ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 319, 2024-02-13 00:00

משה גפני: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים

משה גפני:  על סדר-היום: (מיסוי רווחי בנקים) – מתוך הצעת חוק התוכנית המאזנת (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנת התקציב 2024),  התשפ"ד-2024

משה גפני:  אני מבקש שתציגו את החוק, תסבירו אותו

משה גפני:  אבל אני רוצה להקדים ולומר, שעסקנו רבות בעניין של רווחי הבנקים והמשמעות של העניין, שהייתה השפעה לא חיובית על נוטלי המשכנתאות, על מקבלי ההלוואות שמצבם הכלכלי היה בינוני ומטה

משה גפני:  מצד שני, רווחי הבנקים היו מאוד גבוהים, בשעה שאנו מטילים גזרות על אותם אלה שהם נמצאים כאמור במצב כלכלי לא פשוט, אבל אני אומר לחברי הוועדה – צריך לדעת להיזהר, שלא תיפגע הכלכלה, שלא ייפגעו הנושאים שעומדים על סדר-היום

משה גפני:  צריך ללמוד ממה שקורה בעולם ואני בעד שייקחו מס יתר על רווחי יתר, וזה הדיון שנדון בו היום

משה גפני:  לא נצביע כמובן

משה גפני:  אנו נקיים דיון נוסף על הדיון של היום

משה גפני:  מי מציג את החוק?     

אביגיל ונקרט: ברשותך, היו"ר, נציג מצגת

אביגיל ונקרט:  אתחיל מהקדמה קצרה

אביגיל ונקרט:  הצעד שאנו מציגים היום הוא חלק מהתוכנית המאזנת שהממשלה הגישה, כפי שאמרת, חלק מהתקציב הנוסף לשנת 2024, והוא חלק משורה של צעדים שנועדו לאפשר לממשלה בתקציב המדינה להתמודד עם העלייה בהוצאות והירידה בהכנסות שנבעו מהשפעות המלחמה

אביגיל ונקרט:  במצגת שנציג, נפרט את הרקע הכלכלי למהלך, ולאחר מכן נסביר את הצעת החוק שמונחת בפניכם

אביגיל ונקרט:      אתחיל מרקע

אביגיל ונקרט:  בשנתיים האחרונות בנק ישראל, כמו יתר הבנקים המרכזיים בעולם, התחיל בסדרת העלאות ריבית במטרה לרסן את ההתפרצות האינפלציונית שהחלה עם סביבת ריבית אפסית

אביגיל ונקרט:  בתחילת 22' ובעשור שלפני כן עלינו תוך כשנה לריבית שהגיעה בשיא ל-4

אביגיל ונקרט: 75% והיום נמצאת ב-4

אביגיל ונקרט: 5%

אביגיל ונקרט:  בד בבד עם עליית הריבית, ממש יחד, עליית הריבית בקו האפור, והקו האדום מייצג את הריבית הממוצעת, על אשראי – במקרה הזה של משקי בית

אביגיל ונקרט:  ממש יחד עם עליית הריבית עלתה גם הריבית שהבנקים גובים על האשראי כלומר עליית הריבית גולגלה באופן מלא ומיידי לאשראי שהציבור נטל מהבנקים

אביגיל ונקרט:  לכן מבחינת הכנסות הריבית, הברוטו של הבנקים, כל עליית הריבית היתרגמה לעלייה בהכנסות

אביגיל ונקרט:      מהצד השני, הוצאות הריבית, הריבית שהבנקים משלמים על פיקדונות הציבור עלתה, אבל עלתה פחות

אביגיל ונקרט:  כלומר אנו רואים תמונה אחרת

אביגיל ונקרט:  עליית הריבית התגלגלה לאשראי בצורה מלאה

אביגיל ונקרט:  מנגד לפיקדונות התגלגלה בצורה חלקית בלבד

אביגיל ונקרט:  מה אנו לומדים מזה – מצד אחד הכנסות הריבית של הבנקים גדלו אבל הוצאות הריבית שלהם גדלו בהרבה פחות, כלומר המרווח שלהם, הפער בין ריבית שהם מקבלים מהציבור לריבית שמשלמים, עלתה משמעותית

אביגיל ונקרט:  על זה מבוסס המודל העסקי של הבנקים

אביגיל ונקרט:      אחת התופעות המעניינות שראינו בתהליך הזה, היא שההשפעה על מגזרי פעילות שונים שהבנקים פועלים מולם הייתה שונה, והתמונה די חד משמעית

אביגיל ונקרט:  המגזרים שנהנו הכי פחות מעליית הריבית – הפיקדונות, הם משקי הבית והעסקים הקטנים

אביגיל ונקרט:  פה אנו רואים ניתוח שרשות התחרות עשתה לפני מספר חודשים שמראה את הריבית הממוצעת על פיקדונות לפי מגזרי פעילות

אורית פרקש הכהן: זה כמעט לפני שנה

אורית פרקש הכהן:  היא מתבססת על נתוני מרס 23'

אביגיל ונקרט: נכון

אביגיל ונקרט:  אני מראה את הנתונים האלה כי כבר ראיתם אותם פה בוועדה

חמד עמאר: הם ממוצע של כל הבנקים?     

אביגיל ונקרט: כן, ממוצע של המערכת הבנקאית

חמד עמאר: יש בנקים חריגים שנתנו ריבית יותר גבוהה?     

אביגיל ונקרט: כן

אביגיל ונקרט:  ברשותך נענה בסוף על שאלות

אביגיל ונקרט:  הנתונים האלה אכן ישנים

אביגיל ונקרט:  לפני שבועיים נגיד בנק ישראל היה פה והציג נתונים מעודכנים עד העת הנוכחית, שהראה שהמצב הזה לא השתנה ועדיין הריבית של משקי הבית משמעותית יותר נמוכה מזו שמקבלים העסקים

אביגיל ונקרט:  הדבר הזה מטריד פעמיים, אל"ף, כי זה ריבית רק על פיקדונות – לא כולל את העובר ושב על הציבור שעליו אין ריבית כלל, לכן הריבית האפקטיבית אף יותר נמוכה למשקי הבית ופעם שנייה, כי משקי בית מפקידים פיקדונות לתקופה ארוכה יותר

אביגיל ונקרט:  לכן עקרונית היו אמורים לקבל ריבית גבוהה יותר

אביגיל ונקרט:  אנו רואים שבכל זאת הריבית שהם מקבלים על פיקדונות נמוכה יותר

אביגיל ונקרט:       זה כמובן לא מפתיע, רמת התחרות על מגזר משקי הבית והעסקים הקטנים היא נמוכה ביותר במערכת

אביגיל ונקרט:  לפי הניתוח שלנו, של רשות התחרות מאפשר לבנקים להפעיל כוח שוק על הלקוחות שלהם, ומצד שני להעלות את הריבית על האשראי בצורה מלאה

אביגיל ונקרט:  מנגד לגלגל רק חלק מעליית הריבית לפיקדונות

אביגיל ונקרט:      כל מה שראינו עכשיו מראה לנו שהחלטה רגולטורית הקסוגנית, החלטה שהתקבלה על ידי בנק ישראל, מוצדקת כלכלית שנועדה להתמודד עם האינפלציה, התגלגלה ישירות לעלייה דרמטית בהכנסות הריבית של הבנקים

אביגיל ונקרט:  הקו המקווקו זה ריבית בנק ישראל

אביגיל ונקרט:  הכחול הוא הכנסות הריבית נטו של הבנקים

אביגיל ונקרט:  עד תחילת העלאות הריבית בתחילת שנת 22' הקו של הכנסות הריבית עלה בצורה מתונה, חלק מהגדלת הפעילות של המערכת הבנקאית, אך מייד עם תחילת העלאות הריבית, אנו רואים מגמה שונה לחלוטין - עלייה בהכנסות הריבית של הבנקים

אביגיל ונקרט:  הדבר החריג שלא היה שום שינוי במודל העסקי של המערכת הבנקאית

אביגיל ונקרט:  הבנקים לא פעלו פה ליטול סיכון, לא פעלו ביוזמה עסקית שצריך לפצות עליה עבור משקיעים בהכנסות חריגות, בתשואה להון

אביגיל ונקרט:  אגב אחד ההיבטים המובהקים של התופעה הזו – היכולת הייחודית של הבנקים לקבל פיקדונות מהציבור, לקחת את הכסף של הציבור, שיושב בעובר ושב, להפקיד אותו בלילה בפיקדון מוניטרי, בכלי מוניטרי של בנק ישראל, לקבל עליו ריבית בגובה ריבית בנק ישראל, כיום כפי שראינו – ריבית של 4

אביגיל ונקרט: 5%, לא לשלם עליו שום ריבית לציבור – כסף שיושב בעו"ש ברובו לא נושא ריבית, כלומר מאה אחוז רווח באפס אחוז סיכון בלי לעשות דבר

אביגיל ונקרט:  כל הדבר הזה מאוד ייחודי למערכת הבנקאית

אביגיל ונקרט:  הבנקים הם היחידים שיש להם יכולת- -      

חמד עמאר: יש לכם נתון כמה הכנסה מהנושא הזה מרוויחים הבנקים, על הפקדה בלילה, מה שאמרת עכשיו?     

משה גפני: בוא נשאיר לה

חמד עמאר: אבל אנו מקיימים דיון

חמד עמאר:  לא באתי לראות מצגת

חמד עמאר:  אלמד את המצגת לבד ואבוא לכאן

חמד עמאר:  אני שואל שאלות, רוצה לקבל תשובות

חמד עמאר:  אני יושב פה, אנחנו מחליטים

חמד עמאר:  היא אומרת דברים מאוד חשובים

משה גפני: נכון, תצטרכי לתת תשובה

חמד עמאר: אני לא רוצה שיתגלגל לבנקים הכסף הזה אלא לציבור

משה גפני: אנחנו איתך

משה גפני:  תן לה להשלים, ותגידי כמה כסף הרוויחו הבנקים

משה גפני:  זו השאלה של חמד עמאר, כולם מעניין אותם לדעת

אביגיל ונקרט: אין לי תשובה כרגע מולי לזה

אביגיל ונקרט:  נבדוק את זה ונחזיר תשובה

אורית פרקש הכהן: עם כל הכבוד, זה לא הגיוני

נאור שירי: איך אין תשובה לזה? זה הכי בסיסי

חמד עמאר: זה מאוד חשוב

אביגיל ונקרט: הבנקים הם היחידים שיש להם היכולת לקבל פיקדונות מהציבור, להעמיד מהם אשראי, והיחידים שיש להם נגישות לכלים המוניטריים של בנק ישראל, לכן הם הסקטור היחיד שהושפע בצורה מבנית כזו מעליית הריבית

נאור שירי: רגע, למה אין התשובה לזה?     

משה גפני: רגע

משה גפני:  אמרתי, להמתין

משה גפני:  נשאל

משה גפני:  חמד שאל

משה גפני:  תכף נראה

אביגיל ונקרט: הוא שאל שאלה ספציפית לגבי פיקדונות שהבנקים מפקידים בפיקדונות מוניטריים של בנק ישראל

אביגיל ונקרט:  אין לנו תשובה כרגע מולי בנתונים

אביגיל ונקרט:  נבדוק את הנתונים שחבר הכנסת עמר ביקש

חמד עמאר: מבקש שנקבל את התשובה כאן בוועדה עכשיו

חמד עמאר:  שיבדקו לך את זה באוצר

משה גפני: שתדעו - אתם מביאים לנו חוק, שיש לו השלכות כאלה ואחרות

משה גפני:  מס רווחי יתר על הבנקים, זה מס שאתם החלטתם, הממשלה החלטתם להטיל על הבנקים

משה גפני:  אם אתם לא יכולים להגיד לנו כמה כסף הבנקים הרוויחו – אולי הפסידו? למה אנחנו לוקחים מהם מס יתר?     

אביגיל ונקרט: השאלה של חבר הכנסת עמאר מאוד ספציפית

אביגיל ונקרט:  היא לא נוגעת לכל הרווחים של הבנקים שאותם אנו רואים ממש כאן

נאור שירי: היא ספציפית לכלי הספציפי שיש רק לבנקים

אביגיל ונקרט: כמה הבנקים מרוויחים בהפקדה בלילה, בפיקדונות מוניטריים בבנק ישראל

אביגיל ונקרט:  אנו בודקים את זה מייד

חמד עמאר: דבר כזה אנו צריכים כמחוקק לשנות ולחוקק את זה בחוק

חמד עמאר:  לא יכול להיות שמישהו שוכב אצלו כמה אלפי שקלים בעו"ש, ולא מרוויח שקל אחד, והבנק מרוויח על העו"ש שלו

חמד עמאר:  לכן שאלתי אם אנו צריכים לגשת לנושא הזה בחקיקה, או לא, ואם מדובר בסכומים כאלה ענקיים, אנו צריכים לדעת

אביגיל ונקרט: ברשותך היו"ר אתקדם

אביגיל ונקרט:  כן עלתה שאלה מה המשמעות לרווחי הבנקים, אז אם נסכם מה שראינו עד כה, ונסתכל על השקף פה שמציג את סעיפי הרווח וההפסד של המערכת הבנקאית - ממש יד ביד עם העלאות הריבית, הכנסות הריבית של הבנקים – פה יש השוואת נתונים של שנת 21' בכחול לשנת 22' – הכנסות הריבית עלו בצורה מאוד משמעותית בשנה שהחלו העלאות הריבית

אביגיל ונקרט:  מצד שני, הוצאות הריבית, מה שהבנקים משלמים על פיקדונות הציבור גם עלו, אבל הרבה פחות – לא בצורה שמיתנה את העלייה בהכנסות

אביגיל ונקרט:  זה במיליארדים

אביגיל ונקרט:  כל מערכת הבנקאית

אביגיל ונקרט:  שאר סעיפי הרווח וההפסד של המערכת הבנקאית לא חל בהם שינוי מאוד משמעותי בתקופה הזו

אביגיל ונקרט:  אנו רואים פה למשל את ההוצאות התפעוליות, הכנסות שאינן מריבית

אביגיל ונקרט:  בסופו של דבר בפער בין 21' ל-22' הייתה עליית רווח כולל במערכת הבנקאית של כ-18

אביגיל ונקרט: 5 מיליארד שקלים ל-24 מיליארד שקלים

אביגיל ונקרט:  אבל שנת 21' היא חריגה במערכת הבנקאית, כיוון ששם הרווח של הבנקים גם היה גבוה יחסית מסיבות אחרות

אביגיל ונקרט:  לכן בעצם העלייה הזו היא אף גדולה יותר

אביגיל ונקרט:  כל התהליך הזה התוצאה שלו היא עלייה משמעותית בתשואה להון של הבנקים שמייצגת את הרווח שהם מפיקים על כל יחידת הון שלהם

אביגיל ונקרט:  אנו רואים פה את התשואה להון של המערכת הבנקאית בעשור האחרון

חמד עמאר: אפשר להחזיר את השקף הקודם? את מדברת פה על רווח של 20 מיליארד

אביגיל ונקרט: לא, אלה הכנסות

חמד עמאר: אמרת ששם 22 מיליארד שקל משלמים לציבור

חמד עמאר:  הכניסו מהריבית 72 מיליון

אביגיל ונקרט: אחדד

אביגיל ונקרט:  הכנסות הריבית הן רכיב אחד ברכיבי הרווח וההפסד של המערכת הבנקאית

חמד עמאר: כן, בסעיף הזה על הריבית שילמו 22 מיליארד שקל, וקיבלו 72 מיליארד שקל

חמד עמאר:  זה 50 מיליארד

אביגיל ונקרט: נכון

אביגיל ונקרט:  הכנסות הריבית נטו

אביגיל ונקרט:  צריך להוסיף לזה את ההוצאות בגין הפסדי אשראי שגם הן חלק מהכנסות הריבית נטו, ולצד זה יש להסתכל גם על יתר סעיפי ההוצאה של המערכת הבנקאית

אביגיל ונקרט:  גם הם מקזזים- - -     

חמד עמאר: לא דיברתי על ההוצאות האחרות

חמד עמאר:  דיברתי על הסעיף הספציפי הזה

חמד עמאר:  זה הבדל של 50 מיליארד שקל בין הריבית שמשלמים לזו שמקבלים

ינון אזולאי: הוא צודק? 50 מיליארד?     

אביגיל ונקרט: בהיבטי רק של הריבית- -     

אורית פרקש הכהן: היושב-ראש, אני רוצה להעיר – אנו פה בדיון מאוד משמעותי, שמשנה סדרי עולם מבחינת הטלת מיסוי על גופים במדינת ישראל

אורית פרקש הכהן:  אם איני טועה, אביגיל, את מציגה לנו נתונים שמשווים בין 22' ל-21'

אורית פרקש הכהן:  אנחנו בשנת 24'

אורית פרקש הכהן:  איפה שנת 23' שהיא שיא של כל האירוע הה? אתם מציגים לנו נתונים

אורית פרקש הכהן:  לכל בר דעת ברור ששיא הקפיצות היו בשנה שעברה

אורית פרקש הכהן:  אנחנו כמו עיוורים בדיון הזה

אורית פרקש הכהן:  פורסמו דוחות

אורית פרקש הכהן:  אנחנו עוד דקה במרס 24'

אורית פרקש הכהן:  איך אין לכם נתונים לפחות של שני הרבעונים הראשונים של 23'? משהו

אורית פרקש הכהן:  אנחנו בדיליי של נתוני 21' מול 22'?     

אביגיל ונקרט: הדוחות הכספיים של המערכת הבנקאית לשנת 23' עוד לא התפרסמו, לכן אנו משתדלים להתבסס על נתונים של שנה מלאה שלטעמנו מציגים השוואה נכונה יותר לשנה שלפני כן

אביגיל ונקרט:  פה בתשואה להון אנו כן רואים את התשואה להון בתשעת החודשים הראשונים של שנת 23'

נעמה לזימי: אפילו של הרבעון הראשון של שנת 23'?     

אביגיל ונקרט: יש נתונים עד הרבעון השלישי של 23'

אביגיל ונקרט:  אנו לא מייצגים אותם כי לא מייצגים שנה שלמה, לכן לא בהכרח נכון להשוות אותם לנתונים של השנה המלאה שלפני כן

אורית פרקש הכהן: אז אנחנו כן מבקשים שתעשו את ההשלמה

חמד עמאר: יש מגמת שינוי ב-23'?     

אביגיל ונקרט: ב-23' הכנסות הריבית המשיכו לעלות

אביגיל ונקרט:  הן קוזזו בחלקן בעליה בהוצאות להפסדי אשראי שהמערכת הבנקאית רשמה בין היתר כתוצאה מהמלחמה

אביגיל ונקרט:  אולי נציגי בנק ישראל יוכלו לפרט על זה יותר ממני אבל המגמה הזו חד משמעית המשיכה בעקבות עליית הריבית

נאור שירי: המשיכה וגדלה

נאור שירי:  כלומר לצורך העניין לשאלה של חבר הכנסת עמאר, אם 50 מיליארד שקל היה ההפרשים, אנחנו צפויים ל-70 מיליארד

אביגיל ונקרט: אני לא יכולה לענות לך ברמת המספרים הזו

אביגיל ונקרט:  ההפרשים נותרו דומים

חמד עמאר: אני מסתכל על הדף האחרון

חמד עמאר:  אתה מדבר על שלושה רבעונים שיש 16

חמד עמאר: 1, וכל שנת 22' 16

חמד עמאר: 4

נעמה לזימי: לא, יש פה מניפולציה

נעמה לזימי:  למה רבעון שלישי של 23'?     

אביגיל ונקרט: כי אלה הנתונים האחרונים שיש

אביגיל ונקרט:  כאמור הבנקים לא פרסמו עדיין דוחות- -     

חמד עמאר: לא שלושה רבעונים?     

אביגיל ונקרט: שלושה רבעונים ברמה שנתית

אורית פרקש הכהן: אנו מבקשים את ההשלמה של שני הרבעונים הראשונים

נאור שירי: למה פה יש נתונים של 23' ולא בשקף הקודם?     

נעמה לזימי: בעמודה הסופית זה רק רבעון שלישי?     

