ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 133, 2024-01-29 00:00

עודד פורר: בוקר טוב לכולם

עודד פורר:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות

עודד פורר:  היום ה-29 בינואר 2024, י"ט בשבט תשפ"ד

עודד פורר:  נושא הדיון הוא אנטישמיות ב-2023 על רקע מלחמת 'חרבות ברזל' - הצגת הדוח השנתי למאבק באנטישמיות של משרד התפוצות והמאבק באנטישמיות, ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית

עודד פורר:  את הישיבה הבוקר אנחנו מקיימים במעמד שר התפוצות, מר עמיחי שיקלי

עודד פורר:  המנכ"ל במילואים

עודד פורר:  השר יציג את הדוח השנתי למאבק באנטישמיות, שהדוח באמת מתייחס לאירועים שאירעו בשנת 2023

עודד פורר:      אני אציין בתחילת הדברים, שמייד אחרי הדברים שלי אני אצטרך לעזוב בגלל שיש לי דיון אחר בוועדת הכנסת היום שאני צריך להיערך אליו

עודד פורר:  חבר הכנסת דן אילוז ימלא את מקומי כיושב ראש הוועדה בדיון הזה

עודד פורר:  אבל, היה לי חשוב לבוא לכאן ולפתוח את הדיון המאוד-מאוד חשוב הזה

עודד פורר:  האנטישמיות בשנת 2023 זינקה במאות אחוזים בכל מדינות העולם, בעיקר בעקבות מלחמת 'חרבות ברזל'

עודד פורר:  הזינוק היה כבר עוד לפני כן, אבל מלחמת 'חרבות ברזל' נתנה את הדחיפה הדרמטית באמת

עודד פורר:      בארצות הברית נרשמו 337% יותר אירועים אנטישמיים, ומספר הפוסטים האנטישמיים זינק ב-919%

עודד פורר:  בחודשי המלחמה אוקטובר-דצמבר נרשמה עלייה של פי 6 באירועים אנטישמיים, לעומת חודשים ינואר-ספטמבר

עודד פורר:  סך הכול, בשנת 2023 נרשמה עלייה של 235% באירועי אנטישמיות לעומת 2022

עודד פורר:  45% מהאירועים האנטישמיים נרשמו בארצות הברית ו-39% באירופה

עודד פורר:  אני רק אציין שהנתונים שאני מציג, ואני מניח שגם הנתונים שיציג השר בהמשך, הם הנתונים על מה שמדווח לנו

עודד פורר:  ישנם אירועים רבים מאוד בהיקפים בלתי נתפסים שאפילו לא מגיעים לכלל דיווח

עודד פורר:  ולכן, צריך להבין שהתופעה הזו רחבה עד מעבר למה שאנחנו מכירים

עודד פורר:      שישה יהודים נרצחו בשנה הזאת על רקע אנטישמי בארצות הברית, במצרים ובתוניסיה

עודד פורר:  האנטישמיות הזאת מתפשטת ברשתות החברתיות וההערכה היא, כמו שאמרתי, שרק 20% מהמקרים מדווחים

עודד פורר:  אנחנו ציינו בשבת את יום השואה הבינלאומי, 27 בינואר

עודד פורר:  ציינו גם 80 שנה לסיום המצור על לנינגרד

עודד פורר:  אין ספק שמדינת ישראל נמצאת בתקופה הקשה ביותר שלה אולי מאז הקמתה, עם מלחמה שנמשכת מעל ל-100 ימים

עודד פורר:      אבל, אני חושב שההשוואה בין מצבנו היום לבין תקופת השואה היא השוואה שאסור לעשות, אי אפשר לעשות

עודד פורר:  למרות שישנם אלמנטים נאציים בפעילות של חמאס, אבל מדינת ישראל קיימת, חזקה, מגנה ותגן עוד על אזרחיה

עודד פורר:  היא לא הייתה אז

עודד פורר:  היום היא נמצאת

עודד פורר:  וחלק מאירועי האנטישמיות מובלים כדי לפגוע במדינת ישראל וביכולת שלה להגן על אזרחיה

עודד פורר:      ההתקפה הזאת של חמאס היא בעלת היבטים אנטישמיים ונאצים מובהקים, כפי שכבר אמרתי

עודד פורר:  המטרה שלנו, אני חושב שפה באמת משרד התפוצות הוא זה שאמור לשאת את הדגל הזה, היא להיאבק באנטישמיות הזאת באמצעים הרבה יותר חריפים ממה שהיו עד היום

עודד פורר:  אחד הדברים שעלו מדיוני הוועדה הקודמים, ואני שב ומבקש מהממשלה לקדם, זה הנושא של חקיקה, בדומה לזו שקיימת באירופה, לנקיטת סנקציות כלכליות על תכנים אנטישמיים שמפורסמים ברשתות החברתיות ולא מוסרים

עודד פורר:      במקביל לכך, אני יודע שיש מנגנון היום שבו משרד התפוצות מעביר למשרד המשפטים, ודרכו מוסרים תכנים ברשתות החברתיות

עודד פורר:  אבל, הקיף הניטור הוא עדיין קטן יחסית ולא דומה למה שאנחנו מכירים למשל בתכנים של הסתה לטרור

