ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 210, 2023-09-12 00:00

משה גפני: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה

משה גפני:  לפני שאנחנו מתחילים אני מבקש לברך את שי אהרונוביץ', שנבחר להיות מנהל רשות המיסים

משה גפני:  כל המועמדים שהיו לתפקיד הזה ראויים ואנחנו מכירים את העבודה שלהם

משה גפני:  אנחנו עובדים איתם בקשר רציף, ואני מברך את שי אהרונוביץ'

משה גפני:  הוא היה פעיל גם כאן הרבה מאוד בנושאים השונים, ואני מברך אותו שיצליח

משה גפני:  זה תפקיד מאוד חשוב, מאוד קריטי גם ביחסים בין ועדת הכספים לבין רשות המיסים, ואני מאחל לו הצלחה

משה גפני:       הסעיף הבא בסדר-היום: השתתפות הממשלה בשכר הלימוד במשפחתונים ובמעונות היום

משה גפני:  אני מקדם בברכה את שר העבודה יואב בן צור

משה גפני:  אני מברך אותך, המנכ"ל ישראל אוזן על התפקיד החשוב שלך

משה גפני:  ישבנו ודיברנו על נושאים שונים

משה גפני:  קיבלנו פניות ממנהלות משפחתונים, שהאוצר עשה טוב וסבסד את עליית המחירים של המעונות

יואב בן צור: לא סבסד – העלה

ינון אזולאי: מה ששניכם התכוונתם זה כמו שעושים בסופר – מעלים מחירים, עושים מבצע וכאילו מורידים

משה גפני: לא, לא

משה גפני:  אני התכוונתי למה שהיה בפועל מבחינת העובדות

משה גפני:  לא מבצע

משה גפני:  האוצר העלה את המחירים וסבסד את מעונות היום

משה גפני:  הוא סבסד באופן כזה שההורים, המטפלות או המנהלות לא ירגישו את זה

משה גפני:  זה בסדר גמור ואני מברך על כך

משה גפני:  אבל הוא עשה דבר חמור, שאת המשפחתונים - - -     

יואב בן צור: לא, תחלק את זה לשניים – הוא עשה מעשה טוב, שהעלה את שכרן של המטפלות במשפחתונים, אבל - - -     

מיכל שיר סגמן: הניתוח הצליח, החולה מת

משה גפני: המציאות היא שהוא לא סבסד את המשפחתונים

משה גפני:  ביקשתי מהיועצת המשפטית שתבדוק אם זה נכון מבחינה משפטית – איך אפשר לעשות דבר כזה

משה גפני:  אתה, כרשות מבצעת, החלטת לתת לאחד ולא לתת לשני

משה גפני:  שניהם עושים את אותה עבודה

משה גפני:  שניהם מחזיקים את הילדים, שניהם מטפלים בילדים האלה ועושים את אותה פעולה

משה גפני:  אלה מקבלים סבסוד והמחירים לא עולים; אלה לא מקבלים סבסוד, והמחירים עולים

משה גפני:  זה כנראה יפגע פגיעה אנושה במשפחתונים

משה גפני:       בינתיים, בעוד אני מדבר על העניין הזה, ראיתי מכתב של שר העבודה יואב בן צור לשר האוצר בצלאל סמוטריץ'

משה גפני:  ביקשתי משר העבודה להיות פה, ואני שמח שהוא נמצא כאן איתנו

משה גפני:  אדוני השר, אם תוכל לומר את דברך בעניין הזה, זה מאוד חשוב

משה גפני:  בבקשה

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, תודה רבה על הדברים החמים, תודה רבה על העניין, תודה רבה על הדיון

יואב בן צור:  אני רוצה לומר כמה דברים

יואב בן צור:  ראש הממשלה וכל המערכת הבטיחו לפני הבחירות שיהיה חינוך חינם מלידה עד גיל שלוש

יואב בן צור:  משום מה, זה הלך בדרכים אחרות – הורדת נקודות זיכוי וכולי

יואב בן צור:  במקביל, היה צריך להעלות את שכרן של המטפלות כי היה קושי גדול ויש קושי גדול להשיג מטפלות למשפחתונים וגם למעונות

יואב בן צור:  לצערי, בקדנציה הקודמת, מישהו לקח את אגף המעונות ופיצל אותו – לקחו את כל הנושא של הפיקוח והבינוי למשרד החינוך, ואת כל הנושא של סבסוד המעונות והטיפול במשפחתונים נשאר במשרד העבודה

יואב בן צור:  לצערי, אין היום בינוי של מעונות בארץ

יואב בן צור:  יש מחסור גדול במעונות יום, ואנשים לא מצליחים להשיג מקומות כשיש אחים ממשיכים

יואב בן צור:  אין מקומות במעונות

יואב בן צור:       הדבר הזה גורם לאנשים ללכת לפתרון אלטרנטיבי, שמבחינתם הוא הרע במיעוטו, וזה משפחתונים

יואב בן צור:  לא כולם מאושרים ללכת למשפחתונים

יואב בן צור:  ההנחה היא שילד במשפחתון מקבל פחות מילד במעון, והמחיר במשפחתון היה זול יותר

יואב בן צור:  דא עקא, במציאות שנוצרה היום, משרד האוצר סבסד את המעונות, כדי שלא ירגישו את העלייה בשכרן של המטפלות בכ-90 מיליון שקלים – מגיע יישר כוח לגב' נועה שוקרון שנמצאת פה

יואב בן צור:  לעומת זאת, המשפחתונים לא סובסדו כלל וכלל, וכל העלייה הזאת הושתה על ההורים

יואב בן צור:  יצא מצב אבסורדי, שבמקרים רבים, ילד במשפחתון משלם יותר מאשר ילד במעונות

יואב בן צור:  זה לא ייתכן בשום פנים ואופן

יואב בן צור:  אנשים יודעים שהשירות שהם מקבלים במשפחתונים הוא לא כמו השירות שהם מקבלים במעון, שיש לו מנעד רחב יותר, כוח אדם גדול יותר ותנאים טובים יותר

יואב בן צור:  זאת לעומת חמישה ילדים שנמצאים בבית או בדירה, ושם הם מקבלים טיפול

יואב בן צור:       תעריפי שכר הלימוד במשפחתונים עלו בשנת הלימודים תשפ"ד ב-21%

יואב בן צור:  זה שיעור משוקלל למה שעלה במעונות כדי לתקן עיוות היסטורי שהיה בשכרן של המטפלות

יואב בן צור:  גובה עליית התעריף במעונות שמקבלים סבסוד כלשהו, ממומן על ידי הממשלה

יואב בן צור:  יש כאלה שלא מסובסדים, והם שילמו מחירים יותר גבוהים

יואב בן צור:  מי שמסובסד, הסבסוד מומן על ידי הממשלה

יואב בן צור:  במשפחתונים, כל הנטל נפל על ההורים

יואב בן צור:  עליית התעריף במשפחתונים הינה בסך 452 שקלים לחודש, כלומר 5,424 שקלים לשנה לילד

יואב בן צור:  למי שיש כמה ילדים – תעשו את החשבון לבד

יואב בן צור:       צריך להדגיש, ששיעור ההורים המסובסדים גבוה משמעותית במשפחתונים ביחס למעונות

יואב בן צור:  89% במשפחתונים מסובסדים, לעומת 81% במעונות

יואב בן צור:  שיעור זה מייצג כ-10,500 ילדים מסובסדים

יואב בן צור:  שיעור הילדים שמסובסדים בסבסוד גבוה, קרי דרגות 3 עד 14 ו-15 – הכנסה של 2,100 שקל לחודש לנפש – גבוה משמעותית במשפחתונים ביחס למעונות

יואב בן צור:  70% מול 55%

יואב בן צור:  ההכנסה הממוצעת לנפש בקרב הורים של ילדי המשפחתונים, נמוכה משמעותית מזו של הורים לילדים במעונות – 1,962 לנפש מול 2,506

יואב בן צור:  הפרש של 28%

יואב בן צור:      זה אומר שאנחנו עוסקים בקבוצות הכי חלשות שיש לנו, ודווקא עליהן מוטל הנטל

יואב בן צור:  אני אומר לכם, הטלפונים, ההודעות, הווטסאפ והמיילים שאנחנו מקבלים מהורים לא פוסקים

יואב בן צור:  הרי למה נועדו המשפחתונים? לעודד תעסוקת אימהות, שתוכלנה לצאת לעבודה

יואב בן צור:  הרבה אימהות בבכי רב

יואב בן צור:  או שהבעל נאלץ להפסיק לעבוד או ללמוד, או האימא

יואב בן צור:  הם לא יכולים לעמוד במחירים שמשיתים עליהם

יואב בן צור:  הרבה הורים מתלוננים שבמעון אין מקום, הם לא מקבלים אפשרות להיכנס למעון, ומשפחתון עולה עכשיו יותר ממעון

יואב בן צור:       רבותיי, התוספת שאנחנו צריכים לתקציב לשנת תשפ"ד, בהנחה של מימון גם להורים שרשמו את ילדיהם למשפחתונים ומקבלים סבסוד, מלוא תוספת התעריף שיהיה זהה לשיטה שיש במעונות, הוא סך של כ-38 מיליון שקלים

יואב בן צור:  זה מה שאנחנו צריכים

יואב בן צור:  בסוף יצא שכרו בהפסדו, כי אם אנחנו רוצים לעודד תעסוקת נשים, נשים חלשות שלא היו יוצאות לעבוד, והפתרון של משפחתון הוא הפתרון מבחינתן, אם הן יפסיקו לצאת לעבודה, מה עשינו? כל הדבר הזה פשוט לא הגיוני, ולכן אני מבקש וקורא למצוא את המקורות התקציביים, כדי לסבסד את המשפחתונים האלה, ונשים יוכלו להמשיך לצאת לעבודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  עורכת הדין דביר גוטל, נמצאת פה?     

אופיר כץ: אני מייצג את הלשכה המשפטית במשרד האוצר בעניין

משה גפני: לא הבנתי

אופיר כץ: היה בלבול ברישום

אופיר כץ:  אני מייצג את הלשכה המשפטית במשרד האוצר, ואני אחראי על תחום המעונות והתעסוקה אצלנו

משה גפני: אני מבקש לדעת, אני מכיר את משרד האוצר

משה גפני:  מפעם לפעם אני גם יודע איך הוא עובד

משה גפני:  אתה יכול להסביר לי מבחינה משפטית, איך אישרתם סבסוד של מעונות, ואי-סבסוד של משפחתונים? איך אישרתם את זה, אתם, הלשכה המשפטית?     

