הוועדה לביטחון לאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 125, 2024-02-06 00:00

צביקה פוגל: מכובדי, אנחנו ביום ה-123 לחרבות ברזל, ולשמחתי גם הבוקר התעוררנו בלי "הותר לפרסום", מה שבהחלט עושה את היום קצת יותר קל להיכנס אליו

צביקה פוגל:  אווירת מלחמה היא אף פעם לא אווירה שאנחנו רוצים, אבל לפעמים אין ברירה

צביקה פוגל:  עם כל סימני השאלה שקיימים בימים אלה, לי בוודאות יש גם כמה סימני קריאה

צביקה פוגל:  סימני הקריאה שלי הם גבורת ועוז רוחם של הלוחמים, מכל הסוגים, מכל המינים: חיילים, שב"כ, שוטרים, אנשי ביטחון מזרועות הביטחון וההצלה האחרים שעושים שם עבודה מדהימה

צביקה פוגל:  אני יודע שלא הכול מגיע לאוזנינו ואני יודע שלא הכול ברור לנו, אבל אני אומר לכם, הם עושים שם עבודה מדהימה

צביקה פוגל:  אם רק נסתכל על הנתונים היבשים, אלה שנהוג בדרך כלל כן לפרסם: לחמאס 24 גדודים, 18 מהם כבר חוסלו

צביקה פוגל:  תחשבו על זה, 75% מסדר הגודל של האויב הזה, שביום שמחת תורה, השבעה באוקטובר ניסה לגרום לנו להיכנע לרוע, להיות מושפלים, 75% מכוחותיו כבר לא מתפקדים

צביקה פוגל:       אני חושב שאנחנו באמת חבים תודה הבוקר לכל אותם אנשים שעושים את הפעילות המבצעית הזאת בצורה מעוררת הערכה

צביקה פוגל:  אי אפשר לנתק את המציאות שבתוכה אנחנו חיים, אתם יודעים מה? גם אם זה רק על סמך השמועות

צביקה פוגל:  אין שום ספק שאנחנו נמצאים עם כמה סימני שאלה לגבי מה העתיד צופן לנו

צביקה פוגל:  אחד הדברים שנמצאים היום על השולחן של כמעט כולנו זה עסקה, ככה קוראים לזה

צביקה פוגל:  אחד ההיבטים של עסקה, ואני לא נכנס למהותה, לנכונותה ולמשמעותה הכללית למדינת ישראל, אלא רק לדבר שנוגע לדיון שאליו התכנסנו, היה וכן תתבצע עסקה כזאת, כנראה שניאלץ לשחרר גם כמה אסירים ביטחוניים

צביקה פוגל:  הדבר האחרון שאנחנו רוצים זה שהאסירים הביטחוניים ישוחררו ויוכלו לעבור ליד נפגעי העבירה ולהזכיר להם את האירוע הכול כך קשה שהם עברו

צביקה פוגל:       אז אנחנו התכנסנו פה היום כדי לדון בהצעת החוק מגבלות על חזרתו של מורשע בעבירות טרור לסביבת נפגעי העבירה

צביקה פוגל:  התחלנו בדיון הזה באחד בינואר, מי זוכר

צביקה פוגל:  המשכנו אותו ב-15 בינואר

צביקה פוגל:  זה הדיון השלישי

צביקה פוגל:  בדיון היום אנחנו נצביע על הצעת החוק לקריאה ראשונה במליאה

צביקה פוגל:  אנחנו לא נבזבז זמן, סליחה על המילים הלא נחמדות האלה, על כל מיני הבעות דעה כאלה ואחרות

צביקה פוגל:  אנחנו ניתן למציעת החוק לשאת דברי פתיחה, ומיד אחרי זה היועץ המשפטי לוועדה, עוה"ד גלעד נווה, יתחיל להקריא את הצעת החוק

צביקה פוגל:  נעבור סעיף, סעיף

צביקה פוגל:  הדיון הזה יסתיים עד השעה שתיים, אני מקווה שנעמוד בזה, ובשעה שתיים נקיים את ההצבעה ונתכונן לקריאות השנייה והשלישית בהמשך

צביקה פוגל:      גברתי, חברת הכנסת סון הר מלך, מילות פתיחה בבקשה

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  באמת אני מצטרפת לסימני הקריאה שלך ולבשורה שאנחנו מקבלים, בשורת התקווה של גבורת הלוחמים שלנו, שבאמת פעם אחר פעם אנחנו שומעים על עוז רוחם, על גבורת הנפש, על מסירות הנפש שלהם ועל אהבת העם והאומה

לימור סון הר-מלך:  אני מצטרפת לדברים

לימור סון הר-מלך:       כמו שנאמר פה, אותה עסקה גם היא נמצאת פה קצת בהלימה לחוק שלנו, והיא גם מהדהדת ודורשת מאתנו להשתמש בכל הכלים העומדים לרשותנו כדי לייצר הגנה על הנפגעים – כדי לייצר הרתעה, כדי לייצר שמירה ומניעה של נזק נוסף מאותם אלה שכבר שילמו מחיר יקר יקר, שבאמת המילים לא יכולות להכיל ולא יכולות לשאת

לימור סון הר-מלך:  לכן אנחנו כאן, כדי לתת מענה לדרישה הזאת, לדרישה הכול כך מוסרית, כל כך הוגנת, כל כך נצרכת, מחויבת המציאות ממש

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

לימור סון הר-מלך:  אנחנו פשוט ניכנס לחוק

צביקה פוגל: אני רוצה להזכיר לכם רק שני משפטי מפתח, שהיו פה בדיונים הקודמים: הצל המרחף של המפגע והחובה שלנו לחמלה לנפגעים

צביקה פוגל:  תזכרו רק את שני המושגים האלה, לא אני טבעתי אותם, אתם טבעתם אותם בדיונים הקודמים

צביקה פוגל:  הם צריכים לעמוד לנגד עינינו ולא להשאיר אותנו אטומים לעניין הזה

צביקה פוגל:       אדוני עוה"ד, בבקשה

גלעד נווה: אני רק אציין שאני מקריא מהנוסח שפורסם אתמול בערב, והוא גם עלה לאתר הוועדה

גלעד נווה:  מראש אני אציין שיש לנו איזשהו תיקון בסעיף 11, נשמט שם איזשהו חלק בטעות:      הצעת חוק מגבלות על חזרתו של מורשע בעבירת טרור לסביבת נפגע העבירה, התשפ"ד–2024      מטרות 

גלעד נווה: 1 מטרתו של חוק זה להגן על נפגעי עבירת טרור ולמנוע נזק נוסף שעלול להיגרם להם מהיתקלות  	   בפעיל טרור שפגע בהם, בלי לפגוע במידה העולה על הנדרש בזכויותיו של פעיל הטרור

צביקה פוגל: הערות לסעיף הזה? תודה, המשך

גלעד נווה: 	השארנו את זה ריק, הוועדה תצטרך להחליט X שנים

לימור סון הר-מלך: לקראת קריאה שנייה ושלישית יהיה דיון על כך

לימור סון הר-מלך:  יהיה דיון על העניין הזה לקראת הקריאה השנייה והשלישית

צביקה פוגל: את רוצה להשאיר את זה כרגע פתוח? 

לימור סון הר-מלך: כן, פתוח

צביקה פוגל: אני לא חושב שזה אפשרי

גלעד נווה: אנחנו נצטרך להכניס פה איזשהו ערך כלשהו, איזשהו מספר

לימור סון הר-מלך: אז 14

גלעד נווה: אוקי

גלעד נווה:       אני ממשיך לקרוא:     

צביקה פוגל: עד כאן הערות לסעיף 2 הגדרות

סימון מושיאשוילי: "בחוק זה –      "הורשע" – לרבות נאשם שבית המשפט קבע כי ביצע את העבירה" – יש לך עוד דוגמה "לרבות נאשם שבית המשפט קבע"? יש עוד דבר שיכול להיות הורשע, חוץ מבית משפט שקבע?     

גלעד נווה: הנוסח פה לדעתי הוא נוסח - -      

לימור סון הר-מלך: - - קבוע

גלעד נווה: - -  בחוק המקביל של עברייני מין

סימון מושיאשוילי: ה"לרבות" פה מיותר, נכון?     

גלעד נווה: אבל זה הנוסח של משרד המשפטים

צביקה פוגל: למחוק?      

גלעד נווה: לא, זה נוסח - - -     

יפעת רווה: אני לא אחזור בפירוט על הדברים שאמרתי לפרוטוקול בדיון הקודם, אני רק אומר שחלק מהדברים ההצעה אמורה לבוא בפני ועדת שרים לפני קריאה ראשונה

יפעת רווה:  אנחנו מבינים שהנושא של נפגע עבירה הוצבע, ואנחנו מבינים את הסיבות שבעטיין ההרחבה; מצד שני זה יוצר פער מאוד גדול מול זכויות נפגעי העבירה הכלליות, ולכן את הדבר הזה ודברים אחרים שיוצרים פערים מול זכויות נפגעי עבירה אחרים אנחנו נביא בפני ועדת השרים

יפעת רווה:  אני אומרת את זה כאמירה כללית

צביקה פוגל: בסדר, תודה

אודיה איפרגן: גם אני רוצה להתייחס וגם להציע הצעה לגבי הגדרת "פעיל טרור" – ביום ביצוע העבירה הוא היה בגיר, וביום ביצוע העבירה הוא היה קטין, ובשחרור מלאו לו כך וכך, שלקוח מחוק מגבלות של עבירות מין

אודיה איפרגן:  כפי שצוין פה, מצד אחד הצורך פה ברור והרגישות ברורה, ומצד שני יש השלכות רוחב על מעמד של קטינים

אודיה איפרגן:       אנחנו מציעים לפצל את ההגדרה דווקא לשלוש: לדבר על כך שביום ביצוע העבירה הוא היה בגיר, ואת הנושא שביום ביצוע העבירה הוא היה קטין לפצל לשניים: אחד, מעל גיל 19 כמו בחוק השני, ומה שנשאר פתוח – או כבר נדבר על הגיל – אנחנו היינו מבקשים שזה יהיה בהוראת שעה, כי יש פה משהו שחורג ממה שמקובל ביתר החוקים