אביגיל ונקרט: לא

אביגיל ונקרט:  זה תשעת החודשים הראשונים של השנה, תשואה להון

אביגיל ונקרט:  עד רבעון שלישי

משה גפני: יש לי בקשה

משה גפני:  אני מבקש במהלך הישיבה הזו לקבל נתונים מה שאתם יכולים לתת על 23'

משה גפני:  זה ברור לגמרי, שאם אנחנו צריכים לחוקק חוק עכשיו, אנו צריכים לדעת מה הנתונים

אורית פרקש הכהן: כמו ששמתם על התשואה להון

אורית פרקש הכהן:  גם על רווחי הבנקים כתוצאה מעליית ריבית

אורית פרקש הכהן:  זה בסיסי

אביגיל ונקרט: טוב

אביגיל ונקרט:  כפי שהתחלתי לומר, אנו רואים את התשואה להון בעשור האחרון של המערכת הבנקאית

אביגיל ונקרט:  התשואה להון בין 2014 ל-21' עמדה על 9%, כפי שכתוב – השנים 20' ו-21' היו חריגות בשל השפעות הקורונה

אביגיל ונקרט:  בתקופה שאחרי העלאות הריבית כלומר בשנים 22', 23' התשואה להון קפצה דרמטית מסביבה של 9% לסביבה של 16%

אביגיל ונקרט:  הנתונים של 23' אינם סופיים על תשעת החודשים הראשונים של השנה והם כן משקפים חלק מהנתונים שנובעים מהמלחמה – הבנקים כאמור כבר ביצעו הפרשות על הפסדי אשראי בגין השפעות המלחמה

אביגיל ונקרט:       כדי לבחון אם יש פה אירוע ייחודי למערכת הבנקאית הישראלית עשינו השוואה בין לאומית

אביגיל ונקרט:  תופעה של עליית ריבית כמהלך שמעלה את רווחי הבנקים, כן תופעה עולמית

אביגיל ונקרט:  קרתה בעוד מדינות בעולם

אביגיל ונקרט:  גם מתועדת בספרות הכלכלית כלומר יש מחקרים שמראים שעליית ריבית מגדילה את רווחיות המערכת הבנקאית, ובכל זאת לטעמנו מה שקרה בישראל הוא חריג

אביגיל ונקרט:  אראה למה

אביגיל ונקרט:      כדי לעשות את ההשוואה הבין לאומית הסתכלנו על ההפרש שבין ריבית הבנק המרכזי, ריבית בנק ישראל במקרה של ישראל לבין הריבית המוצעת על פיקדונות משקי הבית

אביגיל ונקרט:  ההפרש שבין ריבית בנק ישראל לבין הריבית המוצעת על פיקדונות

אביגיל ונקרט:  החל מתחילת שנת 22' עד הנתונים האחרונים שהיו בידינו, נובמבר 23'

אביגיל ונקרט:  בתחילת 22' ריבית בנק ישראל הייתה אפסית

אביגיל ונקרט:  הם גלגלו כמעט את כולה לפיקדונות

אביגיל ונקרט:  הפיקדונות של משקי הבית קיבלו ריבית כמעט זהה לריבית בנק ישראל, וההפרש היה אפסי

אביגיל ונקרט:  כל שהריבית עלתה ההפרש בין הריבית של הבנק המרכזי לריבית משקי הבית – גדל

אביגיל ונקרט:  בסוף 23' הגיע להפרש של 1

אביגיל ונקרט: 26% כלומר הריבית שמשקי הבית קיבלו בממוצע על פיקדונות הייתה נמוכה ב-1

אביגיל ונקרט: 26% מריבית בנק ישראל

ולדימיר בליאק: הדוח שקיבלנו מהממ"מ מדבר על 1

ולדימיר בליאק: 88

אביגיל ונקרט: אולי הנתונים האלה למועד אחר

אביגיל ונקרט:  הסתכלנו ספציפית על הנתון של נובמבר 23

אביגיל ונקרט:       אם אנו מסתכלים סביב קו האפס זה אומר שכל ריבית בנק ישראל מתגלגלת לריבית על פיקדונות הציבור שאין הפרש בין ריבית בנק ישראל לבין הריבית על הפיקדונות

אביגיל ונקרט:  אם אנחנו נמצאים על פחות מהאפס זה אומר שהבנקים משלמים על פיקדונות יותר מריבית הבנק המרכזי

אביגיל ונקרט:  ואם אנחנו מעל קו האפס זה אומר שהם מגלגלים רק חלק מריבית בנק ישראל לפיקדונות הציבור

אביגיל ונקרט:  זה מה שקרה בישראל

אביגיל ונקרט:      זה ממוצע של הבנקים באיחוד האירופי, המגמה היא דומה מאוד

אביגיל ונקרט:  יחד עם עליית הריבית הפער הזה נפתח, אבל אל"ף, אירופה התחילה מנקודה יותר נמוכה מאתנו – הבנקים האירופאיים שילמו על פיקדונות הציבור יותר מריבית הבנק המרכזי האירופי שהייתה ריבית שלילית לפני העלאות הריבית, ועד סוף 23' ההפרש היה נמוך יותר מזה שבישראל כלומר גלגלו יותר מריבית הבנק המרכזי לפיקדונות הציבור

אביגיל ונקרט:       נסתכל על עוד שתי מדינות, אוסטרליה ובריטניה – אלה שתי מדינות עם מערכת בנקאית יחסית תחרותית יותר מישראל

אביגיל ונקרט:  לאורך הזמן גם שם יש מגמת עלייה, אבל הם עדיין נשארים סביב קו האפס פחות או יותר כל הזמן

אורית פרקש הכהן: אבל המפקח על הבנקים ישב פה והסביר שהכול בדיוק פכי שקורה בחו"ל

אורית פרקש הכהן:  זוכר את זה, אדוני היושב-ראש?     

משה גפני: כן אבל לך יש כוח יותר מהמפקח על הבנקים

משה גפני:  את יכולה לחוקק חוקים

ינון אזולאי: לא בדיוק

ינון אזולאי:  לא מאשרים אותם

משה גפני: זה סיפור אחר, אז אתה איש חלש

נאור שירי: אני לא מסכים שאתם אנשים חלשים

נעמה לזימי: לגבי הגרף, נכון - בישראל השוק הוא ריכוזי, אין ריבית חיובית, ולא היה שום סל תמיכה במקביל לעלייה כלומר רק היו גלגול רווחים שהוא חסר תקדים וגם עדיין בגרף – יותר

אביגיל ונקרט: עם חלק מהדברים שאמרת אני מסכימה

אביגיל ונקרט:  אנו סבורים שחלק מהפער הזה נובע מריכוזיות של מערכת הבנקאית הישראלית

נאור שירי: עם מה אינך מסכימה ממה שאמרה?     

אביגיל ונקרט: סלי הסיוע גם בישראל היו בעת משבר- - -     

נעמה לזימי: מה עם האינפלציה לסיוע?     

אביגיל ונקרט: לא יודעת כרגע אבל נעשו מהלכים

אביגיל ונקרט:  זה לא רלוונטי לדיון

אביגיל ונקרט:  בסופו של דבר הרווחיות של הבנקים הישראליים, התוצאה של הפער הזה באה לידי ביטוי ברווחיות הבנקים

אביגיל ונקרט:  אנו רואים פה בהשוואה בין לאומית – הרווחיות של הבנקים הישראליים אחרי העלאות הריבית הייתה חריגה בהשוואה בין לאומית

אביגיל ונקרט:  חשוב גם לציין שלפני העלאות הריבית רווחיות הבנקים הישראליים לא הייתה חריגה בהשוואה בין לאומית

אביגיל ונקרט:  ראינו קודם לכן שהתשואה להון בשנים 2014 עד 21' בממוצע עמדה על כ-8

אביגיל ונקרט: 7%, שזה דומה מאוד לתשואה להון- -      

ולדימיר בליאק: וזו תוצאה של ריכוזיות יתר

אביגיל ונקרט: אשלים – דומה מאוד לתשואה להון של הבנקים המערביים שהייתה כ-9% לפני העלאות הריבית כלומר מאוד דומה, אבל לאחר העלאות הריבית אנו רואים שהבנקים הישראליים עלו בתשואה להון

משה גפני: כמה כסף זה? העלייה הזאת

אביגיל ונקרט: ראינו קודם לכן שהרווחים של הבנקים עלו בין 21' ל-22' מכ-18

אביגיל ונקרט: 5 מיליארד שקל ל-24 מיליארד שקל

אביגיל ונקרט:  שנת 23' עדיין לא הסתיימה אבל למיטב זיכרוני, הרווח של הבנקים עמד בשלושת הרבעונים הראשונים על כ-20 מיליארד שקלים

אביגיל ונקרט:  הם נמצאים פה – יוכלו לתקן אותי

אביגיל ונקרט:  השנה לא הסתיימה אז נראה כשיתפרסמו הדוחות הכספיים

משה גפני: זה בעיניכם נקרא רווחי יתר?     

אביגיל ונקרט: אנו סבורים שמה שקרה פה כאמור – תוצאה של החלטה הקסוגנית של בנק ישראל שהעלה מאוד את רווחי הבנקים, מעבר לעלייה שנובעת- -     

משה גפני: האם זה בעיניכם, ממשלת ישראל, רווחי יתר? הרי אתם מבקשים לעשות מס על רווחי היתר

נאור שירי: מה מה-20 מיליארד זה יתר?     

משה גפני: שאלתי אותה

משה גפני:  לא אותך

משה גפני:  חשוב לי לדעת מה הממשלה אומרת

משה גפני:  האם מה שאמרת עכשיו, בעלייה הזו של האחוזים הגבוהים, האם בעיניכם הכסף הזה שהבנקים הרוויחו נקרא רווחי יתר או רווחים נורמליים?     

אביגיל ונקרט: אנו סבורים שהעלייה ברווחיות של המערכת הבנקאית נובעת ברובה מהחלטה הקסוגנית של בנק ישראל, החלטה להעלות את ריבית בנק ישראל, ולא מיוזמה עסקית או מנטילת סיכון שהבנקים עשו, ולכן מייצגת עלייה עודפת

משה גפני: יש לי שאלה נורא פשוטה

משה גפני:  את מדברת איתי בעברית צחה אך איני מבין את התשובה

משה גפני:  אני נדרש כחבר ועדה, להצביע בעד בקשת הממשלה, להטיל כאן מס על רווחי יתר על הבנקים

משה גפני:  הרי מישהו יגיד – למה דווקא בנקים ולא דברים אחרים? חשוב לי לדעת, האם אתם סבורים, שמה שתיארת כעלייה ברווחי הבנק נקרא רווחי יתר?     

אביגיל ונקרט: אשיב שוב

אביגיל ונקרט:  כן

אביגיל ונקרט:  כאמור אנו סבורים שהעלייה ברווחי הבנקים היא חריגה ונובעת מעליות הריבית

משה גפני: הבנתי ממה זה נובע

משה גפני:  אני שואל האם זה בעיניכם רווחי יתר

אביגיל ונקרט: עלייה ברווחים כשלעצמה לטעמנו לא מעידה על משהו פסול

אביגיל ונקרט:  כשגוף עסקי מגדיל את הרווחים שלו- -     

נעמה לזימי: היא אומרת, אם יורשה לי: אם זה פעילות עסקית של הבנקים שיצרו את העלייה זו עלייה מבורכת

נעמה לזימי:  פה זה עלייה מלאכותית

נעמה לזימי:  בנק ישראל יצר אותו גורם לעלייה הזאת- -      

משה גפני: הבנתי מה היא אמרה

משה גפני:  לא אתן לך לחמוק מזה כי זה ליבת הדיון פה

משה גפני:  האם זה נקרא בעיניכם רווחי יתר שעל זה אתם מביאים חוק להטיל על זה מס?     

אביגיל ונקרט: כן

נאור שירי: למה הסכום הזה נלקח? למה רק מיליארד וחצי? אם היו מרוויחים 19 מיליארד - למה המס הזה בחוק?     

אביגיל ונקרט: אענה על השאלה הזאת בהמשך המצגת

אביגיל ונקרט:       עד כה, בעצם אם אסכם, ראינו שעליית הריבית הגדילה משמעותית את הרווחיות של הבנקים הישראליים – כפי ששאל היו"ר, באופן חריג לטעמנו, גם ביחס לנתוני העבר וגם בהשוואה בין לאומית

אביגיל ונקרט:  עד כה הסתכלנו על מה שהיה בשנתיים האחרונות, הסברנו את הקשר בין עליית ריבית לבין העלייה ברווחי הבנקים אך הצעת החוק שאנו דנים עליה היא לא רטרואקטיבית אלא מסתכלת קדימה

אביגיל ונקרט:  אנו לא ממסים את רווחי העבר אלא את הרווחים שהבנקים השיגו בשנים 24' ו-25'

אביגיל ונקרט:  נסתכל קדימה

חמד עמאר: החוק הוא הוראת שעה או חוק?     

אביגיל ונקרט: הוראת שעה

מיכל שיר סגמן: למה שנתיים?     

אביגיל ונקרט: נשיב בהמשך

אביגיל ונקרט:      נסתכל על התחזיות קדימה

אביגיל ונקרט:  רואים כאן תחזיות לגבי ריבית בנק ישראל, ואת התחזית לגבי הבנק המרכזי האמריקאי באדום

אביגיל ונקרט:  אנו רואים את הריבית עד כה, החל משנת 22' עד תחילת 24' – איפה שאנו היום, והתחזית קדימה

אביגיל ונקרט:  התחזית של ריבית בנק ישראל היא של חטיבת המחקר בבנק ישראל שמספקת תחזית לגבי שנת 24' בלבד

אביגיל ונקרט:  לפי התחזית שלהם, בשנת 24' הריבית תמשיך במגמת ירידה אבל עדיין תישאר ברמה גבוהה ובסוף השנה צפויה לעמוד על בין 3

אביגיל ונקרט: 75% ל-4%

אביגיל ונקרט:  הסתכלנו גם על ריבית הבנק הפדרלי האמריקאי שכמובן יש לו השפעה מאוד גדולה על ריבית בנק ישראל, באופן כללי על ריביות בעולם

אביגיל ונקרט:  במקרה הזה יש תחזיות גם ל-24' וגם ל-25' שגם לפיהן הריבית תישאר ברמה גבוהה ותגיע בסוף 24' לכ-4

אביגיל ונקרט: 6%, לפי התחזיות שלהם, ובסוף 25' לכ-3

אביגיל ונקרט: 7%

אביגיל ונקרט:       עד כה ניסינו להסביר את הקשר בין עליית הריבית לרווחי הבנקים

אביגיל ונקרט:  אנו גם רואים את זה לפי הספרות הכלכלית כאמור

אביגיל ונקרט:  כל עוד יש לנו תחזיות כלכליות ברמת ודאות גבוהה, אנו מעריכים שככל שהריבית תישאר ברמות הריבית הגבוהות הסבירות להמשך הרווחיות של הבנקים היא גבוהה מאוד, מבלי שהיה פה שינוי במודל העסקי, מבלי שהייתה פה יוזמה עסקית שצריך לפצות עליה בתשואה גבוהה להון

אביגיל ונקרט:  הצפי שלנו לרווחים גם לוקח בחשבון פרמטרים מקרו כלכליים מרכזיים לשנים 24' ו-25' שיש להם יכולת להשפיע על רווחיות המערכת הבנקאית, בעיקר אינפלציה והאבטלה

אביגיל ונקרט:  זה כאמור כבר נלקח בחשבון

אביגיל ונקרט:  אם אסכם את חלק הרקע הכלכלי – כאמור הרקע למהלך הזה הוא הצרכים הפיסקליים

אביגיל ונקרט:  זו הסיבה שאנו נמצאים פה

משה גפני: שאל נאור שירי למה הגעתם למסקנה על הסכומים האלה

משה גפני:  תעברי לחוק כי אני כבר הבנתי מה אמרת, ואם אני הבנתי, כולם הבינו

אביגיל ונקרט: אתחיל מהסוף

אביגיל ונקרט:  החוק המונח בפניכם קובע שמס הרוח שחל על הבנקים יעלה מ-17% כפי שהוא כיום ל-26% ב-24' ו-25'

חמד עמאר: מס הרווח זה חלף מע"מ

אביגיל ונקרט: נכון

אביגיל ונקרט:  מוסדות כספיים באופן כללי לא מוטל עליהם מע"מ, משלמים מס רווח ומס שכר

אביגיל ונקרט:  ההחלטה שלנו היא להטיל את המס הנוסף על בסיס מס הרווח שעומד היום כאמור על 17%

אביגיל ונקרט:       אשיב על השאלה ששאלתם לגבי הסכום שקבענו

אביגיל ונקרט:  שיעור המיסוי 9% תוספת בין 17% ל-26%, נבחר במטרה לאזן בין שלושה שיקולים

אביגיל ונקרט:  האחד – הצרכים הפיסקליים של המדינה

אביגיל ונקרט:  כפי שאתם רואים, תחזית ההכנסות שלנו למהלך הזה היא שהמס הנוסף יניב 1

אביגיל ונקרט: 4 מיליארד שקל בשנה מלאה

אביגיל ונקרט:  זה מהווה חלק משמעותי מהתוכנית המאזנת, זה כ-20% מתוספת ההכנסות בתוכנית המאזנת

אביגיל ונקרט:  השיקול השני הוא הגבייה של אתם רווחים שאנו סבורים שהם חריגים מהמערכת הבנקאית, והשלישי הוא שיקול של מיתון השפעות שליליות פוטנציאליות שיש למהלך הזה, שמייד אציג אותן

אביגיל ונקרט:  לטעמנו, השיעור שנבחר 9% יוצר איזון בין שלושת השיקולים האלה

ולדימיר בליאק: מבחינת המנגנון למה מס רווח ולא מס חברות?     

אביגיל ונקרט: ההחלטה שלנו ללכת על מס רווח ולא מס חברות נובעת – אולי רשות המיסים יוכלו להרחיב יותר- -     

נעמה לזימי: למה לא גם וגם?     

נאור שירי: למה לא לתת יש את הכסף לציבור? למה שהבנקים לא יחזירו כסף לציבור? למה אתם צריכים להעביר לממשלה?     

נעמה לזימי: או לחילופין לקרן ייעודית להתמודד עם סוגיה מסוימת כמו סיוע לעסקים ועצמאיים וכו'

אביגיל ונקרט: הדרך שבה אנו פועלים כמדינה, הכנסות המדינה משמשות לצרכים המשקיים

אביגיל ונקרט:  יש סדרי עדיפויות שנקבעים בממשלה ולאחר מכן מאושרים בכנסת

אורית פרקש הכהן: אנו מעדיפים להרחיק- -     

נאור שירי: את ידי הממשלה מזה

אורית פרקש הכהן: בסוף זה כסף שלקחו מלקוחות של משקי בית, ומעבירים אותם לתקציב המדינה

אורית פרקש הכהן:  הם לא חוזרים ללקוחות

אורית פרקש הכהן:  זה הקושי שלי

מיכל שיר סגמן: לכן נשמח לדעת לאן זה עובר

חמד עמאר: איך אתם מבטיחים בחוק שהכסף לא יתגלגל על הלקוח? בתוך החוק

אביגיל ונקרט: אתייחס

אביגיל ונקרט:  אשלים את השקף

אביגיל ונקרט:  בתוספת מס חברות, שעומד על 23%, המס האפקטיבי על רווחי הבנקים – גם מס חברות וגם מס רווח חלים על רווחי הבנקים - יעלה מכ-34% כפי שהוא היום לכ-39% לאחר העלאת המס

אביגיל ונקרט:  זה שיעור גבוה יחסית בהשוואה בין לאומית

משה גפני: כלומר זה גם מס רווח וגם מס חברות

אביגיל ונקרט: כן

אביגיל ונקרט:  כפי שציינתי, אנו חושבים, שיש הצדקות כלכליות ופיסקליות למהלך, אך חשוב לציין שהמהלך הזה הוא מורכב שמעלה גם חששות מבחינת השפעות שליליות פוטנציאליות על המשק הישראלי

אביגיל ונקרט:  מייד אציג אותן והמשמעות של זה בעינינו, שנדרשת כאן מידה רבה של זהירות

אביגיל ונקרט:  חשוב לשמור, אותו איזון שהצגתי לפני רגע בין הצרכים הפיסקליים לבין ההשפעה המשקית

אביגיל ונקרט:      אנו מזהים שלושה חששות עיקריות, שלוש השפעות פוטנציאליות עיקריות

אביגיל ונקרט:  הראשון נוגע להשפעה על מהלכים להגברת התחרות

אביגיל ונקרט:  גם אנו במשרד האוצר וגם אתם חברי הכנסת מקדמים בשנים האחרונות הרבה מאוד מהלכים להגברת התחרות במערכת הבנקאות

ינון אזולאי: מנסים לקדם

ינון אזולאי:  אנחנו לא מצליחים עדיין

ינון אזולאי:  רוצה לעזור לנו? ניתן לכם את זה, תביאו לנו את זה

ינון אזולאי:  נעשה משהו יחד

ינון אזולאי:  תשמחי? לא נראה לי שבאוצר שמחים, כי לא אישרו לי – אני איש חלש, אמר גפני

ינון אזולאי:  נכון, הרב?     