אופיר כץ: קודם כול, זאת לא סיטואציה שבה יש אי-סבסוד

אופיר כץ:  רמות הסבסוד שונות

אופיר כץ:  זה לא שיש אי-סבסוד

משה גפני: לא, תסביר כל דבר

משה גפני:  אל תגיד את מה שאתה יודע

משה גפני:  אתה עוסק בזה, אז אתה יודע

משה גפני:  אני רוצה שכולם יידעו

ינון אזולאי: אם אפשר לחדד את הדברים של הרב גפני, יש סבסוד כל השנה

ינון אזולאי:  זה נכון

ינון אזולאי:  בעלייה האחרונה סבסדתם את המעונות, ואת המשפחתונים לא

ינון אזולאי:  את המעונות לא ההורים משלמים, וטוב שכך, ואת המשפחתונים ההורים משלמים

משה גפני: מה שינון אומר זה נכון

משה גפני:  אני מכיר את משרד האוצר מפעם לפעם

משה גפני:  אני לא עובד במשרד האוצר, אבל אני מכיר את ההתנהלות של הלשכה המשפטית של משרד האוצר בוודאי, אבל אפילו את הפקידות הרגילה, לא המשפטנים

משה גפני:  יושבים עכשיו ליד השולחן ואומרים: אנחנו מסבסדים את זה – טיפול בילדים במעונות, ואנחנו לא מסבסדים את זה – טיפול בילדים במשפחתונים

משה גפני:  איך הסכמתם לעשות דבר כזה?     

ינון אזולאי: מה אתה מתכוון להגיד, שזה לא שוויוני?     

משה גפני: זה לא שוויוני

משה גפני:  לא אמרתי? אני מכיר את משרד האוצר

ינון אזולאי: הם התלוננו פעם על תקציב מסוים שהוא לא שוויוני?      

משה גפני: מפעם לפעם - - -     

ינון אזולאי: הם דיברו על השוברים

ינון אזולאי:  הם אמרו שזה לא שוויוני, ובגלל זה עיכבו אותם

ינון אזולאי:  יכול להיות שעל זה אתה מדבר? הבנתי

ינון אזולאי:  אגב, זאת באמת שאלה, ולא חשבתי על הכיוון הזה

ינון אזולאי:  זה לא שוויוני, תנו לנו הסבר

משה גפני: הלשכה המשפטית של משרד האוצר, בבקשה

משה גפני:  לפני שאני נותן את רשות הדיבור למשרדים, אני רוצה לדעת מבחינת הלשכה המשפטית, איך אישרתם דבר כזה

משה גפני:  אני חושב שמה שמשרד האוצר עשה עם המעונות, הוא דבר נכון כי צריך את הסבסוד הזה

משה גפני:  אחרת נשים לא תצאנה לעבוד

משה גפני:  איך הסכמתם שזה כן וזה לא?     

אופיר כץ: קודם כול, שאלות של שוויון הן שאלות שנבחנות לגבי כל החלטה מינהלית שמתבצעת

אופיר כץ:  זה חלק מהעבודה

אופיר כץ:  אני רוצה להזכיר שמבחן התמיכה הוא מבחן של משרד העבודה, וכל השאלות של שוויון נתונות לפתחם

אופיר כץ:  גם השאלות המשפטיות ובוודאי גם השאלות המקצועיות

אופיר כץ:  זאת לא החלטה של משרד האוצר

אימאן ח'טיב יאסין: והתוצאה של זה, היא שזה ככה?     

אופיר כץ: אני אתייחס לגופו של עניין

אופיר כץ:  אותו מבחן תמיכה שנותן סבסוד גם למשפחתונים וגם למעונות, הוא מבחן של משרד העבודה

אופיר כץ:  כל השאלות המשפטיות, ככל שישנן, נתונות גם לפתחו של משרד העבודה, ולא רק למשרד האוצר

ינון אזולאי: לא הבנתי

ינון אזולאי:  אם משרד העבודה אומר שצריך לסבסד גם את המשפחתונים, האוצר חותם על זה בעצימת עיניים

אופיר כץ: זה לא מה שאמרתי

ינון אזולאי: קח בחשבון, אולי זאת פעם ראשונה שלך בוועדה, אבל חברי הכנסת שיושבים פה, הם לא בפעם הראשונה בוועדה

ינון אזולאי:  אני רואה אותך בפעם הראשונה נוכח ומדבר בוועדה

ינון אזולאי:  יכול להיות, אני לא נמצא פה הרבה

משה גפני: יש לי בקשה אליך, אני חוזר ואומר

משה גפני:  התפקיד שלנו הוא לפקח על עבודת הממשלה, על כל משרדיה

משה גפני:  להגיד שמשרד העבודה או משרד המשפטים או לא חשוב מי, אמר שזה בסדר – זה לא רלוונטי מבחינתנו

משה גפני:  אני מבקש, אתה מייצג את הלשכה המשפטית במשרד האוצר; אתה מייצג את הממשלה

משה גפני:  אנחנו רוצים הסבר

משה גפני:  לא להגיד שההוא החליט וכולי

משה גפני:  תגיד: משרד האוצר הסכים שזה המצב

משה גפני:  הוא אמר שאפשר כאן לסבסד וכאן לא

משה גפני:  תסביר לנו למה זה לא שוויוני

אופיר כץ: אני מבקש להשלים כמה משפטים

אימאן ח'טיב יאסין: אבל בתשובה פשוטה, כמו שזה נאמר

אופיר כץ: אני אשיב תשובה פשוטה שתיקח שלושה משפטים ולא חצי משפט

אופיר כץ:  אני מבקש שיותר לי להתייחס

משה גפני: בבקשה, יש לך גם ארבעה משפטים

אופיר כץ: תודה רבה

אופיר כץ:  כמו שאמרתי, שאלות של שוויון הן שאלות שנבחנות לגבי כל החלטה מינהלית, וזה לא משהו שאפשר לצלוח

אופיר כץ:  שואלים את עמדת הלשכה המשפטית של משרד האוצר, ואני רק מבקש להסב את תשומת הלב לכך שמדובר במבחן תמיכה של משרד העבודה

אופיר כץ:  כלומר, לכל הפחות יש אחריות משותפת לשאלות משפטיות, קל וחומר של שוויון, לשני המשרדים

אופיר כץ:  צריך בוודאי לקבל את ההתייחסות של משרד העבודה ביחס לשאלות של שוויון

אופיר כץ:  מבחינה עובדתית יש סבסוד הן למשפחתונים והן למעונות

אופיר כץ:  לכתחילה, מדובר בשני מוצרים שונים, ותכף נועה מאגף תקציבים תוכל להרחיב ברזולוציות יותר גבוהות ממני על השוני

אופיר כץ:  יש שוני בין שני הדברים האלה

אופיר כץ:       מדובר בשתי מסגרות שונות, בעלות מאפיינים שונים

אופיר כץ:  מכוח השינויים האלה, השאלה האם זה מתקיים בבית פרטי או האם זה מתקיים במבנה שהוקם או הושכר לצורך העניין הזה, מספר הילדים, הדינים השונים שחלים, החובות, התשומות, החובות בחוק וכולי

אופיר כץ:  יש הרבה הבדלים

אופיר כץ:  מבנה התעריפים גם הוא שונה

אופיר כץ:  במשפחתונים יש תעריף אחד לכל גיל, ובמעונות יש שלוש רמות של תעריפים

אופיר כץ:  יש גם שאלה אם הם מלכ"ר או לא

אופיר כץ:  כלומר, אלה מוצרים ממש שונים

אופיר כץ:  ההבדל הכי מהותי הוא הוראות חוק הפיקוח על מעונות יום משנת 2018, חוק חדש שנחקק לאחרונה, שקובע חובות פיקוח מקיפות על מעונות, שבהם יש מעל שבעה ילדים

אופיר כץ:  כלומר, משפחתונים בכלל לא נכנסים בתכולת החוק

אופיר כץ:  המחוקק החליט שהוא שם את יהבו על המעונות, קובע שם חובות פיקוח די רציניות, ובעצם הוא מסמל בכך שזה מסלול די - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: יש אותם חובות פיקוח גם על המשפחתונים

אופיר כץ: לא

אופיר כץ:  חוק הפיקוח על מעונות חל בהגדרה על מסגרות שבהן שבעה ילדים ומעלה

אופיר כץ:  הוא לא חל על משפחתונים

יואב בן צור: בכל מקרה, אנחנו רוצים פיקוח משלנו גם על המשפחתונים

יואב בן צור:  לא באותה רמה של המעונות, אבל עדיין אנחנו רוצים

אופיר כץ: אני מדבר בראי החוק

אופיר כץ:  כלומר, כשיש החלטה לסבסוד שונה, כשיש הבדלים - - -     

משה גפני: תורידו בכלל את הסבסוד של המשפחתונים, ותגידו שאין משפחתונים במדינת ישראל

אופיר כץ: אני לא חושב שזאת - - -     

אימאן ח'טיב יאסין: בדיוק, תבנו מעונות לכולם, ושכולם ילכו למעונות

משה גפני: מה אתה אומר עכשיו? אני אמרתי לך משהו אחר לגמרי

משה גפני:  מה זה משפחתונים אני יודע, ומה זה מעונות אני יודע

משה גפני:  אני הייתי שותף לחקיקה

משה גפני:  זה היה פה בדיונים בכנסת, ואני לא יודע אם אתה היית או לא

משה גפני:  אני הייתי

משה גפני:  היינו בדיונים בעניין הזה, ואנחנו מדברים על משפחתונים שיש להם סמל מוסד, שהם נמצאים תחת פיקוח ואתם מסבסדים אותם

משה גפני:  אני שואל למה עכשיו את זה כן ואת זה לא

משה גפני:  אתה חוזר איתי לארמי עובד אבי כמו שיש בהגדה של פסח? אני יודע מה זה משפחתון

משה גפני:  אני אישרתי את זה כמו חבריי בכנסת

משה גפני:  אנחנו יודעים שיש אימהות, ששולחות את הילדים שלהן למשפחתון

משה גפני:  אפשר לקבל החלטה אבל כאן, ליד השולחן בכנסת

משה גפני:  תעמדו מול הציבור ותגידו: לא צריך משפחתונים

משה גפני:  אבל כל עוד זה המצב, למה אתם לא מסבסדים אותם?      