אודיה איפרגן:  אני חושבת שהוראת שעה יכולה לעשות איזשהו איזון, שמצד אחד נותן לנו את המענה, וזה גם ייתן לנו ללמוד מה קורה בתקופה הזאת, וגם במובן של השלכות הרוחב זה יכול להיות משמעותי האמירה שזה פה בהוראת שעה

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  אנחנו לא דנים בזה כרגע, אנחנו רושמים את ההערות

לימור סון הר-מלך: אנחנו לא דנים, יהיה דיון לקראת קריאה שנייה ושלישית בדיוק על העניין הזה

לימור סון הר-מלך:  כרגע אנחנו נצביע בלי זה

צביקה פוגל: אם יש לך הערות בסוף, אחרי שנגמור להקריא את זה ונסמן את נקודות העימות/ ויכוח/ אי ההסכמה, אנחנו נשמח לשמוע, כי בסוף אנחנו מצביעים על איזושהי הצעה

שי פירון: לגבי לקראת הקריאה השנייה והשלישית, אחד הדברים שאנחנו צריכים להתייחס אליהם זה הגיל

שי פירון:  אני גם מציע לחשוב אולי על מתווה שמתייחס גם לסוגי העבירות, זאת אומרת: יכול להיות שלגבי קטינים בגיל מסוים, אנחנו נתמקד למשל בעבירות החמורות יותר, למשל עבירות ההמתה ובהקשר של העבירות הפחות חמורות, שם לתת יותר התייחסות לקטינות, ואולי גם להוסיף ברשימת השיקולים – זה מקובל בדברי חקיקה רבים – את היות פעיל הטרור קטין

לימור סון הר-מלך: אתה עברת על רשימת העבירות?      

שי פירון: היא מאוד מאוד רחבה

לימור סון הר-מלך: היא לא כל כך רחבה, אנחנו ליקטנו את העבירות היותר חמורות

שי פירון: אני לא רוצה להיכנס לזה, כי קשה לי לחשוב על עבירות נוספות שיכולות להיכנס

צביקה פוגל: ההערה שלך היא הערה שנרשמה

גלעד נווה: נגיע גם לתוספת ונדבר גם על רשימת העבירות

גלעד נווה:  כרגע מה שנשאר פה זה שבהגדרה של פעיל טרור אנחנו מדברים על גיל 14 שנים

צביקה פוגל: זה מה שיהיה כתוב בהצעת החוק

גלעד נווה:  בקריאה הראשונה, ולקראת שנייה ושלישית אנחנו נכניס את זה גם לדברי ההסבר, שהוועדה תדון בנושא הזה

גלעד נווה:  יכול להיות שגם שווה לעשות דיון חסוי על הנושא של קטינים ולראות נתונים ומידע לגבי עבירות טרור

צביקה פוגל: אני מאוד אוהב דיונים חסויים, כידוע לך

גלעד נווה: למרות שזה חריג בחקיקה, ועדיין יכול להיות ששווה ללכת בדרך הזאת

גלעד נווה:       אני ממשיך לקרוא:                 

גילה פינקלשטיין: 	אנחנו רוצות להציף ולהציע, שזה יידון יותר לעומק בהכנה לקריאה שנייה ושלישית סעיף 3(א)(2)

גילה פינקלשטיין:  מוצע פה מנגנון מאוד ייחודי, שאנחנו לא בטוחות איך ייושם בפועל

גילה פינקלשטיין:  אנחנו נעשה גם את ההתייעצויות שלנו עם גורמים שמצויים יותר בפרקטיקה: עם הפרקליטות, עם התביעה המשטרתית, עם הסיוע המשפטי

צביקה פוגל: את מדברת על החלק שמתחיל "על אף האמור"?     

גילה פינקלשטיין: כן, אנחנו לא בטוחות שהסעיף הזה ישים, ואנחנו מציעות לדון בו ולבחון חלופות בהמשך

צביקה פוגל: ההערה נרשמה

צביקה פוגל:  עוד מישהו? תודה רבה, ממשיכים

צביקה פוגל: עד כאן סעיף 3 – הערות, התייחסויות? מצוין, אכן נעשתה פה עבודת הכנה טובה

צביקה פוגל:       בבקשה אדוני – 4

צביקה פוגל:   יש בכל זאת הערות?     

גילה פינקלשטיין: יש פה סעיף שהוא חדש לנו, שלא נידון בישיבות הקודמות

צביקה פוגל: 3(ה)(3)?     

גילה פינקלשטיין: כן, גם לגביו אנחנו לא בטוחות

גילה פינקלשטיין:  אנחנו משתפות שהקריאה של הנוסח לא מספיק ברורה בעינינו

גילה פינקלשטיין:  האם אנחנו מבינות נכון, שהכוונה היא שהנוסח הזה הוא חלופה במצב שלא מונעים חזרה של פעיל הטרור לביתו ממש? מוצעת פה חלופה מעודנת יותר?      

צביקה פוגל: התשובה היא כן

גלעד נווה: פסקה 2 להגדרת "פעיל טרור" מתייחסת לקטין בשלב הזה

לימור סון הר-מלך: רק לקטינים

גלעד נווה: רק לגבי קטין ורק לגבי אותה סיטואציה ייחודית, שבה אין חלופת מגורים, אותו פעיל טרור – אם יטילו עליו את המגבלות, הוא לא יוכל לחזור למקום מגוריו

גלעד נווה:  הרעיון היה לאמץ משהו שדי דומה לחוק הטרדה מאיימת, או בחוקים אחרים שמדברים על מרחק

יפעת רווה: סוג של צו הרחקה - - -      

אודיה איפרגן: כלומר מתוך נקודת מוצא שהוא נשאר לגור במקום - - -      

גלעד נווה: הוא נשאר לגור במקום

יפעת רווה: אז זה החלק שלא ברור, מפני שנראה כאילו יש סתירה פנימית בתוך הסעיף

יפעת רווה:  הבנו את הכוונה, אבל משהו בניסוח צריך לדייק

יפעת רווה:  ניסינו לחשוב על דיוק של זה, אבל צריך עוד לחשוב

צביקה פוגל: נעדן ונעדכן כדי שהכוונה לא תהיה רצופה דרכים לגיהינום

אודיה איפרגן: ברשותכם, אני לא הזכרתי את זה קודם, אני חושבת שבשיקולים בסעיף הקודם נכון גם להכניס לגבי פעיל טרור, כהגדרתו בסעיף 2, גם את גיל הקטין, זה חלק מהשיקולים

צביקה פוגל: בסדר גמור, תודה

צביקה פוגל:       מי שלא שם לב, הצטרפו לדיון שלנו מספר חברי כנסת נוספים – סימון שכבר שאל פה שאלה, אריאל קלנר ומשה סעדה

צביקה פוגל:  אנחנו נמצאים בהקראת הצעת החוק

צביקה פוגל:  חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בהקראה

צביקה פוגל:  אנחנו עכשיו מתחילים את סעיף 4

צביקה פוגל:  אנחנו מקריאים כל פעם סעיף שלם, שומעים אם יש הסתייגויות או אי הסכמות, רושמים אותן, ואם יהיה צורך, נחזור אליהן אחרי זה

צביקה פוגל:  המטרה היא בסוף ההקראה לבצע הצבעה על הצעת החוק בקריאה ראשונה

צביקה פוגל:  בבקשה, אדוני היועץ המשפטי

גלעד נווה: אני רק אעיר משהו אחד לגבי הנושא של הגיל

גלעד נווה:  יכול להיות שזה משהו שכן נכנס תחת הנושא של פגיעה בפעיל הטרור

אודיה איפרגן: נכון, אבל מקובל תמיד בכל החקיקה

גלעד נווה: אני מבין שאתם רוצים שזה יקבל ביטוי יותר משמעותי בכל החקיקה

אודיה איפרגן: כן, בכל החקיקה מקובל

גלעד נווה: אבל זה כן נכנס בסופו של דבר ב-3(ג)(6)

אודיה איפרגן: נכון, אבל זה לרבות

אודיה איפרגן:  מקובל בכל החקיקה - - -      

צביקה פוגל: בסדר

גלעד נווה: אני ממשיך לקרוא:         					 			   (ד) מי שהגיע אליו מידע מחוות דעת או מעדות נוספת  		   כאמור בסעיף קטן (ב)1() ישמרנו בסוד, לא יגלה אותו     לאחר ולא יעשה בו כל שימוש אלא לצורך ההליך       המשפטי שבקשר אליו הוכן ובכפוף להוראות סעיף     קטן (ב)(4), או באישור בית המשפט; העובר על הוראה     זו, דינו – מאסר שנה

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  הערות לסעיף 4?      

סימון מושיאשוילי: מה ההיגיון שעומד מאחורי סעיף (ד) "נפגע עבירת הטרור שלגביו הוכנה חוות דעת לפי סעיף זה לא ייקרא להעיד בקשר אליה"?     

משה סעדה: לחוות דעת אתה יכול להעיד, כדי לא לגרום לו לחקירה נגדית

גלעד נווה: הרעיון למנוע ממנו סבל

אריאל קלנר: כן, סבל נוסף

משה סעדה: זה לא נעים, עדות נחשבת טראומה משנית, שבה אדם חווה את האירוע עוד פעם ועכשיו פעיל הטרור יתחיל לחקור אותו על הטראומה שהוא סובל מהאירוע, זה משהו נוראי

לימור סון הר-מלך: זה פה? זה מופיע פה?     

