ועדת המשנה לתוכניות הלימודים במזרח ירושלים והפיקוח עליהן, כנסת 25, פרוטוקול מספר 4, 2024-02-06 00:00

עמית הלוי: בוקר טוב לכולם, אנחנו בדיון שני בנושא הזה, אז אני שמח לפתוח פה את ישיבת ועדת המשנה לתוכניות לימוד

עמית הלוי:  אני רוצה שהדיון הזה יהיה יותר ממוקד ומעשי כיוון שלמעשה זאת הצעת חוק שהונחה כבר על שולחן הכנסת ואנחנו רוצים להוסיף לה את המרכיב הזה של הכשרת מורים, לכן הדיון כאן כמו ששלחתי מראש, אנחנו רוצים שהוא יהיה מאוד מעשי ויתעסק בכל ההיבטים שחלקם עלו פעם שעברה על ידי ציפי ועל ידי אחרים, אז אני אשמח שנעשה את זה כך

עמית הלוי:      אני רוצה לפתוח בכך, וגם מתאים לפתוח בדברים האלו גם בישיבה הבאה שתהיה כאן על החוק

עמית הלוי:  אתמול בא בחור בן 14 לצומת מעלה אדומים

עמית הלוי:  בצורה מיומנת להפליא שלף סכין, ניסה לשחוט את אחד השוטרים שם

עמית הלוי:  בסופו של דבר הצליחו להתגבר עליו להרוג אותו

עמית הלוי:  הוא תושב מזרח ירושלים

עמית הלוי:  הוא דווקא למד באבו דיס לפי הפרסומים

קריאה: אבו דיס זה אוניברסיטה

עמית הלוי: הוא למד כנראה בתיכון לפי מה שפורסם, אבל זה נוגע לדיון שלנו ונוגע לאוניברסיטת אל קודס, כי אני אמרתי כאן כשאישרנו בקריאה ראשונה את החוק, העיסוק כאן בוועדה הזאת הוא עיסוק בתשתית הכי חשובה שיש בחברה והיא תשתית החינוך

עמית הלוי:  יש הרבה מאוד תשתיות, תשתית כלכלית ותשתית חברתית

עמית הלוי:  התשתית החינוכית היא התשתית הכי חשובה בחברה

עמית הלוי:  לולא פרידריך הגדול כמו שאתם יודעים, קשה מאוד היה לראות את העידן המודרני שלנו, בכך שהוא הנגיש את החינוך לכל ואיפשר את כל המעבר הזה בעצם מהפאודליזם ההוא לעידן המודרני

עמית הלוי:  זה נכון לפרידריך וזה נכון לכל מדינה מודרנית שרוצה שאנשים ימצו את כישוריהם, יהפכו למנועי צמיחה עבורם, בטח עבור משפחתם, בטח עבור עמם ומדינתם, לכן חינוך זה הדבר העיקרי בשני המרכיבים שלו, במרכיב האידיאולוגי שלו קודם כל ובמרכיב של הידע וההשכלה

עמית הלוי:  שני הדברים הללו הם הבסיס לכול, לכן כשאנחנו נאבקים בסוגיה שלפנינו, בסוגיית הטרור, ענייני הטרור, כשאנחנו נאבקים בטרור אנחנו קודם כל צריכים להיאבק בתשתית הטרור, לא רק בנשקים, לא רק באנשים אלא בתשתית שמצמיחה אותם

עמית הלוי:       יש ביטוי כזה בוועדת חוץ וביטחון שצה"ל, יש לו מבצעי כיסוח דשא רע, אז כיסוח דשא אפשר לעשות פעם אחת, אפשר לעשות פעמיים

עמית הלוי:  בשלב מסוים צריך להגיע למסקנה שיש דשא שצריך לעקור ולא רק לכסח, לכן זאת החובה שלנו ככנסת, זאת החובה של הוועדה הזאת לעקור את הדשא, כלומר את תופעות הטרור הללו

עמית הלוי:  לא לגעת בקצה שלהן, לא בקצה הקלצ'ניקוב אלא בתשתית שמצמיחה, והקלצ'ניקוב כידוע לא יורה לבד, לא יורה בעצמו

עמית הלוי:  מה שיורה זה המוח והלב

עמית הלוי:  בזה אנחנו עוסקים

עמית הלוי:      הדיון ספציפי כאן הוא על הכשרת המורים

עמית הלוי:  הזכרתי פה את אוניברסיטת אל קודס, ציפי, בגלל שבסופו של דבר המורים שמלמדים בבתי הספר באבו דיס, לא בהכרח, אגב, אבל אני מניח שחלק מהם או חלק גדול מהם למדו באוניברסיטה

עמית הלוי:  כשצומח פרי באושים כזה של אדם שהוא רוצח ברברי מהסוג של אתמול שהוא בן 14, זה דבר שמחזיר אותנו לתפקיד שלנו כאן, לנקות את התשתית מהזוהמה האידאית הזאת, מהזוהמה הברברית הזאת ומשטיפת המוח של ילדים חסרי ישע

עמית הלוי:  גם את זה הזכרתי במליאה ואני אומר את זה גם כאן

עמית הלוי:  אנחנו עושים את מה שמדינה ליברלית, אפרופו הוויכוחים שיש מפעם לפעם פה עם פקידי משרד המשפטים

עמית הלוי:  אני מניח שזה גם יקרה עוד שעה-שעתיים בדיון הבא

עמית הלוי:  הדיונים הללו הם למען זכויות הילד

עמית הלוי:  כל מי שהוא ליברל אמיתי היה צריך להוביל אותם

עמית הלוי:  מדינה ליברלית מתערבת בדיוק במקרים האלו שבהם אנשים משתמשים במעמד שלהם מול חסרי ישע, ומנצלים אותו כדי לשטוף להם את המוח ואת הלב לרצחנות ולטרור

עמית הלוי:      את כל זה אמרתי כפתיחה, מה מסגרת הדיון

עמית הלוי:  הדיון הספציפי הוא על הכשרת מורים

עמית הלוי:  יש פה דיון בשלוש קומות ואני מניח אותו כאן והנחתי אותו בפניכם במסמך ששלחתי לפני הוועדה

עמית הלוי:  אני אשמח לשמוע קודם כל את נציגי הממשלה על ההיבטים השונים של הדיון

עמית הלוי:      הדיון הוא על הכרה בתארים אקדמיים של מוסדות שנמצאים ברשות הפלסטינית ומקבלים את ההכרה שלהם בעצם מהמל"ג, של הרשות הפלסטינית בכלל ושל מקצועות ההוראה בפרט

עמית הלוי:  מזה משתרשרים המורים

עמית הלוי:  עוד שנייה יציגו גם מרכז המחקר והמידע של הכנסת את הנתונים של המורים

עמית הלוי:  אני רוצה שנתחיל קודם כל בתשתית המשפטית כי זה התחלנו, ציפי, פעם קודמת וזה מה שאת העלית כדבר מרכזי בהקשר של אמנת ליסבון, לכן ביקשתי גם את נציגי משרד המשפטים

איימן עודה: תסלח לי כבוד היושב-ראש, נושא הדיון זה לא הלימודים במזרח ירושלים?     

עמית הלוי: נושא הדיון הוא כמו שנקבע, הכשרת מורים ברשות הפלסטינית

עמית הלוי:  אתה צודק שאחוז גדול מהם, כלומר כמעט 4,000, עוד מעט יציגו את זה ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, הם מורים במזרח ירושלים ואנחנו מאוד מודאגים

עמית הלוי:  הזכרתי את הרוצח של אתמול, בחור בן 14 ממזרח ירושלים

עמית הלוי:  לא יודע איפה הוא אומן, אולי באחד מבתי הספר של אונר"א

עמית הלוי:  הצגנו פה, לא יודע אם היית בדיונים הקודמים, סרטים של אימוני נשק בבתי ספר של אונר"א בירושלים

איימן עודה: אולי צריך כיוון אחר לגמרי

עמית הלוי: מה אתה מציע?     

איימן עודה: אני רוצה להגיד לך משהו

איימן עודה:  אנחנו האזרחים הערבים במדינת ישראל לומדים בתוכנית לימודים ישראלית מאז שנת 1948 עד עכשיו

עמית הלוי: לא במזרח ירושלים

איימן עודה: לא, לא

איימן עודה:  בחיפה, בבאר שבע, בחורה

איימן עודה:  אתה רואה איך אנחנו אנשים גאים בשייכות הלאומית שלנו

איימן עודה:  שום דבר לא הפריע לנו, לא מה שלימדו אותנו בתקופת הממשל הצבאי, לא הניסיון לבנות מאיתנו אזרח שהוא משובש מבחינה לאומית

איימן עודה:  על אף וחמת מערכת החינוך יצאנו גאים בלאום שלנו והשייכות שלנו

איימן עודה:  אולי הגישה האחרת זה לכבד את העמים, כלומר להגיד, חברים, יש פה שני עמים

איימן עודה:  אין ברירה, ירושלים המזרחית חייבת להיות בירת מדינת פלסטין לצד מדינת ישראל שירושלים המערבית בירתה

איימן עודה:  לכבד את האנשים

איימן עודה:  חוץ מזה לא יעזור לאף אחד

איימן עודה:  זה מה שרציתי להגיד

עמית הלוי: כן, אז אני מחלק את דבריך לשניים

עמית הלוי:  אין לעם היהודי ולמדינת ישראל שום זלזול במיעוט שיש לו זהות לאומית אחרת

עמית הלוי:  אנחנו היינו מיעוט לאומי במדינות אחרות למשך 2,000 שנה

איימן עודה: אבל מדינת ישראל זלזלה בזהות שלנו כל הזמן

עמית הלוי: אז הנה אני אומר לך את דעתי

עמית הלוי:  לא רצינו שמישהו יאמר לנו, תתבוללו, אל תהיו יהודים

עמית הלוי:  אני לא אומר לך אל תהיה ערבי או אל תהיה מוסלמי

איימן עודה: אבל אל תהיה פלסטיני אתה אומר

עמית הלוי: אני אומר, את השקר שאמרת אותו כאן בצורה מאוד אלגנטית, השקר הזה שהוא לא מהיום

עמית הלוי:  הסיפור הזה של הגדרת האזור הזה כפלסטינה, הניסיון הרומאי להפוך את מדינת העם היהודי במשך אלפי שנים, מדינת העם היהודי כמו שקראו לירושלים איליה קפיטולינה ולבית שאן סקיתופוליס ולשכם נבלוס, אז את השקר הזה הפלסטיני, בפרט זה שהפך להיות רשות שכל כולה טרור ודה לגיטימציה

עמית הלוי:  הרי אין שם כלום בריכוזיות הזאת שנקראת רשות פלסטינית חוץ משני דברים, או שחיתות כמו שאומרים לי גם חברים שגרים דווקא באזורי הרשות הפלסטינית

עמית הלוי:  אתה מכיר את החשבונות של אבו מאזן, כמה כסף יש? זה כמו סינוואר בצרפת, ודה לגיטימציה וטרור