נעה שוקרון: יושב-ראש הוועדה, נעים מאוד, אני רכזת תעסוקה באגף תקציבים

נעה שוקרון:  אני חושבת שהנקודה של אורי הייתה שיש הבדל בין שני המוצרים האלה - -     

משה גפני: ידוע

נעה שוקרון: - - ולכן גם ברמת המדיניות, יש היגיון שהמדיניות תהיה לא זהה

נעה שוקרון:  אכן, מבחינתנו זה המצב

משה גפני: אתם מחליטים את מי אתם מסבסדים היום ואת מי לא

משה גפני:  אתם יכולים לקבל עכשיו החלטה – אני מדבר על עכשיו, לא על מה שהיה לפני שנתיים – שלא תהיה עליית מחירים במעונות, אבל לא מסבסדים את המשפחתונים, בגלל שהם שונים

משה גפני:  זאת התשובה המשפטית לשאלה שלי?     

אופיר כץ: אם השאלה היא משפטית, בשאלות של שוויון בוחנים את השונות הרלוונטית

אופיר כץ:  אנחנו יכולים למנות ביתר פירוט את השונות הרלוונטית שיכולה להצדיק סבסוד שונה

אופיר כץ:  דיברתי על החובות השונות בדין, דיברתי על מבנה התעריפים השונה, דיברתי על כך שאלה מסגרות שונות

משה גפני: אנחנו יכולים לצאת לחופש

משה גפני:  יש להם תשובות

מיכל שיר סגמן: אי-אפשר, כי לא יהיה איפה לשים את הילדים

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא יכולה לשמוע יותר - - -     

משה גפני: התשובה הזאת לא מקובלת עלינו

משה גפני:  כשיש שוני אנחנו יודעים

משה גפני:  כאן יש משבר תקציבי גדול, כמו במעונות וכמו במשפחתונים

משה גפני:  יש בעיה עם השכר של המטפלות, גם כאן וגם כאן

משה גפני:  יש בעיה קשה, הכי קשה, והיא התשלום של ההורים

משה גפני:  ואתם מחליטים באחד כן – שם עוזרים ולא נותנים למשבר הזה לפרוץ – וכאן לא

משה גפני:  אתם מתחילים להסביר לנו עכשיו מה ההבדלים? אנחנו יודעים מה ההבדלים

משה גפני:  למה אתם עושים את זה? מה אתם רוצים, שהמשפחתונים ייסגרו? אז תגידו

משה גפני:       לפני שאנחנו ממשיכים, ראיתי שיש פה נציגים מכוח לעובדים

משה גפני:  בקצרה, בבקשה

יהודית נאות: שלום וברכה, תודה על ההזמנה ועל האפשרות שלנו לבוא

יהודית נאות:  אני ממודיעין עילית, ויש לי משפחתון כבר 15 שנה

יהודית נאות:  נשלחתי לכאן על ידי ההורים

יהודית נאות:  אפילו באה אימא אחת לשמור על המשפחתון שלי, ואמרה: תלכי, תיסעי, תצעקי את הצעקה שלנו, כי אנחנו לא יכולים לעמוד בעלייה הזאת

יהודית נאות:  בחרנו במסגרת של משפחתון, ויש הורים שבוחרים את זה אפילו מלכתחילה

יהודית נאות:  זאת מסגרת חמימה, מכילה, קבוצה קטנה, מטפלת קבועה שלומדת, משתלמת, נבחנת ומפוקחת בכל שבועיים בפיקוח פתע

יהודית נאות:  זאת מסגרת שיש כאלה שמעדיפים אותה, גם אם לילד אין קשיים משמעותיים, ובמיוחד אם יש לו קשיים בכל נושא

יהודית נאות:   המחיר של הדרגה הכי מסובסדת, של הורים שההכנסה שלהם היא לא 2,100 לנפש, עלה ב-200 שקלים לחודש

יהודית נאות:  בשנתי זה 2,400 שקלים, ואני מקבלת טלפונים מהורים שאומרים: אנחנו מוציאים את הילד מהמערכת, כי אין לנו אפשרות לשלם את זה

יהודית נאות:  אנחנו עוזבים למסגרות פיראטיות

יהודית נאות:  אמרה לי אימא אחת: לא שווה לי לצאת לעבודה, אני חוזרת הביתה להיות עם הילד

יהודית נאות:       יותר מזה, שנת הלימודים החרדית התחילה עוד לפני שהטבלה פורסמה

יהודית נאות:  ההורים בחרו מסגרת, הילדים התחילו, התרגלו, נכנסו לתלם, ועכשיו ניקח אותם? זה כבר קרה בעבר

יהודית נאות:  בממשלה הקודמת, וכולם זוכרים את זה, שגזרות ליברמן גרמו לכך שילדים יצאו אחרי תחילת השנה

יהודית נאות:  זה גרם לפגיעה חמורה ולסבל של הילדים

יהודית נאות:  אני לא יודעת איך אפשר לעשות להם את זה עוד פעם

יהודית נאות:  הורה יצטרך לקחת את הילד שלו, אחרי שהוא כבר התרגל, הוא אוהב וטוב לו, ולהעביר אותו למסגרת אחרת

יהודית נאות:  אני לא יודע איך הוא ימצא בכלל מסגרת

יהודית נאות:  בפן האישי, הייתי אמורה לקבל מההורים תשלום בשבוע שעבר

יהודית נאות:  הורה אחד שילם חלקי

יהודית נאות:  הם לא יכולים

יהודית נאות:  גם 950 שקל שהם שילמו בשנה שעברה היה גדול עליהם

יהודית נאות:  להורים באמת אין אפשרות, והם חייבים את זה בשביל לצאת לעבוד

יהודית נאות:  הייתי מחזירה את הגלגל כמה שנים אחורה, כדי שהמחיר יהיה שווה להם לצאת לעבוד

משה גפני: תודה רבה

רונית סויסה: אני מנהלת משפחתון בירושלים

רונית סויסה:  מפוקחת

רונית סויסה:  אני למדתי את המקצוע הזה בשונה ממטפלות של מעונות – יש לך דופק, בואי תעבדי איתנו

רונית סויסה:  אני עובדת עם חמישה ילדים, וחרה לי כשאמרו שמשפחתונים זה בררת מחדל

רונית סויסה:  זה ממש לא בררת מחדל

רונית סויסה:  הרבה הורים אומרים שהם רוצים את המסגרת הקטנה, הם רוצים מישהו שלמדה, הם רוצים שיהיו חמישה ילדים, הם רוצים אוכל של בית ואת הטיפול האישי

רונית סויסה:  לזה הילדים שלהם זקוקים, ולכן זה ממש ממש לא בררת מחדל

רונית סויסה:  לא כולם באו למשפחתון כי הם לא התקבלו למעון

רונית סויסה:  הם באו מלכתחילה למשפחתון

רונית סויסה:       את המשפחתונים לא המציאו עכשיו, והמשפחתונים היו עוד לפני המעונות

רונית סויסה:  פעם מעונות היו לרווחה, ומשפחתונים היו לפני המעונות

רונית סויסה:  אני מייצגת כ-4,000 משפחתונים בכל הארץ, גם במגזר הערבי ושם המצב חמור הרבה יותר

רונית סויסה:  שם ההורים לא משלמים, ואם יש עלייה בשכר, הם לא יקבלו את זה בכלל

רונית סויסה:  אצל רוב האוכלוסייה שם, ההורים לא משלמים

רונית סויסה:  אצלנו, ההורים אמרו לי: או שתיתנו לנו הנחה, או שנוציא את הילד

רונית סויסה:       לצערי הרב, בממשלה הקודמת פגעו בנו אנושות וכמעט נסגרו כל המסגרות

רונית סויסה:  עכשיו, ברוך השם, המסגרות לא ייסגרו, אבל יש גם פגיעה אנושה

רונית סויסה:  הורים יוצאים למסגרות פיראטיות של 20-15 ילדים בתוך בית במחיר נמוך

רונית סויסה:  אין להם בררה כי הם חייבים את הכסף הזה, כ-2,400 שקל לשנה

רונית סויסה:  זאת פגיעה באוכלוסייה במצב סוציו-אקונומי נמוך ביותר, שצריכה כל שקל

רונית סויסה:  אנחנו מרגישות שזאת פגיעה בנו, כי ברגע שמטפלת לא משלימה חמישה ילדים, היא לא הרוויחה שום דבר מהעלייה בשכר

רונית סויסה:  בעיקרון, היא לא הרוויחה שום דבר ויצא שכרה בהפסדה

רונית סויסה:  זאת אליה וקוץ בה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  משרדי הממשלה – משרד הרווחה, בבקשה

סוזאן אבו וסאל: אני ממשרד הרווחה

סוזאן אבו וסאל:  להבדיל ממשרד העבודה, אנחנו לא באים לעודד תעסוקה, אנחנו באים כדי לעזור כדי לעזור ביישום חוק פעוטות בסיכון

סוזאן אבו וסאל:  זה בעצם חוק שמקנה זכות למעון יום, במיוחד לפעוטות בסיכון

סוזאן אבו וסאל:  אנחנו מטפלים בקרוב ל-20 אלף פעוטות בסיכון, שחלקם במעונות יום וחלקם במשפחתונים

סוזאן אבו וסאל:       לגבי הסבסוד, יש לנו חמש דרגות נמוכות יותר

סוזאן אבו וסאל:  זה בא לעזור לאוכלוסייה המוחלשת ולילדים להיות משולבים במסגרת מיטיבה

משה גפני: יש לכם מה להגיד על האפליה הזאת?     

סוזאן אבו וסאל: באוכלוסייה שנמצאת תחת האחריות שלנו, עשינו תיקון במובן הזה שדרגת ההשתתפות של הורים היא אחידה, ללא שום קשר לגיל הפעוט או התינוק או לסוג המסגרת

משה גפני: אני שואל על הסבסוד

סוזאן אבו וסאל: אנחנו מסבסדים בצורה אחרת

סוזאן אבו וסאל:  אנחנו מסבסדים רק פעוטות בסיכון, אוכלוסייה שמוכרת לרווחה

אימאן ח'טיב יאסין: כשההורים לא משלמים

סוזאן אבו וסאל: לא, ההורים משלמים, אבל יש לנו חמש דרגות של השתתפות הורים מתחת לדרגה הכי נמוכה של משרד העבודה

סוזאן אבו וסאל:  זה נע בין 100 שקל בדרגה הכי נמוכה, עד 500 שקל

סוזאן אבו וסאל:  בנוסף לכך, יש לנו מנגנון של ועדת חריגים שנמצא גם במשרד הרווחה

סוזאן אבו וסאל:  הוועדה דנה בהנחה נוספת אם המשפחה מתקשה

משה גפני: אנחנו מדברים פה על משהו אחר – על הסבסוד

סוזאן אבו וסאל: אנחנו מסבסדים את המסגרת של הילדים

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  משרד הכלכלה, מישהו נמצא ממשרד הכלכלה?     