משה סעדה: זה מאפשר לו

לימור סון הר-מלך: זה מאפשר שזה לא יקרה, לא הבנתי

צביקה פוגל: הוא ביקש הבהרה וקיבל הבהרה

צביקה פוגל:  תודה רבה חבר הכנסת משה סעדה על ההבהרה

הרצל חג'אג': תודה שאפשרתם לנו להיכנס

הרצל חג'אג':  אני אחזור למשהו שטענתי בדיון הקודם, כל הסעיף הזה בכלל הוא חטא

הרצל חג'אג':  לבקש מנפגע עבירה, שיביא הוכחה שהוא נפגע בצורה פסיכולוגית, תקראו לזה איך שאתם רוצים פה, אני לא משפטן, זה משהו שאסור שיהיה

הרצל חג'אג':  החוק אמור להיות מאוד פשוט, אני גם אז דיברתי על זה: מי שהיה מעורב בפיגוע טרור, שגר באזור של נפגעי הטרור צריך להיות מורחק מהאזור

הרצל חג'אג':  לא צריך את כל הדברים האלה, למה צריך לקחת את האדם ולהעביר אותו הערכה פסיכולוגית אם הוא נפגע או לא?      לדעתי, כל הסעיפים האלה פסולים

הרצל חג'אג':  אני מצטער שאני הורס פה, אבל זה כל כך בסיסי

הרצל חג'אג':  אני חושב שזה משפיל את נפגעי הטרור

צביקה פוגל: ההערה שלך כל כך חשובה, שטוב שאמרת אותה

צביקה פוגל:  היא ראויה להיאמר פה, והיא תילקח בחשבון

צביקה פוגל:  תבוא אלי אחרי זה ללשכה, ואני אסביר לך למה דברים נעשים ככה לפעמים

הרצל חג'אג': חושבים על טובת המחבל יותר מאשר על טובת הנפגעים

צביקה פוגל: אני אסביר לך את זה בדרך קצת יותר אינטליגנטית, ברשותך

הרצל חג'אג': אני אדם פשוט

גלעד נווה: הסעיף הזה לא מחייב שבית המשפט יפעל בדרך של מינוי מומחה וכו', הוא רשאי לעשות את זה

גלעד נווה:  אנחנו יודעים שבפרקטיקום, לפחות לגבי החוק שעוסק בעברייני מין, לפי מה שאנחנו הבנו, ככל הנראה זה בדרך כלל לא נעשה בדרך הזאת של מינוי מומחה, אלא בית המשפט על סמך ההצהרה, על סמך האמירה של נפגע הטרור מקבל את ההחלטה שלו

הרצל חג'אג': אז למה לא תכניסו שההצהרה מספיקה?     

משה סעדה: הוא רשאי, הוא לא חייב

גלעד נווה: הוא רשאי, הוא לא חייב, ושוב, זה שיקול דעת של בית המשפט כדי לדייק, ואנחנו נצמדים פה לנוסח שקיים בחוק המקביל, שעוסק בעברייני מין

גלעד נווה:  אנחנו לא סוטים ממנו בהקשר הזה

צביקה פוגל: תודה רבה על ההסדר

לימור סון הר-מלך: סעיף 3(ה)

צביקה פוגל: אנחנו חוזרים אחורה

לימור סון הר-מלך: "החליט בית המשפט להטיל מגבלות, יקבע את המגבלות כאמור בפסקאות (1) עד (3) והכל במידה שאינה עולה על הנדרש כדי למנוע נזק נפשי של ממש", אני רוצה להוריד את "של ממש"

משה סעדה: אני מסכים איתה, "ממש" זה מתחיל להיות – לך תגדיר

צביקה פוגל: להוריד את ה"ממש"?     

לימור סון הר-מלך: כן

משה סעדה: מה זה ממש?     

צביקה פוגל: מי מגדיר מה זה ממש? ההערה נרשמה

גילה פינקלשטיין: נשמח להתייחס

גילה פינקלשטיין:  אני קודם כל אומר שהמונח הזה "נזק של ממש" לעומת "נזק" בפני עצמו זה איזשהו ניסיון חקיקתי, משפטי לדייק את הדברים

אריאל קלנר: רציתם לדייק  והפכתם את זה ליותר מעורפל

גילה פינקלשטיין: הרקע למונחים האלה לקוח מהחוק שחל כבר היום ועושים בו שימוש ביחס לעברייני מין

גילה פינקלשטיין:  החוק הזה הוא רקע והוא השראה להצעה הזאת

גילה פינקלשטיין:  כדאי ללמוד גם מהיישום שלו בבתי המשפט

גילה פינקלשטיין:      אני אתייחס פה גם להערה הקודמת ביחס לחוות הדעת וגם ביחס לשימוש במונח "נזק של ממש"

גילה פינקלשטיין:  בתי המשפט לא מדקדקים, לא דורשים שימוש בחוות דעת של מומחה ולא מדקדקים בהוכחת נזק של ממש או נזק נפשי אחר

גילה פינקלשטיין:  אנחנו מעלים חשש, שברגע שהחוק הזה יעשה שימוש במונח שונה, במקום "נזק של ממש" רק "נזק" - -      

אריאל קלנר: מה שם מופיע?     

גילה פינקלשטיין: שם מופיע "נזק של ממש"

גילה פינקלשטיין:       - - ברגע שנייצר מונח חדש, שונה, אנחנו חוששים שהיישום של הדבר הזה יגביר דווקא את הדקדוק; יכול גם להקשות על נפגעי עבירות טרור, ובוודאי להקשות על הוכחת וקבלת הבקשה - - -     

לימור סון הר-מלך: אנחנו כבר עמדנו על ההבדלים

צביקה פוגל: רגע לימור, תני לה לסיים בבקשה

גילה פינקלשטיין: אני אומרת את הדברים לפרוטוקול

גילה פינקלשטיין:   התרשמותי מהפרקטיקה היא שלא מדקדקים בדרישה

צביקה פוגל: ההערה שלך נרשמה, ואני מבטיח לך שאנחנו גם נדבר עליה

גילה פינקלשטיין: תודה

אריאל קלנר: אני מבין פה ש"של ממש" זאת תוספת

לימור סון הר-מלך: בקריאה הטרומית זה עבר בלי "של ממש", זאת תוספת שלהם

אריאל קלנר: הקריאה הטרומית הגיעה כהעתק של החוק

משה סעדה: לא, הם קראו - -     

אריאל קלנר: - - הם קראו את זה שם והוסיפו את זה פה? הבנתי

צביקה פוגל: זה מופיע בחוק המקורי

לימור סון הר-מלך: אנחנו כבר עמדנו על ההבדלים

לימור סון הר-מלך:  למרות שיש פה חוק שכאילו עבר איזושהי העתקה או על בסיסו נכתב החוק הזה, יש הבדלים ולכן אנחנו חושבים שהנזק הנפשי של ממש לא צריך להיות פה, אלא מספיק שיהיה כל נזק

לימור סון הר-מלך:  אני רואה כל הזמן שאתם מנסים לייצר איזושהי משוואה, אבל אני חושבת שיש פה משהו אחר

לימור סון הר-מלך:  צריך להבין שזה לא אירוע פרטני, זה אירוע לאומי, זה אירוע של פגיעה בקיום של עם ישראל פה, זה אירוע שהוא כנגד כלל אזרחי מדינת ישראל, ולכן אני חושבת שיש פה עוד קומה שאנחנו צריכים לתת עליה את הדעת, גם אם יהיו הבדלים

לימור סון הר-מלך:  אנחנו רואים שלא בכל דבר אנחנו מייצרים העתק מדויק לחוק של הפגיעות המיניות

צביקה פוגל: חברת הכנסת לימור סון הר מלך, תודה

צביקה פוגל:  אנחנו לא ממהרים כרגע

צביקה פוגל:  אנחנו עושים את זה יסודי ודקדקני, כמו שנאמר פה

צביקה פוגל:  חברת הכנסת לימור סון הר מלך לקחה חוק קיים, שנוגע בעצבים הכי חשופים שלנו, בעבירות מין, וניסתה לעשות בהתאמה חוק שמתאים לאירוע הזה, עם הרגישות של עבירות מין, אבל עם השלכה למה שאנחנו באמת רוצים שזה ייגע בו

צביקה פוגל:  לא הכול חייב להיות דומה, אפשר לעשות פה שינויים, ושינויים נדרשים כדי להתאים את זה לאירוע החדש שאליו אנחנו מתייחסים

סימון מושיאשוילי: ראשית, אני מסכים עם חברת הכנסת לימור

סימון מושיאשוילי:  אולי כאן המקום להקל על נפגעי עבירות מין, אולי כאן המקום גם לשנות את זה בחוק שם, למה להקשות על נפגעי עבירות מין?     

צביקה פוגל: כמה אני שמח שאני לא צריך לדון בזה עכשיו

לימור סון הר-מלך: נכון, אתה צודק בהחלט

צביקה פוגל: התכוונתי שזו לא עוד הצעת חוק, חבר הכנסת סימון, ברור

אריאל קלנר: אני רוצה להשיג את המטרה, יש פה מטרה מאוד ברורה

סימון מושיאשוילי: הרי סוף כל סוף מדובר במורשעים, בנאשמים שהורשעו, זאת נקודת היסוד שלנו

אריאל קלנר: בעבירות מין הקורבן נשאר חי והוא רואה את הסבל, הוא רואה את אותו פוגע שפגע בו ישירות, וגם גורם הסבל חי

אריאל קלנר:  פה אנחנו ראינו במקרים מסוימים, כמו בקו 37 בחיפה, שאותו מחבל מתאבד כבר לא כאן, ברוך השם, ואי אפשר להרחיק אותו

אריאל קלנר:  את מי אנחנו מרחיקים? לצורך העניין, אנחנו מרחיקים את הסייען, את מי שהביא אותו

אריאל קלנר:  אז החשש שלנו, החשש שלי לפחות, שיתחילו להגיד: זה שקרוב המשפחה של זה שנהרג יראה את הסייען שהסיע את הרוצח זו לא פגיעה נפשית של ממש, אפשר להחליק את זה, לא בגלל זה צריכים להרחיק אדם

אריאל קלנר:  אני כבר רואה את האינטרפטציות האלה

אריאל קלנר:  בניגוד לעבירת מין ששם זה מאוד מאוד ברור – יש פוגע ויש נפגע, ולכן אני חושב שאולי באמת חשוב לחדד, כי פה אנחנו מדברים על נזק נפשי כלשהו, והנזק הנפשי פה הוא עצום