עודד פורר:  אני חושב שפה הממשלה חייבת להקצות משאבים לטובת הנושא הזה של ניטור תכנים אנטישמיים ברשת ופעילות שתהיה דומה לפעילות של הסתה לטרור

עודד פורר:  כי זה בדיוק אחד מהשלבים שלצערי אנחנו נתקלים בהם

עודד פורר:  צריך להבין שחלק מהאירועים האנטישמיים הובילו לאירועים שהיו יכולים להסתיים רע מאוד, ואפשר להגיד שבנס וברגע האחרון הסתיימו ללא נפגעים, כמו האירוע בדגסטן, כמו אירועים נוספים במדינות אחרות

עודד פורר:      בנוסף, אני חושב שפה זה גם נוגע לדיון עם הקהילות בעולם – צריך להכניס את הציונות כערך מוגן, בהגדרה שלה כערך מוגן באוניברסיטאות בארצות הברית

עודד פורר:  היא לא נחשבת ערך מוגן, ולכן היכולת של תכנים ציוניים לבוא לידי ביטוי ותכנים ישראליים אל מול ההסתה הבלתי-נתפסת באמת כמעט ולא קיימת במוסדות ההשכלה הגבוהה בארצות הברית

עודד פורר:  המאבק באנטישמיות זה לא משימה של מדינת ישראל לבדה – זו משימה בינלאומית שהידידות שלנו ברחבי העולם צריכות להיות שותפות שלה

עודד פורר:  וזה חלק מהאחריות, ומה שאני מקווה באמת שהממשלה תעשה, בגיוס אותה תמיכה בינלאומית

עודד פורר:      לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לשר, נמצאות איתנו כאן – כבכל ישיבות הכנסת וועדות הכנסת השונות – משפחות החטופים, שביקשו לדבר

עודד פורר:  השר מאפשר גם לדבר לפניו

עודד פורר:  אני אתן למי שפנה למנהלת הוועדה לדבר

עודד פורר:  יזהר ליפשיץ

יזהר שי: בוקר טוב, תודה לכולם

יזהר שי:  אנחנו, משפחות החטופים, ואני רואה שיש פה הרבה חיזוק שקיבלנו מפורום תקווה, שכותבים שרק לחץ יחזיר את החטופים

יזהר שי:  אז אני קורא לכם – אחים, יש לנו אולי חילוקי דעות אם לחץ כזה או אחר; אבל אתם אחים שלנו לתקווה להחזיר את החטופים

יזהר שי:  והחטופים הם בראש מעייננו

יזהר שי:  וכל אחד יפעל על פי מצפונו ואמונתו להחזיר את החטופים

יזהר שי:       לגבינו, קמנו בבוקר עם איזושהי מכה

יזהר שי:  אנחנו מדברים פה על שואה, ועל צה"ל שיהיה בשבילנו

יזהר שי:  אז אני מקיבוץ ניר עוז, הוא לא היה בשבילנו גם 15 שנה כשחטפנו כל שנתיים סבב, והוא גם לגמרי לא היה ב-7 באוקטובר, כשהקיבוץ באמת חווה שואה; חברים וילדים נרצחו, נחטפו, בותרו ואולי גם נאנסו

יזהר שי:      אנחנו קמנו בבוקר פשוט כי הרגשנו שכל עם ישראל איתנו, וכל אחד בדרכו ובפתרון שלו; מי בכוח ומי במוח, ומי בשילוב של שניהם

יזהר שי:  אנחנו מחזקים את כולם

יזהר שי:  אבל, וכאן יש לנו איזה אבל, קמנו הבוקר עם דקירה בלב

יזהר שי:  אתמול בערב היו ריקודים וצהלות בבנייני האומה, והרגשנו שמישהו דוקר אותנו בחוסר אמפתיה ורגישות מקסימלית

יזהר שי:  אני מכבד את מה שהוא משרת, אבל עכשיו? עוד לא בנינו בית אחד בעוטף עזה

יזהר שי:  עוד לא החזרנו בן-אדם ממאות האלפים שנמצאים מגורשים מהצפון ומהדרום

יזהר שי:  עכשיו זה הזמן? עכשיו זה הזמן למחלוקת?      חיילים נלחמים מכל הדעות

יזהר שי:  צה"ל מראה לנו איך צריך להילחם ביחד

יזהר שי:  ואתם רוקדים וצוהלים

יזהר שי:  עמיחי, אני מצטער, אני פונה גם אליך

יזהר שי:  ראיתי אותך רוקד

עמיחי שיקלי: לא רקדתי

עמיחי שיקלי:  לא רקדתי

יזהר שי: אני לא מתייחס, אין לי שום בעיה למי רקד ומי לא; אני איתך, זכותך, והדיון הזה הוא לגיטימי, והמפלגות שרוצות את זה הן לגיטימיות