משה גפני: לא אמרתי עליך

משה גפני:  אמרתי על כולנו

נאור שירי: אני לא מוכן

נאור שירי:  שוב, אני חושב שאתם מזלזלים בעצמכם

ולדימיר בליאק: כמו שהחרגתם את בחורי הישיבות מקיצוץ רוחבי אתה יכול להחריג את חבר הכנסת שירי

משה גפני: יש קיצוץ רוחבי, אבל אפשר להגיד על בחורי ישיבות מה שרוצים

אביגיל ונקרט: כפי שראינו, העובדה שמדובר במערכת לא תחרותית היא דוגמה אחת לקשר התחרותי – העובדה שהריבית לא התגלגלה לפיקדונות הציבור

אביגיל ונקרט:  בעינינו המהלך הכי חשוב להגברת התחרות הוא הכנסה בעיקר של שחקנים חדשים ותחרותיים והסרה של חסמים לתחרות שאנו מקדמים הרבה שנים, בין אם זה שחקנים בין לאומיים או מקומיים שייכנסו לשוק, ויצרו דינמיקה תחרותית חדשה

אביגיל ונקרט:  כשאנו מטילים מס נוסף על המערכת הבנקאית, זה מעלה חשש ששחקנים חדשים שירצו להיכנס לשוק הישראלי ולפעול פה, יימנו

אביגיל ונקרט:  בסופו של דבר מיסוי אינו אמצעי להגברת תחרות, ולא נכון לראות בו פתרון ארוך טווח, לכן יש לשים לב לסוגיה הזו לדעתנו

מיכל שיר סגמן: מה הפתרון שאתם נותנים? אם זה עלול להרחיק משקיעים, מה הפתרון?     

ולדימיר בליאק: אני מסכים שזה לא מגביר את התחרות, אבל למה זה פוגע?     

אליהו דלל: כי בנקים זרים לא ייכנסו לפה

מיכל שיר סגמן: ומשקיעים זרים יפחדו

מיכל שיר סגמן:  יש מודיס, יש אי ודאות, יש מלחמה, ואז בא משקיע ואומר: במקום להשקיע פה, אשקיע במקום אחר

מיכל שיר סגמן:  למה דווקא כאן?      

אליהו דלל: הצעד הזה הוא צעד אחרי שהסוסים ברחו מהאורווה

מיכל שיר סגמן: כן

מיכל שיר סגמן:  העליתם חשש

מיכל שיר סגמן:  השאלה איך אתם פותרים את זה, מה המענה

אביגיל ונקרט: בשקף הבא אפרט את המענים

משה גפני: אפשר לדעת, למה ההסתייגות הזו שלכם? אם יש רווחי יתר, ואתם מבקשים להטיל מס רווח ומס חברות, למה ההסתייגות? תבואו עוד שנתיים ותגידו שרוצים לשנות את החוק, הכלכלה השתנתה

נאור שירי: חוששים ממיסים ומטילים מיסים

משה גפני: שאלתי אותה

משה גפני:  למה אתם מסתייגים? גם מה ההסתייגויות האלה?     

אביגיל ונקרט: אחדד - החששות שלנו הם באופן כללי ממהלך, שיכול להיות מסיבי מדי, לא מאוזן

אביגיל ונקרט:  אנו סבורים שהצעד שאנו הבאנו מאוזן, שנותן מענה לחששות האלה

אביגיל ונקרט:  אסביר את זה בשקף הבא

אביגיל ונקרט:  אלה חששות כלליים

אביגיל ונקרט:  אנו חושבים שאם נסטה ממה שהבאנו, עלולים להתממש

משה גפני: אבל אם נאשר את זה כפי שהבאתם, מה החשש שלכם? הרי זה מאוזן

אביגיל ונקרט: כאמור לטעמנו זה אכן מאוזן

אביגיל ונקרט:  אנו מסתייגים כדי לציין – יכול להיות שאנו טועים, יכול להיות שהשווקים יבינו את המהלך הזה אחרת מאתנו

ינון אזולאי: יכול להיות שנאיר את עיניכם שצריך להוריד פחות אולי? אנחנו יכולים להוריד, ולבקש להוריד אחוזים מהמס?     

אביגיל ונקרט: כפי שציינתי, השיעור לטעמנו, נכון, ומאזן בין מצד אחד הצרכים הפיסקליים- -     

ינון אזולאי: אז למה אתם מעלים את החששות? אנחנו חוששים ורוצים להוריד את המס, או לא חוששים ורוצים להעלות אותו, זה גם אופציה

ינון אזולאי:  אני לא מבין את החששות שהעליתם

ינון אזולאי:  פתרונות שלהם אפשר להציג אותם, ולומר, האם בשווקים בעולם האם היה דבר כזה וקרה משהו? אם לא קרה, זה יחזק אותנו? אם לא קרה, יחליש אותנו?     

מיכל שיר סגמן: את צריכה לייצר ודאות למשקיעים

מיכל שיר סגמן:  אני לא חוששת מהבנק אלא אני חוששת מהמשקיעים

נאור שירי: אני חושש מהבנקים

מיכל שיר סגמן: אחרי שנה את כן יכולה לראות מה המצב עם המשקיעים

אביגיל ונקרט: סוגיה שנייה שאנו סבורים שיש לקחת בחשבון – חשש מפגיעה בסביבה העסקית ובאמון של משקיעים זרים

אביגיל ונקרט:  חברת הכנסת שיר ציינה זאת

אביגיל ונקרט:  אנו נמצאים בתקופה מורכבת שהסיכונים התגברו

אביגיל ונקרט:  זה כמובן משפיע על הרצון של משקיעים, גם מקומיים וגם זרים, להשקיע בישראל

נאור שירי: איך תדעו לסווג את החשש או הירידה או העלייה במשקיעים או בכמות ההשקעה, ולבודד את זה מסביבת המלחמה, או לבודד את זה מהמס? זה אחת

נאור שירי:  ואם נפצל את החוק, נגיע שנה הבאה לדיון אבל לא יהיו לנו נתונים של השנה

מיכל שיר סגמן: אתה לא יכול לומר לי כמה משקיעים ברחו, כמה לא הצלחת לגייס? אם תלך לשנתיים, תוכל לומר- -      

אליהו דלל: למה הצעתם שנתיים הוראת שעה ולא שנה? אפשר לבחון אחרי שנה מה קורה

אביגיל ונקרט: ההחלטה שלנו לשנים 24' ו-25', אנו מציעים פה הוראת שעה מכמה סיבות

אביגיל ונקרט:  הסיבה הראשונה, אנו סבורים כאמור שהעלייה בהכנסות או ברווחים היא תוצאה של סביבת הריבית הגבוהה

אביגיל ונקרט:  התחזית שיש לנו לגבי סביבת הריבית הגבוהה נוגעת לשנים 24', 25', ראינו את זה לפני כמה שקפים

אביגיל ונקרט:  מעבר לכך כרגע אין לנו תחזיות לכן אנו לא יכולים לומר משהו על הרווחיות הצפויה בשנים שלאחר מכן

נאור שירי: תוכלי להגיד על הרווחיות- -     

מיכל שיר סגמן: האם זה פוגע ברווחיות הבנקים?     

משה גפני: אני מבקש שתסיימי

משה גפני:  מצגת זה לא הלכה למשה מסיני

אביגיל ונקרט: החשש השלישי הוא מהפחתה של היצע האשראי

אביגיל ונקרט:  הצעת החוק אומרת שהרווח שיישאר בידי הבנקים אחרי המס יהיה נמוך יותר

אביגיל ונקרט:  הרווח הזה משמש או לחלוקת דיבידנד או לחיזוק ההון העצמי, כלומר מאפשר לחברה להמשיך לצמוח

אביגיל ונקרט:  במקרה של בנק המשמעות היא העמדה של הלוואות חדשות, וכאשר הרווח קטן זה מפחית באופן פוטנציאלי את היכולת של הבנקים להגדיל אשראי, בעיקר ללווים מסוכנים

אביגיל ונקרט:       התשובות לשאלות ששאלתם נמצאות פה

אביגיל ונקרט:  כאמור הצעת החוק שהגשנו לוקחת בחשבון את החששות האלה, בין היתר בעקבות הערות שעלו בהערות הציבור ואנו נותנים להם מענה בכמה פרמטרים, בצורה שלטעמנו מאזנת גם את הצרכים הפיסקליים, גם את הרצון למסות רווחים חריגים וגם אותם חששות

אביגיל ונקרט:  קודם כל כאמור, מדובר במהלך זמני ל-24', 25' בלבד בהתאם לתחזיות הריבית ולטעמנו גם בצורה כזו שממתנת השפעות ארוכות טווח על התחרות, על משקיעים זרים ועל הקצאת האשראי

אביגיל ונקרט:      שאלתם לגבי שנת 25'

אביגיל ונקרט:  בעצם החוק קובע מנגנון, שאומר כך: התחזיות לשנת 24' הם ברמת ודאות גבוהה לגבי סביבת הריבית ולגבי הפרמטרים המקרו כלכליים

אביגיל ונקרט:  לגבי שנת 25' רמת הוודאות היא מעט נמוכה יותר כתמיד

אביגיל ונקרט:  לכן אנו מציעים שבסוף שנת 24' ייבחנו הפרמטרים המקרו כלכליים שיכולים להשפיע על יכולת הבנקים להשיא רווחים

אביגיל ונקרט:  אם התחזיות יהיו שונות משמעותית מאלה שאנו רואים היום, שר האוצר יוכל לקבוע שהמס הנוסף לא יחול

אביגיל ונקרט:  במקרה כזה כמובן יחול מס הרווח- -     

ינון אזולאי: מתי יוכל לקבוע זאת?     

אביגיל ונקרט: בסוף 24'

נאור שירי: מה המספר שאומר מהותי?     

אביגיל ונקרט: אנו לא חושבים שיש יכולת לשים מספר אחד משמעי שאומר מהו מהותי

אביגיל ונקרט:  יהיה שיקול דעת מקצועי

נאור שירי: זה פוליטי

נאור שירי:  שר אוצר? מי קובע?     

אביגיל ונקרט: לפי ההצעה המונחת – ההחלטה של שר האוצר

נאור שירי: הוא כלכלן בעברו? נגיד בנק ישראל? מה הפונקציה המקצועית של שר?     

אליהו דלל: האם נגיד בנק ישראל מכיר את ההצעה או מי מטעמו?     

אביגיל ונקרט: בהחלט, מכירים

אליהו דלל: ומה דעתם?     

אביגיל ונקרט: הם נמצאים פה, יוכלו להשיב

אליהו דלל: אדוני היו"ר, חשוב לשמוע את נגיד בנק ישראל

ינון אזולאי: מתי השר יוכל לדעת?     

אליהו דלל: אדוני היו"ר, חשוב לשמוע את נגיד בנק ישראל

משה גפני: אני לא חוב שצריך את נגיד בנק ישראל

משה גפני:  לנו יש שכל כמו שלו

משה גפני:  אנחנו נבקש שיבוא לאישור ועדת הכספים

ינון אזולאי: את אומרת שהשר צריך להביא את זה עד 31

ינון אזולאי: 10

ינון אזולאי:  להביא לנו מה קרה ב-23' אתם לא יכולים כשאנחנו ב-24'

ינון אזולאי:  אתם רוצים באמצע 24' להביא מה שקרה במהלך 24'?      

אביגיל ונקרט: אנו לא-לא יודעים להביא לכם

אביגיל ונקרט:  הנתונים קיימים

אביגיל ונקרט:  מציגים פה את הנתונים לכמה שיותר- -     

משה גפני: אני חוזר על בקשתי להביא במהלך הדיון את הנתונים על 23'

משה גפני:  יש לכם

משה גפני:  רבעון ראשון

אביגיל ונקרט: בשונה מהנתונים, פה מדובר בפרמטרים מקרו כלכליים, התחזיות לגבי הריבית בעיקר וציינו בסעיף גם את שיעור האינפלציה ואת שיעור האבטלה

אליהו דלל: הנתונים ידועים

אליהו דלל:  הבנקים הם חברות בורסאיות

אליהו דלל:  כל רבעון הם מפרסמים דוח רוח והפסד

אליהו דלל:  אז אין שום בעיה להביא את תשעת החודשים של 23' או בסוף החודש הבא כל השנה

אליהו דלל:  זה לא דבר שלא ידוע

משה גפני: תביאי את הנתונים שיש לכם על 23'

משה גפני:  תגידי את הסעיף האחרון במצגת

ולדימיר בליאק: איזה בנקים בחוץ?     

אביגיל ונקרט: הסעיף הזה קובע שבנקים עצמאיים קטנים, כלומר בנקים בעלי נתח שוק של פחות מ-5% שלא מוחזקים - כיום יש שני בנקים כאלה, וואן זירו ובנק ירושלים

אחמד טיבי: למה לא יהב? עונה על אותה הגדרה

אביגיל ונקרט: הצעת החוק מדברת על בנקים – היא אומרת שהבנקים שיוחרגו מהמס הנוסף, הם כאלה שלא נמצאים בשליטה של בנק אחר

אביגיל ונקרט:  בנק יהב לפי חוק הבנקאות נמצא בשליטה של בנק המזרחי

קריאה: לא נכון, הוא לא בשליטת בנק מזרחי

קריאה:  הוא מוחזק 25% על ידי המדינה- -      

משה גפני: לא, לא

משה גפני:  אתן לך

משה גפני:  לא הולכים לשום מקום

אחמד טיבי: היא מסרה מידע לא נכון

אחמד טיבי:  מותר לו להעיר

אביגיל ונקרט: כאמור הגדרת השליטה היא לפי חוק הבנקאות רישוי ששם בנק יהב מוגדר כבנק בשליטה של בנק אחר, בנק מזרחי

אחמד טיבי: האם בנק יהב הוא בנק בשליטה?     

מיכל שיר סגמן: לא, כי בנק מזרחי מחזיק רק 50%

מיכל שיר סגמן:  בשליטה זה לא 50%

חמד עמאר: מה זה הגדרת שליטה?      

ולדימיר בליאק: שליטה יכול להיות גם 25%

עדי קול: ההגדרה שליטה בחוק הבנקאות רישוי אומרת כך: יראו אדם כשולט בתאגיד – מתחיל בהגדרה מהותית וממשיכה: יראו אדם כשולט בתאגיד אם מתקיימות בו אחת מאלה: מחזיק מחצית או יותר מסוג מסוים של אמצעי השליטה בתאגיד

עדי קול:  מאחר שבנק מזרחי מחזיק במחצית מאמצעי השליטה של בנק יהב – זה החזקה במניות, למשל

עדי קול:  יש גם זכות למנות דירקטורים

עדי קול:  זו הגדרה מהותית

שולמית אלוני: יש הגדרה בחוק לאמצעי שליטה, זה זכות ההצבעה באסיפה כללית, הזכות למנות דירקטור, הזכות להשתתף ברווחי תאגיד והזכות ליתרת נכסי תאגיד- -      

אחמד טיבי: יש למזרחי 50% מכל אלה?     

עדי קול: להבנתי יש להם 50% מכל אלה

ינון אזולאי: יש להם שליטה בדירקטוריון ב-50%?     

עדי קול: לא

עדי קול:  צריך אחד מאלה - לא כולם

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  התייחסות הבנקים

מיכל שיר סגמן: איך מוודאים שלא מתגלגל לציבור?     

חמד עמאר: האם החוק נותן מענה לזה? זו שאלה מאוד חשובה

חמד עמאר:  שאלתי את זה קודם

אורית פרקש הכהן: גם אני רציתי לשאול את זה – איך תבטיחו שהדבר הזה לא יתגלגל על הציבור בצורה של העלאת ריבית למשל, בכל מיני צורות אחרות? אנו יודעים שהמע"מ התגלגל על הציבור

משה גפני: אאפשר שאלות

אורית פרקש הכהן: אין לי בעיה, היושב-ראש, רק תחליט למי אתה נותן זכות דיבור כי יש כאלה ששואלים שאלות בלי סוף, יש כאלה ויש כאלה כמוני שכל פעם שמדברת מאוד מפריע לך

אורית פרקש הכהן:  תחליט איך הדיון מתנהל, ואכבד את החלטתך

ולדימיר בליאק: גם אני לא קיבלתי תשובה לגבי המנגנון

חמד עמאר: זו שאלה מהותית

חמד עמאר:  אנו רוצים עכשיו להביא הכנסה

חמד עמאר:  יודעים את המצב הכלכלי של מדינת ישראל אני לא רוצה שהציבור ישלם את הכסף הזה

חמד עמאר:  אם אנחנו מוחקים את החוק, שהבנקים ישלמו

חמד עמאר:  איך מבטיחים בחוק שלא יתגלגל על הציבור?     

משה גפני: אני רוצה לומר את סדר הדיון

משה גפני:  ביקשתי שיציגו את החוק, משרד האוצר במקרה הזה

משה גפני:  החוק הוא על הבנקים – מבקש שתהיה התייחסות הבנקים, ואז שאלות חברי הכנסת

משה גפני:  לקיים דיון

חמד עמאר: שלושה חברי כנסת שאלנו שאלה שמשלימה את הצגת משרד האוצר

חמד עמאר:  לא קשור לתשובות הבנקים

משה גפני: זה יישאל פה

משה גפני:  גם אני רוצה לדעת את זה

משה גפני:  כולם רוצים לדעת

משה גפני:  התייחסות הבנקים

משה גפני:  רק שתדעו - לדעתי החוק הזה יבוא לעתירה בבג"ץ

אבשלום וילן: לחדד את הנקודה העיקרית, כדי להשאיר במערכת בנק שמחולל תחרות כמו בנק יהב, שהוא קטן מ-5%, רק 1

אבשלום וילן: 2% מהשוק, אך סך לקוחותיו כ-10% מהשוק, ואלה הלקוחות הקמעונאיים, להחריג את בנק יהב מהחוק, אני חשב שלא נכון

אבשלום וילן:  לגבי אמצעי השליטה- -     

אורית פרקש הכהן: אתה רוצה שיטילו עליך את המס?     

אבשלום וילן: לא

אבשלום וילן:  להחריג מההקלה של בנקים קטנים

אבשלום וילן:  אני לא מוחרג

אבשלום וילן:      25% מההחזקה בבנק יהב זה של המדינה

אבשלום וילן:  25% נוספים זה של הסתדרות עובדי המדינה ו-50% מחזיק בנק מזרחי טפחות

אבשלום וילן:  אין שליטה לאף אחד משלושת הגופים האלה יש דירקטוריון, ובו יש נציגי ציבור ונציגים של הבעלים כלומר גם בדירקטוריון אין רוב לאף אחת מהקבוצות

אבשלום וילן:  נוח לבנק ישראל לפקח עלינו דרך חברת האם בגלל ניהול הסיכונים של הבנקים

אבשלום וילן:  זו הסיבה היחידה שבנק יהב נכנס לסיפור הזה

אבשלום וילן:  ביום-יום אנו כפופים לחוק התחרות, וחוק התחרות מגדיר בעל שליטה - מעל 50%

אבשלום וילן:  זו הנקודה החשובה שלא הוצגה בדיון

אבשלום וילן:  אנו בדיוק 50% ואנו כפופים לחוקי התחרות

אבשלום וילן:  על מנת להשאיר בנק שיחולל תחרות כמו בסיפא של המצגת של אביגיל עליכם לדאוג שבנק יהב יישאר בסיפור הזה

אבשלום וילן:  זה הבנק שמוכר את האשראי במחירים הכי טובים היום בשוק ויש לנו נתונים על זה

אבשלום וילן:  הבנק שגובה הכי פחות עמלות בשוק

אבשלום וילן:  לא ייתכן שאותו דווקא מחריגים

אבשלום וילן:  דיברה אביגיל על פיקדונות

משה גפני: תודה

משה גפני:  אל תעשה פרסומת לבנק

אבשלום וילן: לא עושה

ולדימיר בליאק: תוכל להתייחס לרווחיות?     