עמית הלוי:  אמרתי, לנו יש כבוד רב

עמית הלוי:  העיקרון הזה נקבע בהצהרת בלפור ואחרי זה תוקף בוועידת סן רמו ואמר את הדבר הבא: זכויות לאומיות וארץ ישראל יש אך ורק לעם היהודי

עמית הלוי:  זכויות פרט, אתה יודע, מדינת ישראל מקפידה על זכויות פרט וזכיות קהילתיות

עמית הלוי:  אין לנו שום עניין לא לבולל אותך ולא לשנות את זהותך

יוסף עטאונה: אתה לא יכול לעוות את המציאות באמירה שקרית כזו

יוסף עטאונה:  אתה מדבר על שקר? השקר זה מה שאתה אומר עכשיו

יוסף עטאונה:  יש את כל הזכות הלאומית לאוכלוסייה הערבית, לעם הפלסטיני - - -     

עמית הלוי: הזכויות הלאומיות רק לעם אחד, ורק לעם אחד הוא הבעלים החוקיים בארץ ישראל

עמית הלוי:  זו הייתה הערת פתיחה, רק תשובה לאיימן

עמית הלוי:       מכיוון שהדיון פה הוא מאוד מעשי, מכיוון שיש חקיקה על השולחן, אז כל הדיונים הללו שהם כמובן התשתית ההיסטורית והמהותית, אפשר עוד להמשיך בה

עמית הלוי:  אני רוצה שאנחנו נתחיל קודם כל מההיבט של המשפט הבין-לאומי

איימן עודה: אני לא קטעתי אותך כי אני רוצה לענות

איימן עודה:  תן לי לענות בבקשה

עמית הלוי: בבקשה

איימן עודה: תודה רבה לך

איימן עודה:  תשמע, אני מכיר את הגישות של הכחשת עם

איימן עודה:  אני מכיר אנשים שלא מכירים שהיהודים הם עם

איימן עודה:  יש הרבה אנשים כאלה, לא מכירים שהיהודים הם עם

עמית הלוי: יש אפילו אמנה כזאת פלסטינית

עמית הלוי:  יש שם סעיף 28 או 20

איימן עודה: אני מאמין שהתפתח פה שני עמים, כי עם זה בין היתר קבוצה של אנשים על אדמה אחת, שפה אחת, תרבות אחת, מורשת אחת

איימן עודה:  לא רק זה

איימן עודה:  אני מאוד מעריך מה אנשים מגדירים את עצמם

איימן עודה:  באים יהודים ואומרים, אנחנו עם

איימן עודה:  אני שואל את עצמי, מי אני שאגיד ליהודים, אתם לא עם? מה, אני מכיר את היהודים יותר טוב מהיהודים? אני לא מקבל את הגישה הזו

איימן עודה:  יחד עם זאת אני אבקש מהיהודים להכיר בזה שיש עם פלסטיני

איימן עודה:  אי אפשר להכיר שיש עם לבנוני וסורי ועיראקי ולובי, ורק העם הפלסטיני לא הצליח לבנות עם

איימן עודה:  זו גישה מגוחכת

איימן עודה:  אתה יודע מה? גם מבחינת פרקטיקה אתה רואה כמה הפלסטינים מקריבים למען מימוש זכות הגדרה עצמית שלהם, לכן אני מבקש משני העמים לכבד אחד את השני

איימן עודה:  יש פה שני עמים

איימן עודה:  מגיע לשניהם זכות להגדרה עצמית ולא רק לעם אחד

איימן עודה:  מדינה לצד מדינה

איימן עודה:  אין פתרון אחר

עמית הלוי: לא כאן, איימן

עמית הלוי:  יש לעם הערבי 22 מדינות ולערבים יש אפשרות לממש את זכותם הלאומית ב-22 מדינות

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה לא נושא הדיון, חברים

עמית הלוי: זה לא נושא הדיון

עמית הלוי:       אני רוצה להתחיל במשרד המשפטים

עמית הלוי:  הדיל, את מייצגת את משרד המשפטים?     

הדיל יונס: כן

עמית הלוי: בוא נגדיר רק את הנושא

עמית הלוי:  ציפי, הממונה על האגף להכרה בתארים אקדמיים, הערכת תארים אקדמיים מחו"ל

עמית הלוי:  הנושא שלנו הוא הכרה בתארים אקדמיים מהרשות הפלסטינית הן באופן עקרוני

עמית הלוי:  את הזכרת את אמנת ליסבון והעלינו פה בדיון הקודם את העובדה שהרשות הפלסטינית היא איננה מדינה בכלל ואיננה חברה באמנת ליסבון בפרט, ולכן האם הנימוק הזה בכלל מחייב או רלוונטי לדיון שלנו כרגע, או שהוא מחזיר את זה אל הסמכות שלך או לסמכות של מישהו אחר

עמית הלוי:  אשמח לשמוע גם את עמדת משרד המשפטים וגם את משרד החוץ אם נמצא פה

עמית הלוי:  משרד החוץ לא נמצאים

עמית הלוי:       הדיל, את רוצה להתייחס לזה?     

הדיל יונס: אני ממשרד המשפטים

הדיל יונס:  כרגע מבחינתנו לא הונח בפני משרד המשפטים איזשהו מתווה ספציפי לבחון אותו מבחינה משפטית

הדיל יונס:  הנושא הזה כרגע בדיון כללי

הדיל יונס:  הוא על פניו מעלה שאלות משפטיות מורכבות כבדות משקל, אבל אנחנו לא יודעים להגיד ספציפית איזה בדיוק כי אין מתווה ספציפי שנדרשנו אליו

עמית הלוי: אני שלחתי את המכתב הזה לקראת הדיון

עמית הלוי:  שאלתי האם יש מחויבויות

עמית הלוי:  סעיף א' בדיון נשלח אליכם

הדיל יונס: הדין הבין-לאומי לא רלוונטי

הדיל יונס:  בדקנו גם בהסכמי הביניים עם הרש"פ

הדיל יונס:  יש מחויבות כללית לשיתופי פעולה בתחומי החינוך

הדיל יונס:  כרגע גם יש בדיקה שמבצע יועמ"ש איו"ש בנוגע להסכמים אחרים שהם רלוונטיים שלא מודעים להם, אז עדיין זה בבדיקה אצל יועמ"ש איו"ש

עמית הלוי: הבנתי

עמית הלוי:  ציפי, אם אני מסכם את עמדת משרד המשפטים, רק התייחסות שלך אולי כיוון שאת הצגת פעם קודמת באופן כללי את העניין

עמית הלוי:  ביחס לרשות הפלסטינית כמו שנאמר כאן על ידי נציגת משרד המשפטים, לכאורה הסיפור של הדין הבין-לאומי לא רלוונטי, לא מצד האמנה הבין-לאומית, כלומר יש מחויבות כללית ששם הרבה דברים נאמרו

עמית הלוי:       אני חייב לומר שבאמנת ליסבון שהפנית אותנו פעם קודמת, ההתחלה של אמנת ליסבון, אפרופו הדברים גם שנאמרו כאן - - -      

הדיל יונס: אם יורשה לי עד שציפי מתייחסת, רק אני אשלים

הדיל יונס:  אני אגיד שעמדת המוסדות להשכלה גבוהה, ור"ה, חשוב לקבל אותה כי זו החלטה שיש לה השלכות משמעותיות מבחינה מדינית וגם שיתופי פעולה בין-לאומיים בין מוסדות להשכלה גבוהה

הדיל יונס:  חשוב לקבל את עמדת המוסדות כי כל החלטה גורפת שיש לה משמעויות של לא להכיר בתעודות מאוניברסיטאות ברשות הפלסטינית עשויה לגרור גם פעולות של חרם כלפי המוסדות להשכלה גבוהה במדינה

הדיל יונס:  שיתופי הפעולה הם נשמת אפם של המוסדות להשכלה גבוהה בתחומי מחקר, כספים, מימון, חילופי סטודנטים

הדיל יונס:  חשוב לקבל את העמדה של המוסדות

עמית הלוי: אוקיי

עמית הלוי:  אנחנו רק על הסעיף המשפטי

עמית הלוי:  מבחינת המחויבות המשפטית, האם כמו שאמרה פה הדיל ממשרד המשפטים, יש לך הערות על זה, ציפי? אני רק אזכיר לפני כן שבפתיחת אמנת ליסבון החלק הזה של ההכרה שהזכרתם, בתארים אקדמיים של מוסדות חו"ל - המודעות לעובדה שהזכות לחינוך היא זכות אדם, ושההשכלה הגבוהה היא כלי חשוב, וקידום הידע, כל אלה מרכיבים חברה תרבותית עשירה בעלת נכסים מדעיים, גם כחברה וגם כאינדיבידואלים

עמית הלוי:  ואז כתוב שמחשיבים את ההשכלה הגבוהה כחלק חיוני בקידום שלום, הבנה הדדית וסובלנות, וכלי חשוב ביצירת אמון הדדי בין אנשים ואומות

עמית הלוי:  קשה לי מאוד לראות את ההקדמה הזאת באיזשהו אופן תואמת עם הרשות הפלסטינית, כלומר הרצון ליצור אמון הדדי, ליצור ביטחון הדדי, ליצור שלום

עמית הלוי:       אגב, אפרופו מה שהזכרת, הדיל, מופיע גם בהסכמי אוסלו כידוע לך ובהסכמי פאריז, כלומר התשתית לשיתוף פעולה הוא שיתוף פעולה על בסיס שלום וביטחון, ואני רוצה להזכיר כאן גם לציבור ולחברי הכנסת שהרשות הפלסטינית היא זו שיש בה דבר כפול

עמית הלוי:  מי שרוצח יהודי מקבל מימון

עמית הלוי:  לפעמים אם הורסים לו את הבית, מקבל בית, ומי שמוכר בית ליהודי מקבל דין מוות

עמית הלוי:  אלו חוקיים רשמיים ברשות הפלסטינית

עמית הלוי:  זאת פסגת האנטישמיות לדורותיה

עמית הלוי:       שוב אני חוזר, מי שרוצח יהודי מקבל כסף, כלומר זה גם תמריץ לרוצח הבא כמובן

עמית הלוי:  מי שמוכר בית ליהודי, יש לו גזר דין מוות

עמית הלוי:  קשה מאוד לקרוא את זה בהלימה אחת עם ההבנה ההדדית והסובלנות, קידום השלום, יצירת האמון ההדדי בין אנשים

עמית הלוי:  קשה מאוד

עמית הלוי:  לכן אני חוזר רק על השאלה שלי לגבי אמנת ליסבון כי היא הייתה אבן הנגף לחקיקה

עמית הלוי:  אני אומר לנציגת משרד המשפטים, אנחנו נשלח לכם את נוסח החקיקה

עמית הלוי:  בעצם זה תיקון לחקיקה שכבר קיימת

עמית הלוי:       כן, נציגי משרד החינוך

עמית הלוי:  רק תציגי את שמך לפרוטוקול

שרית שפיגלשטיין: שמי שרית שפיגלשטיין, אני סגנית בכירה של היועצת המשפטית למשרד החינוך

שרית שפיגלשטיין:  לבקשת הוועדה וכן לבקשת שר החינוך אנחנו בחנו את השאלה המשפטית שנוגעת לדין הבין-לאומי

שרית שפיגלשטיין:  פנינו למשרד המשפטים, לייעוץ וחקיקה, המשפט הבין-לאומי בשאלה האם אמנת ליסבון מחייבת אותנו בעת ההכרה בתארים שמגיעים מהרשות הפלסטינית

שרית שפיגלשטיין:  התשובה שקיבלנו היא שהאמנה אינה מחייבת כיוון שמדינת ישראל היא אמנם מדינה שמחויבת לפי האמנה הזו, אבל הרשות הפלסטינית אינה מדינה ולכן האמנה הזאת אינה רלוונטית

שרית שפיגלשטיין:  יחד עם זאת ישנם היבטים בין-לאומיים נוספים שלהבנתי וכפי שציינה הדיל, עדיין נבחנים גם על ידי משרד החוץ, גם על ידי גורמים אחרים

עמית הלוי: היבטים מדיניים או משפטיים?     