יזהר שי:  אני לא מתווכח בקטע הפוליטי; אני מתווכח בקטע האתי, התזמון

יזהר שי:  יושבים אנשים עכשיו באירופה, מנסים לחלץ כמה תינוקות אחרי 115 יום

יזהר שי:  כמה זקנים שאולי חיים ואולי לא, ואולי הם חיים אבל הם כבר מתים

יזהר שי:  ואתם עוסקים בדבר הזה

יזהר שי:  ולי זה היה קשה

יזהר שי:  אני לא בא, באמת, לא בא בקטע הפוליטי

יזהר שי:  פורום תקווה פה רוצה להחזיר את החטופים כמוני, וזה מה שאנחנו נעשה ביחד, כל אחד בדרכו – נילחם להחזיר את החטופים

יזהר שי:       דבר אחרון זה לגבי השואה

יזהר שי:  אנחנו חווינו שואה, אבל אנחנו מרגישים שקצת, כמו שאתם רואים, עולים קולות נוספים שהם לא רק החזרת החטופים, וזה קשה לנו

יזהר שי:  ואני מזכיר לכולם שבשואה שהייתה לעם ישראל, ישבו בתל אביב בשנים האלה בבתי קפה ודיברו וצחקו וצהלו

יזהר שי:  ושנים אחר כך, עד לשנים אלו, חיטטו ניצולי שואה בפחים במדינה שלנו

יזהר שי:  וכל אחד יכול להגיע למצב הזה

יזהר שי:  והעקרונות מתקפלים אל מול המציאות

יזהר שי:  ומפה אנחנו חרדים

יזהר שי:  אז בואו נאחל לכולנו שבאירופה ימצאו לנו כרגע פתרון בוועידה, ועם ישראל יקבל את השבויים, ויצליח גם בכל מטרותיו

יזהר שי:  תודה רבה

עופרי ביבס: אני עופרי ביבס

עופרי ביבס:  אני אחות של ירדן ביבס וגיסתה של שירי, ודודה של אריאל וכפיר

עופרי ביבס:  שני הילדים האחרונים שעוד נשארו בעזה

עופרי ביבס:  אחרי מלחמת העולם השנייה, אחרי השואה, אמרנו לא עוד

עופרי ביבס:  אחרי ה-7 באוקטובר, אמרנו לא עוד

עופרי ביבס:  אני אומרת היום: לא עוד, די

עופרי ביבס:  כמה עוד נחכה שהמשפחות שלנו יחזרו? מה שקרה אתמול זה, מבחינתי, אומר לי, אחרי שהיה לי איזשהו שביב של התחלה של תקווה אחרי הוועדה שהתרחשה אתמול בצרפת, שביב של תקווה שמשהו אולי הולך לזוז והם הולכים לחזור אלינו הביתה ואני אפסיק להסתובב עם פוסטרים ועם תמונות של בני המשפחה שלי, ואולי אני אזכה לראות אותם שוב – אחרי שהייתה טיפה של אופטימיות, אז התעוררתי לבוקר שההרגשה היא שפשוט ויתרו

עופרי ביבס:       ורוקדים על הדם שלהם

עופרי ביבס:  פשוט רוקדים על הדם שלהם

עופרי ביבס:  ויתרו עליהם

עופרי ביבס:  כי עכשיו מתעסקים בלהתיישב בכזה

עופרי ביבס:  כי עכשיו לא מתעסקים באיך לקדם את ההסכם שיחזיר אותם הביתה

עופרי ביבס:  בזמן שהם נמקים שם

עופרי ביבס:  אני הייתי צריכה לראות שבוע שעבר סרטון של איפה אח שלי מוחזק כבר 115 ימים – בתא כלא, בחושך, לבד

עופרי ביבס:  אחרי שהגיעו וסיפרו לו שכל המשפחה שלו מתה

עופרי ביבס:  ואתם עסוקים באיך להתיישב בעזה כי עכשיו זה הזמן

עופרי ביבס:  לא

עופרי ביבס:  זה לא הזמן

עופרי ביבס:  הזמן זה להגיד לא עוד, הזמן זה להגיד די, והזמן זה להביא עסקה שתחזיר אותם הביתה

עופרי ביבס:      כמה פעמים עוד נצטרך להגיע לפה כדי להגיד את זה? ואני לא רוצה לשמוע שיש עוד דברים חוץ ממשא ומתן וחוץ מעסקה שיביאו אותם, כי מבחינתי זה לא נכון

עופרי ביבס:  כי אני מחכה כבר 115 יום

עופרי ביבס:  ואני לא יודעת אם אני בכלל אראה את שירי ואת הילדים שוב, אבל אח שלי, אני יודעת שהוא חי

עופרי ביבס:  ואני רוצה שהוא יחזור

עופרי ביבס:  ואם הוא לא יחזור, אז באמת שאין שום, אם הוא לא יחזור ושירי לא תחזור ואריאל וכפיר לא יחזרו, וכל ה-132 חטופים חוץ מהם לא יחזרו – אז אין שום זכות קיום למדינה שלנו

עופרי ביבס:  ואין שום זכות קיום לממשלה הזאת

עופרי ביבס:       במה אתם מתעסקים? באמת, במה אתם מתעסקים? פשוט קמנו היום בבוקר ובאמת כל מה שהתחשק לי לעשות זה לבכות, כאילו לא מספיק בכינו בארבעת החודשים האחרונים האלה