אריאל קלנר:  לא צריך להתחיל פה להוכיח נזק נפשי של ממש

צביקה פוגל: תודה רבה חבר הכנסת אריאל קלנר, הערה חשובה מאוד

משה סעדה: נילי, אני שומע את מה שאת אומרת ואני מבין את החשש בפגיעה בעבירות מין, ועדיין התלבטתי באמת תוך כדי וחשבתי – ולכן לא התפרצתי כדרכי – מה באמת נכון

משה סעדה:  במחשבה נוספת, מאחר שהנושא של עבירות מין הוא כל כך רגיש, אני לא רואה את הפגיעה, שיעשו השוואה ויגידו: פה כתוב נזק ופה נזק של ממש, לכן פה צריך יותר להחמיר

משה סעדה:  לא יעשו את זה, כי עבירות מין זה נושא מאוד מאוד רגיש

משה סעדה:  מצד שני, אני כן חושש בטרור, וקלנר צודק, לא לגבי העבריין, אלא במעגלים השני והשלישי בית משפט נוטה להקל כאילו הוא לא עשה את כל העבירה, הוא גם לא היה מודע

משה סעדה:  הרבה פעמים אדם מורשע בעצימת עיניים

משה סעדה:  זה לא כמו עבירת מין שאתה מבצע עבירה, אתה הסעת מישהו בעצימת עיניים – אתה חלק מהעבירה, כי עצמת עיניים, אז העבירה מיוחסת לך, אבל מאחר שהתבקש להרחיק אותו, בית משפט יגיד:  מה הנזק? מה הנזק שייגרם? הוא הרי לא היה שותף באירוע

משה סעדה:  בעבירת מין הפוגע והנפגע נפגשים בהכרח, ולכן הקושי הוא גדול

משה סעדה:  פה הוא אומר: הוא רק סייען, מה הנזק? אני יכול לראות את בית משפט מתחיל להתחבט, ואז זה אין סופי מה זה נזק של ממש

משה סעדה:       לכן אני אומר שצדקה חברת הכנסת שעשתה את ההבחנה

משה סעדה:  היא נכונה והיא מהותית – לחלק, שם להשאיר נזק של ממש, ופה נזק, ואז בית המשפט שירצה לתת דבריו לשיעורים, נגיד לו: אתה רואה שיש הבדל בחוק, ולכן אתה חייב על כל נזק לאפשר את זה

צביקה פוגל: תודה רבה על הדברים החשובים שלך, משה

צביקה פוגל:  זה מסוג הדברים שבהם באמת יש לנו נטייה לסמוך על השופטים ולאשר להם שיקול דעת, ויש מקומות שבהם כדאי להצר את המקום שבו יש להם שיקול דעת, בסדר גמור

יפעת רווה: שוב, גם בדבר הזה אני לא אחזור שוב ושוב על הדברים

יפעת רווה:  אני רק אומר שמכיוון שאנחנו רואים את שני הדברים, גם את הסיפורים המאוד מאוד קשים שאנחנו שמענו כאן, וגם את הסיפורים הקשים שאנחנו שומעות בוועדת החוקה ובקשר ישיר עם הארגונים, אבל גם קיבלנו פנייה וגם הוועדה קיבלה מהארגון, אז אנחנו מתריעות על הדבר הזה כדי שלא ייגרם שם נזק

יפעת רווה:  אנחנו רואות את זה מחובתנו

לימור סון הר-מלך: הצעתי לחבר הכנסת סימון, שנעשה תיקון גם בעבירות מין

צביקה פוגל: תודה מכובדי

צביקה פוגל:  עוד מישהו רוצה להגיב על סעיף 4? בבקשה, ישי

שי פירון: כמובן נתון להכרעת הוועדה, ואני מבין לגמרי את הרציונל שעומד כאן, איזושהי נקודת אזהרה

שי פירון:  אנחנו בסופו של דבר עוסקים בחוק שמטיל מגבלות על זכויות יסוד, על חופש תנועה, על מגורים, על לימודים, דברים מאוד מאוד כבדי משקל

שי פירון:  החוק הזה חל גם על קטינים רכים בשנים, גיל 14, ככל הנראה

שי פירון:  צריכה להיות איזשהו מידה מינימלית של נזק

שי פירון:  רוב החוקים שאנחנו מטפלים בהם, כשמדובר בפגיעה בזכויות יסוד, צריך להיות איזשהו רף מסוים

שי פירון:  אני כן מצטרף למה שנילי אומרת, דווקא חבר הכנסת סעדה בוודאי יידע למה אני מתכוון, לא צריך גם להיבהל מהמילה של ממש, כמו שאנחנו לפעמים מצרפים חשש ממשי

סימון מושיאשוילי: סוף כל סוף יש שיקול דעת לבית משפט

שי פירון: זאת מילה קצת משפטנית, ולפעמים אנחנו גם מתווכחים על ההבדל בין ממשי לבין מהותי, וכנראה אנשים נורמליים לא מייחסים חשיבות להבדל הזה, אבל אני כן הייתי מנסה לשמור על הרמוניה בין שני ההסדרים

שי פירון:       כקו מוביל בוועדה הזאת, בהתחשב בכך שמדובר בהטלת מגבלות משמעותיות על זכויות יסוד, אני חושב שהוועדה כן צריכה להכניס איזשהו אלמנט מינימלי של מידת הנזק

שי פירון:  בעיניי, זה יהיה מרחיק לכת, מופרז ולא מידתי להכניס נזק כלשהו, עד כדי כך שבעיניי יש פה איזושהי בעיה שכבר כן נכנסת למקומות החוקתיים

לימור סון הר-מלך: אתם מתעלמים מזה שיש פה סעיף שמקנה לבית המשפט את היכולת לדון בזה

לימור סון הר-מלך:  לכן אני אומרת, שאנחנו נשאיר את זה כמו שזה

אריאל קלנר: לא רשום כלשהו, רשום נזק ממשי

אריאל קלנר:  גם לא הוספנו כלשהו או איזשהו פצפון

שי פירון: - - - זה מה שנאמר פה

צביקה פוגל: חבריי, ההערה שלך היא הערה שחשוב היה לומר אותה

צביקה פוגל:  יחד עם זה, מה שמנחה אותי בדיון הזה, כיושב-ראש הוועדה וכזה שאמור להוביל את החוק הזה במצוותה של חברת הכנסת לימור סון הר מלך, שזה אחד המקרים שבו אני יכול להגן על הנפגע מפגיעה שנייה

צביקה פוגל:  זה מה שמוביל אותי, ואם אני אצטרך לפעמים להיות קצת קיצוני, אני אעשה את זה, כי אני לא יכול לתת לנפגע להיפגע פעם שנייה

דוד לוי: כמה הערות קצרות

דוד לוי:  לגבי "של ממש", אמנם זה עבר בנוסח בעבירות מין בלי "של ממש", אבל זה הוגש עם "של ממש"

דוד לוי:  אגב, גם הוגש נזק פיסי, ובמעלה הדרך זה ירד, כך שגם להם היתה התחבטות

דוד לוי:  כלומר, זה לא ששם אמרו מראש לא ופה מכניסים – לא, בסוף זה הוכנס, אבל זה לא אומר, זאת אומרת: החוק הזה תוקן כמה פעמים

דוד לוי:  זה היה חוק ראשוני ועם הזמן זה הוכנס

דוד לוי:       כמו שאמר חבר הכנסת קלנר, בנושא של עבירות מין הקרקע קצת יותר חרושה; בעבירות טרור יש יותר חשש, כשתוסיף "של ממש" שיתנו פרשנות יותר מחמירה

דוד לוי:  המחוקקים לא כבולים לחוק, אפשר גם לשנות שם, זה ברור; ובלי קשר, יש פה איזון נוסף

דוד לוי:  הרי בכל מקרה, בית משפט עושה איזון שהנזק לא עולה, כלומר: נגיד הנזק לא מאוד גבוה, מצד שני לא תהיה כמעט אף פגיעה לעבריין, למחבל, למה לא? בסוף בית המשפט יעשה את האיזון

דוד לוי:  ברור שאם הנזק הוא קטן, הוא גם אחר כך הרבה יותר יבדוק כמה הוא נפגע, זאת אומרת האיזון נשמר על ידי בית המשפט, אז אני לא רואה פה בעיה

לימור סון הר-מלך: בדיוק

הרצל חג'אג': כמה דאגה למחבלים יש פה

הרצל חג'אג': אני מעריך את זה מאוד, איזה דאגה יש פה, אני מעריך את הסניגורים ואת כל היועצים, איזה הערכה מדהימה

צביקה פוגל: אבל שמעת אותי, נכון? בואו נתקדם

צביקה פוגל:  סעיף 5, בבקשה אדוני היועץ המשפטי

גלעד נווה: רק כדי לסכם, התיבה "של ממש" נמחקה מהסעיף, לפחות בשלב הזה

צביקה פוגל: בהחלט, נכון

לימור סון הר-מלך: הרצל, תנסה להבין כמה אני סובלת כשאני נמצאת פה

הרצל חג'אג': כן, ישראלים נרצחים ברחובות בגלל הדברים האלה

צביקה פוגל: מכובדי, בואו נתקדם, סעיף 5 – אדוני היועץ המשפטי בבקשה

הרצל חג'אג': - - -     

צביקה פוגל: הרצל, אתה לא רוצה להביא אותי למצב שאני מנהל את הדיון בלעדיך, נכון? אני חושב שהנוכחות שלך חשובה פה, אז תכבד גם את האירוע

צביקה פוגל:  בבקשה

צביקה פוגל: הערות לסעיף 5? נדמה לי שזה סעיף שקל להסכים איתו – תודה

אודיה איפרגן: אני רואה את זה לראשונה – לא צריך את העובד הסוציאלי שמונה לפי חוק, כי זה לקוח מעבירות המין, ששם יש לנו עובדים סוציאליים לפי חוק, שמטפלים בנפגעי עבירות מין

לימור סון הר-מלך: כן, זה היה אמור לרדת

אודיה איפרגן: למעשה, "לאחר ששמע את האפוטרופוס"

צביקה פוגל: נהדר, קיצרת לנו שורה

צביקה פוגל:       סעיף 6, בבקשה אדוני

צביקה פוגל: הערות לסעיף 6? גם פה נראה לי שזה משהו שהוא יותר נוהל ויש עליו פחות הערות – תודה