שרית שפיגלשטיין: משפטיים

שרית שפיגלשטיין:  ככל שיש אמנות אחרות שמחייבות אותנו, אנחנו מבקשים לבדוק את זה וזה עדיין בבחינה

שרית שפיגלשטיין:  לגבי אמנת ליסבון, התייחסתי

עמית הלוי: הבנתי, מצוין

עמית הלוי:  אני אשמח, שרית, כיוון שאנחנו פה וגם כנס החורף הולך ומתקצר מיום ליום, כל יום הוא מתקצר ביום, כיוון שזה מונח כבר על שולחן הכנסת אז אני אשמח שתזרזו את ההתייחסות שלכם שנוכל לקבל בימים הקרובים התייחסות בהירה אם יש איזושהי בעיה בהגדרה כזאת בחקיקה, כדי שיהיה ברור שאם רשויות שלא מקדמות שלום וביטחון הדדי, אז אין - - -          

מיכל מרים וולדיגר: לא רק שלא מקדמות אלא נהפוך הוא

עמית הלוי: כן, מקדמות הפוך

שרית שפיגלשטיין: רק ברשותך, אדוני, אני רוצה להשלים את מה שהתחלתי לומר

יוסף עטאונה: ממש ממשלה שמקדמת שלום

עמית הלוי: שלום אמיתי, יוסף, לא שלום שקרי

שרית שפיגלשטיין: לבקשתו של שר החינוך אנחנו ערכנו בחינה גם בהיבט של כללי אגף להערכת תארים, ובעקבות הבחינה הזו אני בעצם רוצה לדבר על בחינה עתידית שהולכת להיעשות מבחינת משרד החינוך

שרית שפיגלשטיין:  אני רוצה גם לדייק בדברים כדי לשקף גם את עמדתו הברורה של שר החינוך בהקשר הזה

עמית הלוי: אני רק רוצה לומר למשתתפים, יש פה איזה דיון כזה שהוא קצת היה חמקמק פעם קודמת

עמית הלוי:  הרי האגף מכיר בתארים

עמית הלוי:  הרי בלי הכרה של ציפי בסופו של דבר, אפרופו הדיונים בעבר והבג"ץ על אוניברסיטת אל קודס או אוניברסיטאות שהיה להן שלוחות פה בתוך ירושלים

עמית הלוי:  זה כבר סעיף אחר אמנם של אוניברסיטה זרה שהייתה בתוך מדינת ישראל, אז בעצם ההכרה שלכם במשרד החינוך עד עכשיו היא הכרה פורמלית כאילו לצרכי שכר, אבל למעשה משרד הבריאות לא יכול להעסיק רופא כמו שאז לגבי הבג"ץ ההוא, גם אם יש עוד הליך לקבל רישיון, בלי ההכרה שלכם

עמית הלוי:  בעצם הגוף הזה מבחינה לפחות הסטטוס שלו היום הוא לא רק מכיר לצרכי שכר

עמית הלוי:  הוא בעצם הדרך היחידה של אדם שלמד בחו"ל להגיע לכל רישיון מרגולטור אחר או הכרה אפילו מהאוניברסיטה

עמית הלוי:  אם אני בא לעשות תואר שני ויש לי תואר ראשון מאוניברסיטה בחו"ל, אני צריך לעבור דרך ציפי?     

צבי ויינברג: לא חייב

עמית הלוי: מה הסמכות היום של האגף ומה השינוי שאתם מציעים?          

צבי ויינברג: כמו שאמרתי בפעם הקודמת, אנחנו מעריכים תארים אקדמיים מחו"ל לצרכי דירוג ושכר במגזר הציבורי

צבי ויינברג:  מי שהולך לעבוד במגזר הציבורי צריך מאיתנו את ההערכה, את אישור השקילות

עמית הלוי: אם אדם עובד בבית חולים פרטי, הוא יכול להיות רופא במדינת ישראל?     

צבי ויינברג: כן

עמית הלוי: בלעדייך

צבי ויינברג: כן, כי הוא מקבל רישיון

עמית הלוי: כלומר, משרד הבריאות לא צריך לפנות אליך

שרית שפיגלשטיין: לא פונה אליי

הדיל יונס: משרד הבריאות לא צריך את האישור שלכם?     

עמית הלוי: הוא לא פונה אליהם בכלל

שרית שפיגלשטיין: נכון

הדיל יונס: הוא רגולטור ויש לו את ההסדרה שלו להכיר ברישיון של רופא שלמד באוניברסיטה בחו"ל

צבי ויינברג: נכון

עמית הלוי: הבנתי

זאב אלקין: זה סיטואציה מיוחדת

זאב אלקין:  זה מקצועות שיש הסדרה של רישיון

זאב אלקין:  רוב המקצועות אין הסדרה של רישיון

עמית הלוי: כל המקצועות שיש רישיון זה נכון גם לגבי מטפלים רפא-רפואיים, הכול

שרית שפיגלשטיין: נכון

עמית הלוי: כלומר, כל מי שיש לו רישיון לא פונה אליכם

שרית שפיגלשטיין: נכון

עמית הלוי: מקצועות כמו שאומר חבר הכנסת אלקין, שאין בהם רישיון או אין בהם רגולטור אחר

זאב אלקין: יש דברים אפילו חריגים, אדוני היושב-ראש, למשל במקצוע עורך דין

זאב אלקין:  מי שהוסמך לעשות הערכה זה בכלל משום מה האוניברסיטה העברית, בחוק, ספציפית רק היא

זאב אלקין:  זה שרית מימים עברו, שצריך לתקן אותו

שרית שפיגלשטיין: לצורך רישיון, כן

זאב אלקין: אבל בתחום הזה של כל תהליך ההכרה בדרך לרישיון מי שעושה בדיקת תואר - - - 

עמית הלוי: הסמיך את האוניברסיטה חוק ראשי?     

זאב אלקין: חוק ראשי הסמיך את האוניברסיטה

עמית הלוי: כחלק מחוק לשכת עורכי הדין?      

זאב אלקין:  חוק שהיה פעם יחידה בשוק ומאז זה לא תוקן

זאב אלקין:  זה נשאר כאיזשהו שריד היסטורי כזה

עמית הלוי: אוקיי, ומקצועות אחרים? נניח אדם בא לעשות תואר שני, זה בסמכות המוסד האקדמי או בסמכותכם? אדם בא לעשות תואר שני באוניברסיטה בארץ כשהתואר הראשון שלו - - - 

עמית הלוי:  אחרי זה הוא יוצא עם תואר שני

צבי ויינברג: באופן עקרוני מי שיש לו תואר ראשון מחו"ל ורוצה להמשיך ללימודי תואר שני בישראל, בעיקרון לא צריך את האישור שלנו

צבי ויינברג:  למוסדות האקדמיים בישראל, הנה המל"ג כאן, יש את הסמכות והאוטונומיה האקדמית להחליט אם לקבל אותו או לא

זאב אלקין: גם מי שאין לו תואר ראשון

זאב אלקין:  אם יבוא בן אדם ממדינות שאין תואר ראשון אלא הלימודים בנויים אחרת, אין בכלל מדרגה כזאת, והוא ירצה אחרי שלוש שנים של אוניברסיטה להמשיך לתואר שני, האוניברסיטה יכולה לקחת אותו

עמית הלוי: אוקיי

עמית הלוי:  לגבי מקצועות אחרים, ציפי? כלומר, לא לגבי תארים מתקדמים ולא לגבי רפואה?      

צבי ויינברג: לגבי מקצועות אחרים מי שרוצה לעבוד במגזר הציבורי, שוב, זה לצרכי דירוג ושכר במגזר הציבורי, והוא עובד במגזר הציבורי או מתכוון לגשת למכרז במגזר הציבורי צריך אישור שקילות שלנו

זאב אלקין: בפועל גם רוב המגזר הפרטי יבקש את האישור אחרי המעשה, אבל הוא לא חייב

שרית שפיגלשטיין: הוא לא חייב

עמית הלוי: מה זה מגזר ציבורי?     

צבי ויינברג: המגזר הציבורי הוא מאוד רחב

צבי ויינברג:  זה משרדי ממשלה

עמית הלוי: לא משרדי הממשלה, לא 80,000 עובדי המדינה

צבי ויינברג: גם

עמית הלוי: בטוח שגם

עמית הלוי:  אני שואל האם עובד עירייה - - -     

צבי ויינברג: כן, עובדי עירייה ומורים ועובדי בתי חולים וקופות חולים

צבי ויינברג:  המגזר הציבורי הוא רחב

אסף וינינגר: אומרים גם מוסדות רשמיים ומוכרים

אסף וינינגר:  לא במוסדות פרטיים אולי שלא ממומנים - - -      

מיכל מרים וולדיגר: גם בתי חולים זה בתי חולים ציבוריים

מיכל מרים וולדיגר:  גם שם למרות שהם לא ממשלתיים

צבי ויינברג: כן, בתי חולים הם גם מגזר ציבורי

צבי ויינברג:  יש חברות ממשלתיות שהן מגזר ציבורי

עמית הלוי: אבל מי שעשה מזכיר רפואי נניח, מזכירה רפואית והוא בא לעבוד בבית חולים פרטי, הוא לא עובר דרכיכם

שרית שפיגלשטיין: הוא לא צריך לעבור דרכינו

זאב אלקין: אבל הפרקטיקה היא שונה

עמית הלוי: שכן עוברים, אבל אין להם סמכות בכלל, רק לצרכי דירוג

זאב אלקין: לא, זה לא עניין של סמכות

זאב אלקין:  רוב המקומות כשירצו לוודא אם זה באמת דרישה של תואר ויש ספק, אז הם ישלחו לשם

זאב אלקין:  יש הרבה מקרים שזה פשוט, אז לא ישלחו

זאב אלקין:  כשהמוסד שאתה מגיע אליו הוא מוכר, מדינה מוכרת, אין ספקות לגביה ואתה אומר, יש לי תואר ראשון

זאב אלקין:  הרי בהרבה מאוד מקומות עבודה פרטיים אתה מתקבל על סמך קורות חיים

זאב אלקין:  אף אחד לא מבקש ממך לתקף את זה בתואר

זאב אלקין:  אני מכיר סיפורים כאן בכנסת, מה חברי כנסת כתבו בקורות החיים שלהם ואחר כך פורסם - - -     

עמית הלוי: חלק שעזבו גם

עמית הלוי:       טוב, שרית, רצית להשלים משהו?     