עופרי ביבס:  הבת שלי כבר אמרה לי שאריאל כנראה מת

עופרי ביבס:  הבת שלי, בת 4, אמרה לי "לא מוצאים אותם אז כנראה הוא מת"

עופרי ביבס:  אבל, יודעים איפה הם

עופרי ביבס:  יודעים טוב מאוד איפה הם רק שלא מחזירים אותם

עופרי ביבס:  אז בואו אתם, תסתכלו לבת שלי בת ה-4 בעיניים, ותגידו לה שאתם יודעים איפה הם אבל יש דברים יותר חשובים מלהחזיר אותם

עופרי ביבס:  בסדר? אתם יכולים לבוא אליי הביתה ולהגיד לה את זה, כי אני כבר לא יודעת איך לענות לה

עופרי ביבס:  כשהיא אומרת לי שהיא מתגעגעת לבן-דוד שלה בן 4, כשהיא מחכה שהוא יבוא, וכותבת לו מכתבים

מירב לשם גונן: בוקר טוב

מירב לשם גונן:  אני מירב לשם גונן, ואני אמא של רומי גונן

מירב לשם גונן:  בת 23, חטופה בעזה כבר 115 יום

מירב לשם גונן:  מוחזקת בידיים של חמאס

מירב לשם גונן:  כולנו ראינו את הסרטונים מה-7 באוקטובר

מירב לשם גונן:  בעצם, אולי אני לא

מירב לשם גונן:  אני מעדיפה שלא לראות כדי לא לחשוב על החלק הזה של החטיפה

מירב לשם גונן:  הייתה לי הרגשה אתמול בערב שלא למדנו כלום

מירב לשם גונן:  הרי, הגענו ל-7 באוקטובר בגלל הזחיחות, בגלל השאננות

מירב לשם גונן:  אתמול בערב הייתה לי הרגשה שלא למדנו כלום

מירב לשם גונן:  מאוד יכול להיות שחלק מהפתרון, אולי, כשנדבר עליו, הוא דרך של איך נתייחס למי שגר כרגע בעזה

מירב לשם גונן:  אבל, הוא גר כרגע בעזה

מירב לשם גונן:       הדיאלוגים על טרנספר, ולקרוא לוועדה טרנספר, אותי צמררו

מירב לשם גונן:  לא רק שזו זחיחות לדבר על זה כרגע, מאחר ואפילו את היישובים שלנו בדרום ובצפון, אני תושבת הצפון, עוד לא השכלנו להבטיח ולבטח ולגרום להם תחושת בטחון כדי שהם יוכלו לחזור ולגור שם

מירב לשם גונן:  אלא, אנחנו כבר מדברים על שטחים חדשים שעוד אנחנו אפילו לא יודעים מה נעשה איתם

מירב לשם גונן:  שתיים, טרנספר מקושר פה עם התייחסות אתנית דתית לקבוצה מסוימת

מירב לשם גונן:  לא על זה מדברת אנטישמיות? זאת אומרת, אנחנו רוצים להיות יותר טובים על ידי זה שלא יתייחסו לאנטישמיות אבל מוכנים לעשות משהו דומה לעם אחר?     בואו רגע נעשה בזה סדר

מירב לשם גונן:  בואו נבין מה נכון, מה סדר העדיפויות ואיך אנחנו מתייחסים באמת לעולם, ולא רק מה שאנחנו רוצים שתייחסו אלינו

מירב לשם גונן:  יש פה תמיד פועל יוצא אחד לשני

מירב לשם גונן:  אז בבוקר הזה, שבאמת אנחנו נמצאים על איזשהו קצה קצהו בתחושה שלנו, של איזשהו צוק מאוד גבוה ומאוד עדין, של אולי באמת יהיה הסכם שבו אפשר יהיה להחזיר את האנשים, את האהובים שלנו, עדיין בחיים

מירב לשם גונן:  את הבת שלי, בת ה-23, המקסימה, הנפלאה, החייכנית, הצחקנית, המצחיקה

מירב לשם גונן:  אז אתמול עושים את הוועדה הזאת?      בואו רגע ננשום

מירב לשם גונן:  בואו נזכור שאנחנו חווינו פעמיים שואה, לא פעם אחת

מירב לשם גונן:  פעמיים

מירב לשם גונן:  פעם אחת השואה הזאת הייתה בתוך המדינה שלנו

מירב לשם גונן:  בואו רגע נזכור את זה ונוודא שקודם כול אנחנו יודעים לשמור על האזרחים שלנו, שעל לא עוול בכפם נלקחו מחוץ לגבולות ישראל

מירב לשם גונן:  בואו נוודא שאנחנו יודעים לאבטח את היישובים שלנו, ובואו נוודא שאנחנו יודעים להתנהג לעולם כמו שאנחנו רוצים שיתנהגו אלינו

מירב לשם גונן:  אני מאוד מודה על הוועדה הזאת

מירב לשם גונן:  אני חושבת שהיא אחת החשובות ביותר בתקופה הזאת

מירב לשם גונן:       אני מאוד מודה על הזכות הזאת, תודה רבה, אדוני השר, לאפשר לנו לדבר ראשונים