אבשלום וילן: הבנק שגובה את הריבית הכי נמוכה – זה בנק יהב

אבשלום וילן:  זו עובדה של בנק ישראל, לא שלנו

אבשלום וילן:  דיברה בעיקר על התמסורת לציבור

אבשלום וילן:  לא דיברה על אותן אוכלוסיות חלשות, מעוטי יכולת

אבשלום וילן:  אני איש הפריפריה

אבשלום וילן:  רוב הסניפים שלנו בפריפריה

אבשלום וילן:  רוב הלקוחות שלנו זה משקי בית

אבשלום וילן:  500,000 לקוחות שהם משקי בית

אבשלום וילן:  אם אתם נבחרי הציבור רוצים לדאוג לאותם לקוחות זה דרך הריבית על האשראי שהם נוטלים

אבשלום וילן:  אני ונעמה גדלנו במגדל העמק

אבשלום וילן:  אנו מכירים את זה

ולדימיר בליאק: הרווחיות שלכם יותר נמוכה מהממוצע?     

אבשלום וילן: הרבה יותר נמוכה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אבקש ממשרד האוצר בסוף הדיון לענות על בנק יהב

משה גפני:  בבקשה, התייחסות הבנקים על החוק

איתן מדמון: תודה רבה

איתן מדמון:  אני מנכ"ל איגוד הבנקים

נאור שירי: זה בשם כל הבנקים?     

איתן מדמון: בנק לאומי ייצג את עצמו

נאור שירי: איזה בנקים אתה מייצג? אני לא מכיר את כל הבנקים בישראל

איתן מדמון: בנק הפועלים, בנק מזרחי, בנק דיסקונט

משה גפני: מר מדמון, אתה מדבר רק עם היושב-ראש

איתן מדמון: איגוד הבנקים מייצג את הבנקים בישראל למעט את בנק לאומי

משה גפני: בנק לאומי, אתן לכם התייחסות נפרדת

איתן מדמון: אתחיל במה שמוסכם

איתן מדמון:  העת הזו יוצאת דופן, מיוחדת, אחרת ממה שהכרנו

איתן מדמון:  כולנו מחויבים לשנות את סדרי העדיפויות

איתן מדמון:  גם מחויב במקביל גביית מס נוסף גם מהבנקים

איתן מדמון:  לא רק מהם, אבל גם מהם

איתן מדמון:  אנו בתקופה קשה

איתן מדמון:  אנו מוכנים להירתם ונרתמים

איתן מדמון:  אני מזכיר את המהלך המאוד משמעותי שהמערכת עשתה מייד עם פרוץ המלחמה, עם מהלך יוצא דופן שלא נעשה לדעתי בשום מקום אחר בעולם מעולם בהיקף כזה ובסוגי פעילויות מסוג זה לרבות ויתור על תשלומים או העמדות הלוואות ללא ריבית או הרבה דברים שפירטנו כבר בוועדה – לא אפרט שוב, לרבות קרנות תמיכה בהיקף של מאות מיליונים

איתן מדמון:  אגב לא הייתה שום חקיקה

איתן מדמון:  הייתה הבנה של גודל השעה וביצוע של מעשה לשלושה חודשים והוארך בעוד שלושה חודשים

איתן מדמון:      עוד דבר שצריך להיות מוסכם פה, ובעיקר לחברי הכנסת וכאלה שקשורים לחיים הציבוריים שלנו לרבות הפן הכלכלי

איתן מדמון:  מ-7

איתן מדמון: 10 אנו חיים במציאות אחרת לגמרי

איתן מדמון:  יש פה מלחמה, יש פה אי ודאות שהולכת וגדלה וזה משתנה דרמטית ומשמעותית, ומשפיע על הרבה סקטורים שרגישים לנושא הזה, לרבות הסקטור הבנקאי שמתכלל רמת פעילות מקרואיסטית במשק הישראלי

איתן מדמון:  לא בכדי מייד אחרי פרסום מודיס על הורדת דירוג וגם הורדת תחזית הדירוג – וצריך להטריד אתכם יותר התחזית, לא רק הורדת הדירוג כשלעצמו, כי התחזית מדברת על הטווח הארוך או הבינוני

אורית פרקש הכהן: האופק השלילי

איתן מדמון: כן

איתן מדמון:  השלב הבא שיקרה, כי המדינה והבנקים חד הם בהקשר הזה, צפויה גם ככל הנראה לפי הערכות – נחכה כמה ימים ונדע – הורדת דירוג גם של מערכת הבנקאות הישראלית

איתן מדמון:  זה עוד לפני פרסוםשל שתי יחידות דירוג נוספות

איתן מדמון:  אני רוצה לחדד זאת עוד יותר

איתן מדמון:  אי הוודאות במשק הישראלי מאוד משמעותי

איתן מדמון:  אף אחד מאתנו לא יודע מה הולך לקרות לא בחודש הקרוב, לא ברבעון, לא בשנה וגם לא בשנתיים הקרובות

איתן מדמון:  תחזיות זה דבר נהדר אבל אנו בתקופה של אי ודאות

איתן מדמון:  ידוע לכולנו, שרמת אי הוודאות ורמת הסיכון היא מאוד משמעותית, ורק הולכת וגדלה במשק הישראלי

איתן מדמון:  אומרים את זה כלכלנים הכי בכירים במשק הישראלי, וגם חברות דירוג בין לאומיות שמסקרות

איתן מדמון:  המשק מסוכן יותר

איתן מדמון:  לא ברור, כמה זמן יהיה יותר מסוכן

איתן מדמון:  הסיכון מחייב התנהלות אחרת, זהירה ומושכלת

איתן מדמון:  הסקטור הבנקאי הוא מאוד מושפע מהאירוע הזה, ויציבות המערכת כפי שהוסבר והוזכר בודח של מודיס היא אחת מנקודות העוצמה המשמעותיות של המשק הישראלי בעת הזו, כי הסיכון גובר

איתן מדמון:  אנו באי ודאות משמעותי שאנו לא יודעים לתכלל תחזיות

משה גפני: בתקופה הזו הקשה שיש התחזית של מודיס, הפסדתם כסף?     

איתן מדמון: התחזית מדברת קדימה

משה גפני: לא התחזית

משה גפני:  מה שאמר שמורידים את דירוג האשראי

משה גפני:  יש מדד הבנקים

משה גפני:  האם הפסדתם כסף בתקופה הזו? המדינה הפסידה

משה גפני:  המדינה צריכה להוציא הרבה כסף על ביטחון, על פינוי אנשים

משה גפני:  מה אתם עשיתם בעניין, חוץ מההתנדבויות, שזה יפה מאוד

משה גפני:  האם הפסדתם כסף? האם רווחי היתר שהאוצר טוען לא נכון?     

אורית פרקש הכהן: המניות של הבנקים טיפה ירדו אם איני טועה

איתן מדמון: אתייחס לזה בהמשך, אך אני רוצה לומר – אחד, ברבעון השלישי הבנקים הציגו והצגתי את זה פה בוועדה – ירידה בהיקף הכנסות המימון שלהם ואף אחד סביב השולחן לא רוצה להגיע למצב שהבנקים יפסידו כסף

איתן מדמון:  אף אחד לא רוצה להביא את המערכת למשבר פיסקלי מלווה במשבר פיננסי

איתן מדמון:  אם זו המטרה וזו התפיסה- -     

משה גפני: ממש לא

משה גפני:  רק אנו מחכים לשמוע את התשובות שלך

משה גפני:  האם הפסדתם או הרווחתם הרבה?     

איתן מדמון: נתתי תשובה

איתן מדמון:  הכנסות הריבית ברבעון השלישי ירדו, ואני חושב שאף אחד מאתנו לא רוצה להגיע למצב שבנקים יפסידו כסף בישראל

משה גפני: נכון

איתן מדמון: כל מה שאמרתי עד כה נמצא בספר השקעות בסיסי למשקיע זר במשק הישראלי

איתן מדמון:  כל אחד רוצה להביא למינימום את רמת הסיכון של הכסף שמשקיע

איתן מדמון:  משקיע זר יש לו אפשרויות רבות שפרוסות על פני כל הגלובוס

איתן מדמון:  אנו מדינה קטנה, משק קטן, אזור מאוד מסוכן, שהסיכון הולך וגדל בו, אנו אזור שאי הוודאות הולכת וגדלה בו, אנו עוד לפני ידיעה מה הולך לקרות, איך הולך להסתיים החזית הדרומית שלא לדבר על זו הצפונית, שמטרידה כל אחד פה וגם כאלה שמחוץ לחדר פה

איתן מדמון:  כבר הורדת הדירוג של מודיס פוגעת בהשקעות של משקיעים זרים

איתן מדמון:      משקיעים זרים רלוונטיים להשקעות במניות של מערכת בנקאית שזה דבר מאוד קריטי וחשוב ומביע אמון של השווקים הבין לאומיים במערכת הבנקאית ומשפיע על הרבה מאוד דברים לרבות גיוסי הון של המדינה

איתן מדמון:  זה אחת

איתן מדמון:  שתיים, משקיעים זרים משתתפים בהנפקות הזולות והיותר אטרקטיביות מבחינת העלות שלהן למערכת

איתן מדמון:  מאוד חשובות ליציבות המערכת

איתן מדמון:  הם אחד המשקיעים המשמעותיים בתחום הזה, והנושא השלישי – משקיעים זרים משתתפים גם במימון פרויקטים גדולים מאוד במשק הישראלי

איתן מדמון:  לגבי הנושא האחרון, אנו מרגישים נסיגה, אנו יודעים שיש נסיגה

איתן מדמון:  קיימות נסיגות הלכה למעשה במימון פרויקטים של בנקים זרים במשק הישראלי

איתן מדמון:  זו בעיה מאוד משמעותית ומורכבת והמשמעות שלה שלחץ האשראי על המערכת הבנקאית הישראלית ילך ויגדל דהיינו היצע האשראי ילך ויקטן, זה חלק מהדברים שאביגיל דיברה עליהם ולכן הצרכים שהמערכת הישראלית תספק את האשראי הזה לצורך פעילות תקינה של המשק

משה גפני: לכן מה המסקנה שלכם על הצעת האוצר?     

איתן מדמון: אגיע

איתן מדמון:  מבטיח

איתן מדמון:  זה חוק מאוד משמעותי ברמה המקרואיסטית למערכת הבנקאית

משה גפני: רק דבר על העניין עצמו

משה גפני:  אתה נותן לנו הרצאה על דברים שאנו דנים עליהם בין כה וכה

איתן מדמון: הנושא הזה בהחלט קשור לנושא עצמו

נאור שירי: אתם נגד ההצעה?     

איתן מדמון: אגיע לזה

איתן מדמון:  המאמצים שעושה המערכת הבנקאית מתחת לקו, שחלקכם לא ערים לה ומכירים אותה, לשמור על מערכת יחסים תקינה, אמינה ובעלת ערך למדינת ישראל מול המשקיעים הזרים, מאוד משמעותית ועדינה

איתן מדמון:  בחלק מהמקרים זה גם דברים שנעשים ברמות הכי גבוהות של מדינת ישראל לרבות בעלי בריתה ברחבי העולם

איתן מדמון:  לא ארחיב בנושא

חמד עמאר: תוכל לפרט מה נתח המשקיעים הזרים מתוך מה שאתה מדבר, וכמה ירידה יש?     

איתן מדמון: כ-15%

חמד עמאר: וכמה ירדו מאז הפרסום?     

איתן מדמון: אחת, אין לי נתונים

חמד עמאר: לא מאז הורדת דירוג האשראי אלא מאז תחילת המלחמה

אליהו דלל: האם הם בעד או נגד או מה ההתייחסות שלהם?     

איתן מדמון: אני חושב שהיכולת של כולנו פה להתנבא מה יקרה ב-24' וב-25' מאוד מוגבלת בלשון המעטה

איתן מדמון:  אני שואל את כולנו האם זה הרגע הנכון שבו אחרי הורדת דירוג, לומר שיש לנו מספיק תחזיות שתומכות את התוצאות או את המצב המקרואיסטי של מדינת ישראל בשנתיים הקרובות ובעיקר לגבי שנת 25' שהיא בכלל שנה שרחוקה מאתנו מרחק רב

איתן מדמון:  אני חושב שאם הייתם צריכים לשים את עצמכם בידיים של משקיע זר שצריך לקבל החלטה אם לממן פה פרויקט, אם להשקיע פה במערכת הבנקאית הישראלית או להשקיע במכשיר קוקו שהמערכת הבנקאית מנפיקה בישראל, בנקודת הזמן הזו עם כל הפרמטרים שציינתי, הייתם חושבים פעמיים

איתן מדמון:  המשקיעים הזרים זה מקור מימון זול למערכת הבנקאית בישראל

איתן מדמון:  הם גם בהחלט מתחזקים את שווי המניות של המערכת הבנקאית והם גם מקור היצע לאשראי לפרויקטים גדולים מאוד במשק הישראלי

איתן מדמון:  התהליך הנוכחי שהוא מיסוי והורדת הדירוג, שזה כבר קרה, נפגעו והחמירו בשלושת ההיבטים האלה במקרים אחרים, יפגעו בסוף בציבור שהוא בעל המניות העיקרי במערכת הבנקאית

איתן מדמון:  בסופו של דבר 88%, 85% – לא רוצה לומר מספר מדויק אך זה בטווח הזה – מניות הבנקים מוחזקים ישירות על ידי הציבור בישראל

איתן מדמון:      מדברי ההסבר עולה שהמס שמוטל רק על הבנקים – ושוב, אני נכנס לדקויות - כי הרווחיות שלהם קורית רק בגלל עליית הריבית ולא בגלל שום שינוי בפעילותם העסקית

איתן מדמון:  בארבע השנים האחרונות היקף הפעילות של המערכת הבנקאית, דהיינו אם מסתכלים על צד הפיקדונות והאשראי, שניהם היו כמעט באותו אחוז – מעל 50%

איתן מדמון:  כלומר חלק גדול מרמת הרווחיות של המערכת שעלתה נובעת כתוצאה מגידול מאוד משמעותי של היקף הפעילות של המערכת הישראלית

איתן מדמון:  50%

איתן מדמון:  יש לכם את הנתון הזה גם בדוח הממ"מ שפורסם אמש

איתן מדמון:  זה קורה, כי זו המערכת היחידה שבנקודות זמן מאוד קריטיות במשק הישראלי – תסתכלו על הקורונה ועל המלחמה האחרונה – שביום הראשון שקורה אירוע, דבר ראשון היא משחררת אשראי למשק

איתן מדמון:  כשכל המערך החוץ בנקאי עושה פעולה בדיוק הפוכה

איתן מדמון:  הוא מושך אשראי, מקטין אותו

איתן מדמון:  המערכת הבנקאית מגדילה את האשראי

איתן מדמון:  היא יכולה וצריכה לעשות זאת

איתן מדמון:  זו חובתה לעשות זאת, בגלל היציבות שלה

איתן מדמון:  בגלל היכולת שלה לתכלל- -      

אליהו דלל: אבל באיזה מחיר?     

איתן מדמון: לפני המחיר, עצם היכולת להעמיד אשראי ולהמשיך פעילות תקינה של משק ישראלי ברמת סיכון ואי ודאות, ביום הראשון במרס בקורונה אף אחד לא ידע מה קורה

איתן מדמון:  הממשלה החלה לפעול באפריל או במאי

איתן מדמון:  הכול נפסק בעולם ואף אחד לא הבין לאן זה הולך – המערכת הבנקאית שחררה באותו חודש 22 מיליארד שקל החוצה, המערך החוץ בנקאי משך 16 – הגדיל את האשראי במשק ב-16 מיליארד

איתן מדמון:  אתם צריכים להבין את הנקודה הדרמטית והקריטית הזו

איתן מדמון:  היכולת של מערכת בנקאית יציבה, ואני מכיר פה את כולכם

איתן מדמון:  אני יודע שהרווחיות הזו מעוררת כעס ציבורי ותחושת חוסר צדק

איתן מדמון:  חלק מהדברים יכול להיות שיש לתקן ברמה כזו או אחרת

איתן מדמון:  חלק מהדברים מתוקנים פה בוועדה, חלק מהדברים מתוקנים באופן וולונטרי, חלק מהדברים עוד לא מתוקנים, איני חף מביקורת אבל יש להסתכל על התמונה המקרואיסטית

איתן מדמון:  ברגע האמת, המקור היחיד למשק בזמן אפס – גם באוקטובר קרה אותו דבר

איתן מדמון:  16 מיליארד המערכת שחררה, 8 מיליארד אחוז בנקאי משך פנימה

איתן מדמון:  זה נתונים דרמטיים

איתן מדמון:  היכולת של המערכת לעשות זאת נובעת כתוצאה מהיציבות שלה

איתן מדמון:  אפשר להתווכח – היא נוטלת על עצמה סיכונים מספיק, לא נוטלת על עצמה סיכונים מספיק אבל במבחן התוצאה, ברגעי השיא, ברגעי הכשל המשמעותיים- -      

איתן מדמון: לכן מה המסקנה?     

אליהו דלל: אתם צריכים נורא להיזהר ולקחת בחשבון שמרכיב הסיכון ואי ודאות במשק הישראלי הולך וגדל

משה גפני: מה המסקנה שלך?     

איתן מדמון: אל תיקחו את היכולת הזו לתת מענה בזמן אמת

איתן מדמון:  אנו חושבים שצריך לאזן את החוק

איתן מדמון:  אני רוצה להסביר את משמעות החוק קודם כל במספרים

איתן מדמון:  הורדת הדירוג פלוס המיסוי המוצע פה, שווים בערך, בהערכה גסה, אבל המספרים לא באופן דרמטי השתנו – סדר גודל של 50 מיליארד באשראי

ולדימיר בליאק: כמה מתוך זה הורדת דירוג?     

איתן מדמון: 1

איתן מדמון: 5 פלוס 1

איתן מדמון: 5 לשנתיים, המכפיל הוא 10 במערכת הבנקאית

איתן מדמון:  זה שווה 30 מיליארד

איתן מדמון:  הורדת הדירוג שווה עוד כ-20 מיליארד

איתן מדמון:  שווה כ-50 מיליארד באשראי, הקטנת היצע

ולדימיר בליאק: כלומר- - - הדירוג שווה 20 מיליארד באשראי בערך

אליהו דלל: הוא הולך סחור-סחור

נעמה לזימי: נותנים לנו פה נתון שכדאי שנלמד אותו

איתן מדמון: הנושא השני, כשאתם מסתכלים על המספרים במונחים של הלוואות לדיור, מאחר שהלוואות לדיור מקבלים מרכיב סיכון קטן יותר, פוטנציאל האשראי פה בערך 100 מיליארד, בערך פי שניים מאשראי רגיל

איתן מדמון:  שתבינו את המספרים

איתן מדמון:  זה הקטנת היצע האשראי כתוצאה משני המהלכים האלה

משה גפני: אתה כל הזמן אומר לנו: תבינו, תבינו

משה גפני:  אנחנו באמת ילדים שנמצאים במקום שצריכים להבין מה אתה אומר

משה גפני:  אני מחכה לדעת איך אתה מאזן את החוק הזה

משה גפני:  אתה מספר לי סיפור על דירוג האשראי? אני לא יודע את זה? אני נותן לך כל הזמן ואתה לא עונה על החוק

משה גפני:  אני במתח לדעת מה ההתייחסות לחוק

משה גפני:  לוקח אותך ברצינות

איתן מדמון: אני לא בטוח שכל מה שאמרתי פה אתם מבינים

משה גפני: אשב אתך, ונראה מה אתה יודע ומה אני יודע

ינון אזולאי: תודה רבה על הציונים

ינון אזולאי:  אנחנו מבינים באנשים ובמה שקורה

ינון אזולאי:  פה נמצאים חברי כנסת שלומדים חומר לפני שנכנסים לוועדה

חמד עמאר: לא היית נוכח במצגת האוצר

חמד עמאר:  כשהאוצר הציג את הדברים היית צריך לומר להם – הוא מביא לך את המיסים האלה כי ההפרש בין מה שקיבלת בריבית שלקחת מבנק ישראל להפרש לריבית שנתת לציבור שזה היה כ-50 מיליארד שקל

חמד עמאר:  על זה הסתמכו ומביאים לך את החוק הזה

חמד עמאר:  היית צריך להתייחס למצגת משרד האוצר ואז לספר את הדברים שאתה רוצה לאזן בחוק

חמד עמאר:  לא לדבר אתנו על דירוג האשראי

חמד עמאר:  כל חברי הכנסת שיושבים פה שאתה בודק אם הבנו או לא הבנו – קיימו כמה וכמה דיונים על זה

חמד עמאר:  קח את מה שהאוצר אמר, תגיד לנו מה אתה אומר, ותאזן לנו את המצב

חמד עמאר:  זה מה שאני מבקש

חמד עמאר:  אל תלך, כמה הפסדנו – שר האוצר וראש הממשלה אמרו שלא נפסיד כלום בגלל דירוג האשראי

איתן מדמון: אני רוצה לענות

משה גפני: רק תתייחס לעניין

משה גפני:  אני נותן לך כל הזמן שבעולם

אורית פרקש הכהן: אשמח שתתייחס בדבריך להשאלה, האם זה יתגלגל על הלקוחות?     