שרית שפיגלשטיין: כן, אני רק אשלים ואתייחס לכוונה של משרד החינוך ובהתייחס לתארים בתחום החינוך

שרית שפיגלשטיין:  בעקבות אירועים שונים לאורך השנים וביתר שאת לאחר ה-7 באוקטובר, מצא משרד החינוך כי יש מקום לבחינה של כללי אגף להערכת תארים אקדמיים מחו"ל בכל הנוגע להכרה בתארים בתחום החינוך שניתנו באוניברסיטאות שבשטחי הרשות הפלסטינית ובעזה שבהם מתקיימת הסתה כנגד מדינת ישראל וכנגד יהודים, זאת בשל ההשפעה המזיקה שעלולה להיות בכך עת מדובר על מי שיהיו אמונים על חינוכם של קטינים

שרית שפיגלשטיין:  בחינת השינוי תיעשה בתיאום עם נציבות שירות המדינה והממונה על השכר באוצר, ובמבט צופה פני עתיד

שרית שפיגלשטיין:  בד בבד יפעל המשרד להגדיל ולהרחיב את המסגרות בתחומי מדינת ישראל שבהם יינתן מענה אקדמי בתחומי החינוך לאוכלוסייה הערבית, לימודי השפה העברית ועוד

עמית הלוי: אם אני מתרגם את מה שאת אומרת, פה אנחנו נכנסים לתת סוגיה של הסוגיה שלנו, כלומר לא מדובר על תואר אקדמי, מדובר על תעודת הוראה שבזה אתם גם הרגולטור, לא רק משרד החינוך אני מתכוון

שרית שפיגלשטיין: אנחנו מדברים על התואר האקדמי שניתן בהתייחס לחינוך

עמית הלוי: אוקיי, שכרגע נכון לעכשיו מהדיון הקודם יש איזושהי השלמה קטנה שנעשית בפסג"ה או בהשתלמות מסוימת, זה כאילו המדיניות כיום, שבוגרי המקצועות האלו של מקצועות ההוראה במוסדות אקדמיים ברשות הפלסטינית עוברים איזושהי השלמה מאוד קטנה, אגב, מאוד מינורית לפי מה שנאמר כאן, ואת אומרת שאת רוצה לשנות את המדיניות כדי שאם בא אדם מתואר, האם הוא יוכר בכלל אתם מתלבטים או האם הוא יצטרך השלמות? מה התכוונת בדיוק?     

שרית שפיגלשטיין: התכוונתי לזה שתיערך בחינה לגבי הערכה של התואר שלהם

עמית הלוי: של התואר עצמו

שרית שפיגלשטיין: של התואר עצמו

עמית הלוי: שאולי הוא לא יוכר

שרית שפיגלשטיין: שאולי הוא לא יוכר

עמית הלוי: מתי תתבצע ההערכה הזאת?     

שרית שפיגלשטיין: ההערכה הזאת צריכה להתבצע עם נציבות שירות המדינה ועם הממונה על השכר

שרית שפיגלשטיין:  כבר פנינו אליהם בעניין הזה

שרית שפיגלשטיין:  הממונה על השכר כבר השיב לנו

שרית שפיגלשטיין:  כמובן הוא עוד לא ראה את פרטי התיקון שעליו אנחנו נעמול ונשלח - - -      

עמית הלוי: למה זה קשור לממונה על השכר?     

שרית שפיגלשטיין: זה קשור לממונה על השכר כי בסופו של דבר הממונה על השכר אמור לפעול בהתבסס על הכללים האלו ולתת את אותו - - -      

עמית הלוי: לא, אבל הדיון שלכם האם לשלול לו את התואר, כי אם אדם עובר את מה ששמענו פה לאורך הדיונים וגם ראינו את התלמידים כאן בדיונים קודמים, עובר פחות או יותר דה לגיטימציה של מדינת ישראל, דה הומניזציה של היהודים ותמיכה לטרור וזה חלק מתהליך הכשרה של המורים, אז אתם אומרים, התואר הזה לא מוכר

עמית הלוי:  אני לא מחויב לאמנת ליסבון, אני לא מכיר בתואר הזה

עמית הלוי:  זה נקרא לא להכיר בתואר

עמית הלוי:  האם זאת כוונתכם, אתם אומרים, אנחנו לא מכירים בתואר הזה, או לחילופין מכירים בתואר הזה, שזה אפשרות נוספת לומר, אנחנו מכירים בתואר הזה

עמית הלוי:  נניח שזה דיון במשרד המשפטים אם מכירים בתואר אבל אנחנו לא נותנים לו תעודת מורה

עמית הלוי:  לא מסכימים לתת לו רישיון למורה שזה בסמכותכם, אלא אם כן הוא יעבור השלמות, למשל השלמה ראשונה קורס בציונות

שרית שפיגלשטיין: קודם כל אני אגיד שאין רישיון למורה

שרית שפיגלשטיין:  יש אישור

עמית הלוי: אישור להיכנס להיות עובד הוראה

עמית הלוי:  בסוף אתם רגולטור בהקשר הזה

משה טור פז: רישיון הוראה קבוע

שרית שפיגלשטיין: נכון, יש אישור

עמית הלוי: לא נקרא רישיון, משה?     

משה טור פז: רישיון הוראה קבוע

משה טור פז:  יש אישור העסקה אבל אישור העסקה זה משהו אחר

עמית הלוי: אז מה ההבדל בין רישיון הוראה לאישור העסקה?     

קריאה: התנאים לרישיון הוראה יותר מחמירים

קריאה:  אישור העסקה זה משהו ראשוני יותר

משה טור פז: נכון

עמית הלוי: הבנתי, כלומר שני שלבים בתהליך שמשרד החינוך מאשר? סליחה על הבורות

משה טור פז: כן

עמית הלוי: אוקיי

עמית הלוי:  משרד החינוך עכשיו עושה דיון שלו, אני לא יודע למה זה נוגע לממונה על השכר, האם אדם שלמד באל קודס, בא-נג'אח, ברשימת המוסדות האלו שלא מטפחים מורים לצדק ולחסד יותר מידי, האם התואר שלהם יהיה מוכר? זאת שאלה ראשונה בדיון

עמית הלוי:  גם אם כן, האם הם יקבלו רישיון או אישור להיות מורים? גם אם הם יקבלו, האם יהיו תנאים? אפשר לנסח ככה את מסגרת הדיון

עמית הלוי:  האם בכלל התואר מא-נג'אח יהיה מוכר? גם אם התואר יהיה מוכר, האם תינתן לו תעודת הוראה בעקבות התואר הזה או לא? גם אם תינתן, אולי היא תינתן רק בתנאים אבל תנאים הרבה יותר מחמירים?      אני אמרתי את זה, אגב, לא כמליצה

עמית הלוי:  אני חושב, אמרתי את זה לחבר הכנסת עטאונה פעם אחת

עמית הלוי:  אם אני הייתי ערבי, הדבר הראשון שהייתי זה ציוני

עמית הלוי:  אם הייתי ערבי בישראל זה ברור לגמרי, ואם הייתי ערבי בירושלים, הדבר הראשון שהייתי זה ציוני

עמית הלוי:  אם יש תנועה לאומית צודקת מכל התנועות הלאומיות ב-200 שנה האחרונות, הכי צודקת והכי נשגבת גם, זאת התנועה הציונית

משה טור פז: חבר הכנסת הלוי, אני רוצה להעיר על זה שתי הערות, אחת עקרונית ואחת טכנית אבל היא קשורה

עמית הלוי: אני אומר את זה, כמה ההשלמה הדרושה כדי להיות מורה בישראל

משה טור פז: בוועדת הכספים עכשיו מתקיים דיון על תקצוב המוכר שאינו רשמי

משה טור פז:  כמו שאמרתי כאן בוועדה, יש אבסורד מסוים שאנחנו מנסים לייצר פה משילות בין השאר במערכת במזרח ירושלים בעיקר באמצעות המורים, אבל ביד השנייה אנחנו הולכים לתת יד בתקציב המדינה להגדלת התקציב הזה בצורה משמעותית אם יתוקצב המוכר שאינו רשמי החרדי, ואתה יודע שזה ממש בימים אלה צריך להיסגר, אז יש פה אבסורד גדול שבתי הספר שאנחנו מדברים עליהם, כן, כולל אונר"א דרך אגב, יקבלו תוספת תקצוב

משה טור פז:  זה דבר אחד

עמית הלוי: אונר"א זה פרטי

משה טור פז: לא, יש להם לדעתי גם מוכר שאינו רשמי, אם אני זוכר נכון

משה טור פז:  בכל מקרה יש ארגונים רבים שאינם רשמיים רבים, בתי ספר בירושלים, כ-40% וכולם יקבלו תוספת תקציב אם החרדים יקבלו את התוספת הזו מהסיבות הלא נכונות, בוא נגיד ככה

משה טור פז:       דבר שני, אני חושב שאתה עושה טעות בעיניי, אבל אני אומר כאן את חוות דעתי, כשאתה כורך את מה שאנחנו מדברים עליו כאן בדיון הלאומי ומה מעמדו של העם הפלסטיני ואם בכלל יש עם פלסטיני

משה טור פז:  זאת טעות, כי גם למי שחולק עליך ואומר שיש עם פלסטיני, יש מדינה פלסטינית, צריכה להיות מדינה פלסטינית, צריך להיות לו זהות אינטרסים

משה טור פז:  אתה הופך את הדיון הזה לדיון של צד, בעוד שבעיניי אין שום צורך בזה

משה טור פז:  זה לא מחזק את הטיעון

משה טור פז:  במידה מסוימת זה אפילו בעיניי מחליש אותו

משה טור פז:       אין מי שחולק שאדם שלמד במקום שטיפח בו את שנאת מדינת ישראל לא צריך להיות מורה במערכת של מדינת ישראל, וזה גם אם אתה חושב שיש עם פלסטיני ושמגיע לו מדינה פלסטינית ושמחר בבוקר היא צריכה לקום

משה טור פז:  זה בכלל לא משנה

משה טור פז:  אם אתה קמת בבוקר ולמדת שנאת ישראל, אתה לא צריך להיות מורה במדינת ישראל, לכן אני אומר, ושוב, זה גם ביחס לשיח שהתקיים פה עם חברי הכנסת הערבים, וחבל לי שהם איבדו עניין בדיון כי אני אומר שוב, זה בכלל לא קשור אחד לשני