מירב לשם גונן:  נתת את זה למרות שזה לא היה מסדר היום

מירב לשם גונן:  אנחנו מאוד מעריכים את זה

מירב לשם גונן:  אני רוצה שבתוך הוועדה הזאת אנחנו נשקול טוב-טוב למה אנחנו מתכוונים כשאנחנו מדברים על אנטישמיות

מירב לשם גונן:  איך אנחנו מתייחסים לאנשים אחרים ואיך אנחנו רוצים שיתייחסו אלינו

מירב לשם גונן:  תודה רבה

עודד פורר: תודה

אסתר בוכשטב: תודה

אסתר בוכשטב:  אני אסתר בוכשטב, אמא של יגב

אסתר בוכשטב:  הסיפור שלנו כבר מוכר

אסתר בוכשטב:  אני מגיעה כל שבוע לוועדות

אסתר בוכשטב:  משבוע לשבוע

אסתר בוכשטב:  אני נמצאת פה כדי להזכיר לכולם שיש עוד 136 חטופים שעדיין נמצאים בעזה

אסתר בוכשטב:  חלקם, לצערנו, כבר לא איתנו, כבר לא בחיים

אסתר בוכשטב:  אבל יש שם עוד חטופים שהם חיים, הם נמקים, הם במצב קשה

אסתר בוכשטב:  אבל, לצערי הרב, הכאב והמאבק של המשפחות הוא כנראה לא בסדר היום של חלק מנבחרי הציבור

אסתר בוכשטב:  מה שראינו אתמול, ואני ראיתי את זה עוד אתמול, ואין לי מילים להסביר את הכאב ואת, לא יודעת אפילו איך להסביר את זה – הזחיחות שהחזרה לגוש קטיף זה עכשיו הניצחון

אסתר בוכשטב:      אני, תושבת קיבוץ נירים, הייתי בשטח כבוש לאורך כל השבת של ה-7 באוקטובר

אסתר בוכשטב:  המדינה לא הצליחה להגן עליי

אסתר בוכשטב:  עליי

אסתר בוכשטב:  הבן שלי נחטף, הוא ועוד חברים

אסתר בוכשטב:  עוד אנשים מקיבוצים אחרים

אסתר בוכשטב:  הרבה מאוד

אסתר בוכשטב:  זה במספרים שלא יאמנו

אסתר בוכשטב:  אני לא מבינה איך המדינה היום נותנת לזה יד, לחגיגות האלה

אסתר בוכשטב:  אין לי מילים היום לדבר

אסתר בוכשטב:  אני בדרך כלל יודעת לדבר

אסתר בוכשטב:  היום אני לא מצליחה להסביר את עצמי

אסתר בוכשטב:  אני לא מצליחה להסביר את הכאב שלנו

אסתר בוכשטב:  את הכאב שלי

אסתר בוכשטב:  אני שומעת את מה שדיברו פה לפניי, אני רואה פה את התמונה של שירי עם הילדים שלה

אסתר בוכשטב:  שירי הייתה תלמידה שלי, בחורה מקסימה

אסתר בוכשטב:  אין לי מילים להגיד

אסתר בוכשטב:       איפה המדינה נמצא היום? אם זה מה שחשוב היום, איזה אסטרטגיה זה נותן לנו להחזיר את החטופים? לאיזו עסקה אנחנו יכולים ללכת כשאנחנו מדברים על גוש קטיף היום? איפה? איפה נשכח הסיפור של גוש קטיף? אני חיה בעוטף הרבה מאוד שנים

אסתר בוכשטב:  התלמידים שלי, מבתי הספר החילוניים, היו מגיעים אליי, לגנים שלנו

אסתר בוכשטב:  אנחנו זוכרים מה היה שם

אסתר בוכשטב:  זה לא היה דבש

עודד פורר: תודה

אליה אביטבול: בוקר טוב לכולם

אליה אביטבול:  באמת תודה רבה לכם, לממשלה, שאתם פועלים המון

אליה אביטבול:  ובמיוחד זה מתבטא גם פה, בזמן הדיבור של המשפחות

אליה אביטבול:  אני הגיס של איתן

אליה אביטבול:  אשתי, אחותו, ארבעה וחצי חודשים בבית

אליה אביטבול:  יש לי ילד בן 4 חודשים

אליה אביטבול:  תחשבו מה זו התמודדות של אישה עם ילד קטן בן 4 חודשים, שפשוט רוצה אמא נורמלית, שהיא בשבילו ולמענו

אליה אביטבול:  ומה שקורה בסוף זה שהיא חיה עם ההתמודדות הזאת כל יום

אליה אביטבול:  כל יום היא חיה עם ההתמודדות של "איפה אח שלי?"