משה גפני: האוצר צריך לתת

איתן מדמון: כל בנק ינהג לפי שיקוליו העסקיים בלבד

אליהו דלל: איתן, תתייחס להצעת האוצר

איתן מדמון: אנו מסכימים, שבעת הזו חברות גדולות, יציבות ובעלי פעילות מאוד גדולה, צריכים להשתתף בנטל מס נוסף כלשהו למה שקורה

משה גפני: לא רוצה לשמוע

משה גפני:  שמת לך למטרה לעצבן אותי? אז השגת

משה גפני:  אתה מספר בפעם השישית שאתה חושב שאנו במצב קשה וכולם צריכים להיכנס לעניין

משה גפני:  איך הבנקים עושים זאת?     

איתן מדמון: אני עונה לזה

איתן מדמון:  אני חושב שצריכים להיקבע קריטריונים אחידים עם מדד רווחיות, ואתם תקבעו אותו

איתן מדמון:  ביחס להיקף פעילות, ביחס לתשואה להון

איתן מדמון:  מדדים משקיים שרלוונטיים לכולם

איתן מדמון:  על בסיסם תטילו מיסוי ברמה כזו או אחרת

אליהו דלל: כל החברות או רק הבנקים?     

איתן מדמון: כל החברות לפי קריטריונים שאתם תקבעו

איתן מדמון:  אתם תקבעו קריטריונים של תשואה להון- -      

אליהו דלל: כל החברות הפסידו בתקופה הזו

ינון אזולאי: אתה יושב-ראש איגוד החברות?     

חמד עמאר: בוא נתקדם, אדוני היושב-ראש

חמד עמאר:  הוא לא רוצה להתייחס לחוק

אליהו דלל: אדוני היושב-ראש, תבקש מהם התייחסות בכתב תוך 12 שעות

משה גפני: אמרת שצריך לעשות על כל החברות

משה גפני:  מה עוד מציע?     

איתן מדמון: לחילופין, לפי קריטריונים שאתם תקבעו שיחולו על כל המשק, אפשר גם להטיל מלוות חובה

איתן מדמון:  זה דבר שבוצע

משה גפני: גם הצעה טובה

משה גפני:  לבקש הלוואות מהבנקים

איתן מדמון: דבר שבוצע בעבר

איתן מדמון:  זה דבר שהמדינה עשתה אותו בעבר

איתן מדמון:  זה אחד מהדברים שיכולים אלטרנטיבה הרבה יותר מאוזנת שתאזן את החששות ביחס ליכולת המערכת הבנקאית לתפקד באופן תקין במסגרת האי ודאות הרלוונטית הזו

אליהו דלל: כלומר אין עמדה לבנקים

איתן מדמון: אנחנו מתנגדים לחקיקה הנוכחית

משה גפני: בנק לאומי, בבקשה

ברי רוזנברג: בוקר טוב

ברי רוזנברג:  ראשית, יש לתקן – גם התייחסת לזה, אדוני היושב-ראש, שם החוק - לא מיסוי יתר של הבנקים אלא מיסוי של הבנקים

ברי רוזנברג:  העלית את הנקודה הזו מספר פעמים ובצדק

ברי רוזנברג:  אם זה היה מיסוי יתר של הבנקים היינו בדיון אחר

משה גפני: אם נאמר מיסוי יתר – זה נאמר בטעות

אורית פרקש הכהן: זה העלאת מס חברות

אורית פרקש הכהן:  הוא צודק

ברי רוזנברג: אתחיל מהסוף

ברי רוזנברג:  בנק לאומי מתנגד לחוק הזה

ברי רוזנברג:  אנו חושבים שזה חוק לא טוב

ברי רוזנברג:  אנו חושבים שהוא לא מידתי, הוא לא שוויוני

ברי רוזנברג:  מייצר אפליה

ברי רוזנברג:  הוא פוגע בלקוחות ובמשק

ברי רוזנברג:  הוא פוגע בכלכלה

ברי רוזנברג:      אסביר

ברי רוזנברג:  בנק לאומי – בעל הבית של בנק לאומי זה הציבור

ברי רוזנברג:  זה בא לידי ביטוי גם על ידי קרנות הפנסיה שהציבור מחזיק בהם ומשקיעים זרים, וכל רווח של בנק לאומי מגיע לציבור

ברי רוזנברג:  הוא זה שנהנה ממנו

ברי רוזנברג:  מהלכים מסוג זה, בסופו של דבר פוגעים בבעל הבית, שזה הציבור

ברי רוזנברג:  הפגיעה הזו קשה יותר אצל אנשים מבוגרים, שהם לקראת גיל הפרישה, כי הם לא יספיקו לתקן את המצב הזה, מה שיגרום החוק, קרי ירידה במניות, ירידה בדיבידנדים וכו'

ברי רוזנברג:  יש לתת על זה את הדעת

ברי רוזנברג:      איני רוצה להאריך

נאור שירי: אמרת שהחוק יפגע בדיבידנדים

נאור שירי:  כמה מהלקוחות שלך שאמורים לצאת לפנסיה, חילקת להם דיבידנדים?     

משה גפני: תמשיך את הדברים ואחרי זה אם ישאלו אותך תענה

ברי רוזנברג: הצעת החוק הזאת מבוססת כולה על תחזיות והשערות

ברי רוזנברג:  שמענו את דברי האוצר – אנו מעריכים, אנו סבורים

ברי רוזנברג:  זה מאוד יפה, אך אין שום תשתית עובדתית מוצקה, ובלי זה אי אפשר להצדיק שום דבר

ברי רוזנברג:  חברי הכנסת העלו פה הרבה נקודות שנגעו בזה

ברי רוזנברג:  משרד האוצר לא נימק, מדוע החליט באופן מפלה להעלות את שיעור המס לחמש חברות במשק בלבד – למישה בנקים – ולמשל לא להרחיב את התחולה הזו על חברות נוספות או בסקטור הפיננסי או בכלל, בסקטור הכללי, ויש חברות שהרוויחו יפה מאוד בתקופה האחרונה לא פחות מהבנקים, אז ההחלה הזו באופן פוגעני להטיל מס על הבנקים דווקא ולא נניח רווחים שהם רק בגין הריבית או רק בגין רווחי יתר זו בעיה גדולה מאוד ואפליה

ברי רוזנברג:      משרד האוצר טוען, שיש הצדקה להטיל מס על הבנקים כי הרווחיות הגבוהה שלהם נובעת מעליית הריבית ולא תוצאה של מהלכים עסקיים

ברי רוזנברג:  קודם כל, הטיעון הזה בעייתי פעמיים: ראשית, כי זה לא נכון

ברי רוזנברג:  המצגת שהייתה פה לא התייחסה להרבה נתונים אחרים

ברי רוזנברג:  הבנקים - והדברים כתובים שחור על גבי לבן בדוחות הכספיים של המערכת הבנקאית - בשנים האחרונות התייעלו באופן מאוד משמעותי שגם זה תרם לרווחיות שלהם

ברי רוזנברג:  ודאי – התייחס לזה איתן – בנושא של הגלת הפעילות, היצע, אשראי וכו' שהם מרכיבים מאוד משמעותיים ברווחיות

ברי רוזנברג:  זה אחד

ברי רוזנברג:  שנית, אליבא דשיטת האוצר, שהבנקים, בגלל שהבנקים נהנו מעליית הריבית, למה לא להחיל את זה על חברות נוספות שנהנו מעליית הריבית? יש חברות פיננסיות נוספות שגם נהנו מעליית הריבית

ברי רוזנברג:  זה לא קרה

ברי רוזנברג:  הבנקים היו הגופים היחידים במשק, שכולם סגרו את הדלתות בתקופות הקשות והדוגמה המובהקת זה תקופת הקורונה, שהשאירו את הדלת פתוחה, והעמידו אשראי, וזה תוך נטילת סיכונים

ברי רוזנברג:  אנחנו היינו היחידים שהעמדנו, והיינו נאמנים לחובה שלנו כבנק להעמיד אשראי תוך סיכון

ברי רוזנברג:  זה תפקיד המערכת הבנקאית

חמד עמאר: אני יכול לקבל נתון ממך כמה הפסדת בגלל שהעמדת אשראי?     

משה גפני: תן לו להשלים קודם

משה גפני:  לא מסכים

ברי רוזנברג: אומר האוצר: אני רוצה להעניש את המערכת הבנקאית, חמישה בנקים, חמש חברות במשק על זה שהרווחיות שלהם- - -      

משה גפני: הוא לא הפסיד

חמד עמאר: הוא טוען שהעמיד אשראי והסתכן

חמד עמאר:  כמה הפסיד?     

נעמה לזימי: אתה מבין שאנחנו מצביעים בסוף

חמד עמאר: אתה חייב לענות

חמד עמאר:  אתה מעלה טענה מאוד חשובה

חמד עמאר:  לא אסכים שלא יענה

משה גפני: תן לו להשלים, חמד

משה גפני:  הוא יענה לך

ברי רוזנברג: אני מכבד את היושב-ראש

ברי רוזנברג:  זה חלילה מתוך חוסר כבוד

ברי רוזנברג:  אני עושה מה שהיושב-ראש אמר

ברי רוזנברג:  בתקופה הזו, והזכרתי זאת, אנו צריכים לחשוב טוב-טוב, אילו צעדים תורמים ליציבות הכלכלה

ברי רוזנברג:  לא רוצה לחזור על כל מה שנאמר פה

ברי רוזנברג:  אנו מודעים היטב לתפקיד שלנו כבנקים ולחובה שלנו לעמוד בעת הקשה הזו – ולכו תדעו מה יהיה בצפון - ולהיות איתנים, אבל המציאות הזו מצד שהזכירו את הנושא של מודיס שכמובן משפיע על המערכת הבנקאית, ומצד שני פגיעה בהון דרך החקיקה זו, ברור שתפגע בהיצע האשראי

ברי רוזנברג:  ברור

ברי רוזנברג:  דיברו על העבר

ברי רוזנברג:  אני מזכיר – החוק הזה צופה פני עתיד

ברי רוזנברג:  זה חלק מהבעייתיות שציינתי

ברי רוזנברג:  אנו מעריכים, חושבים

ברי רוזנברג:  לכן אני מדבר רק פני עתיד

ברי רוזנברג:       אנו מודעים לגירעון של הממשלה

ברי רוזנברג:  בהחלט חושבים – לא מטילים דופי או ספק בזכות ובחובה של הממשלה למצוא מקורות לכיסוי הגירעון

ברי רוזנברג:  אנו בהחלט חושבים שהמערכת הבנקאית כאמור היא חלק ממי שמוטל עליו לשאת בעול ואנו נושאים בעול

משה גפני: יש לי בקשה

משה גפני:  תוכל לדבר כמה שאתה רוצה

משה גפני:  נאמרו פה על ידי מנכ"ל איגוד הבנקים כל הטיעונים האלה

משה גפני:  אל תציע לנו מה לעשות

משה גפני:  אנחנו לא צריכים את ההצעות שלכם

משה גפני:  תגיד מה אתה מתייחס לחוק

משה גפני:  צריך להתחשב בסבלנות של חברי הכנסת

משה גפני:  על החוק

ברי רוזנברג: אשתדל יותר

ברי רוזנברג:  הצעת החוק הזו היא אפליה של ממש

ברי רוזנברג:  אמרתי בהתחלה

ברי רוזנברג:  העלאת שיעור מס רק על חמש חברות במשק, חמישה בנקים, פוגעת בשוויון גם ביחס למוסדות כספיים אחרים, ביחס לחברות אחרות בעלות רווחיות גבוהה

ברי רוזנברג:  יש פה סקטורים נוספים

ברי רוזנברג:  אין לזה כל יסוד בדיני המס

ברי רוזנברג:  אנו גם לא רואים סיבה לעשות את הסיכול הממוקד הזה

ברי רוזנברג:      בהקשר – מה אתם מציעים – אנו מציעים, בין השאר, אחת האפשרויות, להרחיב את תחולת ההצעה על חברות נוספות במשק

ברי רוזנברג:  תקבעו את הקריטריונים

ברי רוזנברג:  יש הרבה דברים שאפשר ליצור קריטריונים, אפילו עוד 20, 30 חברות

ברי רוזנברג:  במציאות כזו, כולם יישאו בנטל, המס שיהיה חל על כל אחד יקטן כי כולם יהיו שותפים בזה

ברי רוזנברג:  גם בהיבט השוויוני

ברי רוזנברג:  זה הדבר הנכון

ברי רוזנברג:      עוד דבר

ברי רוזנברג:  בנקים הם החברות היחידות שחויבו ופרסמו בדוחות האחרונים שלהם מה תרומתם ועשייתם מאז המלחמה

ברי רוזנברג:  היקף התרומות והיקף המענקים וההטבות שנתנה המערכת הבנקאית - 2

ברי רוזנברג: 1 מיליארד

ברי רוזנברג:  אני אומר זאת גם בהקשר ששאלו בצדק חברי הכנסת – מי מבטיח שזה הולך ללקוחות? זו הדרך

ברי רוזנברג:  לא להביא את זה למקום עלום שאין לנו שום יכולת לשלוט בו

משה גפני: שאל חבר הכנסת עמאר וכולנו רוצים לדעת

משה גפני:  ליבנו אתכם

משה גפני:  לקחתם סיכונים בתקופות קשות שהיו במשק הישראלי, בכלכלה, כמה כסף הפסדתם באותה תקופה מהסיכונים שלקחתם? הפסדים

משה גפני:  לא במקום להרוויח 10 מיליארד הפסדתם 9

ברי רוזנברג: היו הפרשות

ברי רוזנברג:  אין הנתונים לפניי

ברי רוזנברג:  יכול לבדוק אותם

חמד עמאר: נוכל לקבל לוועדה את ההפסדים שלכם כמה הפסדתם בדיוק?     

ברי רוזנברג: כן אבל זו לא הנקודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  לפני חברי הכנסת - בנק ישראל, יוסי סעדון

יוסי סעדון: אתחיל מהעמדה שלנו

יוסי סעדון:  אנו לא תומכים בקידום טיוטת המחליטים, כפי שהועברה, בנוגע למיסוי

אורית פרקש הכהן: ממש מופתעת

יוסי סעדון: אומר את הסיבות

יוסי סעדון:  בגדול, מרבית הסיבות הוצגו פה

יוסי סעדון:  אם אלך למצגת של אביגיל, הציגה את החששות והמסקנה הייתה שההחלטה היא מאוזנת אז הדעה שלנו בעניין, שאנו יותר מוטרדים מהחששות מאשר מהסיכויים ומהרעיון

יוסי סעדון:  אמנה את הסיבות

יוסי סעדון:       נתחיל – לפי הסדר שכתבתי ולא בהכרח לפי סדר החשיבות – באופן כללי, מס ייעודי על רווחי סקטור ספציפי נוגד את עקרונות המיסוי

יוסי סעדון:  יש פה פגיעה רוחבית שיכולה לשדר חוסר כיבוד חוזים או אי ודאות והיא מאוד חשבה בתקופה הזו

יוסי סעדון:  דיברו על הרחקת משקיעים

יוסי סעדון:  אנו גם חושבים שאנו פוגעים באופן מאוד ממוקד בסקטור ספציפי

יוסי סעדון:  שוב, אני לא נכנס לסוגיות של הרווחיות העודפת מבחינת התדמית ודברים כאלה שאפשר לדבר עליהם

יוסי סעדון:  התחרות קיימת, לא קיימת – לא נכנס לשיקולים האלה אלא רק לשיקולים של יציבות פיננסית, של חשיבות המערכת הפיננסית, הבנקאית בתקופה הזו

יוסי סעדון:      נקודה נוספת מאוד קריטית לדעתי – נוגע למהות המיסוי

יוסי סעדון:  יש להבין, כפי שחברי הכנסת שמו לב והעלו את הנקודה – לא מדובר במס רווחי יתר אלא מדובר במס חברות

יוסי סעדון:  אם מסתכלים על מס החברות, בפועל המס שהיום שמוטל על הבנקים ועומד על סדר גודל של 34% בשורת הרווח ואנו מדברים עכשיו על הגדלה שלו לסדר גודל של 39%

יוסי סעדון:  אין לזה שום קשר לרווחיות עודפת

יוסי סעדון:  חשוב שיונח על השולחן

יוסי סעדון:  לכן אנו גם כן מציגים את זה כטיעון נגד התיקון הזה

יוסי סעדון:      נקודה נוספת, נוגע להשוואות הבין לאומיות שהציגו פה

יוסי סעדון:  במספר קטן מאוד של בנקים במדינות בעולם הטילו מיסוי של רווחים עודפים, וגם במקומות שהטילו הייתה הגדרה מדויקת לרווחיות, והמס היה בנוגע לרווחיות ולא מס כללי

יוסי סעדון:  אזכיר מדינה שאני מקווה שלא נגיע למצב הזה – באיטליה הטילו מס, ואז זה התגלגל בצורה כזו שנאלצו להתקפל ולהוריד את שיעורי המס

יוסי סעדון:  כל אחד יכול להכיר את הסיפור

יוסי סעדון:  באותו הקשר – כשמדובר במערכת בנקאית, פיננסית – לסנטימנט יש חשיבות מאוד רבה

יוסי סעדון:  אנו חוששים כי המערכת שלנו מאוד יציבה וחזקה, ואת זה פרסמנו לפני שבועיים בדוח היציבות הפיננסי ואנו רוצים שכך יישאר

יוסי סעדון:      נקודה קריטית, יותר מהקודמת - לגבי הסביבה שבה אנו נמצאים – לפני כמה חודשים עמדתי האישית הייתה שונה בעניין המיסוי אבל אחרי שנכנסנו לאירוע שנכנסנו אני חושב שאנו צריכים להיות יותר זהירים

יוסי סעדון:  המערכת הבנקאית היוותה את העוגן הן במשבר הקורונה והן בנוכחי, את העוגן היציבותי לכל המערכת הכלכלית

יוסי סעדון:  היא סיפקה את האשראי בתקופות קשות גם במקומות שהיה בהם סיכון, והשאלה שנשאלה פה את מר רוזנברג – אנו רואים את הגידול בהוצאות להפסדי אשראי וגם בהפרשות להפסדי אשראי

יוסי סעדון:  הגידול הזה הוא תוצאה של המלחמה ושל הסביבה שקצת משתנה לנגד עינינו

יוסי סעדון:  חשוב לנו כאמור שהמערכת הבנקאית תמשיך להיות יציבה

יוסי סעדון:  אני מבין שהמשמעות של זה, לבלוע צפרדעים כשמדובר בתחרות החסרה במערכת הפיננסית אך חושב שיש פה חשיבות למערכת בנקאית מאוד יציבה