משה טור פז:  אולי יש הקשר פוליטי מסוים אבל זה צריך לצאת ממנו

משה טור פז:  ההקשר הוא שאדם שגדל במוסד ששונא את מדינת ישראל וזה מה שהוא למד, לא צריך להיות מורה במדינת ישראל, וזה שאנחנו מטפלים בזה פה צריך להיות דבר שהוא חוצה את גבולות הבית גם למי שמאמין במדינה פלסטינית

עמית הלוי: אני חושב שמי שמורה במדינת ישראל, כמו שגם אם אני הייתי מורה בצרפת לפני 300 שנה, צריך להכיר את מדינת ישראל, להכיר את ההיסטוריה שלה, להכיר את הצדק שבה כדי להיות מורה כאן

משה טור פז: עמית, כאן אתה מסתבך ואני אסביר לך למה, כי יש שתי אוכלוסיות, אחת גדולה ואחת קטנה, אחת שולית אבל אחת גדולה, שהן נוספות והן עלולות להתנגש עם מה שאתה אומר

משה טור פז:  אחת זה האוכלוסייה החרדית בחלקה, ואל תזלזל, זה חלק לא קטן מתוכה שלא יקבל את מה שאתה ואני קוראים ציונים עם המחויבויות שלו, מה לעשות

משה טור פז:  זה שהם עכשיו יושבים איתך בקואליציה זה לא אומר שום דבר

משה טור פז:  אם אתה תחדד את הנקודה הזאת, אתה תגלה שהרבה מאוד מורים שלהם לא מוכנים לחתום על מה שאתה רוצה לחתום וגם אני, דרך אגב

משה טור פז:  הדבר השני זה שוליים בצדדים של המגזר שאני ואתה חלק ממנו, שגם הם נמצאים היום בתוך מערכת החינוך ואני לפחות לא מצליח לנקש חלק מהעשבים השוטים האלה מתוכנו

משה טור פז:      הנושא של הוועדה הזו הוא מספיק חשוב והוא מספיק בקונצנזוס בלי שנהפוך אותו למחנאי

משה טור פז:  הוא בעיניי צריך להיות הסכמה של כל חלקי הבית

עמית הלוי: לא, ציונות זה לא מחנה גם אם איימן עודה לא מסכים

משה טור פז: נכון, אני מסכים איתך

עמית הלוי: רשמנו לפנינו, שרית, את עמדת משרד החינוך

עמית הלוי:  אני רק מחדד, את אומרת, על הנושא שלנו שעליו הגשתי חוק ואנחנו נשלח לכם את הנוסח, הנושא הזה ידון במשרד החינוך הן מבחינת הערכת תארי חינוך מהרשות הפלסטינית, הן תעודות הוראה והן מה הדרישות או ההגבלות

עמית הלוי:  תדונו על זה

עמית הלוי:  זאת מסגרת הדיון מבחינתכם?     

שרית שפיגלשטיין: ציינתי מה מסגרת הדיון מבחינתנו

שרית שפיגלשטיין:  מסגרת הדיון מבחינתנו כרגע הכללים של האגף

שרית שפיגלשטיין:  להבנתנו זה יכול לתת מענה ופתרון

עמית הלוי: לוח זמנים שלכם, שנדע איפה אנחנו עומדים

עמית הלוי:  קיבלתי עצה מחבר הכנסת אלקין לאחרונה, לשאול את השאלה הזאת כל שבוע ולעשות דיון מעקב פעם בשבוע

עמית הלוי:  הוא אומר, זו הדרך הכי יעילה

עמית הלוי:  אני אומר את זה גם למנהלת הוועדה כאן, ששבוע הבא ביום שלישי יהיה פה דיון מעקב מה קורה במשרד החינוך עם הדיון שלכם

עמית הלוי:  מה לוח הזמנים?     

שרית שפיגלשטיין: אדוני יבקש, כמובן שאנחנו נגיע

זאב אלקין: שרית מכירה את השיטות שלי אז היא יודעת איך להתמודד עם זה

זאב אלקין:  אתה נפלת לבן אדם הלא נכון

עמית הלוי: אוקיי, טוב

עמית הלוי:  אקצר את זה לפעמיים בשבוע

עמית הלוי:  בקיצור, תודיעו לנו לוח זמנים שנדע

עמית הלוי:  זה עניין חשוב ביותר

עמית הלוי:       הממ"מ, מי רוצה להציג פה את המספרים? רק שתכירי את הנתונים ותביני את המשמעות השנתית שלהם, לכן הדיון צריך להסתיים עכשיו, עובר לשנת הלימודים הבאה כדי שלא נגיע לאחרי פסח ונאמר, נדון בזה בעוד שנה ונעשה את זה עוד שלוש שנים

עמית הלוי:      אסף, אתה רוצה להציג רק את הנתונים?      

אסף וינינגר: כן

אסף וינינגר:  תודה רבה כבוד היושב-ראש

אסף וינינגר:  שמי אסף, מרכז המחקר והמידע של הכנסת

אסף וינינגר:  אני אציג כאן נתונים מתוך מסמך שנכתב לבקשתך בנושא מורים חדשים במערכת החינוך בעלי תואר ראשון ממוסדות ברשות הפלסטינית

אסף וינינגר:       אני אתחיל מאיזשהו נתון רקע

אסף וינינגר:  מהמקורות שעומדים לרשותנו עולה נכון לשנת 2020, שנה אחרונה שיש לנו לגביה נתונים, שבסביבות 11% עד 13% מהסטודנטים הערבים בישראל לומדים במוסדות ברשות הפלסטינית

אסף וינינגר:  היתר לומדים במוסדות בישראל ובמוסדות אחרים בחו"ל

אסף וינינגר:  בשנת 2020 למדו במוסדות ברשות הפלסטינית בכל סוגי רמות התואר בין 7,000 ל-9,300 סטודנטים ערבים מישראל, תלוי לפי איזה מקור

אסף וינינגר:  רובם לומדים את מקצועות הרפואה ואת מקצועות העזר הרפואיים

אסף וינינגר:  חלק קטן מהם לומדים את תחום החינוך וההוראה

אסף וינינגר:  למשל, אנחנו יודעים שבאוניברסיטה האמריקנית בג'נין 13% מהסטודנטים בשנת 2018 למדו את תחום החינוך

אסף וינינגר:  באוניברסיטת א-נג'אח בשכם 8% בשנת 2020 למדו את תחום החינוך

אסף וינינגר:  אגב, אלה שתי האוניברסיטאות שבהם לומדים הכי הרבה ערבים מישראל

עמית הלוי: שכם ומה?     

אסף וינינגר: האמריקאית בג'נין

אסף וינינגר:       לבקשתנו הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפיקה נתונים על מורים חדשים בחינוך הערבי בעלי תואר ראשון ממוסדות ברשות הפלסטינית

אסף וינינגר:  כשאני אומר מורים חדשים, הכוונה למורים שנכנסו להוראה בין השנים 2010 ועד שנת 2023

אסף וינינגר:  בשנים האלה נכנסו להוראה בערך 3,500 מורים ערבים שהיה להם תואר ראשון ממוסדות ברשות הפלשתינית

אסף וינינגר:  מדובר על 11

אסף וינינגר: 5% מהמורים החדשים שנכנסו להוראה בחינוך הערבי באותן שנים

אסף וינינגר:       עוד נתון שנמצא זה ש-62% מאותם מורים הם מלמדים במחוז ירושלים, כלומר רובם כנראה במזרח ירושלים, ועוד 30% מלמדים בחינוך הבדואי בדרום

זאב אלקין: זאת אומרת שכמעט 100% בשני המחוזות

אסף וינינגר: נכון

זאב אלקין: גם מפתיע, אין הרבה בצפון

עמית הלוי: 9%

אסף וינינגר: לא יודע אם זה מפתיע

זאב אלקין: זה בכל זאת חלק גדול מהמגזר הערבי

אסף וינינגר: שם יש עודף מאוד גדול גם במורים, במחוז הצפון

משה טור פז: 13,000 אם אני זוכר נכון

אסף וינינגר: גם על זה אפשר לנהל דיון

אסף וינינגר:      נתון אחרון זה ש-30% מאותם מורים למדו במסגרת של לימודי הסבת אקדמאים להוראה או לימודי מוסמך להוראה במוסד אקדמי בישראל, כלומר רובם לא עברו במוסד אקדמי בישראל לאחר לימודי התואר הראשון שלהם

אסף וינינגר:  זהו, תודה רבה

עמית הלוי: תודה, אסף

עמית הלוי:  זה אומר, חבר הכנסת אלקין, שאם רוב מוחלט מלמדים בסופו של דבר ברשויות של החינוך הערבי בישראל, זה נכון שבצפון מעט אבל בדרום ובמזרח ירושלים זה רוב אותם 3,500 מורים, זה אומר שהמנוף הוא הפוך, כלומר במקום שיבואו מורים שאצלם ציונות לדרגותיה השונות, אם אני אוסיף את ההערה של חבר הכנסת קינלי, או לפחות הזהות ובוודאי המינימום האוניברסלי כמו שאמרת, לא לשנוא ולא לדרוש את חיסולה של ישראל וכו' הוא הבסיס, אז הם הולכים דווקא למיעוט הערבי שאמור להיות מחונך להשתלבות ולא לבדלנות והם מקורות ההשראה שלו

עמית הלוי:  הם המורים שלו

עמית הלוי:  מדובר כמו שאתה אמרת על 10%

עמית הלוי:  זה לא מעט 3,500 מורים במכפלות

עמית הלוי:  תמיד צריך לעשות את זה כשאנחנו מדברים על תשתית

עמית הלוי:  3,500 זה לא 3,500

עמית הלוי:  זה 3,500 כפול מאות תלמידים במצטבר

אסף וינינגר: אנחנו מדברים רק על החדשים, אני מזכיר, מ-2010 עד 2023, לא על כלל המורים

עמית הלוי: כן, כלל המורים הקיימים

עמית הלוי:  בסך הכול זה הממוצע, כלומר כל שנה פחות או יותר

עמית הלוי:  בחינוך בכלל נכנסים 10,000

עמית הלוי:  נניח סדר גודל של 10%–15% בחינוך הערבי

עמית הלוי:       הנתון השני שאמרת שהוא גם מדאיג מאוד, שכל תוספת הסבה שבאה בעקבות הערת המל"ל והדיונים שהיו במל"ל, לייצר תעודת הוראה בישראל, בעצם רק 28

עמית הלוי: 5% מאלו שעשו תואר ראשון ברשות הפלסטינית, בעצם רק הם עשו איזושהי תעודת הוראה או הסבה בישראל, ו-70% היישר מא-נג'אח לבתי הספר בישראל

זאב אלקין: זה גם קשור בטח לנושא מרכזי של ועדת משנה כשהיא הלכה לתוכניות לימודים

זאב אלקין:  אם חלק גדול מאוד מהתלמידים לומדים לפי תאוג'יהי, אז זה אך הגיוני שמערכת גם מגייסת להם מורים שהוכשרו ללמד לפי תאוג'יהי