צביקה פוגל:       סעיף 7, בבקשה

שי גליק: אין שום בעיה שפעיל טרור או כל אדם יוכל לערער, אבל לא מוזכרת שום התניה שצריך לפנות גם לנפגע הטרור ולעדכן אותו, לתת לו זכות התנגדות או משהו כזה

שי גליק:  זאת אומרת, שצריך להוסיף: ועל משרד המשפטים, על בית המשפט או איזשהו גוף שיהיה אחראי לעדכן את הנפגע ולתת לו את הזכות להתנגדות

שי גליק:  זה משהו שאמור להיות טריוויאלי, אבל אני אגלה לכם סוד, אם לא כותבים את זה – וגם אם כותבים – לא תמיד זה קורה, אבל אם לא כותבים, זה בטוח לא קורה

ראובן ארזי: בהתאם לסעיף 3(ב) – אני בכוונה חוזרת לשם לרגע – "בקשה להטיל מגבלות על פעיל טרור תוגש לפני שחרורו" ממאסר, זה שונה קצת מהחוק של מגבלות על עבירות מין, שם אפשר גם אחרי מתן גזר דין

ראובן ארזי:  צריך להתאים גם פה ב-7(ג) את הניסוחים, אין פה החלטות שניתנות מיד לאחר מתן גזר דין, גם 7(ג) ו-7(ג)(1)

יפעת רווה: אני חוזרת לסעיף 3(ה) – רצינו לעשות בירור לפני ולא לשלוף – אנחנו מבקשים מהוועדה לעשות תיקון עקיף לחוק של עברייני מין, שגם שם ירדו המילים "נזק של ממש" כדי שזה יהיה אותו דבר

צביקה פוגל: בסדר גמור, ההערה נרשמה, בהחלט

צביקה פוגל:  תודה

משה סעדה: אני חוזר אחורה טיפה לסעיף 6

צביקה פוגל: אני מבין שאתה לא אוהב את זה שאנחנו מתקדמים

משה סעדה: אני פשוט מעמיק

משה סעדה:  כתוב שיש לבית משפט את הסמכות לתת ערובה, אבל ברשות, זאת לא חובה – "יכול"

משה סעדה:  אבל הסבו את תשומת לבי, ובצדק, שעבריין מין בסופו של יום הוא אזרח מדינת ישראל שיש לו מורא החוק, למרות שהוא מבצע עבירת מין

משה סעדה:  ברגע שמדובר בטרור, זאת סיטואציה אחרת, ולכן חייבים שקבוע תהיה ערובה, ואז יש סנקציה מידית

משה סעדה:  אי אפשר לסמוך על האיש הזה, הוא הוכיח שאי אפשר לסמוך עליו, ולכן זה לא "יכול"

אריאל קלנר: הוא גם ככל הנראה לא רואה פסול במעשיו, בניגוד לעבריין שיודע שהוא עבריין מתוך תאבות, חולשה, כל מיני דברים שעולים לו לראש

לימור סון הר-מלך: פה זאת אידיאולוגיה

אריאל קלנר: פה זאת אידיאולוגיה, הוא גאה בזה, הוא גם מוערך בחברה שלו

צביקה פוגל: חבריי, ההערה נרשמה, הובנה

דוד לוי: אפשר מטעמים מיוחדים - - -     

משה סעדה: אל תכניס, כי אז אתה משאיר את הפתח, וגם בבחינות לשכה אתה מקשה על הסטודנטים

דוד לוי: קיבלתי

משה סעדה: "צו כאמור יכיל דרישה למתן ערובה", זה גם הגיוני

צביקה פוגל: החזרת אותנו אחורה, אבל קידמת אותנו

צביקה פוגל:  תודה, משה

חנית אברהם בכר: אנחנו מבקשים להשאיר שיקול דעת לבית המשפט

חנית אברהם בכר:  זה עניין של עיקרון, שאנחנו מקפידים לשמור על שיקול הדעת של בית המשפט, ולא לקבוע בחקיקה הוראות שאומרות לבית המשפט מה לעשות, הגם שאפשר להבין כמובן את הסיטואציה

חנית אברהם בכר:  יש מקום להתיר לבית המשפט להחליט ולקבוע איזו ערובה, מה הגובה שלה, מה תנאי הערובה

משה סעדה: את תוכן הערובה השארנו פתוח, רק את העובדה שהוא חייב להטיל פה ערובה, כי זאת סיטואציה מאוד מאוד מורכבת

משה סעדה:  בלי ערובה, הסיכוי שמבצע הטרור יקיים את הצו הוא אפסי

חנית אברהם בכר: אז אנחנו מבקשים להעביר את זה לבית המשפט, בדומה לחוק המגבלות

דוד לוי: מה הרעיון? להגביל גם - - -     

צביקה פוגל: דוד, מה קרה? ההערה ברורה

צביקה פוגל:  נדמה לי שברור לכולנו, שאנחנו רוצים לאפשר לשופט לשפוט כדין, כחוק ועל פי ראות עיניו, אבל מותר לנו – אולי אפילו חובתנו כמחוקקים – להגדיר לו גבולות גזרה

צביקה פוגל:  אני חושב שזה נכון גם את זה לעשות לפעמים

צביקה פוגל:  תודה

גלעד נווה: רק כדי לסכם, 6(א) התיבה "יכול שיכיל", הופכת להיות "יכיל"

צביקה פוגל: מצוין

צביקה פוגל:       העיר פה שי גליק הערה לגבי היידוע או העדכון של הנפגע

אריאל קלנר: אנחנו כל פעם נתקלים בבעיות האלה

גלעד נווה: זה באמת משהו שהוא בדרך כלל יותר טריוויאלי

גלעד נווה:  זה גם משהו שיכול להיקבע בתקנות שאמורות לצאת מכוח החוק הזה

גלעד נווה:  אני אשמח גם לשמוע את משרד המשפטים לגבי הנושא הזה של יידוע, זה הסדר שהוא שונה

משה סעדה: אמורים ליידע אותו כנפגע עבירה

שי גליק: לא, אבל נפגע עבירה זה רק במנ"ע - - -      

גלעד נווה: בסעיף 7 ההערה של שי גליק היתה, שאין פה שום מנגנון שמיידע את הנפגע שמתקיים הליך

גלעד נווה:  האמירה שלנו היא שאולי ניתן לייחד לזה איזושהי הוראה בתקנות, שייצאו מכוח החוק הזה; ומעבר לזה, באופן טריוויאלי, מכוח תקנות סדר הדין האזרחי, אני מעריך או מתאר לעצמי שזה משהו שכן מיידעים את הצד השני, אבל - - -      

יעקב טסלר: יידוע - - -     

גילה פינקלשטיין: 	אני לא בטוחה שאני מבינה את הקושי, בגלל שיש כמה אפשרויות

גילה פינקלשטיין:  קודם כל לגבי ההליך הפלילי, פרטיו והשלבים בו - - -     

שי גליק: לא הליך פלילי, אלא למקרה שאותו פעיל טרור מגיש ערר על החלטה

גלעד נווה: סעיף 7

שי גליק: ספציפית סעיף 7(א)

גילה פינקלשטיין: נפגע העבירה משיב לערר כזה, ואולי הנהלת בתי המשפט יודעים את הפרקטיקה, אבל בפרקטיקה מי שמגיש איזושהי בקשה לבית המשפט, מחויב ליידע את הצד השני

שי גליק: אבל המחבל – אי אפשר לסמוך עליו

קריאה: לא, אבל אותו דבר גם בסעיף (ב)

אושרה פטל-רוזנברג: אני יכולה לומר משהו בתור פרקליטות

אושרה פטל-רוזנברג:  הוא משיב, בין אם הוא משיב פורמלי ובין אם הוא משיב משיב, בפרקטיקת הפרקליטות אני יכולה לומר, שבתי המשפט שולחים הודעה למשיב, והוא אמור לקבל העתק של הודעת הערר לצורך הדוגמה

צביקה פוגל: יכול להיות שאנחנו נצטרך לשים את זה בהוראות או בהנחיות לסעיף הזה

לימור סון הר-מלך: בפועל בפרקטיקה, אם המחבל מגיש ערר, מי שהגיש את התביעה ואת הדרישה יקבל - - -?     

אושרה פטל-רוזנברג: הוא משיב, והוא יקבל את הערר

לימור סון הר-מלך: הוא יקבל אותו?     

אושרה פטל-רוזנברג: כן

לימור סון הר-מלך: בסדר, אוקי

צביקה פוגל: תודה שי, ההערה היתה חשובה

אושרה פטל-רוזנברג: כמובן שאם יש צורך בהוספת תקנון, אין לנו שום - - -     

צביקה פוגל: ההבהרה הזאת היתה חשובה, תודה רבה

צביקה פוגל:  מכובדי, סעיף 8

צביקה פוגל: הערות לסעיף 8? תודה

צביקה פוגל:       סעיף 9

צביקה פוגל: אני חושב שזה אחד מצעדי הפיקוח והבקרה היותר חשובים שאנחנו עושים

צביקה פוגל:  אני מקווה ששנה זה באמת פרק הזמן הנכון, אבל בואו נתחיל עם זה

לימור סון הר-מלך: זה מדי שנה

צביקה פוגל: מדי שנה, נכון

חנית אברהם בכר: זה אמנם שר המשפטים שאמור לדווח, אבל - -     

צביקה פוגל: - - אבל יכול להיות שזאת הנהלת בתי המשפט?     