אליה אביטבול:  ואנחנו לא באים בטענות אליכם, הממשלה

אליה אביטבול:  אני אומר באמת

אליה אביטבול:  כל הסיוע ההומניטרי וכל, למה אנחנו לא יוצאים לארצות הברית?      צריך לדבר אליהם, להסביר להם, איך יכול להיות שאחרי ה-7 באוקטובר אנחנו עוד מביאים להם סיוע הומניטרי? מה? איפה הראש? גם לאיפה זה מגיע ומה קורה אחרי זה עם הסיוע

אליה אביטבול:  מה, אנחנו רוצים להעצים יותר את החמאס? בחייאת ראבק, חלאס

אליה אביטבול:  אי אפשר להתנהל ככה

אליה אביטבול:  צריך להציב עובדות לארצות הברית

אליה אביטבול:  צריך להראות להם שאי אפשר, אין דבר כזה יותר שתי מדינות לשני עמים

אליה אביטבול:  לא יכול להיות

אליה אביטבול:  אני אחיה עם הרוצח שלי דלת ליד דלת? אין סיכוי

אליה אביטבול:  דבר כזה לא יכול לקרות

אליה אביטבול:      באמת, הקשיים היום-יומיים, אנחנו מתגעגעים לאיתן המון

אליה אביטבול:  והלוואי שהוא היה כאן ועכשיו, כמו שמטה המשפחות, אחים שלנו, רוצים גם הם

אליה אביטבול:  באמת אנחנו חושבים שעיקר הנקודה פה זה שכמובן הממשלה צריכה להעביר, לפי דעתי, צריכה להעביר את הביקורת, צריכה להראות את הנתונים

אליה אביטבול:  צריכה להראות שאין סיכוי שתהיה עוד אופציה של שתי מדינות לשני עמים

אליה אביטבול:  אין סיכוי שאפשר להעביר 250 משאיות סיוע הומניטרי לרצועה

אליה אביטבול:  תודה

עודד פורר: תודה רבה

עודד פורר:  בבקשה, אחרונת הדוברים

מירב סבירסקי: שלום, אני מירב סבירסקי, הבת של אורית ורפי שנרצחו בבארי ב-7 באוקטובר, אחות של איתי סבירסקי, שנחטף מהבית של אמא שלי ב-7 באוקטובר, ונרצח לפני שבועיים על ידי החמאס

מירב סבירסקי:  אבל, אני אספר לכם איך איתי נרצח

מירב סבירסקי:  איתי נורה על ידי החמאס, על ידי השובה שלו – או השומר, איך שנקרא לו – דקות ספורות או רגעים ספורים אחרי שהייתה הפצצה קרובה אליהם

מירב סבירסקי:       מה שאני אומרת זה נתונים שקיבלתי מהצבא, זה לא משהו שאני ממציאה

מירב סבירסקי:  שבוע אחרי שבוע אנחנו באים, אני באה הנה ואומרת שהלחץ הצבאי מסכן את החטופים

מירב סבירסקי:  ואיתי הוא הוכחה אחד לאחד של כל מה שאמרנו שיקרה

מירב סבירסקי:  איתי נורה בגלל שהייתה הפצצה קרובה אליו, והשובה שלו נלחץ, ומסיבה זו או אחרת ירה בו והמשיך הלאה עם החטופה השנייה שהוא היה איתה

מירב סבירסקי:      אני פה היום עם כל הכאב, ואני פה היום בגלל שפה כנסת ישראל, יושבים נציגי הציבור

מירב סבירסקי:  נציגי הציבור שנבחרו על ידי הציבור ואחראיים לציבור

מירב סבירסקי:  ואחראיים לאזרחי ישראל, בחייהם ובמותם

מירב סבירסקי:  אזרחים שחלקם חטופים עכשיו בעזה

מירב סבירסקי:  ואפשר היה להציל אותם

מירב סבירסקי:  אפשר להציל אותם

מירב סבירסקי:  ובעוד שמתקיים משא ומתן לכיוון של עסקה שאנחנו כולנו מקווים שתקרה, שלצערי את איתי לא תחזיר לי בחיים, אבל אולי לאנשים אחרים יחזירו את החטופים שלהם בחיים

מירב סבירסקי:       בעוד שמתרחש משא ומתן בפריז, ואנחנו שומעים עליו וכולנו נאחזים בתקווה – אתמול מתקיים אירוע שפשוט תוקע אצבע בעין למשפחות

מירב סבירסקי:  ויכול להיות שמסכל את המאמצים

מירב סבירסקי:  למה הוא קרה? אולי כי לאף אחד לא אכפת

מירב סבירסקי:  אולי כי לאנשים פה לא אכפת

מירב סבירסקי:  בין אם הם היו אתמול בכנס הזה, ובין אם הם לא התנגדו אליו אתמול

מירב סבירסקי:  ואני חשבתי שמה שיש לי להגיד הוא חזק, שהוא ישפיע על מישהו

מירב סבירסקי:  אבל כבר ממזמן נראה שוויתרו

מירב סבירסקי:  ויתרו על המשפחות, ויתרו על החטופים, ויתרו עלינו

מירב סבירסקי:       והלוואי, תסתכלו לי בעיניים, הלוואי ולא תהיה כאן אף משפחה במצב שבו אני נמצאת – שוויתרו עליי פעמיים, ותכף כבר שלוש