זאב אלקין:  הרי הדברים קשורים אחד בשני

עמית הלוי: כן, אבל הם גם קשורים אחד בשני והם גם מנציחים אחד את השני

עמית הלוי:  הרי אחת הטענות של למה תאוגי'הי, כי אין מורים

עמית הלוי:  אומרים, אין מספיק מורים, צריך הכשרה, לכן אומרים זה ייקח זמן בתוכנית החומש ודוחים

זאב אלקין: אני לא מכיר מקום שרצה להכניס תוכנית ישראלית ולא הצליח לעשות את זה במזרח ירושלים

זאב אלקין:  כל בית ספר שהסכים לעשות את זה, נמצאו מורים והכניס

עמית הלוי: אז אמרו, נתחיל בכיתה א'

משה טור פז: כולל מורים יהודים

זאב אלקין: הסיבה להתחיל בכיתה א' לא הייתה קשורה למורים

זאב אלקין:  הייתה קשורה לדברים אחרים

עמית הלוי: עלתה פה הטענה שאין מספיק מורים שהם יודעים עברית

משה טור פז: קשה מאוד להחזיק בית ספר של גם וגם

משה טור פז:  בבית צפאפא עושים את זה

משה טור פז:  יש חדר מורים עם מורים תאוג'יה ומורים בגרות פלסטינית, והמון בתי ספר בתהליך עוברים את זה

משה טור פז:  זה מאוד קשה לעשות את זה

עמית הלוי: אוקיי

עמית הלוי:  בכל אופן עלתה פה הטענה

עמית הלוי:  בוא נאמר, בטווח ארוך בוודאי שהיא קשורה

עמית הלוי:  יכול להיות שיש חסמים נוספים עכשיו

שי גליק: טוענים שיש המון מורים ערבים מובטלים

עמית הלוי: כן, זה נאמר כאן עכשיו

משה טור פז: 13,000

עמית הלוי: בתיה, את נציגת המל"ג?     

בתיה הקלמן: באיזה נושא? אנחנו שלושה

עמית הלוי: נושא שאני ביקשתי בכל אופן זה בדיוק לב העניין, כלומר האם מבחינתכם כמל"ג, כיוון שהתיקון שאנחנו מציעים הוא תיקון בחוק המל"ג, אולי אתם חושבים שזה צריך להיות תיקון במקום אחר

עמית הלוי:  התיקון הוא תיקון שמתייחס לשאלה האם תארים ממוסדות אקדמיים בראשות שמחנכת לטרור באופן מוצהר, אגב, בחוקיה, האם זה צריך להיות תיקון בחוק המל"ג, מה שהמל"ג בעצם ככזה שמכיר בכלל בתארים אקדמיים בישראל, זה יהיה כלל אפריורי בחקיקה ראשית שאומר, תארים ממוסדות מהרשות הפלסטינית לא מוכרים בישראל לכל עניין

בתיה הקלמן: כיוון שהשאלה היא על החוק, אז אני אתן לנדב שמיר, סגן היועצת המשפטית להתייחס לשאלה

עמית הלוי: בבקשה, נדב

נדב שמיר: כמו שחידדו פה קודם יש כמה סוגי הכרות

נדב שמיר:  יש הכרה של המל"ג

נדב שמיר:  הכרה של המל"ג היא הכרה אקדמית בתואר והיא יכולה להיות רק לתואר ממוסד מוכר ישראלי

נדב שמיר:  אין למל"ג שום סמכות לגבי תארים שמקורם מחו"ל או מהרשות הפלסטינית

נדב שמיר:  יש הכרה לצרכי שכר שזה אגף להערכת תארים ודיפלומות

נדב שמיר:  יש הכרה לצורך רישוי מקצועי שבכל חוק, שמסדיר רישוי מקצועי, אז שם זה מוסדר, ויש הכרה של המוסדות האקדמיים לצורך לימודים מתקדמים

נדב שמיר:  גם על זה דובר קודם

נדב שמיר:  אם האדם שבא עם תואר ראשון מחוץ לארץ ורוצה להמשיך כאן לתואר שני, אז זה סמכות מלאה של המוסד האקדמי להכיר או לא להכיר

נדב שמיר:       כשאנחנו מדברים פה על תארים מהרשות הפלסטינית, המקום להסדיר את ההכרה בתארים האלה הוא לא חוק המל"ג, כי כמו שאמרתי, המל"ג, הסמכות שלה היא רק לגבי מוסדות מוכרים ישראלים

עמית הלוי: אתה אומר, לתארים מתקדמים זה המוסד

עמית הלוי:  לרישוי המקצועי זה הרגולטור

עמית הלוי:  לצרכי שכר זה משרד החינוך

עמית הלוי:  כשהמחוקק רוצה לא לתת קרדיט לאנשים שבאים מתשתית כזאת להיכנס לבתי הספר או להיכנס אפילו גם למוקדים אחרים, איפה המקום?     

נדב שמיר: תיראו, מבחינה משפטית אני חושב שהמקום הטבעי לדבר כזה זה בחוק שנותן את הרישיון

נדב שמיר:  החוק שמסדיר את הרישיון הוא החוק שבו צריך לעשות את השינוי

נדב שמיר:  זה לא כל כך המקום שלי להגיד את זה כמועצה להשכלה גבוהה

נדב שמיר:  אני חושב שזה יותר משרד החינוך כמי שאחראי על המורים, משרד המשפטים כמי שאחראי על המערכת המשפטית הכללית

נדב שמיר:  זה בוודאי לא מתאים לחוק המל"ג כי כמו שאמרתי, חוק המל"ג עוסק בתארים מוכרים ישראלים בלבד

עמית הלוי: אוקיי

עמית הלוי:       מה המרחב, בתיה, של תארים שאין בהם רישיון, כמו שהזכיר קודם חבר הכנסת אלקין

עמית הלוי:  הרי יש מלא תארים

עמית הלוי:  אדם עשה תואר במדע המדינה והוא מגיע לעבוד ביחד עם שרית וציפי במשרד החינוך

עמית הלוי:  יש לו תואר, הוא נכנס

בתיה הקלמן: אני חושבת שלנקודה הזאת הייתה התייחסות

עמית הלוי: בגלל צרכי שכר

מיכל מרים וולדיגר: מי אחראי על תעודת הוראה? זה משרד החינוך

עמית הלוי: תעודת הוראה, כן

בתיה הקלמן: זאת שאלה מאוד מעניינת

בתיה הקלמן:  אין היום מעמד משפטי לתעודת הוראה

בתיה הקלמן:  אין לה מעמד בחוק

בתיה הקלמן:  היא מוסדרת בכל מיני הסדרים לצרכי אישור העסקה ורישוי במשרד החינוך, ומבחינה אקדמית יש החלטות מל"ג שנוגעות למתווה להכשרת מורים, לתעודות הוראה, אבל אין סמכויות בחוק שמסדירים את מעמדה של תעודת הוראה שכידוע היא לא תואר אקדמי אבל כן הלימודים שם הם לימודים שמקנים נקודות זכות אקדמיות

בתיה הקלמן:       היה ניסיון בעבר לקדם את חוק עובדי הוראה ב-2006 בתקופה שיולי תמיר הייתה שרת החינוך, ומסיבות כאלה ואחרות החוק לא קודם בין היתר לאור גם דברים אחרים שנאמרו כאן על ידי גם משה טור פז שדיבר על המגזר החרדי, שכל דבר שאתה מעלה שיכול אולי להיות רלוונטי למגזר כזה או אחר, יכול להוות גם בעיה למגזרים אחרים אצלנו

בתיה הקלמן:  אני רק אומרת את זה כאמירה כללית

בתיה הקלמן:  חוק עובדי הוראה הוא באמת לא באחריות המועצה להשכלה גבוהה ואני לא יודעת אם יש כוונה להחיות אותו מחדש

בתיה הקלמן:  נושא תעודת הוראה הוא נושא שכיום נמצא באחריות של המוסדות להשכלה גבוהה שמכשירים מורים

בתיה הקלמן:  המל"ג מסדירה את המתווה האקדמי של תעודות הוראה ומשרד החינוך מציב כל מיני תנאים שנוגעים לתעודות הוראה לצרכי רישוי ואישור העסקה במערכת החינוך

עמית הלוי: אם התהליך הזה יגיע רק לחינוך, למרות שאני חושב שלא צריך להכיר בתואר אקדמי ממקום שמחנך לטרור ולרצחנות ולאנטי ישראליות, לא משנה אם זה יהיה רופא או מורה, אבל אם זה יגיע לזה, לכאורה המל"ג עצמו, יש לו הרי כללים, נכון? כמו שאתם מאשרים תואר אקדמי ממוסד בישראל רק אם יש נקודות זכות מסוימות וכו'

עמית הלוי:  יכול להיות כלל מל"גי שאומר שמוסד שהוא מחנך לטרור, לא יוכר כתואר או כתעודת הוראה

נדב שמיר: זה רק במוסדות בישראל

אורי אור: אם אפשר להשלים את בתיה בשתי נקודות קצרות

עמית הלוי: כן

אורי אור: הראשון, זה שמרבית הסטודנטים ברשות הפלסטינית הם במקצועות הבריאות

אורי אור:  אני חושב שדיון כללי על הכרה במוסדות לא יכול להתקיים ללא משרד הבריאות, ואני הייתי בלא מעט דיונים איתם בנושא

אורי אור:  הדבר השני, אני אזכיר שד"ר לילי רוסו שהייתה פה בישיבה הקודמת גם ציינה את חוק עובדי ההוראה כדבר שבו נכון להתקדם אם רוצים להתעסק בנושא

אורי אור:  ממשרד החינוך, ד"ר לילי רוסו

עמית הלוי: תודה רבה

עמית הלוי:       עיריית ירושלים, זימי, אתה רוצה להתייחס? האמת שהתייחסת פעם קודמת

יואב זמרן: אין לי מה להוסיף למה שדיברנו

עמית הלוי: אוקיי

עמית הלוי:  רק אולי תתייחס להצעה שהועלתה כאן, חקיקה כזאת שתחייב אנשים שמקבלים תעודת הוראה ממוסדות ברשות הפלסטינית, שיחויבו ליצור השלמה משמעותית כדי בכלל להתקבל להיות מורים נניח תחתיך בעיריית ירושלים

עמית הלוי:  איך אתה רואה את זה? האם הטענה שאנשים שמתחנכים בשכם ובג'נין או בחברון, אותם 3,500 מורים שאני מניח שחלקם אצלך, חלקם אולי במוסדות פרטיים כמו שנאמר כאן

עמית הלוי:  איך אתה רואה אותו בעיניים שלך כראש מנח"י?     