חנית אברהם בכר: אבל נראה ששר המשפטים באמת יפנה אלינו לקבלת הנתונים

חנית אברהם בכר:  אנחנו נוכל לדווח מבחינת המערכת שלנו רק על פרט אחד, זאת אומרת: על מספר הבקשות שהוגשו ועל מספר הצווים שניתנו

חנית אברהם בכר:  יתר הדברים, אין לנו אפשרות לפרט

חנית אברהם בכר:  זה פילוח מעמיק, שלנו אין את האפשרות לקבל את זה

צביקה פוגל: את מבינה שאת מונעת ממני כן לבצע את עבודת הפיקוח והבקרה שלי

חנית אברהם בכר: אמרתי שאני מציעה לבחון, אולי עם הפרקליטות, אם יש לה את האפשרות לעשות את זה

חנית אברהם בכר:  לנו אין את האפשרות

חנית אברהם בכר:  לא הייתי רוצה שייקבעו בחוק הוראות מסוימות, שאין לנו יכולת לדווח עליהן

צביקה פוגל: ההערה שלך חשובה

צביקה פוגל:  תודה

יפעת רווה: בדרך כלל בחקיקה מהסוג הזה יש מספר מוגבל של שנים, זה יכול להיות הרבה שנים, זה יכול להיות גם חמש שנים, כי אם זה אין סופי, יש גם חובות אין סופיות וזה פתח לתקלות

יפעת רווה:  אנחנו רוצים לקיים את החוק, ולא רוצים שיהיו תקלות

יפעת רווה:  אנחנו מבקשים להגביל את מספר השנים, לשיקול דעת הוועדה כמה שנים

צביקה פוגל: אוקי, תודה

צביקה פוגל:  נחשוב על זה

אריאל קלנר: אבל לא הבנתי את ההקשר של השנים לסעיף

גלעד נווה: שסעיף הדיווח יוגבל לכמה שנים

יפעת רווה: בסעיף הדיווח בדרך כלל מגבילים בשנים הראשונות של חוק חדש

צביקה פוגל: שזה יהיה דיווח, פיקוח ובקרה על החמש שנים הראשונות, ואז אם הכול עובד בסדר, אין צורך להאריך את זה

צביקה פוגל:  בסדר, ההערה נרשמה

צביקה פוגל:  תודה

יפעת רווה: אחרת זה אין סופי

אושרה פטל-רוזנברג: בעניין הסעיף וההגבלה של זמן, באמת בחוק מגבלות בעניינם של עברייני מין זאת היתה הוראת שעה לשלוש שנים, אז כמובן לשיקול דעת הוועדה, אבל כדאי לתחום

צביקה פוגל: בהחלט

אושרה פטל-רוזנברג: לגוף העניין, שלושת הסעיפים הקטנים שמבוקשים הם באמת תואמים לחוק בעניין עברייני מין

אושרה פטל-רוזנברג:  כבר עכשיו אני יכולה להגיד, שאת סעיף (1) אנחנו יכולים לעשות מבחינת הפילוחים, ואנחנו רק נבדוק לגבי סעיף (2) ו-(3), נעדכן את הוועדה איך אנחנו יכולים לעשות את זה מבחינה ידנית או לא ידנית

אושרה פטל-רוזנברג:  אני רק מבקשת לברר את הנקודה הזאת עם מי שאמון על המערכות

אושרה פטל-רוזנברג:  לכן אני מתחייבת כרגע על סעיף (1), אבל לגבי (2) ו-(3) אנחנו בודקים איך עושים את זה מבחינת המערכות ונחזיר תשובה לוועדה בהקשר הזה

צביקה פוגל: אני שמח, שלפחות את מבינה למה אנחנו רוצים את האחרים

אושרה פטל-רוזנברג: כמובן אנחנו מבינים את החשיבות

שי פירון: לגבי שיקול דעת הוועדה, ככל שבאמת רוצים לדעת איך החוק הזה מיושם בפועל, יכול להיות שאפשר לחשוב, למשל על פילוחים – לדעת באיזה עבירות הצווים האלה הוטלו, לראות באיזה עבירות הפעלנו יותר, באיזה עבירות פחות, כנ"ל לגבי פילוח של בגירים וקטינים, ואולי גם אותו מסלול עוקף שהוכנס כאן הלך דרך אותו מסלול עוקף או דרך המלך

צביקה פוגל: בהחלט, תודה

דוד לוי: בחור חכם, לקח לי את כל מה שרציתי להגיד

צביקה פוגל: אם יש הסכמה בין שניכם, אפשר לעשות שלום עם כולם

דוד לוי: זה באמת מאוד חשוב, כי בלי נתונים אחר כך לא נדע אם זה משמעותי

צביקה פוגל: נכון, זו בהחלט הערה חשובה

גלעד נווה: כמה דברים לגבי ההערות שנאמרו כאן

גלעד נווה:  לגבי הנושא של נתונים, כמו שנאמר, נכון, אלה אותם נתונים שקיימים בחוק עברייני מין, ולכן זה גם נוסח בצורה הזאת

גלעד נווה:  לגבי הנושא של הגבלת שנים, בהרבה דברי חקיקה יש סעיפי דיווח לוועדות בכנסת

גלעד נווה:  הרעיון של הגבלת כמות השנים לדיווחים זה משהו שבעיניי היה יותר נהוג בתקופה שבה חוקקו את חוק עברייני מין; זה לא משהו רוחבי ותמיד קיים בחקיקה

גלעד נווה:       למרות שלוועדה סמכות מכוח תקנון הכנסת לדרוש מידע ולדרוש נתונים ולערוך דיונים, ברגע שיש סעיף שמעגן את הזכות של הוועדה לקבל נתונים מסוימים ומייצר אפיק מסוים של פיקוח, זה משהו שהוא יותר רצוי מבחינת ההסדר ומבחינת הפיקוח עליו בידי הוועדה וגם מבחינת הציבור בסופו של דבר, ולכן לא הייתי מציע ללכת בכיוון של הגבלת שנים

גלעד נווה:       לגבי הפילוחים הנוספים שישי הציע, אפשר לחשוב על זה, יכול להיות שכדאי שנכניס את זה לקראת הקריאה השנייה והשלישית

גלעד נווה:  אם בכלל יש את האפשרות, אולי נקבל עד אז מידע לגבי פילוחים נוספים מהפרקליטות, מהנהלת בתי המשפט, אני לא יודע מי הגורם היותר רלוונטי, אם זה בכלל אפשרי

גלעד נווה:  נציין את זה בדברי ההסבר בקריאה השנייה והשלישית

צביקה פוגל: בהחלט, יפה מאוד

צביקה פוגל:       סעיף 10, בבקשה

גלעד נווה: "ביצוע ותקנות 	10

גלעד נווה:  שר המשפטים ממונה על ביצוע חוק זה והוא רשאי, באישור הוועדה לביטחון לאומי 		של הכנסת, להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו, ובין השאר בעניינים האלה:     (1) הדרכים והמועדים להגשת בקשה להטלת מגבלות, בקשה לערעור, ערר או בקשה לעיון חוזר;     (2) הדרך והמועד ליידוע הגורמים המנויים בסעיף קטן 3(א) בדבר הגשת בקשה להטלת מגבלות;     (3) דרכי פעולתו, שכרו והוצאותיו של מומחה

צביקה פוגל: הערות לסעיף תקנות הזה, שהוא טכני בעיקרו? תודה

צביקה פוגל:       סעיף 11, בבקשה

גלעד נווה: סעיף 11 – פה יש לנו תיקון, שהוא יותר משמעותי לעומת מה שפורסם

גלעד נווה:  בטעות, אנחנו שמטנו חלקים שמתייחסים לתחילת החוק

גלעד נווה:  אנחנו כן מציעים לאמץ את מה שהיה בחוק עברייני מין, אבל להוסיף עוד איזושהי הוראת מעבר, שמתייחסת לאירועים של השביעי באוקטובר, כך שהרעיון לנוסח של הסעיף הזה אמור להיות פחות או יותר כך:                       עד כאן זאת העתקה של מה שקיים בחוק של עברייני מין

גלעד נווה:  אנחנו מבקשים להוסיף פה סעיף (ג):     		                             הרעיון הוא לתפוס את אותה קבוצה מהשביעי באוקטובר, בהתאם לבקשה של חברת הכנסת סון הר מלך

צביקה פוגל: - - - ראויה ביותר

צביקה פוגל:       הערות לסעיף הזה, עם התוספת? 				 

יפעת רווה: אנחנו ניסינו לעשות עבודה של בדיקה בנושא של חקיקה רטרואקטיבית, ותיכף נילי תפרט לגופו של עניין

יפעת רווה:  להבדיל מחקיקה בפלילים, שיש כלל של איסור רטרואקטיביות, יש אפשרויות הרבה יותר נרחבות, כשמדובר במשהו שהמטרה שלו היא הגנתית והמטרה שלו היא לא ענישתית

יפעת רווה:  אנחנו פורסים את הדברים בפני הוועדה כדי שהתמונה המלאה תהיה בפני הוועדה

יפעת רווה:  יש עיגון לכל אחת מהעמדות

יפעת רווה:        בנושא של התיקון העקיף, בצדק העירה לי הסנגוריה, עשינו תיאומים פנימיים, אבל בדרך כלל את הדברים האלה אנחנו נוהגים לתאם עם הסניגוריה הציבורית גם למען הקולגיאליות בין הרשויות, אז את הדבר הזה אני מבקשת שנדחה לפני קריאה שנייה ושלישית

יפעת רווה:  אנחנו נבדוק את זה עם הסנגוריה באופן מסודר

צביקה פוגל: בבקשה, אני חושב שאנחנו בהחלט יכולים לקיים את הבקשה הזאת

הרצל חג'אג': מה זה 11? החוק הזה חל רק על מחבלים של השביעי באוקטובר?     

גלעד נווה: לא לא לא, זה מה שאמרתי

צביקה פוגל: לא לא לא, בדיוק להפך

גלעד נווה: מחקנו חלק שלא היינו צריכים למחוק

צביקה פוגל: הוא נשאר, כל החלק הראשון נשאר

הרצל חג'אג': "הוראות חוק זה יחולו על מי שביום כ"ב" - - -     

גלעד נווה: לא, זה מה שאמרתי

גלעד נווה:  הנוסח שאתה מקריא ממנו זה לא הנוסח האחרון; הנוסח האחרון זה נוסח שתחילת החוק הזה היא מיום פרסומו, זה יום התחילה, והאמירה היא שהחוק יחול על כל מי שביום התחילה מתקיים בו אחד מאלה: טרם ניתנה הכרעת דין בעניינו, הורשע טרם נגזר דינו, נידון לעונש מאסר בפועל וביום זה טרם שוחרר ממאסרו

גלעד נווה:  עד כאן זה כן מאפשר גם למחבלים אחרים, שהם לא מהשביעי באוקטובר

גלעד נווה:  לא הוספנו את השביעי באוקטובר בעקבות בקשה של חברת הכנסת סון הר מלך המציעה

צביקה פוגל: הרצל, תודה על ההערה

גילה פינקלשטיין: אם הוועדה מוכנה לפרט לגבי קשיים שעלולים להתעורר ביחס לתחולה רטרוספקטיבית, תחולה למפרע, כמו שיפעת אמרה

צביקה פוגל: את מדברת על השבעה באוקטובר?     

