלאומי של כולנו יחד בטווח המיידי ולא פחות מכך בטווח הארוך

אלעזר שטרן:      אחרי הדברים הכלליים האלה – דרך אגב, כשהייתי מפקד בה"ד 1, הגדרתי ביטחון לאומי כמהירות של האמא הישראלית לכרית

אלעזר שטרן:  לפני שמתחבר לה הראש, היא חושבת 'רגע, איפה הבן שלי עכשיו?' או הבן של השכנים או הבן של הבן דוד

אלעזר שטרן:  והיא גם חושבת 'איזה שירות אני אקבל במערכת הבריאות', או'איזה שירות אני אקבל במערכת החינוך', 'מה יקרה במתנ"ס שהילדים הולכים אליו' או במרפאה או משנה איפה

אלעזר שטרן:      אלה כולם מרכיבים  של ביטחון לאומי, ואנשים שיושבים פה מסביב לשולחן הזה לא רק שמבינים את זה, אלא מחויבים לזה

אלעזר שטרן:  אני מתכוון לא לנו, חברי-הכנסת, אלא דווקא לכל מי שמייצג פה גוף או נוער שעל זה גאוותנו

אלעזר שטרן:      שי, אנחנו כן נקיים, ולכן אני ביקשתי שאני לא רוצה את התשובות שלך עכשיו

אלעזר שטרן:  אני חושב שזה יהיה קצת לא מכובד כלפיך וכלפינו שעל כל הדברים שעלו פה לא שינו כלום

אלעזר שטרן:  ועל כל הרעיונות חשבו

אלעזר שטרן:      אנחנו נעשה דיון מעקב בשבוע הבא, יכול להיות שחלק מהדברים גם אתה תבוא בדרישות אלינו

אלעזר שטרן:  ותבוא, וגילית שיש פה אוזן קשובה

אלעזר שטרן:  אנחנו במקביל נכין - - -     

מיכאל ביטון: היושב-ראש, רק איזו בדיקה

מיכאל ביטון:  מה סד לוחות הזמנים - - -     

אלעזר שטרן: אני יודע

אלעזר שטרן:  אגיד עוד משהו

אלעזר שטרן:  יכול להיות שנצטרך למצוא פה איזה כלי של התראה לגיוס

אלעזר שטרן:  שי, אני אומר את זה לך, זאת אומרת, להגיד שלנוכח הדברים והמחשבות והכול, כדי שלא תגיד בסוף 'העמדתם אותנו מול שוקת שבורה ואני צריך התראה מסוימת לתת', אז תיתן סוג של מכתב התראה של 'יכול להיות שתתגייס בעוד זה', או 'שתדע שהצו הזה מותנה, אנחנו נמשיך להתאמץ', לא חושב שזה צריך לצאת היום

אלעזר שטרן:      ואנחנו מצד אחד נכין מכתב לשר הביטחון על מה שעלה כאן, נחתום עליו כולנו יחד

אלעזר שטרן:  לא נשלח את המכתב הזה עוד

אלעזר שטרן:      ומהצד השני נקיים פה דיון יחד איתך

אלעזר שטרן:  שמענו, הבנו את כולם, מתוך תקווה שנצליח להגיע לפתרונות שיאפשרו לכולנו להמשיך לשרת את המדינה הזו הכי טוב שאפשר

אלעזר שטרן:  תודה רבה לכולם