יואב זמרן: אני חושב שאם נותנים רישיון הוראה למורה בתוך מדינת ישראל, הוא צריך לעבור סוג של הסמכה או הכשרה על ידי המדינה, לכן זה נכון

יואב זמרן:  זה צריך להיות

יואב זמרן:  אני לא נכנס לתכנים אבל בהחלט כן

יואב זמרן:  אני חושב שמורה שבא ללמד אצלי, הייתי רוצה לדעת שהוא עבר איזשהו סט של דברים שהמדינה ועיריית ירושלים, אני חושב שזה עניין של המדינה, רוצה לדעת שהוא יודע, רוצה להעביר לו דברים שהיא חושבת שהוא צריך - - -     

עמית הלוי: אוקיי, תודה רבה

עמית הלוי:      התייחסויות של הגורמים שנמצאים פה

עמית הלוי:  סגן ראש העיר, אריה קינג, בבקשה

אריה קינג: אני רוצה להתייחס לשני דברים

אריה קינג:  קודם כל אפרופו מה שזימי אמר, אני חושב שגם אם מחוקקים את החוק של לחייב את ההשלמה, הכשרה, איך שלא נקרא לזה, אחת הבעיות בבתי הספר זה שבסופו של דבר בתחום האכיפה אין אכיפה בעצם

אריה קינג:  אין כניסה לתוך המוסדות הללו

אריה קינג:  כל כניסה היא סיפור בפני עצמו, משטרה

אריה קינג:  גם היום במוסדות שאין לנו את הבעיה הזאת של המורים המסיתים, מה שנקרא, המקומות היותר רגועים יש בעיה של אכיפה בתוך מוסדות החינוך הללו

אריה קינג:  אם מדברים על חקיקה חייבת להיות פה התייחסות לאכיפה

אריה קינג:  אני חושב שזה לא יעזור בלי אכיפה מאוד ברורה

אריה קינג:      דבר שני לגבי מה שחבר הכנסת טור פז אמר מקודם

אריה קינג:  הוא אמר את זה בדרך אגב שהכנסת יחד עם כל הדיון החשוב שיש פה היא בעצם מנציחה את האירוע הזה שאתם מדברים עליו, ועצם זה שאנחנו נותנים להם כסף, כי אנחנו נותנים גם למוסדות אחרים שחונים תחת אותה הגדרה, אז זה בעצם בדיחה

אריה קינג:  אנחנו לא יכולים מצד אחד לדבר שצריך לשפר

אריה קינג:  מצד שני אנחנו נותנים את כל הכסף כדי רק להחמיר את המצב

אריה קינג:  צריך לשים את זה על השולחן, לא כאיזה מאמר מוסגר שחבר כנסת זורק פה

אריה קינג:  זה פיל שנמצא פה בחדר

אריה קינג:  המדינה נותנת מיליונים, והיא מצד שני אומרת, אנחנו מתנים כל מיני התניות

אריה קינג:  אל תיתנו כסף למי שהולך נגדנו

עמית הלוי: אני רק אומר לך שבדיון שיתחיל פה ב-11:30 אחד המרכיבים של החוק שאני מקווה שיעבור פה בכנס הזה עוד, הוא סנקציה תקציבית על בית ספר שמתרחשת בו או מתקיימת בו פעילות טרור כזאת ואחרת, והדברים הם באמת אבסורדיים באופן ששבוע שעבר, לא יודע אם חברי הכנסת יודעים, שתי רשתות במזרח ירושלים עתרו לבית משפט, זה הגיע למחוזי בירושלים כמדומני כדי לאפשר להן להמשיך להסית בפועל וכדי לאפשר להן להכניס בחומרי הלימוד את דלאל מוגרבי ואת אותם מופעים של דה לגיטימציה ותמיכה בטרור שהוצגו כאן על ידי דוד ועל ידי ארנון גרוס ואחרים

עמית הלוי:  עתרו לבית המשפט שתי רשתות שממומנות במיליונים על ידי מדינת ישראל, עתרו לבית משפט ישראלי להמשיך, שאותם חומרים שמשה בזמנו וזימי היום מוציאים רק מכיתות א' עד י' מחומרי הטרור שם, יחזרו חומרי הטרור הללו

עמית הלוי:  על זה הייתה העתירה

עמית הלוי:  לא התעדכנתי איך זה הסתיים

זאב אלקין: למה רק מכיתות א' עד י'?     

עמית הלוי: כיוון שמשרד החינוך הישראלי, זה אבסורד וכדאי שתדע, כיתות י"א-י"ב אומר, יש תאוג'יה, הם צריכים לעבור בגרות

עמית הלוי:  חלק מהבגרות זה לדעת איך רוצחים יהודים

עמית הלוי:  י"א-י"ב, משרד החינוך הישראלי מחזיר את חומרי הטרור לחומרי הלימוד

עמית הלוי:  זה נושא בפני עצמו שגם אני מקווה שעוד ישתנה פה במושב הזה

עמית הלוי:  תודה, אריה

עמית הלוי:       המשרד לביטחון לאומי, רציתם להתייחס? דניאל, מנהל תחום מחוז ירושלים איתנו

עמית הלוי:  האם יש לכם התייחסות לגבי אותם מורים? איך אתם רואים את ההשפעה של אותם 3,500 מורים שרובם ככולם במזרח ירושלים? היה פה מפקד משטרת קדם לפני שני דיונים שדיבר על תופעות רחבות מאוד של מאות ילדים שמשתתפים בהפרות סדר

דני נוה: אין לנו נגיעה למערכת החינוך במזרח ירושלים

דני נוה:  אנחנו בעיקר פועלים בתחום הבלתי פורמלי, ובפעילות הזאת אנחנו מפעילים גם משאבים של כוח אדם שמאתרים, ויוצרים להם חלופה לפעילויות בלתי פורמליות

דני נוה:  מעבר לזה אין לנו נגיעה

עמית הלוי: המשרד לביטחון לאומי הוא מפעיל פעילות לא פורמלית?     

דני נוה: במסגרת הרשות לביטחון קהילתי שהיא תחת המשרד לביטחון לאומי

עמית הלוי: אוקיי, מה למשל?     

דני נוה: פעילויות ספורט, טכנולוגיה

דני נוה:  הוא לא באופן מלא

עמית הלוי: בכל הארץ או רק בירושלים?     

דני נוה: רשות הביטחון הקהילתי היא בכל הארץ

עמית הלוי: מה התקציב שלה, אתה יודע?     

דני נוה: של מזרח ירושלים אנחנו נמצאים שם בסביבות 800,000 וזה מבוזר גם לתוכניות מניעה, גם לטכנולוגיה בשיתוף עם המשטרה, מש"מים ופעילויות בעיקר בתקופות שהן מסומנות כ"חמות", רמדאן וכו'

עמית הלוי: זה פעילויות שלכם דרך עיריית ירושלים?     

דני נוה: דרך עיריית ירושלים

עמית הלוי: מי מפעיל אצלכם את התוכניות?     

דני נוה: ירושלים

עמית הלוי: מי המורה, מי המדריך, איך הם נבחרים?     

דני נוה: הם נבחרים באמצעות פרויקטים של העירייה

דני נוה:  יש לנו תוכנית של שירות אזרחי, כמובן נקרא "מתנדבות" בתוך מערכת החינוך, של בנות שהן מתפקדות על תקן מדריכות מוגנות לאתר את הנערים, לשוחח איתם, ללוות אותם

דני נוה:  כמובן הם עוברים את ההכשרה של התכנים באמצעות הרשות לביטחון קהילתי

עמית הלוי: מאה אחוז, תודה רבה

עמית הלוי:      הרצל חג'אג', חיים סילברשטיין, שמואל שי, אתם רוצים להתייחס? בבקשה, כל אחד בהתייחסות קצרה

הרצל חג'אג': אני ממש בקצרה

הרצל חג'אג':  דיברו פה על השוויון או יותר על ההקבלה בין החינוך החרדי לחינוך במזרח ירושלים, שתקציבים, אם אתה נותן לאלה, לאלה, זה אותו דבר

הרצל חג'אג':  אני לא ראיתי מורה חרדי שמלמד ברשות הפלסטינית ושמסית לטרור

הרצל חג'אג':  שיעשו בדיקה ביטחונית

הרצל חג'אג':  בית ספר שמסית לטרור, שיש שם מורה שמסית לטרור, שישללו לו את התקציבים

הרצל חג'אג':  אם אצל החרדים לא מסיתים לטרור, אני חושב שזה ככה, יקבל את התקציבים שלו

הרצל חג'אג':  למה כל הזמן צריך להיות הקבלה בין שני הדברים האלה? יש פה עניין של טרור, יש פה עניין של חינוך לטרור

הרצל חג'אג':  ישראלים נרצחים מזה, יהודים נרצחים מזה, משפחות שכולות נוספות וזה מתחיל בחינוך של הילדים ואתם צריכים למנוע את זה

הרצל חג'אג':  לא צריך כל דבר להקביל

הרצל חג'אג':      בקשר לרישיונות שמכירים בהם בישראל, אני יכול להגיד לכם שבשנת 2020, אם אני זוכר נכון זה היה ריפוי בעיסוק או משהו כזה, חבר הכנסת אחמד טיבי שעכשיו הלך ורציתי דווקא שהוא יהיה פה, תקף מנכ"לית במשרד הבריאות שתאשר אותם אפילו שהם לא מספיק ברמה הנכונה, ובסוף אישרו אותם

הרצל חג'אג':  איים עליה שיפגינו מול הבית שלה

הרצל חג'אג':  אחר כך הוא הכחיש אבל לא משנה

הרצל חג'אג':  יש כתבות, אפשר לראות את זה

הרצל חג'אג':  צריך שיהיה פה מאוד פשוט, מי שמגיע מהרשות הפלסטינית, מי שלמד ברשות הפלסטינית צריך שיהיה בדיקה ביטחונית מלאה מי הוא, ומעקב גם אחרי שהוא התחיל ללמד או להיות פה בתוך ישראל, כל הזמן, גם רופאים, גם מורים, לכולם

הרצל חג'אג':  תודה

עמית הלוי: תודה, הרצל

עמית הלוי:       שמואל, כן

שמואל שטח: שמואל שטח, מנאמני תורה ועבודה

שמואל שטח:  יישר כוח על הדיון החשוב, אבל שוב בחדר שלידנו, באחד החדרים נותנים עכשיו תוספת תקציבית מאוד משמעותית לאותם בתי ספר מוכר שאינו רשמי

שמואל שטח:  גם אם יהיה חוק הכי טוב עם אכיפה הכי מצוינת, ישללו נגיד לחמישה בתי ספר בשנה את היכולת לתקצב, אבל עדיין יהיו עוד 72 בתי ספר יסודיים במזרח ירושלים כאלה ועוד איזה 100 וכמה בתי ספר מוכרים שאינם רשמיים בכל המדינה, שאנחנו ביד השנייה נותנים להם הרבה כסף במקום לחזק דווקא את החינוך הממלכתי הערבי