גילה פינקלשטיין: כן

צביקה פוגל: בבקשה

גילה פינקלשטיין: כמו שיפעת אמרה, כאשר מדובר על חקיקה של עבירה פלילית וסנקציות של עונש שמבקשים להחיל למפרע, זה ממש יוצר קושי חוקתי ברור

גילה פינקלשטיין:       לגבי מה שמוצע בנוסח והוקרא על ידי היועץ המשפטי של הוועדה, כך שהוראות המעבר של החוק הזה יאפשרו גם הגשת בקשות בעניינו של מי ששוחרר כבר במועד השביעי באוקטובר

גילה פינקלשטיין:  אם אני מבינה נכון, לא מדובר כאן על עבירות שבוצעו במסגרת הטבח של השביעי באוקטובר, אלא על אסירים ששוחררו ביום השביעי באוקטובר

גלעד נווה: אחרי, מיום

צביקה פוגל: מיום השבעה באוקטובר

גילה פינקלשטיין: מיום ואילך, זאת אומרת זה עדיין לפני שהחוק הזה יפורסם

צביקה פוגל: נכון מאוד

גילה פינקלשטיין: יש פה עניין של תחולה למפרע

גילה פינקלשטיין:  הפסיקה שדנה בהוראות חוק אחרות, שכללו תחולה למפרע של הסדרים חדשים, כוללת כל מיני גישות

גילה פינקלשטיין:  אני רוצה להציף בפני הוועדה, שכאשר מדובר בחוק שיש בו פגיעה בחירות של פעיל הטרור ועל כל ההצדקות שמוצאת הוועדה לפגיעה הזאת, כאשר רוצים להחיל את הפגיעה הזאת על אדם שכבר שוחרר מהמאסר היום, כשהוועדה מבקשת לקבוע את ההסדר החדש, עשויה להיות בחינה של התכליות של החוק

גילה פינקלשטיין:  תהיה בחינה, אם התכלית והאמצעים שהחוק הזה מציע מידתיים מספיק ועומדים בכל מבחני פסקת ההגבלה, כאשר פוגעים בזכויות של אדם שכבר שוחרר וכבר הסתמך על הקביעה שהוא סיים לרצות את עונשו, ומטילים עליו מגבלות נוספות שאני מבהירה להבנתנו המגבלות האלה אינן עונשיות

אריאל קלנר: נכון

גילה פינקלשטיין: ולכן מרחב שיקול הדעת של המחוקק הוא רב יותר, ועדיין אני מציפה שיש פסיקה שרואה קושי בתחולה כזו

אריאל קלנר: כן, אבל בסיפא צדקת, התכלית של החוק היא לא להעניש, אלא להגן על הקורבנות

אריאל קלנר:  אין הבדל בתכלית הזאת בין המצב של מי שלפני שביעי באוקטובר, אחרי השביעי באוקטובר

אריאל קלנר:  אנחנו רוצים להגן על כל הקורבנות

אריאל קלנר:  למה הקורבנות שלפני צריכים לסבול?     

יפעת רווה: אנחנו צריכים להציג בפני הוועדה את מלוא הדברים

צביקה פוגל: ברור לחלוטין, וטוב שאתם עושים את זה ונכון שאתם עושים את זה, וזה בסדר גמור

צביקה פוגל:  מותר לנו גם לא להסכים, אבל אנחנו חייבים להקשיב לכם

צביקה פוגל:  זה בסדר, כדי שנדע באיזה רוח אנחנו מובילים

צביקה פוגל:  אני רק מקווה שאתם מבינים שכשחברת הכנסת סון הר מלך והוועדה ישבו להכין את הצעת החוק הזאת, הן נתנו את דעתן גם לעניין הזה, זאת אומרת לקחנו את זה בחשבון, אנחנו יודעים מה אנחנו עושים

גלעד נווה: אני ממשיך לקרוא:         אני רק אציין שכדי להקל על הקריאה, צירפנו טבלה שכוללת את העבירות האלה

גלעד נווה:       אני אגיד בצורה כללית, שהעבירות הראשונות הן קבוצה של עבירות המתה

גלעד נווה:  לאחר מכן יש עבירות שמדברות על סוגים שונים של אלימות ופגיעות, שזה הניסיון לחבול, חבלה בכוונה מחמירה, דברים מהסגנון, עבירות מין

גלעד נווה:  לאחר מכן כל מיני עבירות שקשורות בתקיפה של קטינים או התעללות בקטינים, עבירות של חטיפה, הוצאה מחוץ לגבולות המדינה, או חטיפה למטרות כאלה ואחרות והסתרת חטופים, החזקה בתנאי עבדות, עבודת כפיה, כליאת שווה

גלעד נווה:       העבירות האחרונות שזה מ-380 ואילך הן עבירות שהן עבירות של מגע פיסי או של תקיפה הגורמת חבלה ממשית, תקיפות שונות ותקיפות בנסיבות מחמירות

גלעד נווה:  זה סוג של עבירות שיש בהן מגע בין קורבן העבירה, בין נפגע העבירה, לבין המבצע, העבריין, המחבל במקרה הזה, למרות שהענישה בהן היא לפעמים קלה יותר

גלעד נווה:  הן בכוונה נכנסו, גם בהתאם לבקשה של המציעה, כדי לטפל באותם מקרים שבהם כן יש מגע, ובסופו של דבר העבריין מורשע בעבירה שהיא פחותה בהשוואה לעבירה המקורית שבה הוא הורשע

אריאל קלנר: איפה נכנס פה העניין של סיוע?     

גלעד נווה: סיוע בכל מקרה יהיה לך לעבירות האלה לפי חוק העונשין, זאת אומרת: אלה ההוראות הכלליות של חוק העונשין, אתה לא צריך להפנות להוראה הכללית

אריאל קלנר: הבנתי, אבל זה ברור מהדברים - - -     

שי גליק: זה שהסיע מחבל כלול - - -     

הרצל חג'אג': זה לא נראה שזה כלול פה

צביקה פוגל: שי, הרצל – קבלו רשות, אתן לכם לדבר, נעשה את זה מסודר

צביקה פוגל:  בסך הכול מה שאמר פה עכשיו היועץ המשפטי זה דבר מאוד חשוב, בהתאם לבקשתה של המציעה, זה שאנחנו לא שופטים את העניין רק על פי חומרת העונש או חומרת העבירה, אלא דנים בזה מתוך הסתכלות, ואמרתי לכם את זה בהתחלה, הצל המרחף של המפגע והחמלה שאנחנו חייבים לחוש לנפגע

צביקה פוגל:  אנחנו חייבים להגן עליהם, והדרך להגן עליהם איננה תלויה במה הוא ביצע ומה העונש שהוא קיבל

הרצל חג'אג': אתם עושים בדיוק הפוך, אתם פורטים פה את הכול, את מי אפשר להעניש ועל מי אפשר להחיל את החוק הזה

הרצל חג'אג':  ההיגיון שלי הולך לפשטות, כל מי שהיה מעורב בעבירת טרור בפיגוע הזה – יורחק ולאו דווקא את כל הסעיפים האלה, כי פה אתם פורטים מי יורחק, ואז כמו שהוא אמר בגדול, מי שהסיע את המחבל – אין פה שום התייחסות אליו

הרצל חג'אג':  אנחנו מדברים על כל מי שמעורב בעבירת טרור של אותו אחד שמבקש להרחיק, יהיה מורחק

צביקה פוגל: הרצל, ההערה נרשמה

הרצל חג'אג': בארצות הברית, אם נהג הסיע שודדים לבנק - - -     

צביקה פוגל: אני לא בטוח שאנחנו בימים טובים להכריז פה על ארצות הברית

הרצל חג'אג': ברור שלא, אבל יש שם גם קצת דברים טובים

הרצל חג'אג':  מי שהסיע פושעים לשוד בנק, ובתוך הבנק היה רצח כשהוא בחוץ בכלל, מואשם ברצח

הרצל חג'אג':  אצלנו אחרי שנה וחודשיים הוא יוצא כאילו הוא גנב מסטיק

הרצל חג'אג':  זה לא הכי קשור לפה, אבל זה עדיין חלק מהעניין

לימור סון הר-מלך: זה קשור, כי אנחנו רואים במי שסייע ובמי שהסיע - - -      

אריאל קלנר: הרצל, זה כן נכנס

לימור סון הר-מלך: זה כן נכנס, עוד רגע אני אסביר לך

צביקה פוגל: 	כן כן, זה נכנס, זה בדיוק העניין

אייבי מוזס: תודה לך, אדוני

אייבי מוזס:  תודה לחברת הכנסת לימור שהביאה את הצעת החוק הזאת

אייבי מוזס:  אני יושב-ראש ארגון נפגעי פעולות האיבה – הארגון היציג במדינת ישראל

אייבי מוזס:  תארו לכם מה אני עובר בימים טרופים אלה, בחודשים האחרונים שהתווספו לארגון שלי אלפים, מאות אלפים של אנשים שזקוקים לעזרה

אייבי מוזס:       אני חוזר אחורה

אייבי מוזס:  ב-1987 בקבוק תבערה נזרק לרכב שלי

אייבי מוזס:  אני עם כל המשפחה שלי בתוך האוטו, יצאתי מאלפי מנשה לכיוון כפר סבא

אייבי מוזס:  האוטו התחיל לבעור מידית ממש

אייבי מוזס:  קפצתי לתוך הרכב הבוער להוציא את ילדיי, כל משפחתי היתה בפנים

אייבי מוזס:  הצלחתי להוציא את שלושת ילדיי החוצה כשהם בוערים כמו לפיד אש, מגלגל אותם כדי לכבות את האש, וכשבאתי לפתוח את הדלת לאשתי עופרה בת 34 בהריון מתקדם, לא הצלחתי לפתוח את הדלת