מירב סבירסקי:  התחושה היא תחושה נוראית

מירב סבירסקי:  נוראית

מירב סבירסקי:  כי היה אפשר להציל את איתי

מירב סבירסקי:  היה אפשר להגיע לעסקה

מירב סבירסקי:  ואפשר יהיה להגיע לעסקה

מירב סבירסקי:  ואם היא כוללת מחירים כואבים, תשלמו את המחיר

מירב סבירסקי:  כי אין שום מחיר, לא לחיים שלהם, ואני אגיד את זה – גם לא לתחושה שבה אני נמצאת כרגע

עודד פורר: תודה על הדברים של כולכם

עודד פורר:  נתנו לדוברים, לכל מי שביקש

חיים אורון: סליחה, מכובדי, בבקשה, פשוט לא הכניסו אותי פנימה

חיים אורון:  אני האח התאום של ירון אור

עודד פורר: רק אבקש בקצרה

חיים אורון: אני דוד של אבינתן, אח תאום של ירון אור

חיים אורון:  אני רוצה להגיד דבר אחד קצר

חיים אורון:  החמאס רצה שאנחנו נהיה בני ערובה, שמדינת ישראל תהיה בת ערובה

חיים אורון:  לא רק האחיין שלי, אבינתן, יהיה בן ערובה, אלא כולנו נהיה בני ערובה בידיים שלהם

חיים אורון:  ולכן הוא מחזיק את החטופים

חיים אורון:       מה שאני מבקש ממדינת ישראל ומכם כנציגים של כל הכנסת הזאת, לדאוג לכך שאנחנו לא נהיה בני ערובה בידי החמאס

חיים אורון:  זה אומר שאנחנו צריכים ללכת בכוח הכי חזק שלנו כדי להביס אותם, כדי שהם יגיעו לכך שהעסקה תהיה רק מעמדת כוח מלאה, באופן שהם יהיו על הברכיים

חיים אורון:  אם זה לא יהיה אנחנו נמשיך להיות בני ערובה

חיים אורון:  וזו הבקשה שהאח שלי, ירון, ודיצה, ביקשו שאני אגיד במפגש הזה

עודד פורר: תודה רבה

עודד פורר:  אני מודה לכל בני המשפחות על הדברים הקשים שנאמרו כאן

עודד פורר:       רק לפני שאתן את רשות הדיבור לשר, אגיד דבר אחד שחשוב לי לומר

עודד פורר:  מדינת ישראל, ועם ישראל, לא ויתר ולא מוותר ולא יוותר על אף אחת ואף אחד מהשבויים והנעדרים שלנו

עודד פורר:  גם בשעה הזו חיילי וחיילות צה"ל מסכנים את חייהם בניסיון להביא הביתה את החטופות והחטופים

עודד פורר:  וגם בתוך הוויכוח שיש בינינו על איך נכון להחזיר אותם, נזכור שזאת מטרה עליונה של כולנו, וכולנו מחויבים לה

עודד פורר:       אדוני השר, בבקשה

עודד פורר:      [היו"ר דן אילוז]     

עמיחי שיקלי: תודה

עמיחי שיקלי:  אני מבקש להודות למשפחות החטופים ששיתפו אותנו, ושמעלים את הסוגייה על סדר היום

עמיחי שיקלי:  עשו את זה באיפוק למרות שאני בטוח שהלב מתפוצץ

עמיחי שיקלי:  אנחנו מכאן פותחים את הכנס שלנו

עמיחי שיקלי:  אני בפתח דבריי מבקש להודות לאנשים שעבדו שעות על גבי שעות כדי להפיק את הדוח הזה

עמיחי שיקלי:  לעמית אפרתי ולרחלי

עמיחי שיקלי:  משרד התפוצות, ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית

עמיחי שיקלי:  הייתה פה לראשונה עבודה משותפת, משולבת

עמיחי שיקלי:       הדוח הזה נכתב יחד

עמיחי שיקלי:  במקום שכל ארגון יפיק דוח אמרנו בואו נאחד כוחות, נייצר דוח משותף לכל הארגונים שעוסקים בסוגייה הזו

עמיחי שיקלי:  ונדבר שפה אחת, דברים אחדים

עמיחי שיקלי:  הגם שיש חילוקי דעות, אי הסכמות

עמיחי שיקלי:  וככה משחיזים ומלטשים ומגיעים לעמדה שהיא בקונצנזוס של המוסדות הלאומיים, של משרד התפוצות

עמיחי שיקלי:  זה שם אותנו במקום הרבה-הרבה יותר פשוט והרבה יותר מדויק

עמיחי שיקלי:  אז זו רגע הערה בהיבט המתודולוגי על איך שהדוח הזה נבנה

עמיחי שיקלי:      צריך לבוא ולומר שהשנה הזאת לא דומה לקודמותיה

עמיחי שיקלי:  זה לא עוד דוח אנטישמיות

עמיחי שיקלי:  זה לא עוד איזה דיון כזה שנעשה, איזה ריטואל של מידי שנה

עמיחי שיקלי:  צריך לפתוח ולומר שהמצב היום של שנאת ישראל בעולם הוא החמור ביותר מאז שנות ה-30, נקודה

עמיחי שיקלי:  יהודים בכל רחבי העולם, וכשאני אומר כל רחבי העולם זה כל רחבי המערב; זה צרפת, זה לוס אנג'לס, זה ניו יורק, זה לונדון