ינון אזולאי: משרד הכלכלה כבר לא נמצא בפול הזה

משה גפני: נציג משרד החינוך פה? בבקשה

דודי מזרחי: אני מנהל אגף תקציבים, משרד החינוך

דודי מזרחי:  בעיקרון, הנושא לא נמצא בתחום האחריות שלנו בהתאם להחלטת הממשלה

דודי מזרחי:  כבודו יודע

משה גפני: לא, לא, אני לא יודע

משה גפני:  אומרים ממשלה, ואני מתחיל להתבלבל

משה גפני:  מה המצב?     

דודי מזרחי: משרד החינוך אחראי בעצם על פיקוח על מעונות היום, וכל נושא המשפחתונים לא נמצא בפיקוח שלנו

אימאן ח'טיב יאסין: לא חסרה ביורוקרטיה במדינה הזאת

ינון אזולאי: הפיקוח והבינוי של מעונות היום נמצאים אצלכם

דודי מזרחי: נכון, אבל לא המשפחתונים

משה גפני: כוח לעובדים, בקצרה, בבקשה

דנה קציר: אשתדל לא לחזור על הדברים

דנה קציר:  אני יושבת-ראש ענף הגיל הרך בכוח לעובדים במשותף

דנה קציר:  אני רוצה להודות לך על קיום הדיון החשוב הזה

משה גפני: מה יוצא לנו מזה? הם עושים ממני צחוק

משה גפני:  עד שיגיע לכאן משהו שלהם שאני אעצור – עד אז לא יהיה כלום

משה גפני:  זה מה שאני אעשה ועם כל הכבוד, למדתי בישיבה אבל שכל ישר עוד יש לכולנו

אחמד טיבי: אדוני, בהקשר הזה אפשר לשנן שהכנסת לא תקבל בהכנעה את רמיסותה?     

משה גפני: כן, אפשר

משה גפני:  אצלי זה מנהג קבוע לא לקבל בהכנעה את מה שאומרים משרדי הממשלה

משה גפני:       אני רוצה שתעזרי לנו

משה גפני:  אנחנו לא מתפרסים עכשיו על כל העניין הזה

משה גפני:  אני יכול להעלות את החוק שלי, כמו שעשיתי אז, כשהמשרד משלם למשרד האוצר את המע"מ בשביל המטפלות

משה גפני:  אני יכול גם לדבר על החוק שהנחתי עכשיו לגבי עניין המשפחתונים

משה גפני:  אנחנו מדברים עכשיו רק על הסבסוד הזה

משה גפני:  האם פניתם משפטית למשרד המשפטים, למשרד האוצר או למישהו ושאלתם איך אתם עושים דבר כזה?     

דנה קציר: אנחנו התרענו על זה עוד במאי

דנה קציר:  כמו שהרבה מטפלות פנו אליכם, ואתה אומר שהטלפונים לא מפסיקים עכשיו, עשינו את זה גם אז

דנה קציר:  ההורים בשעתו לא הבינו את ההיגיון בלעשות איפה ואיפה, וכבר אז לא לגמרי האמינו שזה יצא לפועל, וייצר כזה פער בין מעונות היום למשפחתונים

דנה קציר:  אומנם אנחנו רואים עכשיו את כולם מתדפקים על הדלתות שלנו, אבל חבל שזה קורה כשהשנה כבר התחילה

דנה קציר:  כמו שהמטפלות פה אמרו, זה מייצר חוסר יציבות כל כך משמעותי במשפחתונים

דנה קציר:  מטפלות המשפחתונים ציפו שהממשלה שהן הצביעו לה תביא בשורה למשפחתונים, אבל המצב הזה מייצר כל כך הרבה חוסר יציבות

דנה קציר:  זה הקול של חלק ממטפלות המשפחתונים שמאוגדות אצלנו

דנה קציר:  אני מביאה את הדברים שאני שומעת

דנה קציר:       על עליית שכר הלימוד הזה נאבק איגוד המשפחתונים בצורה חזקה

דנה קציר:  אלפי מטפלות משפחתונים היו בתוך זה, וכמו שידוע לכם, העלייה הושתה על ההורים

דנה קציר:  למרות שההורים במשפחתונים נמצאים במצב ממש סוציו-אקונומי הרבה יותר נמוך מאשר במעונות, הם מגיעים למצב פרדוכסלי שבו הם משלמים בין 2,400 ל-5,400 יותר בשנה, כדי שהילד שלהם יהיה במסגרת חינוכית

דנה קציר:       דיברנו קודם על מוצרים שונים

דנה קציר:  שתי המסגרות האלה הן מסגרות בעלות סמל

דנה קציר:  שכר הלימוד והסבסוד נקבע באותו אגף, האגף לעידוד תעסוקת הורים במשרד העבודה

דנה קציר:  לא ייתכן שעושים איפה ואיפה בין המסגרות האלה למסגרות האלה, ודווקא את ההורים החלשים יותר משאירים מאחור

דנה קציר:  אנחנו נראה את מעונות היום גם בצפון תל אביב וגם ברמת השרון; את המשפחתונים אנחנו נראה יותר במקומות כמו אשדוד, בני ברק וסכנין

דנה קציר:  באמת מגיעים מרקע שונה

דנה קציר:  אי-מימון גורם, כמו שאמרתם קודם, גם להפסקת תעסוקה של אימהות, וגם להוצאה של ילדים ממסגרות מפוקחות למסגרות פיראטיות שאנחנו לא יודעים מה קורה בהן

משה גפני: ברור

משה גפני:  מי מחליט על הסבסוד?     

דנה קציר: משרד האוצר

משה גפני: אם אני רוצה להזמין לוועדה נציג שיסביר למה עשיתם החלטה שמפלה חלקים לרעה, את מי אני צריך להזמין? איך מתקבלת ההחלטה?     

שולמית אלוני: כשאתם מקבלים החלטה לסבסד ענף מסוים, מי מקבל את ההחלטה? איך היא מתקבלת?     

משה גפני: נעה, מה התשובה לשאלה של היועצת המשפטית?     

נעה שוקרון: המחיר המפוקח של המשפחתונים, כמו גם של מעונות היום, נקבע במסגרת ועדת מחירים

נעה שוקרון:  שיעור הסבסוד הוא החלטה מסדר שני, וזאת החלטה שגוררת גם עלויות תקציביות

נעה שוקרון:  ככזו היא נקבעת מעת לעת, בעת בניית תקציב המדינה

נעה שוקרון:  זה לשאלתך

משה גפני: אבל על זה הוחלט עכשיו

נעה שוקרון: לא

נעה שוקרון:  אני אסביר

נעה שוקרון:  ועדת המחירים לעניין משפחתונים עבדה בנפרד, כפי שאמרנו, והשתמשה במתודולוגיה שונה מוועדת המחירים לעניין מעונות היום

נעה שוקרון:  היא פרסמה את ההמלצות שלה כבר בדצמבר 2021

משה גפני: שם נאמר שהמשפחתונים לא יסובסדו?     

נעה שוקרון: שם הייתה עלייה הדרגתית בתעריף

נעה שוקרון:  מרבית העלייה נובעת מגידול בשכרן של המטפלות, כלומר יש פה גם בשורה למטפלות, אך גם איזשהו קושי להורים

נעה שוקרון:  זה תמיד איזושהי מורכבות שאנחנו נמצאים בתוכה

נעה שוקרון:  הדברים האלה התקבלו כבר באוגוסט 2022, תוך החלטה של השרים

ינון אזולאי: מי החליט על הפרדה בין ועדת המחירים למשפחתונים לוועדת המחירים למעונות היום?     

נעה שוקרון: מימים ימימה

אימאן ח'טיב יאסין: אפשר לשנות

משה סולומון: אתם ממליצים להחזיר את זה?     

נעה שוקרון: אני אחדד

נעה שוקרון:  הסיבה לכך שזה מימים ימימה היא מהותית

נעה שוקרון:  בסופו של דבר, כשוועדת המחירים מתמחרת את המשפחה, היא מתמחרת פחות או יותר כמעט אך ורק שכר של מטפלת אחת, מכיוון שבסוף היא עובדת בביתה שלה

ינון אזולאי: בגלל שאין לה שכירות של המקום, למשל?     

נעה שוקרון: אני לא זוכרת

נעה שוקרון:  אני אבדוק

ינון אזולאי: את אומרת שהרכיב במשפחתונים הוא בעיקר שכר המטפלות

נעה שוקרון: אני אומרת שזה מוצר שונה, עם מתודולוגיית תמחור שונה

נעה שוקרון:  בהחלט

ינון אזולאי: אני שואל ממה זה נובע, ולמה ההפרדה הזאת

ינון אזולאי:  היא אומרת שזה בגלל שכר המטפלות

ינון אזולאי:  הרי שניהם במבנה – זה בבית וזה למטה

ינון אזולאי:  מה ההבדל?     