יוסי סעדון:      לסיום, הבנקים הקטנים

יוסי סעדון:  החרגתם, לפי המינוח, בחוק הזה מוחרג בנק ירושלים ו-וואן זירו

יוסי סעדון:  אנו סבורים שהבנקים יהב, מסד, מרכנתיל אומנם תחת קבוצה גדולה יותר של בנקים אבל לא נכון לשיטתי לספור אותם כחלק מאותה קבוצה שבה נמצאים במניין ה-5% אלא להסתכל עליהם בנפרד, וכפי שאמר אבי בוסקילה מנכ"ל יהב, בנק יהב כדוגמה זה בנק שבאמת מספק שירות להמון משקי בית

יוסי סעדון:  יש פה חשיבות גדולה

חמד עמאר: אנו מדברים על 1

חמד עמאר: 4 מיליארד שקל לשנה מרווחי הבנקים, וזה הוראת שעה לשנתיים 24' ו-25', ואחרי זה החוק מתפתל, אפילו ב-25' תלוי בשר האוצר

חמד עמאר:  אם ה-1

חמד עמאר: 4 מיליארד שקל בשנה מרווחי הבנקים שאנו מדברים על שנת 22' של רווח של 24 מיליארד שקל, זה יביא לתוצאות שדיברת עליהם, של משקיעים שיברחו במקום שירוויחו 24 מיליארד שקל, ירוויחו 22

חמד עמאר: 8

יוסי סעדון: השאלה שלך מצוינת

יוסי סעדון:  יציבות פיננסית הרבה מאוד מושפעת מסנטימנט

יוסי סעדון:  סנטימנט חיובי ברגע אחד יכול להתהפך לסנטימנט שלילי

יוסי סעדון:  1

יוסי סעדון: 4 – לא ראיתי את המספר במדויק- -     

חמד עמאר: זה מה שהציג האוצר

חמד עמאר:  לא עשיתי חישוב

יוסי סעדון: זה מספר שאולי לא כזה משמעותי ולא ימוטט וישנה, אבל יש פה אמירה שבתקופה כזו אנו מוסיפים אי ודאות על אי הוודאות הקיימת

יוסי סעדון:  כאמור לפני כמה חודשים העמדה שלי הייתה שונה

יוסי סעדון:  היום אנו בסביבה אחרת, ויש לחשוב פעמיים לפני שאנו מכניסים חוסר ודאות נוסף

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  חברי כנסת, לפי הרשימה

משה גפני:  אדוני בנק ישראל, רק רוצה שתדע – אנו שנים כבר מבקשים בחקיקה, בדיונים כל הזמן להוריד את הרווחים שהם על חשבון משפחות, זוגות צעירים

משה גפני:  אתם לא נתתם לבנקים לעשות את זה

משה גפני:  אתם הגנתם עליהם, על הרווחים העצומים האלה במקום לנהוג בתבונה, ולא להשאיר פה כזו יריבות אתנו

משה גפני:  הייתי מציע שלא תתערבו בזה אבל זכותכם המלאה

משה גפני:  ישבתי עם שר האוצר ועם המפקח על הבנקים הקודם ועם נגיד בנק ישראל על מה שהיה פה בוועדה ולא נתתם

משה גפני:  עכשיו אתם באים בידיים לא נקיות

יוסי סעדון: אני האגף הפיננסי

יוסי סעדון:  אני לא חף מביקורת על הבנקים

נאור שירי: הכול זה סנטימנט

נאור שירי:  הסנטימנט לא מעניין אתכם שנים

יוסי סעדון: כשאנו מסתכלים על התחרות, אנו מסכימים אתכם

יוסי סעדון:  שומע אתכם הרבה פעמים וקורא ומסכים עם הרבה דברים שאתם אומרים בנוגע לתחרות במערכת הפיננסית והבנקאית

יוסי סעדון:  נשאלת השאלה קודם כל, איך אנו צריכים להתערב

יוסי סעדון:  כשמדובר בהתערבות במחירים ככלל, אנו נגד התערבות במחירים כי יש פה פגיעה בכלכלת שוק

יוסי סעדון:  מה כן אפשר לעשות, מה עושים - יש לנו בעיה לא פשוטה

יוסי סעדון:  אם אעשה סקר קצר, כמה אנשים מבין חברי הכנסת כולל אותי מחזיקים עו"ש באפס ריבית ולא החליטו לעשות צעד נכון יותר, להעבירו לפיקדון – בטוח שאמצא בין האנשים פה הרבה

יוסי סעדון:  המסר שאני רוצה להעביר כאן הו אהדבר הבא – כשמדובר במוצרים פיננסיים – ממדובר במוצרים מורכבים שרוב הציבור מדחיק את הצורך היכולת שלו לחסוך בניהול שלהם

נאור שירי: כמה פעמים הבנק התקשר אליך כשאתה במינוס וכמה כשאתה בפלוס?     

יוסי סעדון: כשמדובר במוצרים בסופר, כל אחד מאתנו יודע להשוות בין בצל בסופרים שונים

יוסי סעדון:  אבל כשמדובר בעו"ש, בעמלות, אנשים לא מביים את זה ולכן לא כל כך ששים לעשות את השופינג זה

אורית פרקש הכהן: לי יש שאלה אליך

אורית פרקש הכהן:  קודם כל, מה תפקידך בבנק ישראל? אתה מייצג את נגיד בנק ישראל בדיון הזה

יוסי סעדון: אני מנהל האגף הפיננסי

אורית פרקש הכהן: עבד מאוד קשה נגיד בנק ישראל מול חברת הדירוג מודיס והסביר לה למה התוכנית המאזנת שמגישה ממשלת ישראל נחוצה וחשובה

אורית פרקש הכהן:  היא בין היתר כללה מיסוי על רווחי הבנקים שעומדת להכניס 1

אורית פרקש הכהן: 4 מיליארד שקלים במיסים למדינת ישראל שנכנסת להכנסות עתק בגין ביטחון

אורית פרקש הכהן:      איך אתה יושב פה היום בשם אותו נגיד, ונלחם בכל כוחך – ויש לי ביקורת על החוק הזה

אורית פרקש הכהן:  פשוט דבר כזה מוזר מעולם לא ראיתי

אורית פרקש הכהן:  אתם לא מפסיקים להדהים אותי בבנק ישראל בוועדה הזאת

אורית פרקש הכהן:  איך אתה בא לכאן עם כל כובד משקלך המקצועי בשם נגיד בנק ישראל ואומר לנו שאתה מתוך הממשלה מתנגד לחוק הזה? ולמה אני שואלת את זה עכשיו – כי אם נקבל את עמדתך הכל כך מלומדת, מדינת ישראל – נצביע על אובדן של כמעט 3 מיליארד שקלים מס לקופת המדינה בתקופה שאנו באופק שלילי אחרי הורדת דירוג, ומודיס בין היתר יישבו על המדוכה, והם גם כתבו את זה בדוח, וירצו לראות שמדינת ישראל מכניסה לתוקף את התוכנית המאזנת שלה בתקציב

אורית פרקש הכהן:      לכם אסכם ואומר, אחרי שהנגיד נתן ידו לכל החבילה הזו והציג בפני חברות הדירוג כמה התוכנית המאזנת הזו חשובה, אני חושבת שיש בזה קצת חוסר אחריות לבוא ולהציג כזו עמדה כל כך קיצונית

אורית פרקש הכהן:  מבחינתך הדבר הטוב הוא ללכת היום הביתה בלי החוק הזה ואז השאלה מי יתרום את 3 המיליארד האלה לקופה

משה גפני: תודה

משה גפני:  עכשיו ידברו חברי הכנסת

משה גפני:  רוצה תשובות של משרד האוצר על השאלות שעלו פה ולומר מה ב-2' היו הרווחים

חמד עמאר: אתייחס לדברים שאמרת, שהציבור שיושב פה יש לו עו"ש שלא מפקיד אותו בפיקדון

חמד עמאר:  ראית את ההבדל בין הריבית שהבנקים נותנים ללקוחות לבין הריבית שהם לוקחים? התייחסתם לזה בבנק ישראל? מדובר ב-50 מיליארד שקל הבדל

חמד עמאר:  לא התייחסתם לזה

חמד עמאר:  אז אתם אומרים – יש לכם עו"ש ולא השקעתם בו

חמד עמאר:  מה ההתייחסות שלכם לזה כבנק ישראל?     

משה גפני: בבקשה, ולדימיר

ולדימיר בליאק: אני רוצה לדקה לחזור לשיח של אתמול ממש

ולדימיר בליאק:  כאן שר האוצר דיבר על 3, 4 מיליארד שקלים הכספים הקואליציוניים שכביכול מהווים 0

ולדימיר בליאק: 3% מהאוצר אז למה אנחנו מדברים על זה - 3 מיליארד שקלים כספים קואליציוניים הם 0

ולדימיר בליאק: 3# מהתוצר אז למה אנחנו מדברים על זה

ולדימיר בליאק:  זו הצגה ממש לא נכונה כי למשל בתקציב משקיעים 200 מיליון שקל לעידוד התעסוקה בעידוד מגזרים מסוימים, משתתפים בשוק העבודה

ולדימיר בליאק:  תחשבו אם במקום 200 מיליון שקל היינו משקיעים חצי מיליארד שקל, איזה שינוי היינו יכולים לעשות פה או להשקיע עוד מיליארד שקל ברשות החדשנות, בתעשיית ההייטק שגם כך נמצאת במצב לא טוב, וגם עכשיו השר אקוניס עוזב ונכנסת לסחרור

ולדימיר בליאק:  אם היינו משקיעים מיליארד שקל ברשות החדשנות היה אפשר לעשות פה שינוי – זה לגבי השיח של אתמול

ולדימיר בליאק:      לגבי החוק הזה, אתחיל מהסוף

ולדימיר בליאק:  בעיניי, החוק הזה לא טוב, אם כי זה לא אומר שאצביע נגד

ולדימיר בליאק:  אי אפשר להתעלם מהדברים שקרו פה בשנתיים שלוש האחרונות

ולדימיר בליאק:  פער הריבית עלה בין 22' ל-23' כמעט ב-2%, והמרווח הפיננסי עלה כמעט באחוז, ורווחי הבנקים עלו בחמש השנים האחרונות כמעט ב-140%, לפחות לפי הנתונים שקיבלנו

ולדימיר בליאק:  מצד שני, אני שואל את עצמי, למי החוק הזה יעזור? ברור שיעזור לאוצר בתוכנית המאזנת, ואני לא מתעלם מזה וזה חשוב וחלק מהנתונים שמוצגים גם לסוכנויות הדירוג לאותם 5, 6 כלכלנים שיושבים בלונדון – שימו לב

ולדימיר בליאק:  האם זה יעזור לציבור? אני בספק גדול כי רוב הסיכויים, וחמד צודק – זה יגולגל אל הציבור, כי הריכוזיות בשוק הבנקאי במדינת ישראל גבוהה מדי ואנו מטפלים בזה פחות מדי והולכים על הפתרונות הקלים ובחוק הזה הלכה למעשה אנו הופכים את המדינה לשותף ברווחי הבנקים שזה מאוד נחמד אך לא פותר את הבעיה

ולדימיר בליאק:      אני מכיר בצורך להביא הכנסות בתקופה הזו, שהיא מאוד מאתגרת, וזה 20% למיטב הבנתי מהתוכנית המאזנת בחלק של ההכנסות, אך יש להבין שאם אנו באמת רוצים לשנות את המצב, ובעיניי למערכת הבנקאית יש מרכיב מאוד משמעותי ביוקר המחיה, אנו חייבים להיות אמיצים יותר ויסודיים יותר ומערכתיים יותר, ולקדם הפחתת ריכוזיות בתחום הזה

ולדימיר בליאק:  וזה יהיה הפתרון הנכון, ולא החוק הזה, וחשוב מאוד, שנבין את זה

ולדימיר בליאק:  לא חושב שאצביע נגד

ולדימיר בליאק:  כן חושב שיש להגביל זאת לשנה

ולדימיר בליאק:  אני כן חושב שצריך לדבר גם על בנק יהב וגם על בנק מסד בהקשר הזה אם להחריג או לא להחריג, אבל המסר בעיניי שצריך להיות מובן לנו - שזה לא הדרך

ולדימיר בליאק:  יכול להתאים לעת המלחמה אבל זה לא הדרך

ולדימיר בליאק:  תודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  ינון

ינון אזולאי: תודה רבה

ינון אזולאי:  הסתכלתי על מצגת האוצר בעיון רב, וראיתי איך אתם מדברים על החורים שיש בבנקים, על הריביות, על זה שלא נותנים על הפיקדונות

ינון אזולאי:  סביב השולחן יש לכם הסכמה מלאה

ינון אזולאי:  השאלה לכם, לבנק ישראל – מה עשיתם בשביל זה? אפילו הנתון הבסיסי שהולכים לישון בלילה עם ריבית, קמים עם הריבית שמקבלים מהפיקדונות לא היה, אבל אני בעד לתת לבנקים – תשיתו ריביות, אתם מרוויחים הרבה

ינון אזולאי:  הכול בסדר

ינון אזולאי:  במקום 9% תעשו 15% יותר, אבל יש גם להיות הוגנים ולומר מה אתם עשיתם

ינון אזולאי:       בנק ישראל, שמעיתי גם אותך

ינון אזולאי:  יש לנו היכרות מהנגיד שמגיע ומוועדת כלכלה

ינון אזולאי:  השאלה מה כן

ינון אזולאי:  אתם כל פעם אומרים לנו לא

ינון אזולאי:  מביאים לכם חוקים, אומרים לנו: לא

ינון אזולאי:  מנסים לומר לכם – אנחנו לא רוצים להתערב, רק שתהיה לכם האפשרות לתת על הפיקדונות ריבית שתוכלו לומר שצריך – רק את האפשרות לדבר מבקשים לתת לנגיד, אומרים לנו לא

ינון אזולאי:  זה הכי קל לומר לא

ינון אזולאי:  הכול בסדר

ינון אזולאי:  מה כן? לא הבאתם תשובה מה אתם מוכנים לעשות בעניין הזה

ינון אזולאי:       משרד האוצר, אתם מוכנים להיות אחראיים, שהריבית הזו לא תתגלגל על האזרח? יש מנגנון שאתם מחייבים בחוק להקים שהריבית לא תתגלגל על האזרח? הרי בסופו של דבר, אני נלחם בבנקים, מלחמת חורמה

ינון אזולאי:  מה שאני יכול

ינון אזולאי:  אני טוען שמרוויחים הרבה כסף

ינון אזולאי:  שכשיש כסף לאזרח פותחים לו את הדלת, וכשאין לו, נועלים לו את הדלת, בועטים בו

ינון אזולאי:  זה דברים שגם מוכחים

ינון אזולאי:  יגידו – הציבור מנהל את זה

ינון אזולאי:  אגב, שאלה לאותו ציבור שמנהל את הבנק, שהוא הבעלים של הבנק - הוא גם קובע את הריבית על פיקדונות הבנק, שלו עצמו? שייתנו לו על זה משהו

ינון אזולאי:  לא בטוח שהעלו לו את זה כמו שצריך

ינון אזולאי:  בטוח שלא

ינון אזולאי:  האם בחוק יש מנגנון שאנו רואים את זה? אז המדינה תרוויח כסף, זה בסדר גמור

ינון אזולאי:  אני בעד שהמדינה תרוויח כסף, אבל אני יותר בעד שהאזרח ירוויח את הכסף

ינון אזולאי:  אם הייתם באים, אומר גם לבנקים – תבואו עם תוכנית

ינון אזולאי:  יותר מדי בשבילכם? לא ריאלי? גם שאלה שנשאלה שלא קיבלנו תשובה ושגם אני שואל – למה לא להרחיב את זה על חברות? לא קיבלתי תשובה על הבנקים בעולם, האם זה קרה משהו? האם נפלו בגלל זה? הכלכלה שם ניזוקה בגלל זה? עם כל הביקורת על הבנקים ויש לי ביקורת ואף אחד לא חושד בי שאני בא ללטף את הבנקים אבל שאלות צריכות להישאל ותשובות צריכות להינתן

ינון אזולאי:  גם לכם, גם לבנק ישראל

ינון אזולאי:  בנק ישראל ייתן תשובות לא למה הוא נגד החוק - מה עושה כדי לטפל בבנקים, מה עושה כדי לא לגרום לכם להגיש את החוק הזה

ינון אזולאי:  זה מה שבנק ישראל צריך לתת תשובה לנו פה בוועדה

ינון אזולאי:  ואתם משרד האוצר – אמרתם 9%

ינון אזולאי:  אני טוען 12% כדי לעגל ל-30

ינון אזולאי:  יכול להיות

ינון אזולאי:  לא הבאתם שום מנגנון שהאזרח לא ייפגע מזה

ינון אזולאי:  שהמדינה תקבל את הכסף זה בסדר גמור

ינון אזולאי:      הבנקים, את הציונות שלכם למען מדינת ישראל ועם ישראל בזמן המלחמה, דיברנו על זה פה ובוועדת כלכלה, פרגנתי על זה כולם

ינון אזולאי:  בנק לאומי, איגוד הבנקים, כולם

ינון אזולאי:  אבל בסופו של דבר נגיד את האמת – סך הכול החזרתם לאזרח – גם לא לכולם – מה שהוא כל השנה משקיע בכם

ינון אזולאי:  כמו שנותנים דמי הבראה – זה מה שאנו מפרישים מהמשכורות, מקבלים את זה

ינון אזולאי:  לכן גם אם אתם מדברים אתנו שלא, גם אתם צריכים לומר מה כן

ינון אזולאי:  מה אתם מוכנים לומר למען האזרחים

ינון אזולאי:  אם יבואו אלינו עם הצעה שנראה שהאזרח מקבל בדרך אחרת – קיבלתם מישהו שיכול להיות פרטנר בעניין הזה

ינון אזולאי:  תודה

משה גפני: תודה

משה גפני:  אורית, בבקשה

אורית פרקש הכהן: תודה, אנסה להוסיף

אורית פרקש הכהן:  את הביקורת שיש לנו במהלך השנה בוועדה הזו אני שותפה לזה

אורית פרקש הכהן:  אגיע לסוף – אני לא מתה על החוק הזה

אורית פרקש הכהן:  אין בו טיפול באמת בבעיה מול הלקוחות

אורית פרקש הכהן:  המס לא יחזור ללקוחות

אורית פרקש הכהן:  לא הבנתי מה עשינו פה בזה שלקוחות שילמו בריביות יתר מיליארדים רבים ובמקרה הטוב משלמים פה אולי 15% ממה שהבנקים הרוויחו, וזה גם חוזר לתקציב המדינה הכללי

אורית פרקש הכהן:      מה שאני רוצה לבקש ממך, אדוני היושב-ראש - גם אני חושבת, שבימים כאלה יש לגלות אחריות

אורית פרקש הכהן:  נפל דבר בנושא הורדת הדירוג של ישראל

אורית פרקש הכהן:  הבעיה היא אמיתית לא רק בשל זה שהדירוג ירד אלא בגלל שלהורדת הדירוג הוצמד אופק שלילי

אורית פרקש הכהן:  לכן אנו צריכים להיזהר מאוד מהורדת דירוג שנייה

אורית פרקש הכהן:  ניסיתי להסביר זאת לשר האוצר והוא כהרגלו היה קשה להסביר לו

אורית פרקש הכהן:  התקופה הזו אנו נבחנים בה על ידי חברות הדירוג, ואם לא נגלה אחריות באישור התקציב, הדירוג יירד פעם שנייה וניכנס לסחרור

אורית פרקש הכהן:  לכן איני רואה עצמי מתנגדת לחוק ושמחה שהוא רק הוראת שעה, אך כן הייתי מבקשת שאנו כוועדה נעמוד על שני תיקונים – אחת, הקיצורים, סמכות שר אוצר תוכפף לאישור ועדת שרים

משה גפני: אמרתי את זה

אורית פרקש הכהן: זה דבר אחד שאין בלתו

אורית פרקש הכהן:      נקודה שנייה, וזה גם אפשרי – לייצר מנגנון שמטיל על מישהו, כי איני רואה פה רגולטור שמתפקד בהיבטים האלה, ואני מתכוונת לבנק ישראל – להטיל מנגנונים, שיוודאו שזה לא יתגלגל על הציבור, הרב גפני, כי אם כל זה יתגלגל על הציבור, באמת שנוסיף חטא על פשע