שמואל שטח:  אני מאוד מתחבר לדברים שאמר אריה קניג בדיוק על העניין הזה

שמואל שטח:  אנחנו לא יכולים ביד אחת לחזק את החינוך המוכר שאינו רשמי, וביד השנייה לנסות למצוא כל מיני טריקים בחוקים שינסו

שמואל שטח:       באופן אישי נאבקתי פעם באיזשהו בית ספר פרטי שלא היה צריך לקום בעיר מסוימת עם פערים חברתיים

שמואל שטח:  נאבקתי, לא הצלחתי

שמואל שטח:  נתנו לו רישיון

שמואל שטח:  בשנייה שנתנו לו את הרישיון היו חייבים גם לתת רישיון לבית ספר מאוד קיצוני של התנועה האסלאמית הצפונית כי זה בסוף יושב על אותה רגולציה, ואי אפשר להגיד איפה ואיפה

שמואל שטח:  בסוף זה יושב על אותה רגולציה ואנחנו לא יכולים לדבר כאן הרבה בחדר הזה, אבל בחדר שלידנו מאות בתי ספר, עשרות בוודאי יקבלו תוספת תקציבית משמעותית ביותר

שמואל שטח:  תודה

עמית הלוי: חיים

חיים ילין: רק להוסיף למה שאמר ידידי הרצל, הנושא של ניתוב ובדיקת רקע

חיים ילין:  גם המורים שלא מגיעים לרשות הפלסטינית, לצערנו הרב יש לנו מורים במדינת ישראל שמסיתים וששוללים את קיום מדינת ישראל וכו'

חיים ילין:  אני חושב שטרם ההעסקה צריך להכניס גורם של בדיקת רקע ביטחונית שעשויה ויכולה בעצם למנוע את התופעה עוד לפני שהיא קורית

עמית הלוי: לא התפרצת עכשיו לדלת פתוחה, התפרצת כשנכנסת לדלת כיוון שזה אחד משלושת מרכיבי החוק שיידון בעוד 20 דקות כאן

עמית הלוי:  זה היה בעבר בצורה רחבה אבל בוודאי למי שיש לו אינדיקציה כזאת, אותו צריך לבדוק ולסנן ואת זה אנחנו - - -      

חיים ילין: האמת היא שרציתי להגיד שאני אדחה את רוב הערותיי לדיון השני

עמית הלוי: מאה אחוז, תודה

עמית הלוי:      בבקשה, שי

שי גליק: במאי 2022 פורסם שיש 12,000 מורים ערבים מובטלים

שי גליק:  מי שמכיר את הסיפור, אני גם התעסקתי בתחום הזה

שי גליק:  מסיעים מורים מהגליל, משרד החינוך

עמית הלוי: לירושלים ולנגב

שי גליק: מהגליל לנגב, משהו הזוי לגמרי

שי גליק:  הם מורים הרבה יותר נאמנים, ציונים הרבה יותר

שי גליק:  לא 100% ציוניים אבל הם הרבה יותר

שי גליק:       אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי בתי הספר במזרח ירושלים

שי גליק:  בשנת 2014, מי שמכיר, יש ישיבת עוד יוסף חי ביצהר, ישיבה מקסימה שהייתי שם

שי גליק:  היה טענות שהייתה יוצאת משם פעילות "עוינת", הם מרססים גרפיטי

שי גליק:  שר הביטחון השתלט על המקום הזה והפך אותו לבסיס מג"ב למשך שנה שלמה בצו, לא בשום דבר אחר

שי גליק:  בבתי ספר במזרח ירושלים שיצאו משם מורים שרצחו, עשו פיגועים - - -      

זאב אלקין: אתה מציע שהצבא ישתלט על מבנים במזרח ירושלים בצו?     

שי גליק: זו עובדה שקרתה

שי גליק:  העיקרון צריך להיות ברור

זאב אלקין: שהצבא יפעל?     

שי גליק: שהצבא יפעל, בהחלט

שי גליק:  אני יכול להגיד לך ש-20 שנה אמרו שאי אפשר להוציא צו הריסה לבית של מחבל תוך יום

שי גליק:  לפני שנה החליט השר בן גביר שאפשר

שי גליק:  תוך יום מכל פיגוע שיוצא, יוצא צו אטימה לבית מחבל, אז אם רוצים אפשר הכול

שי גליק:  כרגע, וכולם יודעים את זה, מי שמסית לא משלם מייד את המחיר, הוא משלם אותו אחרי הרבה זמן ולכן הם ממשיכים להסית, ולכן יוצאים מורים שרוצחים

שי גליק:  צריך לעשות לזה סוף

עמית הלוי: תודה

עמית הלוי:  זה הזכיר לי, אני אומר לנציגי משרד החינוך, אני מחכה לנוהל כבר הרבה זמן

עמית הלוי:  זה עלה פה בדיון הראשון בוועדת המשנה ואני טעיתי שלא השתמשתי בעצה של חבר הכנסת אלקין בהקשר הזה, אז עכשיו אני אומר באיחור של חודשיים או שלושה

עמית הלוי:  במקרה הרוצח מאתמול שניסה לרצוח הוא למד באבו דיס, אבל סוכם עם שר החינוך שיהיה נוהל והוא יצא בחוזר מנכ"ל, שכל פעם שיש בן אדם מהסוג הזה, וכמו שאמר אריה, יש בתי ספר, הרבה כאלו

עמית הלוי:  יש בהם אדם שיוצא לפיגוע כמו זה שרצח את רוז לובין

עמית הלוי:  מה קורה בית הספר? מה הנוהל למוחרת בבוקר בבית הספר? הרי זה אירוע

עמית הלוי:  כשיש נרצח אז באים עובדים סוציאליים לבית ספר

עמית הלוי:  יצא מבית ספר, הרי שומו שמיים

עמית הלוי:  כל בית הספר בטח על בריקדות, איך יצא רוצח ממנו? לא יעלה על הדעת, איך הגיע רוצח פתאום בכיתה י' בגיל 14? משרד החינוך צריך לקרוא למנהל וצריך לקרוא לצוות המורים וצריך לעשות שם סדנאות ציונות מוגברת, לא לייט

אריה קינג: הוא למד מחוץ לירושלים באבו דיס

עמית הלוי: הוא ספציפית למד באבו דיס

אריה קינג: איך ילד מירושלים או מג'בל מוכבר לומד במקום שברור שזה מה שמלמדים אותו?      

עמית הלוי: כן, זה בהחלט עוד נושא של הסוגיה

עמית הלוי:      דוד, אחרון הדוברים

דוד ביטן: דוד, מנהל מרכז לחקר מדיניות מזרח תיכון, בירושלים וגם בארצות הברית

דוד ביטן:       שבוע שעבר היה דיון בקונגרס האמריקאי בין היתר בנושא של מערכת החינוך של אונר"א

דוד ביטן:  השאלה ששואלים בקונגרס האמריקאי, מדוע מאפשרים לתכנים של אונר"א להילמד בבתי ספר של מדינת ישראל? הבאתי את התכנים החדשים שהחוקר שלנו ד"ר ארנון גרוס ניתח, על איך ירושלים מוצגת בחינוך הפלסטיני בירושלים על הנושא של ירושלים

דוד ביטן:  הערבים לומדים שכל ירושלים כבושה, בעיקר מערב ירושלים

דוד ביטן:  הבאתי העתקים של התחקיר בשביל כולם, לעיין בזה

דוד ביטן:  עוד לא היה תיקון ממשרד החינוך בנושא הזה או מעיריית ירושלים

עמית הלוי: זה מתוך בתי הספר של הרש"פ, מתוך התוכנית של תאוג'י

דוד ביטן: של הרש"פ בתוך אונר"א, שזה אותם התכנים על פי הסכם שעשו ב-1 באוגוסט 2000

דוד ביטן:  יש לנו הסכם עם משרד החינוך הפלסטיני לקבל את כל הספרים שלהם

עמית הלוי: מאה אחוז, תודה, דוד

עמית הלוי:      אני מסכם רק את החלק הזה

עמית הלוי:  אני אומר שוב, המצב הנוכחי היום שבו רשות שמחנכת לטרור, שיש לה חוקים אנטישמיים מובהקים נגד מדינת ישראל, נגד העם היהודי, העובדה שבתוכנית הלימוד כמו שהזכיר לנו כאן דוד, תוכנית הלימוד של הרשות הפלסטינית שמלמדת את התלמידים שאחר כך הופכים להיות מורים, יש תכנים שהם כל כולם דה לגיטימציה, דה הומניזציה בכלל של יהודים, אנחנו את התוצאות ראינו ב-7 באוקטובר

עמית הלוי:  אנשים הגיעו לכפר עזה, לבארי

עמית הלוי:  הם בכלל לא ראו בני אדם, הם ראו דמונים

עמית הלוי:  הם אנסו שם נשים, הם כרתו איברים, הם כרתו ראשים של תינוקות

עמית הלוי:  כל זה נעשה כתוצאה ישירה

עמית הלוי:  הם היו דווקא תלמידים טובים של המערכת

עמית הלוי:  הם לא היו תלמידים רעים

עמית הלוי:  המנגנון הזה והמסלול הזה שמתמסלל אל מורים שהם אחראים בסוף על התשתית האנושית הכי חשובה, היא צריכה להיפסק

עמית הלוי:  ההכרה הזאת לא צריכה להימשך

עמית הלוי:  אני אומר את זה פה בעיקר לנציגי משרד החינוך, כי כמו שאמרתי, מורים הם בפסגת התשתיות החברתיות אבל זה נכון גם למטפלים ואנשים אחרים

עמית הלוי:       אני מאוד שמח לשמוע על דברי שר החינוך שתהיה הערכה

עמית הלוי:  יודע את זה השר גם בחוק שעכשיו יידון פה

עמית הלוי:  לוח הזמנים הוא קריטי ולכן אני ממש מבקש שתשתדלו לעשות את זה בהקדם

עמית הלוי:  אנחנו נשלח לכם נוסח חקיקה מקבילה, כי תמיד אחרי זה באים נציגי משרד המשפטים ואומרים, עניינים שבזכויות צריך להיות בחקיקה ראשית, דברים מהסוג הזה, אז נפעל במקביל וננסה להגיע עוד בכנס הזה להצעה שהיא תעלה פה לחקיקה ולשינוי בפועל

עמית הלוי:  היחס צריך להשתנות בין הדיבורים למעשים כמו שחכמנו אמרנו

עמית הלוי:  היחס צריך להיות של מעט והרבה

עמית הלוי:  אמור מעט ועשה הרבה, אז ננסה שזה יקרה

עמית הלוי:       תודה רבה לכם

עמית הלוי:  אנחנו עוברים לחלק הסגור, אז אני מבקש שנעשה הפסקה של שלוש דקות

עמית הלוי:  חברי הכנסת מוזמנים להישאר

עמית הלוי:  נציגי ממשלה יכולים להישאר

עמית הלוי:  יהיו פה נציגי השב"כ

עמית הלוי:  נשמע את המשמעויות הביטחוניות שעלו בדוח המל"ל ונשלים את הדיון