אימאן ח'טיב יאסין: היא משלמת הכול

משה גפני: היא משלמת הכול

משה גפני:  את צודקת

אימאן ח'טיב יאסין: ולא נשאר לה

ינון אזולאי: הטענה הזאת לא נכונה, מכיוון שבמשפחתונים היא משלמת מים וארנונה

ינון אזולאי:  אם היא שוכרת את הדירה, יש לה שכירות לשלם

ינון אזולאי:  יש לה מזון לשלם והכול

אימאן ח'טיב יאסין: וכל הדרישות החדשות שנדרשו מהמטפלות לגבי הפיקוח

משה סולומון: בואו נשמע מה ההבדל בין בית למבנה אחר

נעה שוקרון: אני רוצה להמשיך

נעה שוקרון:  ועדת המחירים קובעת את המתודולוגיה האם מתמחרים את המים או את השכירות של אותה מטפלת

נעה שוקרון:  ועדת המחירים הזאת סטטוטורית, ומורכבת מאנשי מקצוע

נעה שוקרון:  גם הם מחליטים מהי המתודולוגיה הנכונה

נעה שוקרון:  זה לא המוצר הראשון ולא המוצר האחרון שבו מדינת ישראל יודעת לקחת הוצאות רוחביות, ושיעור מסוים שלהן הוא עבור העבודה של אותם אנשים

אימאן ח'טיב יאסין: אז הכול במדינה פיקס

נעה שוקרון: לא

נעה שוקרון:  אמרתי שהמתודולוגיה הזאת נקבעת על ידי ועדה עצמאית סטטוטורית

נעה שוקרון:  ככל שיש עליה השגות, הן פתוחות להערות ציבור

נעה שוקרון:  הדבר הזה תם ונשלם מבחינת העבודה המקצועית באוגוסט 2022

אימאן ח'טיב יאסין: עוד יותר גרוע

אימאן ח'טיב יאסין:  אם זה מאוגוסט 2022, והעוול הזה מתווסף ועולה, זה עוד יותר גרוע

יצחק פינדרוס: הרב גפני, אני לא הבנתי את התשובה לשאלה שלך

יצחק פינדרוס:  מי קבע שזה יסובסד וזה לא? אני לא מדבר על ועדת המחירים

משה גפני: אתה נשאר עם השאלה וגם אני נשאר עם השאלה

משה גפני:  תכף נראה מה נעשה

משה גפני:  כן, בבקשה

דפנה מאור: שלום לכולם, אני מנהלת האגף לעידוד תעסוקת הורים במשרד העבודה

דפנה מאור:  תחתינו נמצאים המשפחתונים, ואני רוצה לנסות לעשות סדר

דפנה מאור:  יש שתי ועדות מחירים, כמו שאמרה נעה, אבל אני לא חושבת שהעניין הוא בכלל המחיר

דפנה מאור:  נקבע איזשהו תהליך של סבסוד ואכן, מדובר במוצרים שיש ביניהם הבדלים

דפנה מאור:  לא הייתי מגדירה אותם כמוצרים שונים, כי מדובר בשתי מסגרות שבהן מטופלים ילדים בגיל הרך

דפנה מאור:  אותם גילאים, אותם תכנים, אותה פדגוגיה, אותה בטיחות

דפנה מאור:  בסופו של יום, מבחינת ההורה, הצרכן, זה אותו שירות

דפנה מאור:       חשוב להדגיש שהמשפחתונים הם מסגרת מפוקחת בצורה משמעותית

דפנה מאור:  דובר פה על פיקוח של פעמיים בחודש על ידי המפעילים שמפעילים את המשפחתונים, ובנוסף מערך הפיקוח שמפעיל המשרד, לרבות הפיקוח של הבטיחות

משה גפני: למה הם מפלים לרעה את המשפחתונים? את יודעת להגיד? זה קורה בפועל, את לא שואלת את השאלה הזאת?     

דפנה מאור: בוודאי

דפנה מאור:  השאלה הזאת נשאלה שוב ושוב

משה גפני: הרי מה שאת אומרת זה נכון

דפנה מאור: לרבות סוגיית השוויון

דפנה מאור:  אלה בדיוק השאלות שאנחנו שאלנו

משה גפני: לא רק שוויון, אלא גם עצם העובדה

משה גפני:  המשפחתונים ייסגרו

משה גפני:  לא יהיה שירות לא למטפלות ולא להורים

משה גפני:  אני שואל אותך האם את יודעת למה

דפנה מאור: 	אדוני, כשדובר פה על מדיניות שונה לחלוטין, חשוב לי לציין שהמדיניות השונה לחלוטין היא השנה

דפנה מאור:  בעבר או עד השנה, הסבסוד ברמת האחוזים למשפחתונים ולמעונות בכל דרגה היה מאוד קרוב

דפנה מאור:  היה פער של אחוז או שניים בין האחוזים בכל דרגה

דפנה מאור:  אם אני בודקת שיעורית את האחוזים, זה היה אותו הדבר

דפנה מאור:  בסופו של יום, רק השנה, בגלל החישובים של השינויים, חל השינוי הזה

דפנה מאור:  זאת לא מדיניות

דפנה מאור:  חוק הפיקוח עבר ב-2018, ומאז ועד השנה לא היה שינוי במדיניות בנושא הסבסוד

דפנה מאור:  אנחנו פנינו שוב ושוב ושוב לקולגות שלנו באוצר

דפנה מאור:  אנחנו חושבים שהסבסוד צריך להיות זהה

משה גפני: הבנו

משה גפני:  בבקשה, אימאן

דביר גוטל: יו"ר הוועדה, משרד האוצר יוכל להתייחס באיזשהו שלב?     

אימאן ח'טיב יאסין: צוהריים טובים לכולם, אני יושבת כאן ולא יכולה להתאפק

אימאן ח'טיב יאסין:  החינוך על הפנים, ועוד מעט אנחנו נראה עוד נושא שאין בו שוויון

אימאן ח'טיב יאסין:  שוויון זאת לא המילה המתאימה כאן בכלל

אימאן ח'טיב יאסין:  אנחנו לא מדברים על זה

אימאן ח'טיב יאסין:  אני רוצה להתחיל בזה, שאפילו יש מקומות שאין להם אפשרות למעון יום ולמשפחתון

אימאן ח'טיב יאסין:  מקשים עליהם

אימאן ח'טיב יאסין:  המנהלת או הרכזת של המשפחתון, היא גם המחנכת, גם המבשלת וגם המנקה, וגם מנהלת החשבונות

אימאן ח'טיב יאסין:  אסור לה לחלות, אסור שמישהו מהמשפחה שלה ימות, חס וחלילה, כי היא לא תוכל לעזוב את הילדים

אימאן ח'טיב יאסין:  היא תצטרך להביא מישהי במקומה ולשלם מהכיס שלה על מי שהיא הביאה במקומה

אימאן ח'טיב יאסין:  שלא יגידו לי שמילא, זה בבית

אימאן ח'טיב יאסין:  גם בבית זה עולה כסף

אימאן ח'טיב יאסין:  לא מספיק שהן עובדות כאילו הן מנהלות דרך ספק שמפעיל, וגם הוא גוזר קופון

אימאן ח'טיב יאסין:  בסוף הן נשארות עם המינימום שבמינימום

אימאן ח'טיב יאסין:       אני רוצה להגיע לעניין המרכזי, כבודו – הילדים שלנו

אימאן ח'טיב יאסין:  נכון שאנחנו רוצים ששני ההורים יעבדו, כדי שתהיה אפשרות לחיים יותר טובים

אימאן ח'טיב יאסין:  ראינו מי העניים במדינת ישראל וידענו את זה, אבל עכשיו שוב יצאו דוחות

אימאן ח'טיב יאסין:  הילדים הערבים והחרדים נמצאים בתחתית התחתית של הסולם, והם גם רעבים

אימאן ח'טיב יאסין:  לכן, שני ההורים צריכים לעבוד

אימאן ח'טיב יאסין:  הנוסחה אומרת שאם שני ההורים עובדים, זאת נוסחה טובה לזה שהמשפחה לא תהיה ענייה, אבל זה לא קיים גם במדינת ישראל

אימאן ח'טיב יאסין:       מי שצריך לקבל את כל תשומת הלב הם הילדים

אימאן ח'טיב יאסין:  הפעוטות האלה צריכים לקבל הזדמנות שווה, כמו כל בני גילם

אימאן ח'טיב יאסין:  לא בגלל בחירה של ההורים שלהם בפריווילגיה – נוח לי, אני שולחת את הילד שלי למסגרת שיש בה ארבעה או חמישה ילדים, כדי שיקבל יחס יותר אישי

אימאן ח'טיב יאסין:  לא

אימאן ח'טיב יאסין:  כי אין מעון יום, כי אין אפשרות אחרת, כי אין תחבורה

אימאן ח'טיב יאסין:  אין אפשרות אחרת

אימאן ח'טיב יאסין:  שלוש השנים הראשונות הן השנים הכי קריטיות בהתפתחותו של הילד, והן המנבאות את העתיד של הילדים

אימאן ח'טיב יאסין:  המדינה לא מבינה כמה זה משתלם לה כלכלית, ומחקרים בעולם מוכיחים שכל שקל שווה יותר מ-16 שקלים בעתיד

אימאן ח'טיב יאסין:  בואו נבדוק את התוצאות שמקבלים גם באוניברסיטאות וגם בתיכונים – מי הילדים שבאמת נשארים מאחור

אימאן ח'טיב יאסין:  אלה לא הילדים החלשים, ואלה לא המשפחות החלשות

אימאן ח'טיב יאסין:  אלה ילדים ומשפחות מוחלשים

אימאן ח'טיב יאסין:  יש מדיניות מכוונת, ואנשים יושבים במשרדים כמו במשרד האוצר – אני לא יודעת מי הוועדה שקובעת ועל איזה קריטריונים היא מדברת

אימאן ח'טיב יאסין:  אנחנו חייבים, כבודו, שיהיה משהו אחר כאן, וחייבים לילדים שלנו שיקבלו הזדמנות לנקודת זינוק שווה

אימאן ח'טיב יאסין:  אי-אפשר להמשיך בצורה כזאת, ואחר כך נשאל את עצמנו למה הילדים שלנו ברחובות, למה אין להם מקצוע, למה אין להם תעודה

אימאן ח'טיב יאסין:  אפשר לדבר מפה ועד להודעה חדשה, אבל באמת אי-אפשר לסבול את זה

משה גפני: תודה רבה, אימאן, תודה

משה גפני:  ינון, בבקשה

ינון אזולאי: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש

ינון אזולאי:  אני חושב שכאשר עשו את כל ההעברה, היה צריך להקים את הרשות לגיל הרך, כדי שהכול יהיה במקום אחד ולא משנה אם זה במשרד העבודה או במשרד החינוך

אחמד טיבי: מאי גולן

מיכל שיר סגמן: לדעתי זה כן משנה

ינון אזולאי: זה לא הדיון, אבל שיידעו שצריכה לקום רשות לגיל הרך כדי שהכול יהיה באותו מקום, כולל הסבסוד וכולל הכול