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  נעמה, בבקשה

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  לא אחזור על הנאמר, אנסה

נעמה לזימי:  את הסיפור של מיסוי רווחי יתר של בנקים אנו מתגלגלים איתו הרבה זמן

נעמה לזימי:  הנושא הזה שייך לשתי הממשלות – גם ממשלת שינוי וגם זו

נעמה לזימי:  לא הרימו את הכפפה שתי ממשלות בנושא הזה, בגלל עליית האינפלציה, בגלל הריבית הגבוהה

נעמה לזימי:      גם הגשנו חוק מיסוי רווחי יתר, גם נמצא פה ראש האגף הכלכלי של התנועה לאיכות השלטון שיחד איתו עבדנו על החוק הזה

נעמה לזימי:  חתמו עליו גם ולדימיר, גם הרב גפני

נעמה לזימי:  החוק לא קודם

נעמה לזימי:  מה שאני רוצה לומר- -     

משה גפני: אני חתמתי איתך

משה גפני:  לא בגלל התנועה לאיכות השלטון שהוא גוף פוליטי

נעמה לזימי: הסתייענו בהם לכתיבת החוק שלא היה לפני כן במערכת, חוק שהוגש לראשונה

נעמה לזימי:  מזכירה - גם יצחק קרויזר לקח את החוק מהמערכת והגיש אותו, למרות שכתוב בדברי ההסבר שיחד עם התנועה לאיכות השלטון, אז כנראה עוד הסכימו עם החוק

נעמה לזימי:  אבל זה לא העניין

נעמה לזימי:  כשאין רגולציה יש חקיקה

נעמה לזימי:  החוק הזה לכתחילה כשהגשנו אותו, אמרנו מעל כל במה, גם בוועדה, בבקשה, מפצירים ברגולטור – עשו את עבודתכם ליצירת מצב בו עיוות כזה שנוצר - מטופל

נעמה לזימי:       נציג בנק ישראל, שוחחתי עם כמה אנשים מבנק ישראל גם מאחורי הקלעים

נעמה לזימי:  כל מי ששוחתי איתו אמר שיש פה עיוות שהיה צריך להיות מטופל

נעמה לזימי:  גם אתה אמרת שהמחשבות שלך היו לפני כן אחרות

נעמה לזימי:  פה זה בית המחוקקים אבל אנו גם גוף מפקח פרלמנטרית

נעמה לזימי:  אם הרגולטור היה עושה עבודתו, לא היינו מגיעים לחקיקה הזו, וזו הנקודה הכי ברורה שיש

משה גפני: פשוט לגמרי

נעמה לזימי: המערכת הבנקאית סיפקה אשראי בקורונה – היא קיבלה כספים מהמדינה והמדינה לא הזרימה למערכות חוץ בנקאיות

נעמה לזימי:  כלומר להביא את הכספים שהמדינה הקצתה או של הציבור, ועל זה להתלונן שזה נעשה – לא עושים טובה לציבור עם הכסף שלו

נעמה לזימי:  לא יכול להיות שזה בכלל נאמר

מיכל שיר סגמן: מזכירה בקורונה את הריבית על הריבית במשכנתאות

מיכל שיר סגמן:  זוכרים את זה?     

נעמה לזימי: המערכת הבנקאית אמורה לעבוד יחד עם המדינה גם במצבי קצה

נעמה לזימי:  לצד זאת התיקון פה הוא לא של כניסה מתחת לאלונקה

נעמה לזימי:  הוא תיקון עיוות קודם

נעמה לזימי:  לכתחילה מיסוי כזה לא יכול היה לעבוד באותה שנה לפני הנתונים

נעמה לזימי:  אנו נמצאים בערך במסגרת הזמנים של מיסוי רווחי היתר שהיה אמור להיות

נעמה לזימי:      השאלות שלי – למה החוק הזה לא נעשה כקבוע למצב של עליית ריבית כתוצאה מאינפלציה? כלומר חוק שיהיה הוראת שעה קבועה, במצב כזה ולא אירוע חד פעמי, כדי לייצר רגולציה? אולי גם בנק ישראל יוכל להמציא רעיונות שאולי יהיו יותר טובים שניקח לחקיקה הזו, אבל אם לא נגיד שזה לא יהיה חד פעמי אלא במצב כזה אינפלציוני, עולמי או גם מקומי שקורה תהיה חקיקה כזו, הדברים יישארו

נעמה לזימי:  ולמה הכסף לא צבוע? הוא אמור להיות מגולגל לצרכים אזרחיים צבועים

נעמה לזימי:  וענית –הדיון יהיה לא שר אוצר אלא ועדת כספים

משה גפני: תודה

משה גפני:  חמד עמאר, בבקשה

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני מבקש ממך – כשאנו מקיימים דיון על חוק, אנו צריכים לשאול שאלות באמצע כי זה יכול לתת לך יותר נתונים, כי אחרי זה להתרכז בשאלות – ותמיד אנו לא מקבלים תשובות לא מהאוצר ובכלל

חמד עמאר:  כשמביאים חוק כזה לוועדה, האוצר צריך לבוא מוכן יותר עם כל התשובות

חמד עמאר:  לא ייתכן שלא נדע בדיוק, כשאנו באים לתת נתון ולהציג לנו שהבנקים הרוויחו מהעו"ש והאוצר לא אומר כמה כסף הרוויחו הבנקים מהעו"ש

חמד עמאר:  לכן אני דורש מהאוצר, כשאתם מביאים את הצעת החוק, וכל הדברים שהצגנו כאן, שבדיון הבא תביאו לנו את כל התשובות

משה גפני: ביקשתי היום מהאוצר על השאלה שלך

משה גפני:  היא תכף תגיד

חמד עמאר: שמעתי את הבנקים בקשב רב

חמד עמאר:  לא שמעתי, כמה סיכון יש לבנקים מהחוק הזה

חמד עמאר:  איזו קריסה תהיה לבנקים מהחוק הזה, כמה בנקים יקרסו כתוצאה מהחוק הזה

חמד עמאר:  אתם בעצמכם אמרתם שאתם יורדים מתחת לאלונקה, ונתתם 2

חמד עמאר: 1 מיליארד שקל, חילקתם, ומצד שני החוק מדבר על 1

חמד עמאר: 4 מיליארד שקל בהוראת שעה

חמד עמאר:  לא חוק שיכול להביא לקריסת בנק כאן

חמד עמאר:  אתם נתתם לנו הרצאה על דירוג האשראי וכל מה שקורה מסביב

קריאה: תשובה ברורה - אף בנק לא יקרוס

חמד עמאר: לא קיבלנו תשובות ברורות מנציגי הבנקים שדיברו

חמד עמאר:       אני רוצה לבקש מהיושב-ראש – בחוק מדובר, ששר האוצר ב-31 אוקטובר יכול להחליט שמאריך את זה ל-25' או לא

חמד עמאר:  אם הוא רוצה להפסיק את 25' צריך עד 31, ואני מבקש בכל מקרה שבחוק נקיים דיון בסוף אוקטובר, תחילת נובמבר שהאוצר יבוא לתת לנו נתונים

משה גפני: נוסיף בחוק שזה באישור ועדת הכספים

חמד עמאר: לא, אני מבקש לקיים דיון על תוצאות החוק, ומה השפעת החוק על הבנקים

חמד עמאר:  יהיה דיון בסוף שנה

משה גפני: אתה בטוח שזה נכון?     

חמד עמאר: למה לא? אולי נרצה לעשות שזה יהיה חוק קבוע?     

משה גפני: אבל למה בחוק? אם שר האוצר רוצה לעשות שינויים, להאריך או לא, או לבטל אותו נניח או לשנותו זה צריך אישור ועדת הכספים

משה גפני:  אם לא, אתה יכול ליזום את הדיון הזה

משה גפני:  אבדוק

חמד עמאר: נראה מה אנו עושים בסופו של דבר

חמד עמאר:       נושא העו"ש, גם בנק ישראל התייחס לזה

חמד עמאר:  אנו צריכים גם כמחוקקים – למה שהאזרחים לא יקבלו ריבית על העו"ש שהם משאירים בבנקים? למה אנחנו צריכים להזכיר להם שיש להם כסף בעו"ש ותפקידו אותו בפיקדון כשאנו רואים את ההפרש הגדול שבנק ישראל בכלל לא מתערב בנושא, ולא אומר לבנקים: יש הפרש של 50 מיליארד שקל, למה ההפרש גדול, בין מה שאתם מקבלים הריבית מאתנו ומה שאתם נותנים ריבית לאותם אזרחים ששמים פיקדון אצלכם? גם שם אתם צריכים להתערב

חמד עמאר:  החוק מדבר עד 5% ויש להחריג את בנק יהב כי הוא נותן שירות לאנשים הכי חלשים היום במדינת ישראל

חמד עמאר:  רוב עובדי המדינה היום נמצאים בבנק יהב וההחזקה של בנק יהב היא 50% על ידי המדינה

חמד עמאר:  למה לא להחריג את בנק יהב, לומר שבנק מזרחי שולט שם ולכן אנו רוצים לתת לו את האפשרות הזו?     

משה גפני: תנו תשובה על בנק יהב

חמד עמאר: לא הבנתי, למה ב-31

חמד עמאר: 10 יהיה לאוצר נתונים שיוכל להציג לשר האוצר, אם להאריך את זה ל-25' או לא, כאשר אנו כמעט באמצע פברואר ואין להם נתונים- -     

משה גפני: יש להם

משה גפני:  הם יציגו

משה גפני:  היא אמרה – רצינו להציג שנה שלמה

משה גפני:  זו לא תשובה מספקת, ולכן היא תביא את הנתונים

משה גפני:  נאור

נאור שירי: קודם כל, הם כן הציגו שלושת הרבעונים של 23' אז כן יכלו לעשות זאת, בטח צריך לעשות זאת לפני ההגעה לוועדה ולא בעקבות שאלה

נאור שירי:  אני מצטרף לשאלות האחרות

נאור שירי:  גם שאלתי, אין לי שאלות להוסיף

נאור שירי:  אני פשוט מוחה בפני נציגי הבנקים

נאור שירי:  אסביר – כי אתם מציגים רווחים, שגביתם 50 מיליארד שקל יותר מריביות

נאור שירי:  זה לא פעולה עסקית

נאור שירי:  זה לשבת בצד דה פקטו, החלטת הריבית, על אותו כסף אתה עושה יותר כסף

נאור שירי:  לא הבאתם בוננזה בחו"ל או השקעות יוצאות דופן שהביאו לעלייה של שנת אחת של 50 מיליארד שקל

נאור שירי:       מעבר לסכום האסטרונומי הזה יש פה נטייה של נציגי הבנקים, להשתמש במונח אלונקה

נאור שירי:  לומר שאתם נכנסים תחת אלונקה, באמת, לא יודע איך להתמודד עם זה

נאור שירי:  אתם לא נכנסים תחת האלונקה

נאור שירי:  זה התפקיד שלכם

נאור שירי:  זה כמו נטייה לשרים לומר: אנו עובדים קשה כדי שהציבור הישראלי – לא

נאור שירי:  אתם לא צריכים להדליק על זה משואה ביום העצמאות

נאור שירי:  זה התפקיד שלכם

נאור שירי:  לומר שאתם לוקחים 50 מיליארד שקל – אתם מרוויחים 50 מיליארד שקל כתוצאה רק מעליית הריבית, ואז אני מקבל שיעור בחינוך פיננסי בכיתה י' מנציג בנק ישראל שאומר שהבעיה בך שאתה לא יודע להשתמש בכלי הפיננסי ומשאיר את הכסף בעו"ש ולא בפיקדון החודשי

נאור שירי:  שיא השיאים, באמת

נאור שירי:  ואז השיעור מכם שאתם שנים מנסים לטפל בזה

נאור שירי:  לא נכון, כי התקציב הזה לא נוגע בבנקים באמת, ואני נגד המס הזה כי בסוף תיקו את הכסף ואיפה תשימו אותו? מה יעזור לאנשים בקצה שלקחו להם אקסטרה כסף? איפה אתם פוגשים את זה? למה על הריבית לא דיברתם? תיקחו מיליארד וחצי שקל שזה לא לעג לרש - זה 20 סנט בקושי לבנקים

נאור שירי:  מה זה יעזור? מה הכסף הזה? למה אתם לא מטפלים בהם? אתה בטח רוצה לומר לי תודה רבה - והפעם הסליחה צריכה להיות גם שלך וגם שלהם

נאור שירי:  אתה המון שנים מדבר נגד נגיד בנק ישראל

נאור שירי:  למה מדבר עליו פרסונלית?     

משה גפני: אני מדבר פרסונלי? לא מדבר על אף אחד פרסונלי

משה גפני:  ודאי לא על נגיד בנק ישראל

משה גפני:  היו לי ישיבות בעקבות דיונים בוועדה על מה שאתה מדבר עם שר האוצר ועם המפקח על הבנקים ועם נגיד בנק ישראל

נאור שירי: לא רצו

נאור שירי:  אל תעביר את התקציב

נאור שירי:  יש לכם כוח

משה גפני: תן לי עוד יושב-ראש ועדת הכספים שנלחם על זה ככה

נאור שירי: אבל אתה לא מצליח

נאור שירי:  אתה רוצה לעשות שינוי?     

משה גפני: אבל אני אוהב את הסגנון שלך

משה גפני:  תודה רבה

משה גפני:  בבקשה, חבר הכנסת דלל

אליהו דלל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אנו צריכים לזכור שיציבות הבנקים זה דבר מאוד חשוב, וזה טוב וחשוב לכלכלה ואסור לנו לפגוע בו, אך אין ספק שיש לנו ולי הערות לגבי הבנקים

אליהו דלל:  הם בשנים האחרונות התנהגו בחזירות

אליהו דלל:  זה הסקטור היחיד שהרוויח בצורה לא הגיונית מרווחים שלא קשורים להתייעלות

אליהו דלל:      הבוקר פרסמו, ששני בנקים נקנסו כל אחד במיליון שקל – על שמנעו מלקוח להיכנס לבנק כי לא תיאם בצורה טלפונית

אליהו דלל:  שומעים את זה? לאבא שלי אין טלפון

אליהו דלל:  לא יודע להתקשר לבנק, לא יודע לדבר עם הפקידה אפילו, ונאלץ לבוא לבנק, ואז יבוא לבנק, ויגידו לו: אין לך אפשרות להיכנס

אליהו דלל:  לא הגיוני

אליהו דלל:      לכן אני לא מתלהב מהחוק

אליהו דלל:  חושב שהדברים האלה צריכים להיות לא חוק

אליהו דלל:  תפקיד בנק ישראל ותפקיד המפקח על הבנקים זה לא להגן על הבנקים

אליהו דלל:  זה לא לייצג את הבנקים

אליהו דלל:  זה לשמור על הציבור

אליהו דלל:  אם הוא נותן יציבות לבנקים – הוא שומר על הציבור, שומר על הכלכלה

אליהו דלל:  אני פה שנה וחצי כמעט, אנו מדברים על זה שהבנקים מרוויחים יותר מדי ולא נעשה פה כלום

אליהו דלל:  אני לא מתלהב מהחוק

אליהו דלל:  אני חושב שהיה צריך לעשות זאת אחרת

אליהו דלל:  לו הבנקים היו באים בצורה שונה, אם היו יוזמים, פקיד אחד בכל בנק לגבי חשבונות אזרחים שיש להם 10,000 שקל, שלא זזו – מתקשרים אליכם - בואו נעשה עם זה משהו אבל אין שום שירות שמתייחס ללקוח

אליהו דלל:  רק לרווחיות

אליהו דלל:  וזה לדעתי דבר שפשוט לא בסדר

אליהו דלל:  תפקיד הוועדה לדבר על זה ולעשות משהו

אליהו דלל:      לגבי החוק עצמו, הייתי רוצה כדי להגביר תחרות בבנקים, הייתי מבדיל בין הבנקים הקטנים כמו מסד, יהב ואולי בנק אחד – מרכנתיל, אם איני טועה – האוצר יכול להחליט על זה - גם כדי ליצור תחרות וגם כדי ליצור מצב שמבדיל בין הבנקים הקטנים שנותנים שירות לדעתי טוב יותר מאלה הגדולים

אליהו דלל:  תודה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  מיכל שיר, בבקשה

מיכל שיר סגמן: תודה, אדוני היושב-ראש

מיכל שיר סגמן:  לא אאריך

מיכל שיר סגמן:  מצטרפת לחלק מחבריי - לא חושבת שמדובר בחוק טוב

מיכל שיר סגמן:  המציאות שלנו לפני ואחרי מודיס היא מציאות אחרת

מיכל שיר סגמן:  אנו צריכים לחשוב בעיקר, ואני מוטרדת משתי נקודות עיקריות, יותר – אבל שתיים, ולא קיבלתי עליהן מענה – אחת, איך אנו משדרים יציבות ואופק עתידי למשקיעים חיצוניים

מיכל שיר סגמן:  העולם לא מסתכם במי משקיע מאחורי הקלעים בבנק כזה או אחר

מיכל שיר סגמן:  זה תמונה רחבה יותר

מיכל שיר סגמן:  כל עולם ההשקעות במדינת ישראל, בבנקים הישראליים, בחברות ישראליות, ובכלל כל העסק של משקיעים אנו חייבים לשדר פה יציבות ואופק, ואיני בטוחה שהחוק הזה מוביל לשם

מיכל שיר סגמן:  לכן אני מצטרפת לחבריי, גם הזכרתי בהתחלה - לחלק את החוק הזה לשנה ושנה

מיכל שיר סגמן:  שנה, נראה מה קורה ועוד שנה

מיכל שיר סגמן:  לעשות את הדברים בצורה אחראית יותר

מיכל שיר סגמן:      שנית, לוודא – ולא קיבלנו מענה – איך מוודאים שהכסף הזה לא מתגלגל ללקוח בקצה

מיכל שיר סגמן:  הבנקים אומרים שלא יקרה

מיכל שיר סגמן:  יבואו עוד חצי שנה, יגידו שאין ברירה ויעלו

מיכל שיר סגמן:  מה נעשה אז? נסתכל בעיניים דומעות על הציבור ונגיד: סליחה, לא ידענו?     מבחינת המדינה והאוצר, לאן הכסף הזה הולך? אם כבר עשינו כזה חוק ואמרנו שנה או שנתיים, כפי שהמדינה רוצה, לאן הכסף הזה הולך? והאם נכון לצבוע אותו? אורית אמרה את זה נכון, אני תומכת בזה

מיכל שיר סגמן:  ומה שבליאק אמר – אני חוזרת – בנק יהב ובנק מסד – יש בנקים שאינם כדין הבנקים הגדולים האחרים ולכן צריכים או החרגה או דיון נפרד ולתת להם תשומת לב

מיכל שיר סגמן:  תודה

משה גפני: תודה

משה גפני:  עודד

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  ראשית להצטרף להרבה מהדברים שנאמרו פה, אבל בגדול, הבעיה והטענות מופנות למשרד האוצר ולאגף התקציבים

עודד פורר:  בחוק ההסדרים הזה, אדוני היושב-ראש, מה שעושה משרד האוצר, יש פה תקציב מופקר, ועכשיו יש להפנות את האש לאויב, אז אמרנ7ו - גם ניקח כסף וגם הכי קל להפנות את האש לאויב של הבנקים מהרבה סיבות שכבר צוינו

עודד פורר:  אבל יש פה גם חשש להתמכרות

עודד פורר:  המדינה מגדילה שותפות שלה ברווי הבנקים

עודד פורר:  מבחינתה מצוין

עודד פורר:  שירוויחו עוד יותר

עודד פורר:  למה לטפל בשורש של הרווחיות או בתחרות? שירוויחו יותר, אנחנו שותפים

עודד פורר:  גם המדינה תכניס יותר כסף לכיס

עודד פורר:  לכן אין פה באמת סיוע לאזרחים

עודד פורר:  יש פה רצון של המדינה שאפילו האזרחים ישלמו יותר כי המדינה תיהנה יותר, והחשש הוא שהחוק הזה מהוראת שעה קבועה- - -     

משה גפני: או ההפך - הבנקים לא ירצו להרוויח כל כך הרבה

עודד פורר: כנראה שלא

עודד פורר:  לכן הבקשה שלי – משרד האוצר לא באמת בא לטפל בריכוזיות של הבנקים ובתחרות

עודד פורר:  בהיבט הזה אני מצטרף למה שאמר חבר הכנסת דלל וחבר הכנסת עמאר – יש להפריד בין הבנקים הקטנים לגדולים

עודד פורר:  לפחות זה ייצר מקום של בנקים שיגידו: אנחנו לא במשחק הזה של לגלגל עלויות ללקוח כי לא נכנסים לתחום הזה

עודד פורר:  זה בזעיר אנפין, זה מינימום

משה גפני: תודה

משה גפני:  אימאן, בבקשה

אימאן ח'טיב יאסין: שלום, הרבה מהדברים נאמרו אך אני רוצה להדגיש נקודה בסיסית

אימאן ח'טיב יאסין:  כשהמדינה רוצה דבר, יכולה לעשותו דוגמת ההצעה הזו, אפילו שהיא הוראת שעה

אימאן ח'טיב יאסין:  מביאים את זה לוועדה, מקבלים החלטה, מאשרים את זה והולכים

אימאן ח'טיב יאסין:  ואני פונה לכבודך כבוד היושב-ראש, בסופו של יום אנו פה כדי לדאוג לאזרחים הפשוטים שצריכים כל שקל וחשוב הנושא של העמלות והריבית וזה התוצר הסופי שהבנקים יש להם הרווחים בעיקר

אימאן ח'טיב יאסין:  למה לא מטפלים בשורש הבעיה כדי להיטיב עם האזרח מלכתחילה, להביא הצעה טובה, שתדבר על נושא הריביות, ואז לא נהיה במקום הזה? זה פשוט מאוד

אימאן ח'טיב יאסין:  אני חושבת שאתה יכול לעשות זאת כולם פה מדברים, אופוזיציה וקואליציה על הסוגיה הזו

אימאן ח'טיב יאסין:  אם כבר עושים את המהלך הזה עכשיו, לפחות שהכסף הזה יחזור ויהיה צבוע, ויחזור ללקוחות ולאזרח, שבאמת צריך את זה

אימאן ח'טיב יאסין:  וכן, יש להבדיל בין בנקים גדולים לקטנים ובנקים שמתעסקים עם אנשים מהשורה והשכבה מהעשירון התחתון לגמרי

אימאן ח'טיב יאסין:  ועוד דבר – אם אנו עושים מיסים על רווחים של בנקים, מה ההבדל בין בנקים לחברות? ושלא ישמחו הבנקים – לא שיתחלקו בסכום שנמצא עכשיו עם הבנקים אלא שזה יוטל, עוד אחוז ולא במקום ולא בהתחלק

אימאן ח'טיב יאסין:  שיהיו עוד רווחים ושכולם יהיו צבועים ולהעביר לאזרח בשורה התחתונה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  משרד האוצר, מה היו רווחי הבנקים ב-23'? איך אתם מוודאים את העניין שבסופו של דבר לא יטילו את זה על הלקוחות, על האזרחים?      