אייבי מוזס:  אני רק רוצה שאתם תראו את התמונה הזאת, אני עם שלושת ילדיי מסתכלים על האוטו הבוער ואימא שלהם בתוך הרכב והם צועקים: אבא, תציל את אימא, תציל את אימא, ואני כולי נשרף בעצמי, לא מרגיש שאני נשרף בעצמי

אייבי מוזס:  מפנים אותי לבית החולים, כל אחד לבית חולים אחר

אייבי מוזס:  טל בני בן החמש לא שרד, הוא נפטר אחרי 90 יום

אייבי מוזס:  נותרתי עם ילדיי: ניר בן 13 וחצי, עדי בת שמונה עם כוויות קשות – לא אכנס לכל הנושא של טיפול בכוויות, שאני לא מאחל את זה אפילו לשונאים שלי

אייבי מוזס:  המחבל מקלקיליה, אני לא יודע אם לקרוא לו מחבל, כי חברים, גם אז שרפו אנשים חיים

אייבי מוזס:  אני הייתי שם, הרחתי את הריחות, ואני ראיתי את הזוועות

אייבי מוזס:  אני רק מתאר לעצמי מה ראו בשביעי באוקטובר

אייבי מוזס:      המחבל הזה היה אמור להשתחרר בפעימות, זוכרים שהיו פעימות לפני כמה שנים? בתי עלתה לתקשורת ואמרה: חברים, אני איבדתי את אימא שלי, אני בעצמי שרופה עם כוויות קשות, איבדתי את אחי, אבא שלי עם כוויות קשות, אחי השני ניר עם כוויות קשות

אייבי מוזס:  את מאסר העולם המשפחה שלי קיבלה, לא הוא, כי הוא באיזשהו שלב יכול להשתחרר

אייבי מוזס:  אני אמרתי עכשיו למשפחות החטופים: אני מוכן להקריב את בן העוולה הזה תמורת האנשים שלכם שנמצאים שם בעזה, שתוכלו לחבק אותם, כי לי אין את מי לחבק, את עופרה ואת טל

אייבי מוזס:  אני אומר שאם הוא משתחרר, ואני מאמין שהוא ישתחרר הפעם, הוא כבר היום בן 62, הוא מקבל 14,000 שקל כל חודש

אריאל קלנר: ממי הוא מקבל?     

אייבי מוזס: נו, ממי הוא צריך לקבל? אבו מאזן נותן לו 14,000 שקל כל חודש

אייבי מוזס:  אחיו שוטר בקלקיליה מקבל 4,000 שקל

אייבי מוזס:  אז תארו לכם את הפער הזה, למה שהם לא יהיו גם כן מפגעים? אז אם הוא משתחרר, אני אומר: אין לי בעיה, אם הוא משתחרר, שיזרקו אותו – לא ליד קלקיליה, כי הוא יכול לעלות על הגבעה והוא רואה את הבית שלי באלפי מנשה, ואני לא רוצה שהוא יעשה לי וי

אייבי מוזס:  אני הבנתי, קיבלתי ידיעות מתוך קלקיליה, שהמשפחה שלו כבר מחכה לו

אייבי מוזס:  שיפצו לו את הבית, הוא נשוי עם שני ילדים

אייבי מוזס:  אז תגידו לי, הוא קיבל מאסר עולם? מה הוא קיבל? מתנה

אייבי מוזס:  הוא למד שם על חשבוננו והוא הביא משפחה, שני ילדים, ועם כל זה אני צריך לדאוג שהוא יחזור לקלקיליה? אני לא אשכח שהוא קיבל את פסק הדין, אימא שלו התקשרה אלי ואמרה לי: חבל שהוא לא סיים את העבודה, למה לא סיים אתך? הוא היה צריך גם להרוג אותך

אייבי מוזס:  תארו לכם את הרוע הזה, את הרוע הזה עד כדי כך

אייבי מוזס:  אימהות שזורקים את הילדים שלהן להיות מחבלים והם נהרגים בפיגוע, והיא הולכת לחלק סוכריות

הרצל חג'אג': אתה יודע איזה עונש קיבלה האימא? היא נענשה במשהו?     

אייבי מוזס: האימא לא קיבלה שום עונש

אריאל קלנר: זה ממחיש שוב את ההבדל בין עבירה פלילית לבין עבירה לאומנית

אריאל קלנר:  לעבריין הפלילי אין אימא שתבוא ותגיד: אני גאה בבן שלי שהוא עבריין פלילי; פה אתה רואה שזאת חברה שלמה שתומכת באנשים האלה

אריאל קלנר:  הם מגיעים מתוך תרבות, מתוך חברה, הם מייצגים את החברה, הם מייצגים משהו והם מקבלים את התמיכה הזאת בהמשך

אייבי מוזס: אני רק רוצה להודיע לכם, שכאשר הודיעו על הפעימה הרביעית בה הוא אמור להשתחרר, שני ילדיי, ניר ועדי – ניר אז היה בצבא נדמה לי – לא יצאו מהבית

אייבי מוזס:  הם אמרו לי: אבא, איך יכול להיות שהוא יהיה פה שני קילומטר ממני כשהוא משתחרר הביתה? אמרתי: זה לא יקרה ואסור שזה יקרה, אסור שזה יקרה, כי זה כל כך צמוד

אייבי מוזס:  למעשה, פעם אחת אחיו עבר ליד הבית שלי, לראות איפה אני גר

אייבי מוזס:  מה זה? יש חופשיות לכל הדברים האלה? חברים, זה חוק, חייבים לדאוג שהם לא יחזרו הביתה כל כך קרוב

אייבי מוזס:  נכון, יש לפעמים מקרים שלפנים משורת הדין זאת לא עבירה חמורה כמו שאומרים כאן, אבל אין עבירה יותר חמורה מזאת

אייבי מוזס:  לא יתכן שהילדים שלי לא יוכלו לישון בלילות עד שהחליטו שהוא לא משתחרר, ואם הפעם הוא כן משתחרר, לא הביתה, לא לבית שלו לקלקיליה

צביקה פוגל: אייבי מוזס, אני כל כך שמח שהגעת לפה ואמרת את הדברים האלה

צביקה פוגל:  עם כל הצער והכאב, אני מרגיש אותו עליך עד היום, היה חשוב מאוד לשמוע אותך פה היום, תודה לך

לימור סון הר-מלך: גם אני רוצה לומר, שאייבי גר באלפי מנשה והמחבל שזרק את בקבוק התבערה, הרוצח הנתעב הזה, הוא ביהודה ושומרון, ולכן אנחנו דואגים שיהיה צו מקביל שיהיה גם בצו אלוף – אנחנו מקדמים את זה, יש פה מישהו שאולי כדאי לתת לו לדבר

צבי מינץ: האמת שאין לי הרבה מה להוסיף על מה שאמרה חברת הכנסת

צבי מינץ:  כמו שאמרנו בפעם הקודמת, אנחנו עובדים על זה, לראות שיהיה צו מקביל שברגע שהדבר הזה יעבור בישראל השנה, יעבור גם - - -     

צביקה פוגל: מעולה, תודה

צביקה פוגל:  שיתוף הפעולה שלכם מאוד חשוב לנו

צביקה פוגל:  תודה רבה

צביקה פוגל:       אנחנו נעבור לצעדים הפורמליים שאנחנו חייבים לעשות: דבר ראשון, למזג את הצעה של חברת הכנסת לימור סון הר מלך עם חברת הכנסת אתי עטייה, בבקשה

גלעד נווה: לפי סעיף 79(ג) לתקנון הכנסת צריך להעמיד להצבעה

אריאל קלנר: יש גם הצעה שלי בטרומית

גלעד נווה: היא לא הובאה בפני הוועדה

לימור סון הר-מלך: לאורך כל המסע הזה היתה גם חברת הכנסת אתי עטייה, שלא יכולה היתה להיות כאן היום, אבל היא שותפה מלאה לכל המהלך ולכל התהליך שהיה כאן, לכל הדיונים על החוק, אז מגיע לה מתוך ראייה של חשיבות החוק הזה

צביקה פוגל: אנחנו נצביע בעד מיזוג הצעות החוק להצעה אחת, מי בעד? לימור לא יכולה

צביקה פוגל:  מי נגד? מי נמנע?         

צביקה פוגל: בעד – 2 

צביקה פוגל: נמנעים – אין אושר

צביקה פוגל: שניים בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים – המיזוג בוצע

צביקה פוגל:       השלב הבא, יסלחו לי חברות הכנסת, היותר חשוב הוא לאשר את הצעת החוק לקריאה ראשונה, שתובא בפני המליאה

צביקה פוגל:  אני מבטיח לכם שלקראת הקריאה השנייה והשלישית, אנחנו נבצע את הדיוקים ונדון על הדברים שצריך לדון בהם

צביקה פוגל:  היו פה כמה הערות חשובות, שאי אפשר לא לתת עליהן את הדעת, גם במקומות שאנחנו לא מסכימים, זה בסדר גמור

צביקה פוגל:       הצעת חוק מגבלות על חזרתו של מורשע בעבירת טרור לסביבת נפגע העבירה בקריאה ראשונה, מי בעד? מי נגד? מי נמנע?         

צביקה פוגל: בעד – 2 

צביקה פוגל: נמנעים – אין אושרה

צביקה פוגל: מכובדי, נעשתה פה עבודת הכנה באמת ראויה

צביקה פוגל:  ההתייחסות של מי שהשמיע פה את קולו היתה מאוד חשובה

צביקה פוגל:  אני חושב שעשינו היום עוד צעד בדרך לפעולות חשובות להגן על עצמנו ולהביע קצת חמלה - -      

לימור סון הר-מלך: - - וצדק

צביקה פוגל: - - לנפגעי עבירות טרור

צביקה פוגל:  תודה רבה