ינון אזולאי:  גילוי נאות, אשתי מנהלת מעונות וגנים, ואני תמיד אומר את זה

ינון אזולאי:  אני מכיר את המקום הזה – זה לא בבעלותנו

ינון אזולאי:  לכן אני יכול לדבר ולהגיד מה שקורה שם

ינון אזולאי:       בנושא המשפחתונים, מי שאשם בנושא הזה הוא המדינה ולא מישהו אחר

ינון אזולאי:  אם היו מספיק מעונות יום בבינוי, לא היו משפחתונים

ינון אזולאי:  יכול להיות שיש אנשים שרוצים משפחתונים, והכול בסדר

ינון אזולאי:  ההוצאה הייתה פחותה גם למדינה

ינון אזולאי:  המדינה אומרת שהיא רוצה לצמצם את מעונות היום, וזה מה שקורה

יצחק פינדרוס: את המשפחתונים

ינון אזולאי: לא, לא

ינון אזולאי:  את המשפחתונים בוודאי, אבל גם במעונות היום אין בינוי

ינון אזולאי:  כלומר, גם אם אתה מוסיף להם פיקוח על פיקוח על פיקוח, וזה בסדר שיהיה פיקוח – אגב, אנחנו שומעים על מעונות היום ועל המשפחתונים רק כשיש שם אלימות

ינון אזולאי:  לכן, חשוב להגיד כאן שהמטפלות עושות עבודת קודש, ואגב, זאת לא רק מי שיש לה דופק, וסליחה שאני אומר את זה

ינון אזולאי:  אתן יכולות לעשות ככה עד מחר – לא רואים בפרוטוקול, אז אגיד שנענעתן את הראש מצד לצד

ינון אזולאי:  המטפלות עושות עבודת קודש בלי שום ספק

ינון אזולאי:  כמו שאת עושה עבודת קודש בתור מנהלת משפחתון, גם המטפלות עושות

ינון אזולאי:       נכון שלפעמים יש מחסור בכוח אדם, ואז הן מביאות מטפלת שאולי לא מנוסה, אבל גם הן צריכות לעבור הכשרה

ינון אזולאי:  תשאלו במשרד העבודה ויגידו לכן את זה

ינון אזולאי:  בואו נכבד את אותן מטפלות שעושות עבודת קודש, כולן

ינון אזולאי:  יש כאלה שלא עושות עבודת קודש והן פושעות, והמקום שלהן במקום אחר

ינון אזולאי:  את זה חייבים לשים על השולחן

ינון אזולאי:       הדיון שלנו הוא על הסבסוד במשפחתונים

ינון אזולאי:  האוצר מנסה להבריח אותנו אל ועדת המחירים והאם משרד העבודה או לא משרד העבודה

ינון אזולאי:  אני טוען שזה צריך להיות ביחד, כי זה אותו מוצר ולא יעזור כלום

ינון אזולאי:  המוצר הוא לידה עד שלוש, וכשהורים הולכים למשפחתונים, זה ברוב המקרים מכיוון שהוא מתחת לבית שלהם או שבמעון הקרוב יש ועדות קבלה ולכן הם לא יכולים להתקבל לשם

ינון אזולאי:  יש כאלה שבחרו בזה מלכתחילה, כי הם רוצים משהו קטן וזה בסדר

אימאן ח'טיב יאסין: או שאין מעון בכלל

ינון אזולאי: המוצר הוא אותו מוצר, הילד הוא אותו ילד

ינון אזולאי:  הילד יכול להיות היום במעון ומחר במשפחתון, תלוי בגיל

ינון אזולאי:  לכן, להבריח אותנו לוועדת המחירים – יש ועדת מחירים למעונות, ושם העלו את המחירים, אבל המדינה הכניסה את היד לכיס

ינון אזולאי:  אני לא מסכים איתך, הרב גפני, שעשו דבר טוב

ינון אזולאי:  מה יקרה בשנה הבאה? יגידו: בשנה שעברה היה כסף, והשנה צריך למצוא עוד מקור תקציבי

ינון אזולאי:  לא

ינון אזולאי:  צריך להבין שההורים לא צריכים לשלם את התוספת לא במעונות וכמובן גם לא במשפחתונים

ינון אזולאי:  זה שאנחנו רוצים לעזור ולתת למטפלות תוספת שכר, אחרי מאבקים גדולים שהיינו שותפים להם כאן, לא אומר שצריך - - -     

יואב בן צור: ינון, אין קשר לוועדת המחירים

ינון אזולאי: זה מה שאני אומר

ינון אזולאי:  ועדת המחירים לא קשורה

ינון אזולאי:  כשהמדינה אמרה שהיא שמה סבסוד למעונות היום לאותם הורים, היא הייתה צריכה להגיד באותה נשימה: אני עושה את זה גם במשפחתונים

ינון אזולאי:  ילד שנמצא במשפחתון בגיל לידה, יכול להגיע גם למעון בגיל לידה

ינון אזולאי:  אין שום סיבה שאם הילד שלי במעון אני אקבל סבסוד, ואם הילדה של השכנה שלי במשפחתון, היא לא תקבל את זה

ינון אזולאי:  אין שום סיבה

ינון אזולאי:  המוצר הוא אותו מוצר והסבסוד צריך להיות אותו סבסוד

ינון אזולאי:  הסבסוד לא צריך לבוא בכל שנה לפתחנו, אלא צריך להגיד שגם אם יעלו בעוד עשרות אחוזים, הכול בסדר

ינון אזולאי:  אם היו מעלים את המשכורות במשק בעשרות אחוזים, כמו שהעלו את זה – בסדר

ינון אזולאי:  אותה משפחה מוחלשת, העלו לה פה וגם נתנו לה פה

ינון אזולאי:  אבל לא עושים את זה

ינון אזולאי:  להזכירכם, גם הסיפור של נקודות הזיכוי עוד לא הגיע לכאן, אחרי שאמרו שיזוכו בזה, מלידה עד גיל 3

ינון אזולאי:       עם כל הרצון הטוב של האוצר, אל תעשו אפליה בין ילד לילד

ינון אזולאי:  יש מוצר אחד שנקרא ילד, וזה המוצר הכי טוב לנו

ינון אזולאי:  זה דור העתיד שלנו, זאת המהות של הדור שלנו והילדים שלנו הם חיינו

ינון אזולאי:  לכן, אנחנו צריכים לתת להם סבסוד, ואל תגידו אחר כך שנשים לא עובדות או גברים לא עובדים ולכו לחפש לילדים בייביסיטר

ינון אזולאי:  לא

ינון אזולאי:  אנחנו רוצים שהכול יהיה מפוקח, הכול יהיה על השולחן בצורה מיטבית

ינון אזולאי:  תכניסו את היד לכיס, ואל תשלחו אותנו לוועדת פיקוח על המחירים

ינון אזולאי:  אין דבר כזה

ינון אזולאי:  האוצר, אגף התקציבים – תוציאו כסף

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  מיכל, בבקשה

מיכל שיר סגמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

מיכל שיר סגמן:  אני אשתדל לא לחזור על הדברים

מיכל שיר סגמן:  אני מסכימה עם כל הדברים שנאמרו פה על ידי חברי הכנסת

מיכל שיר סגמן:  הדבר שהכי חסר לי כאן – שמענו על האימהות, שמענו מי יוצא לעבודה ומי לא יוצא לעבודה – שמדינת ישראל צריכה לקבל החלטה שהיא לא מוותרת על אף ילד

מיכל שיר סגמן:  לא משנה איפה הוא גר, לא משנה באיזה מצב סוציו-אקונומי הוא נמצא

מיכל שיר סגמן:  לא שמענו על הילד, לא שמענו על הילד

מיכל שיר סגמן:  שמענו על סבסוד, שמענו על ההורים, שמענו על יציאה לעבודה

מיכל שיר סגמן:  ילד שלא יקבל מסגרת חינוכית שיודעת לתת לו תמיכה רגשית ולימודית – אימאן דיברה על זה – זאת החלטה של מדינה, לא החלטה של משרד האוצר

מיכל שיר סגמן:  כשאנחנו מדברים על משרד העבודה, רואים איזו אימא יוצאת לעבודה ואיזו אימא לא

מיכל שיר סגמן:  העיניים על האימא, כי היא המרכז ולא הילד

מיכל שיר סגמן:  אני חושבת שצריך לעשות שינוי גישה משמעותי ולהסתכל אך ורק על הילד מגיל לידה ועד גיל 18 כמקשה אחת

מיכל שיר סגמן:  מה אנחנו נותנים לילדי ישראל, והאם אנחנו מסוגלים להוציא אזרחים שעומדים באותה שורה עם שאר מדינות העולם? נכון להיום, ילדי ישראל לא עומדים באותה שורה עם ילדי מדינות העולם, אנחנו הרבה אחורנית

מיכל שיר סגמן:  האם זה מה שאנחנו רוצים שיקרה? שבעוד עשרים שנה מדינת ישראל תהיה מאחור?     אני חוזרת ואומרת, שהנוהל מפורסם באמצע אוגוסט, שבועיים לפני פתיחת שנת הלימודים

מיכל שיר סגמן:  זה דבר שאף הורה לא מסוגל לעמוד בו

מיכל שיר סגמן:  שבועיים לפני זאת התקלה

מיכל שיר סגמן:  אני אימא לילדים, וכל התקלה הכי קטנה זורקת את ההורים, על אחת כמה וכמה שכאין לך איך לשלם

מיכל שיר סגמן:  זה הזוי, זה חייב להיפסק

מיכל שיר סגמן:  זה ממש ללכת נגד משפחות

מיכל שיר סגמן:  ממש

מיכל שיר סגמן:       דבר נוסף, הדרגות נקבעות לפי מבחן הכנסה לנפש שמחושב מהברוטו, חלקי מספר הנפשות בבית למרות שקיימים מנגנונים יותר חכמים

מיכל שיר סגמן:  יש אפשרות לבדוק את זה היום על ידי מנגנונים אחרים, כמו, למשל, הכנסה פנויה לנפש

נעה שוקרון: אנחנו מסכימים שהקריטריונים למבחן התמיכה בעייתיים

נעה שוקרון:  אנחנו ניסינו לשנות אותם כמה פעמים, והמלצנו על שינוי מספר פעמים

נעה שוקרון:  הממשלה לא קיבלה את המלצותינו

מיכל שיר סגמן: הייתי יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד

מיכל שיר סגמן:  כמו שאמרנו, זה מתגלגל משנה לשנה וזה אפילו לא עניין של הממשלות

מיכל שיר סגמן:  כמו שאמרתם, זה מימים ימימה

משה גפני: היא צודקת, את ההודעה שלחתם באוגוסט?     