אליהו דלל: שיקטינו עמלות

משה גפני: יש כמה שאלות

משה גפני:  לא כל דבר נוגע לחוק הזה אבל כל מה שעלה פה אני מבקש תשובות

משה גפני:  איך אתם מתמודדים עם זה, ולמה דווקא הבנקים? למה לא חברות נוספות?     

ולדימיר בליאק: ולגבי המנגנון – למה מס רווח ולמה לא מס חברות?     

אביגיל ונקרט: אשתדל להשיב על כל השאלות

אביגיל ונקרט:  לגבי הנתונים שהתחייבנו להחזיר – הכנסות הריבית של הבנקים בתשעת החודשים הראשונים של שנת 23' היו כ-38 מיליארד שקל בהשוואה ל-22'

אביגיל ונקרט:  זה היה 33 מיליארד שקל בתשעת החודשים האחרונים

אביגיל ונקרט:  חמישה מיליארד יותר

אביגיל ונקרט:  הרווח הנקי בתשעת החודשים הראשונים של 22' היה כ-17 מיליארד שקלים, ובתשעת החודשים הראשונים של 23' היה 19

אביגיל ונקרט: 7 מיליארד שקלים

אביגיל ונקרט:  שאלתם על הכנסות מפיקדונות מוניטריים, אז לפי הנתונים שבנק ישראל מפרסם, בשנת 23' – אבדוק אם זה חלק מהשנה או כולה היו 1

אביגיל ונקרט: 35 מיליארדי שקלים

אביגיל ונקרט:  זה כל שנת 23'

אביגיל ונקרט:  זה לשאלת חברת הכנסת עמר

אביגיל ונקרט:       שאלתם לגבי החשש שעליית המס תתגלגל לעליית מחירים

אביגיל ונקרט:  אנו סבורים, שהחשש הזה לא צפוי להתממש

אביגיל ונקרט:  אלך לתיאוריה הכלכלית רגע

אביגיל ונקרט:  מי שזוכר משיעורי כלכלה, לפי התיאוריה הכלכלית, מס רווח לא אמור להשפיע על מונופול

אביגיל ונקרט:  הוא לא משנה את עקומת הייצור שלו ולכן לא אמור להתגלגל לעליית מחירים

אביגיל ונקרט:  פשוט מקטין את הרווח

אביגיל ונקרט:  מהתיאוריה לפרקטיקה - הבנקים כבר היום פועלים בשוק לא תחרותי

אביגיל ונקרט:  הלקוחות הם לקוחות שבויים

אביגיל ונקרט:  הם פועלים כגופים מונופוליסטיים כלפי הלקוחות שלהם ולכן כבר היום לטעמנו הם לוקחים את המחיר המקסימלי שיכולים לגבות

אביגיל ונקרט:  לו היו יכולים לקחת יותר, היו עושים זאת

ינון אזולאי: האמירה הזו מתואמת עם בנק ישראל?     

נאור שירי: האמירה הזו מתואמת בכלל עם האג'נדה הכלכלית? כי אם נעלה מס בבניין, תגידו שזה יגולגל לצרכן?     

אביגיל ונקרט: השאלה איזה מס מטילים

אביגיל ונקרט:  אנחנו מדברים על מס רווח

אביגיל ונקרט:  הוא לא מתגלגל- -      

חמד עמאר: אני לא רוצה תיאוריה אלא מעשי

חמד עמאר:  איך אני בתוך החוק

חמד עמאר:  אתם הכנתם את החוק

אביגיל ונקרט: לטעמנו אין צורך במנגנון כזה בחוק כי לפי התיאוריה הכלכלית ולפי הפרקטיקה, לא צפויה עליית מחירים

אביגיל ונקרט:  החששות הם אחרים, ציינו אותם

אליהו דלל: נראה אחרי שנה

חמד עמאר: לכן ביקשתי שנקבל

חמד עמאר:  אנחנו צריכים לראות

ינון אזולאי: לפי התיאוריה, כשהעלו את הריבית על האשראי היו צריכים להעלות את הריבית על הפיקדונות

ינון אזולאי:  זה לא קרה בדיוק באותו זמן אלא בזמן אחר וגם לא באותו יחס אז התיאוריות לא תמיד נכונות

ינון אזולאי:  מה אתם עושים כדי למנוע את התיאוריה הזו לא להתגלגל לשם, במיוחד שהלקוחות שבויים לדבריך, וגם מה בנק ישראל עשה בתיאוריה ובאמירה הזו?     

אביגיל ונקרט: זה סוגיה קצת אחרת ונוגעת לרמת התחרות במערכת הבנקאית לטעמנו

אביגיל ונקרט:  פה זה סוגיה שונה

אביגיל ונקרט:  השאלה האם הם יכולים לגלגל את המס על המחירים, ולטעמנו לפי התיאוריה הכלכלית, לפי הפרקטיקה של איך הבנקים נוהגים כבר היום, אתם מכירים את זה

משה גפני: צריך להחליט

משה גפני:  לא קיבלנו תשובה

משה גפני:  היא אומרת תיאוריה כלכלית

אביגיל ונקרט: אשמח לחדד

אביגיל ונקרט:  אמרתי שזו התיאוריה הכלכלית

נאור שירי: מי התיאורטיקן הכלכלי שיצר את התיאוריה הזו?     

משה גפני: יש לנו בקשה לישיבה הבאה, אנחנו לא שקטים עם זה

משה גפני:  האם אפשר להכניס בתוך החוק, שלא יגולגל על הצרכן? זה יעזור לנו מאוד

אביגיל ונקרט: אין בעיה

אליהו דלל: להכניס נושא הקטנת העמלות בין 24' ל-25' לעומת 23' ואז יגולגל הפוך לטובת הציבור

משה גפני: למה דווקא על הבנקים ולא על חברות נוספות?     

אביגיל ונקרט: לכל אורך המצגת הצגנו לכם את הקשר בין עליית הרווחים של הבנקים לבין עליית הריבית שנובעת ממאפיינים ייחודיים של המערכת הבנקאית

אביגיל ונקרט:  היכולת שלהם לקבל פיקדונות ולהפקיד בפיקדונות מוניטריים בבנק ישראל

אביגיל ונקרט:  הדבר הזה לא קיים בסקטורים שונים

אביגיל ונקרט:  מה שמיוחד בבנקים – היכולת שלהם לקבל פיקדונות מהציבור, להפקיד את הפיקדונות בכלים המוניטריים של בנק ישראל

אביגיל ונקרט:  זה ייחודי למערכת הבנקאית בכל העולם

אביגיל ונקרט:  זה הזכות שמקנה רשיון בנקאי

אביגיל ונקרט:  זה לא קיים לגבי ענפים אחרים

אביגיל ונקרט:  גם בחנו כשהכנו את הצעת החוק, האם יש הצדקה, האם אנו מפספסים משהו, האם ענפים אחרים הושפעו בצורה דומה מעליית הריבית

אביגיל ונקרט:  באופן חד משמעי אין אף סקטור אחר שהושפע בצורה כה מבנית ורוחבית מכך

אביגיל ונקרט:  יש חברות שהתשואה שלהם עלתה כי עשו מהלכים עסקיים מסוימים

אביגיל ונקרט:  יש חברות בסקטורים שהתשואה שלהם ירדה, אין משהו רוחבי כמו המערכת הבנקאית

משה גפני: מה עם הבנקים הקטנים פה? בנק מסד, יהב?     

אליהו דלל: הצעתם רק את בנק ירושלים

אביגיל ונקרט: ההצעה שלנו מדברת לגבי בנקים שלא נשלטים על ידי בנקים אחרים

אליהו דלל: אבל אנחנו ראינו שיש בנקים למרות שהם נשלטים, אבל הם מתנהגים באופן עצמאי בצורה נכונה ולכן היינו רוצים שאותם כן תחריגו, ושהחוק לא יחול עליהם, הוראת השעה

משה גפני: אל תיתני תשובה עכשיו

משה גפני:  יש פרשנות על מה שיש בחוק

משה גפני:  אנו מבקשים, שהבנקים הקטנים לא יהיו בחוק הזה

משה גפני:  מבקש שתבואו עם תשובה לישיבה הבאה

משה גפני:  זה יקל עלינו מאוד

חמד עמאר: גם יגדיל את התחרות

אביגיל ונקרט: יש תשובה

חמד עמאר: אנחנו מעוניינים להגדיל את התחרות, ואם את מחריגה את הבנקים הקטנים, זה יגדיל את התחרות

אביגיל ונקרט: מבחינה תחרותית, המבנה התאגידי לא משפיע על תמריצי חברה

אביגיל ונקרט:  חברת בת מושפעת מהתמריצים של חברת אם שלה, כלומר מי שמכווין את הפעילות העסקית זו החברה האם

קריאה: זה לא נכון

משה גפני: סליחה, אתה לא יכול להתפרץ

אליהו דלל: דיברנו על בנק יהב, בנק מסד ומרכנתיל

אליהו דלל:  אני חושב שאין בהם קשר, כי המדיניות שלהם שונה מהבנקים הגדולים אפילו אם יש שליטה שבספק כרגע

אביגיל ונקרט: אותם בנקים הם אכן קטנים אבל הם נשלטים על ידי בנקים- -     

חמד עמאר: את לא מדייקת

חמד עמאר:  בנק יהב הוא נשלט 50% על ידי המדינה- -     

אליהו דלל: נניח שנשלטים

אליהו דלל:  עדיין הם מתנהגים בצורה שונה

אליהו דלל:  המדיניות שם היא שונה

אליהו דלל:  אנו רואים שיש בהם תחרות ואת זה אנו רוצים לחזק

משה גפני: מבקש שתבואי עם תשובה

משה גפני:  מבקשים שהבנקים הקטנים לא יהיו בחוק

אביגיל ונקרט: נבוא עם תשובה לישיבה הבאה

אביגיל ונקרט:  משהו שאני מבקשת להזכיר - לפני כשנה הוועדה הזו בחנה את ההפרדה של חברת כאל מחברת דיסקונט

אביגיל ונקרט:  סוגיה מאוד דומה

אביגיל ונקרט:  חברת כאל היא חברת בת, נפרדת, שנשלטה על ידי בנק דיסקונט ושם הנימוק המרכזי ששכנע את חברי הוועדה שנכון להפריד את כאל מדיסקונט – שכאל התנהלה לפי התמריצים של החברה האם, של הבנק השולט

אביגיל ונקרט:  פה לטעמנו מדובר באותו דבר

אביגיל ונקרט:  מבחינה תחרותית מבנה התאגיד, הוא לא מהותי

אליהו דלל: אנחנו לא מדברים על דיסקונט עכשיו אלא על יהב

חמד עמאר: אמר היושב-ראש בצורה ברורה – הכוונה של הוועדה להחריג את הבנקים הקטנים

נאור שירי: הוא פנה בעיקר לשר האוצר בפנייה שלו

אליהו דלל: לא מוכנים – לא נצביע

אליהו דלל:  ההסתייגות שלנו הייתה ברורה

אליהו דלל:  יש פה כמעט פה אחד

אליהו דלל:  אנחנו רוצים לקדם את הוראת השעה

אליהו דלל:  כמעט יש פה הסכמה

אליהו דלל:  אבל כולם מדברים על זה שאנו רוצים להחריג את הבנקים הקטנים וציינו את השמות

אליהו דלל:  תבדקו את זה

משה גפני: יש לזה הצדקות כלכליות

משה גפני:  אני לא זורק את זה על הכתפיים שלך

משה גפני:  אמרתי שתבדקו את זה

משה גפני:  לא אמרתי מה נעשה כשתבואו עם תשובה כזו או אחרת

משה גפני:  אבל תשקלו את זה

משה גפני:  עלו פה נימוקים ציבוריים

אליהו דלל: תביאו עוד נתון

אליהו דלל:  תבואו עם נתון, כמה מיליונים מדובר באותה החרגה?     

ולדימיר בליאק: מה רצונם – שהרווח הזה עולה לבנק הגדול, ואם אנו נמצא מנגנון שמונע בתקופה של החוק, גלגול הרווח למעלה, אפשר להחליט ללא חשש

משה גפני: בסדר

משה גפני:  תודה

משה גפני:  לגבי הנושא הבין לאומי ובזה אני מסיים את הדיון

אביגיל ונקרט: שאלתם האם מהלך דומה נעשה במדינות אחרות

אביגיל ונקרט:  מספר מדינות אירופאיות החילו בשנים האחרונות מס רווחים עודפים על הסקטור הבנקאי ועל חברות האנרגיה – חברות האנרגיה זה פחות רלוונטי לישראל

אביגיל ונקרט:  המדינות האלה הן ספרד, צ'כיה, קנדה, הונגריה, ליטא ואיטליה

אביגיל ונקרט:  בכל מדינה נקבע מנגנון מעט שונה

אביגיל ונקרט:  בחלק מהמדינות הלכו על מנגנון שדומה למה שאנו מציעים, שמגדילים את המיסוי על מס הרווח

אביגיל ונקרט:  בחלק מהמדינות נקבע מס על רווחים מעל רווח כלשהו שנקבע בכל מדינה

אביגיל ונקרט:  בחלק מהמדינות מיסו את הכנסות הריבית ולא את הרווח כלומר כל מדינה בחרה מנגנון אחר בהתאם לשיקולים שלה ולמערכת הבנקאית שלה

אביגיל ונקרט:  אין משהו אחיד בעולם שאנו חורגים ממנו

אביגיל ונקרט:      מה הייתה השפעה – אלה נתונים מאוד ראשוניים שאספנו, והם פונקציה של הרבה היבטים פנימיים של אותן מדינות

אביגיל ונקרט:  הייתה השפעה על היצע האשראי- -      

משה גפני: מה קרה באיטליה?     

אביגיל ונקרט: שם היה מהלך קצת שונה

אביגיל ונקרט:  באיטליה הממשלה הכריזה שהיא מתכננת להטיל מס רווחים עודפים על הבנקים

אביגיל ונקרט:  למיטב זיכרוני בהיקף של 40% מעל הכנסות מסוימות

אביגיל ונקרט:  הייתה תגובה מאוד חריגה בשווקים לאחר ההודעה הזו

אביגיל ונקרט:  המניות של הבנקים זינקו בכ-7%

אביגיל ונקרט:  בהמשך לביקורת שנשמעה מצד גורמים מקצועיים, הבנק המרכזי האירופי וכו' הממשלה חזרה בה, ושינתה את המנגנון והחילה מנגנון יחסית מצומצם

אביגיל ונקרט:      אנו סבורים שהמהלך שאנו עשינו הרבה יותר מאוזן ממה שנעשה באיטליה

אביגיל ונקרט:       הנתון הראשוני – מורכב לנתחו, כי קשה לבודד את ההשפעה רק של המס

אביגיל ונקרט:  זה תלוי בגורמים נוספים שמשפיעים על הכלכלה

משה גפני: איך אתם מביאים דבר כזה בלי ניתוח מעמיק?     

אביגיל ונקרט: זה הניתוח המעמיק ביותר שיכולנו לעשות

אביגיל ונקרט:  זה ניתוח מאוד מורכב

ינון אזולאי: זה סיכון

ינון אזולאי:  הולכים פה על משהו גדול

אביגיל ונקרט: נכון

אביגיל ונקרט:  ציינו זאת כסיכון

אביגיל ונקרט:  לטעמנו, הבאנו מהלך מאוזן

אביגיל ונקרט:  אגב התגובה בשווקים- -      

ינון אזולאי: אגב, אם הולכים על סיכון אז תעלו את זה וזה

ינון אזולאי:  קחו סיכון

ינון אזולאי:  אם אתם לא מביאים נתונים, כל מספר זוכה

משה גפני: רבותיי, מבקש לישיבה הבאה שתבואו עם יותר החלטות

משה גפני:  שמעתם את הדיון

משה גפני:  אנו מעוניינים שהלקוחות, האזרחים ייהנו מזה

משה גפני:  יש למצוא לזה פתרון, ובישיבה הבאה בעז"ה נשמע את דבריכם, ותענו על כל השאלות

אורית פרקש הכהן: תיקוני נוסח?     

משה גפני: נכין פה, לראות מה עושים, ואחרי זה נצביע בעז"ה, אם זה יהיה המצב

חמד עמאר: הכי חשוב בחוק לא להתגלגל על האזרח

משה גפני: בסדר

ינון אזולאי: צריך לומר תודה לבנקים – הצליחו לאחד בין כולם

משה גפני: אם אמרת את זה - בסופו של דבר אני גם חבר שלכם

משה גפני:  יש לי חשבון בבנק

משה גפני:  עקבתי אחריכם כל הזמן

משה גפני:  יש ללמוד מכם מוסר השכל

משה גפני:  אתם אנשים טובים, עוזרים, אבל הייתם צריכים מתחילת הדרך לשתף פעולה עם הדרישות שלנו כולנו, אופוזיציה וקואליציה

משה גפני:  דיברנו כל הזמן להוריד את הריבית על המשכנתאות, ולעשות צדק עם ההפקדות

משה גפני:  דיברנו בדם ליבנו, ולא שיתפתם פעולה, ועכשיו כולם יושבים פה ושמחים שיש כזה חוק

משה גפני:  זה מוסר השכל

משה גפני:  לא היה צריך לקרות

משה גפני:  היה צריך להיעשות על ידכם

משה גפני:  הרווחתם הרבה כסף – הייתם יכולים לחלק את זה למשפחות, לזוגות צעירים שבאים לקחת משכנתא בבנק

משה גפני:      תודה רבה