נעה שוקרון: כן, כי כיבדנו את פסיקת בג"ץ ומבחן התמיכה לא השתנה

נעה שוקרון:  אני אומרת שברמה המקצועית, אנחנו מסכימים עם זה שיש בעיה עם הקריטריונים

נעה שוקרון:  המלצנו גם השנה לממשלה לשנות את הקריטריונים, וההמלצה לא התקבלה

מיכל שיר סגמן: השאלה שלי היא למה זה קורה בכל פעם אחת לשנה

מיכל שיר סגמן:  למה אי-אפשר לפתור את זה אחת ולתמיד, ולהגיד שאנחנו נותנים את המקסימום לילדי ישראל? משנה לשנה הורים צריכים להתחיל לחפש את עצמם וילדים לא יודעים איפה הם יהיו

מיכל שיר סגמן:  תודה רבה

משה גפני: מיכל, תודה

משה גפני:  אחמד טיבי, בבקשה

אחמד טיבי: תודה

אחמד טיבי:  מעונות יום מול משפחתונים – בחברה הערבית כמעט ולא בונים מעונות יום בהשוואה לחברה היהודית, וכשיש החלטה לבנות, אין קרקע כי אין רזרבה של קרקע בחברה הערבית

אחמד טיבי:  לכן, הסבל של החברה הערבית או של הילד או של המשפחה בהקשר הזה – גדול יותר

אחמד טיבי:  האלטרנטיבה לפתרון היא המשפחתונים

אחמד טיבי:  המשפחתונים משרתים רבדים מסוימים בחברה, ואז באים לכאן, מעלים את המחיר ב-200 שקל לחודש, כפי שאמרתם

אחמד טיבי:  יוצא שהעלות השנתית היא 2,400, 5,000, 5,000 פלוס, וזה נטל כלכלי כבד על המשפחה הספציפית הזאת, שנאלצת לשלוח את הילד למשפחתון, בעיקר כדי שהאימא תצא לעבודה

אחמד טיבי:       כאשר מפלים בין מעונות יום לבין משפחתונים – מפלים את המשפחתונים לרעה – זה פוגע בתעסוקת נשים גם בחברה היהודית וגם בחברה הערבית, ואז הנזק הוא כפול ומכופל

אחמד טיבי:  שמעתי אותך לפני שהתחלנו, ואמרת לי שהמצב של המטפלות במשפחתונים בחברה הערבית גרוע יותר

אחמד טיבי:  זה נכון, זה נכון

אחמד טיבי:  קיימנו פה מספר ישיבות בנושא הזה לאורך הקדנציות הקודמות, וכמעט תמיד היו אותן תלונות

אחמד טיבי:  סימן שהבעיה עדיין קיימת, מכובדי היושב-ראש

אחמד טיבי:  נמצא פה האחראי על התקציבים במשרד החינוך – לבנות, זה מה שצריך לעשות, כמו שאמר השר

אחמד טיבי:  אנחנו מאמצים את הבקשה הזאת

אחמד טיבי:  לבנות מעונות יום, וזה יפתור חלק מהבעיה

אחמד טיבי:       לפני שעה קלה חתמתי שוב על הצעת חוק שהגישו לי כוח לעובדים, לגבי הסטטוס של המטפלות

אחמד טיבי:  זה חשוב

אחמד טיבי:  עשינו את זה בעבר, ואני קורא לכל חברי הכנסת להצטרף להצעת החוק הזאת

משה גפני: יש הצעת חוק שלי כזאת

אחמד טיבי: גם, גם

אחמד טיבי:  נדמה לי שאני חתום עליה

אחמד טיבי:  זה דווקא המקרה שבו הכנסת לא צריכה לקבל את שרירות הלב של הממשלה, וזה התפקיד שלך ושלנו

אחמד טיבי:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  פינדרוס, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: רק משפט אחד, ברשותך, בהמשך לדברים של חבר הכנסת טיבי

אימאן ח'טיב יאסין:  בקשר לבניית מעונות, גם כשיש קרקע, בגלל הטופוגרפיה הקשה, העלות כמעט כפולה ולא מאפשרים תשלום דרך משרדי הממשלה

משה גפני: נכון, תודה רבה

משה גפני:  חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה

יצחק פינדרוס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

יצחק פינדרוס:  אני רוצה להצטרף לשאלה שלך

יצחק פינדרוס:  יש פה שלושה נושאים שמערבבים ביניהם

יצחק פינדרוס:  יש נושא אחד אמיתי – אין למדינת ישראל פתרון לגיל הרך, ואי-אפשר לברוח מזה

יצחק פינדרוס:  אני פוגש את דפנה מאור בוועדה לפניות הציבור פעם אחר פעם, בגלל הרישום ואנשים שלא מצליחים להיכנס למעונות היום

יצחק פינדרוס:  זאת אומרת, הביקוש גובר על ההיצע

יצחק פינדרוס:  מדינת ישראל לא בונה מעונות יום, יש מחסור מטורף במעונות יום, ואין פתרונות להורים לילדים צעירים לאן לשלוח אותם

יצחק פינדרוס:  מדינת ישראל עשתה לפני הרבה שנים פתרון של משפחתונים – יותר טוב, פחות טוב, עם המון בעיות, עם המון דברים

יצחק פינדרוס:  גם את זה צריך לפתור

יצחק פינדרוס:  מי המטפלות? מה המעמד שלהן? הכול

יצחק פינדרוס:       נראה לי שגם במבוא לכלכלה, כשאתה רוצה לעודד שימוש בתחבורה ציבורית, אתה מקשה על התחבורה הפרטית ומעלה את מחירי הדלק

יצחק פינדרוס:  במקביל, אתה צריך שתהיה תחבורה ציבורית

יצחק פינדרוס:  נניח שישב מישהו חכם בממשלת ישראל וקיבל החלטה שצריך לצמצם קצת את המשפחתונים, להעלות את מעונות היום ולהעלות את המחירים

יצחק פינדרוס:  אבל הוא צריך במקביל לבנות מעונות יום, הוא צריך להגיש איזושהי תוכנית איך זה קורה

יצחק פינדרוס:  זאת אומרת, גם אם החלטתם לחנוק קצת את המשפחתונים, כי אולי אתם חושבים שהמעונות הם פתרון יותר טוב, תבנו במקביל

יצחק פינדרוס:  כל זמן שלא עשו את זה, לא רק שאסור להפלות, אלא צריך לחזק את המשפחתונים

יצחק פינדרוס:  למה? כי זה הפתרון היחיד הזמין כרגע

יצחק פינדרוס:  עד שמדינת ישראל תחליט לתקצב מעונות יום, לבנות אותם, ייקח כמה שנים טובות

יצחק פינדרוס:  יקבלו היתרי בנייה – גם ייקח כמה שנים טובות

יצחק פינדרוס:  עד אז, זה הפתרון הזמין היחיד שיש לאותם אלפי ילדים שמתדפקים גם על דלתות מעונות היום ולא מצליחים להיכנס

יצחק פינדרוס:  הרי אין להם פתרון אחר

יצחק פינדרוס:  אין לכם תשובה אמיתית

יצחק פינדרוס:       יושבות ועדות, דנות, וכמה כסף זה עולה למדינה? הפקידים האלה צריכים לענות לטלפונים לאלה שלא מתקבלים

יצחק פינדרוס:  זה הפתרון הזמין, אז תשקיעו בזה

יצחק פינדרוס:  כל עוד לא הבאתם פתרון אחר, שימו כסף על הדבר הזה ותחזקו כי אין בררה אחרת

יצחק פינדרוס:  במקביל, צריך לטפל במצב של המטפלות ובתנאים שלהן

יצחק פינדרוס:  זה במקביל

יצחק פינדרוס:  כרגע, קודם כול, אין לכם בררה אחרת אלא לחזק את המשפחתונים ולתקצב אותם בהרבה יותר

יצחק פינדרוס:  אם לא, כמו שאמרו קודם, לא יהיה פתרון לאימהות איך לצאת לעבודה

יצחק פינדרוס:  תודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  חבר הכנסת סולומון

משה סולומון: תודה רבה

משה סולומון:  באמת דיון מאוד מאוד חשוב, ואני מצטרף לחבריי חברי הכנסת לדברים שנאמרו כאן

משה סולומון:  אני חושב שבסוגיה הזאת טמון כל הסיפור של הפערים, שנפתחים כבר בגיל הרך, ואנחנו יודעים להגיד לאן זה מוביל

משה סולומון:       אני רוצה לשאול כמה שאלות

משה סולומון:  ראשית, אני לא מבין למה דרגות 11 ו-12 לא זכאיות

משה סולומון:  מה נכנס שם? איזה שכר נכנס, ש-11 ו-12 לא נכנסים לכל הסיפור של הסבסוד

משה סולומון:  מדובר על אלפי שקלים שיכולים לעלות למשפחה אחת

משה סולומון:  דבר נוסף, גם משפחה בדרגה 11 ו-12 והלאה, שמרוויחה 5,300 או 6,000 שקל, עלולה להוציא עם שני ילדים - - -     

נעה שוקרון: זה לנפש

נעה שוקרון:  זה אומר שגם אם יש לה אפילו ילד אחד, ההכנסות מגיעות ל-20 אלף שקל

משה סולומון: אני חישבתי שזה מגיע ל-17 אלף שקל, וזאת הוצאה מאוד מאוד גדולה

משה סולומון:  כלומר, גם הטבלה הקיימת כרגע מאוד מאוד קשה, כשאנחנו יודעים להגיד מה העלויות המדוברות – 3,800 שקלים לילד וכן הלאה

משה סולומון:       נקודה שלישית היא שבטבלה זה הולך לפי מספר החודשים

משה סולומון:  אם ילד נכנס למשפחתון או למעון כשהוא בן 13 חודשים, הוא משלם כבר את כל השנה לפי 13 חודשים, כשבעוד חודשיים הוא יהיה בן 15 חודשים, והוא צריך לשלם פחות

משה סולומון:  למה התחשיב מתחילת השנה ולא בהמשך, לפי הגיל האמיתי שלו?     

נעה שוקרון: זאת דוגמה מצוינת להבדל בין משפחתונים למעונות, מכיוון שבמעונות יחס התקינה, כלומר יחס המטפלות לילד שונה בין שכבות הגיל

נעה שוקרון:  במשפחתונים מדובר במטפלת אחת לחמישה ילדים, בלי קשר לגילם של הילדים

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אתם פשוט לא רוצים לתת כסף

משה סולומון: גם במעונות זה אותו הדבר

נעה שוקרון: במעונות זה ככה, ובמשפחתונים זה לא

משה גפני: אם אפשר, בבקשה, תביאו כסף

משה גפני:  אם לא, אל תדברו

נעה שוקרון: אני אשמח להתייחס מקצועית

משה גפני: בסדר

משה גפני:  עם כל הכבוד, אני מכיר את ההבדלים

משה גפני:  איפה שאתם יכולים לחסוך כסף, אתם חוסכים, וזה בעיקר אצל השכבות החלשות

ינון אזולאי: הרב גפני, אולי אתה יודע לענות לי

ינון אזולאי:  למה הודיעו להורים שאין סבסוד והמחיר עולה לאחר תחילת השנה? אתה יכול לענות לי? אולי יש פה מישהו אחר שיכול לענות על זה?     

משה גפני: התנהגות מנותקת מהמציאות

נעה שוקרון: אני רוצה להשיב

משה גפני: לא, לא

משה גפני:  אין להשיב

משה גפני:  אחרון הדוברים, נירן סלר

משה גפני:  אתה מוביל מחאת עושק המעונות? אם אפשר, בקצרה, בגלל שאני בעד מובילי מחאות

נירן סלר: אני נמצא פה עם אוריה

נירן סלר:  ברשותכם, דקות בודדות

נירן סלר:  קודם כול, תודה רבה על הזכות

נירן סלר:  אני מתרגש לדבר פה, כי על גבי יש עשרות אלפי הורים במדינה, מימין ומשמאל, דתיים וחילונים, ערבים ויהודים, מהפריפריה ומהמרכז

נירן סלר:  זאת מחאה של כולם

נירן סלר:  אני בן 36, מהנדס בניין, בוגר הטכניון

נירן סלר:  אני נשוי ויש לי שלושה ילדים

נירן סלר:  הבת הקטנה שלי בת 15 חודשים, תשעה ימים מאוחר מדיי

נירן סלר:  זה אומר שהיא נכנסת לכיתת פעוטות, ואני הולך לשלם יותר מ-12 אלף שקל קנס על זה שהיא נולדה תשעה ימים מאוחר מדיי

נירן סלר:  אני משלם בחודש 4,400 שקל למעון מפוקח, וזה אומר קצת יותר מ-50 אלף שקלים בשנה לילדה בת שנה וחצי

נירן סלר:  זה יותר משנת לימודים באוניברסיטה פרטית, זה יותר מתואר שלם שעשיתי בטכניון

ינון אזולאי: למה אתה לא שם אותה ישר באוניברסיטה?     

נירן סלר: זאת שאלה טובה

נירן סלר:  את כל זה גילינו שבוע וחצי לפני תחילת שנת הלימודים, כשאנחנו בעצם קהל שבוי ואין לנו בררה

נירן סלר:  כל המסגרות האלטרנטיביות למעון המפוקח, שאותו כל כך רצינו, כבר סגורות

נירן סלר:  הפתרונות שלנו הם או לשלם כי אין לי בררה, או להפסיק לשלם ונראה מה יהיה

נירן סלר:  אני מקווה שלא יוציאו אותי מהמעון או שיתבעו אותי

נירן סלר:  או להפסיק לעבוד

נירן סלר:  המדינה היא זאת שאחראית על פיקוח על המחירים, כמו שעושים עם הלחם, עם החלב ועם כל מיני דברים אחרים

נירן סלר:  פה נפרץ הסכר, והמדינה העלתה את המחירים ברוב המקומות בארץ יותר מהמעונות הפרטיים

נירן סלר:  מה שהולך לקרות בשנה הבאה, הוא שכולם יישרו קו, או יעלו יותר, ותהיה פה קטסטרופה

נירן סלר:       אלפי משפחות פונות אלינו, ולפני שבוע וחצי התחלנו לדבר בינינו

נירן סלר:  אלפי משפחות קורסות ולא יודעות מה לעשות

נירן סלר:  אתם מדברים פה על הסבסוד של העלייה – חבר'ה, אתם צריכים לקחת צעד אחורה, עם כל הכבוד

נירן סלר:  יש פה עלייה מטורפת של מחירים ואנשים לא יודעים מה לעשות

נירן סלר:  אנשים לא יודעים, וזה שבוע וחצי לפני תחילת הלימודים

נירן סלר:  מה הם עושים? אני פונה אליכם, אני לא מבין בפוליטיקה

נירן סלר:  אני פונה אליכם, תקפיאו את העלייה הזאת ותקימו צוות בין-משרדי שייתן פתרונות מציאותיים

נירן סלר:  מה שקורה עכשיו הוא לא מציאותי, ומה שיקרה בשנה הבאה גרוע אלפי מונים מזה

נירן סלר:       אני מבקש עוד דקה אחת לאוריה

אוריה: אני מתרגשת

אוריה:  אני בת 28, אימא לינאי בן שנתיים ונועם בן שנה, ואני מטירת הכרמל

אוריה:  שני הילדים שלי נמצאים במעון

אוריה:  שבוע לפני תחילת הלימודים קיבלנו מידע שעבור נועם הקטן אנחנו צפויים לשלם 4,100 שקל, ועבור ינאי הגדול 3,900 שקל

אוריה:  כאימא שלהם, אני במצב של חוסר בררה

אוריה:  או שאני יוצאת לעבוד ונפרדת מ-8,000 שקל לחודש, או שאני מוציאה אותם מהמערכת הלימודית-החינוכית שלהם, מקפיאה את היכולת שלהם לפתח חיי חברה, קוגניטיביות רגשית וכל מה שתלוי בזה, ונשארת איתם בבית

אוריה:       דיברו כאן גם על הילדים וגם עליי כאימא – השאיפות שלי, המטרות שלי, התנאים שלי בעבודה, הוותק

אוריה:  הכול יוקפא רק בשל העלייה במחיר

אוריה:  בנוסף לכך, גם אם הייתי רוצה להעביר אותם למקום אחר, אין לי לאן

אוריה:  שבוע לפני תחילת הלימודים, כל המקומות סגורים ומשוריינים

ינון אזולאי: אין לך אופציה

ינון אזולאי:  גם אם יש מקום אחר, את תשלמי אותו הדבר

ינון אזולאי:  זה לא שיש לך אופציה אחרת

ינון אזולאי:  הם מדברים על אלה שאין להם סבסוד, אבל רוצים שאת המשכורת שלהם ישימו במעונות, וגם זה לא יספיק

אוריה: אני רק רוצה להוסיף משפט אחד

משה גפני: נא לסיים, חרגנו מעבר לזמן

אוריה: אני מודה על הזמן

אוריה:  אני באה ומספרת היום את הסיפור שלי, כשמאחוריי יש עוד זוגות רבים ומשפחות

אוריה:  אנחנו נמצאים במצב הישרדותי, לא פחות

אוריה:  אנחנו מביאים למעון את הטיטולים, את המגבונים, את התמ"ל, וזאת תוספת של עוד 500 שקלים לילד, ובמקרה שלי 1,000 שקל לילד לחודש

אוריה:  9,000 שקלים בחודש עבור המסגרת, כדי שאני אוכל לצאת לעבוד, כדי שאני אוכל לתת לילדים שלי תנאים

אוריה:       הילד שלי נולד פג, בשבוע 31

אוריה:  אני צריכה לקחת מהטיפולים הרפואיים שלו, מקלינאית התקשורת שלו, ואני נמצאת כרגע במצב של – מה אני עושה? יש X כסף שאני מכניסה הביתה, וזאת ההכנסה שלי

אוריה:  מזה אני צריכה לחלק

אוריה:  ממה אני אוריד? מקלינאית התקשורת? מהסופר? מהחשמל? אין לנו מאיפה

אוריה:  אני מודה לכם

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  רבותיי, אני מבקש לסכם את הדיון ואני פונה אליכם, למשרד האוצר, לאגף התקציבים

משה גפני:  קודם כול, הדבר הראשון הוא משרדי הממשלה

משה גפני:  ההודעה הזאת באוגוסט – אנחנו רואים אותה בחומרה

משה גפני:  אני לא מבין איך יש התנהגות כזאת, כשאומרים להורים: תדעו שהמחירים עולים ואתם תשלמו יותר ממה שתכננתם כל הזמן

משה גפני:  אני לא מבין את זה, ואני רוצה תשובה למה זה קרה

משה גפני:       אני רוצה שייצא מכתב מאיתנו גם למשרד המשפטים וגם ליועצת המשפטית לממשלה

משה גפני:  אני מבקש לדעת למה יש שוני, כאשר הפעולה היא אותה פעולה גם במעון וגם במשפחתון

משה גפני:  למה המחיר פה מסובסד ולמה המחיר פה גבוה באופן כזה, שזה פשוט יסגור

משה גפני:  גם המטפלות לא יוכלו להמשיך וגם הילדים לא יוכלו לשלוח את הילדים שלהם

משה גפני:  אני מבקש תשובה תוך שבוע

משה גפני:       אני פונה אליכם ואני מבקש להביא כסף לעניין הזה

משה גפני:  משרד האוצר, כמו שהוא מסבסד את המעונות, הוא צריך לסבסד את המשפחתונים

משה גפני:  אם לא, ואם אני לא אקבל תשובה או שהתשובה לא תהיה חיובית, אני מבקש לזמן ישיבה עם שר האוצר או עם מישהו מטעמו

משה גפני:  אצלי בחדר, לא בוועדה

משה גפני:  אני אודיע על זה לחברי הכנסת

משה גפני:  אני מבקש גם את האנשים שעוסקים בעניין הזה – גם הממונה על התקציבים, גם משרד העבודה

משה גפני:  לקרוא להם לישיבה

משה גפני:  אנחנו לא נעבור על זה לסדר-היום

משה גפני:  המצב הזה לא יימשך כל עוד שאני כאן

משה גפני:  אם זה יימשך, יהיה לכם קושי בוועדה בהרבה מאוד דברים

משה גפני:  לא יכול להיות שלידינו יעבור כזה עוול שאין כדוגמתו

משה גפני:  שמעת את הדוברים וזה אומר לנו שאנחנו עושים פה דבר שאסור לעשות

משה גפני:  אני מבקש תשובה תוך שבוע, האם אתם מסבסדים את המשפחתונים

משה גפני:  אם לא, אנחנו נקיים ישיבה עם שר האוצר או מי מטעמו, איתכם, עם משרד העבודה, עם משרד המשפטים על השוני

משה גפני:  כל התירוצים האלה שיש שוני ופה זה אחרת – לא נשלים עם המציאות הזאת

משה גפני:  אני מבקש תשובה תוך שבוע

משה גפני:  תודה רבה, סיימנו את הדיון בנושא הזה