עמיחי שיקלי:  בבירות המערב היהודים היום מרגישים לא בטוחים

עמיחי שיקלי:      רק בשבוע שעבר כמה חבר'ה נמצאים ברכבת תחתית מדברים בעברית ומוכים

עמיחי שיקלי:  מפגין שעומד עם דגל ישראל ונרצח, רק בגלל שהניף בשקט דגל ישראל

עמיחי שיקלי:  אלה סוג האירועים שראינו במלחמה האחרונה

עמיחי שיקלי:  ומה שאני אעשה עכשיו זה להציג בקצרצרה את הדוח ולהתייחס במילה להמלצות שלנו כמשרד

עמיחי שיקלי:  ואז אני אבקש, כמה שיותר בתמציתיות, שכל אחד ייתן את ההתייחסות שלו

עמיחי שיקלי:  גם אני מבטיח להיות מאוד-מאוד קצר

עמיחי שיקלי:  יש לנו את המצגת? אנחנו ננצל את הזמן, עמית הגיע מחדר הלידה

עמיחי שיקלי:  בתוך השאול יש גם שמחה

עמיחי שיקלי:  אז מזל טוב, עמית

עמיחי שיקלי:       אני מקווה שיש לכם את המצגת המלווה

עמיחי שיקלי:  השקף הפותח הוא בעצם עשרת האירועים החמורים ביותר השנה

עמיחי שיקלי:  אז התחלנו עם רצח הפרופסור בלוס אנג'לס, פול קסלר

עמיחי שיקלי:  האירוע השני בתוניס; שני יהודים שנרצחים

עמיחי שיקלי:  בפתח המלחמה באלכסנדריה; שלושה תיירים שנרצחים

עמיחי שיקלי:  ובמקום הרביעי יש לנו את האירוע בהרווארד

עמיחי שיקלי:  לכאורה, האירוע בהרווארד הוא לא מן המניין, הרי אף אחד לא נרצח בקמפוס

עמיחי שיקלי:  ומה בסך הכול היה בשימוע הזה? אבל, בעיני, זה אחד האירועים האנטישמיים החמורים בעשורים האחרונים

עמיחי שיקלי:       אנחנו ראינו שלושה מראשי המוסדות היוקרתיים ביותר במערב

עמיחי שיקלי:  זה הרבה יותר רחב מארצות הברית; פן, MIT, הרווארד – ספינת הדגל, אולי, של הקמפוסים בארצות הברית

עמיחי שיקלי:  שפשוט לא היו מסוגלות לומר בצורה חדה, ברורה, שהן מגנות ומוקיעות את הקריאות לרצח העם היהודי

עמיחי שיקלי:  והאם זה מהווה הפרה של תקנות המוסד? זה תלוי בקונטקסט

עמיחי שיקלי:  והאמירה הזאת, "תלוי בקונטקסט", תלווה אותנו עוד עשורים קדימה כסמל לקריסה, פשוט קריסה, התמוטטות מוסרית

עמיחי שיקלי:      התייחס לזה אתמול הנשיא, על עידן הפוסט-אמת

עמיחי שיקלי:  לא פה המקום להאריך איך הגענו לזה

עמיחי שיקלי:  לא פה המקום להאריך בדברים האלה

עמיחי שיקלי:  אבל, בעיני, אחת הסכנות החמורות ביותר משתקפת דווקא בשימוע הזה, שהוא הרבה יותר מטריד מתקרית אלימה כאן או שם

עמיחי שיקלי:  כי פה יש הכשר רעיוני, הכשר רעיוני לשלילת זכות קיומה של מדינת ישראל

עמיחי שיקלי:  זה לב האירוע, זה לב השימוע

עמיחי שיקלי:  ואגב, הייתה עוד שאלה ששאלו אותן – האם יש לעם היהודי זכות למדינה משלו, האם יש זכות למדינה יהודית

עמיחי שיקלי:  הן אמרו שלישראל יש זכות להתקיים, אבל הן לא הסכימו לומר כמדינה יהודית

עמיחי שיקלי:  זה גם היה בשימוע

עמיחי שיקלי:  לכן אני מתעכב רגע על זה

עמיחי שיקלי:      יש פה אירועים נוספים

עמיחי שיקלי:  אני לא אכנס לכל האירועים

עמיחי שיקלי:  אנחנו הולכים למגמות המרכזיות

עמיחי שיקלי:  המגמות המרכזיות, אנחנו רואים בעצם עלייה מאוד-מאוד חדה בתכנים אנטישמיים – 1,200%

עמיחי שיקלי:  אנחנו מדברים על 1,200% עלייה בתוכן אנטישמי עם מאפיינים שהם מאפיינים אלימים

עמיחי שיקלי:  אנחנו רואים, וזה דבר מאוד-מאוד חשוב, אם תשימו לב, ברשתות החברתיות, אחד הנתונים המעניינים זה העיגול הזה מצד ימין למטה, שמראה לנו שיח אנטישמי לפי פלטפורמות שונות

עמיחי שיקלי:       בעצם, מה שאנחנו רואים פה, ברשת X כמעט ואין מגבלה על התוכן שבעצם ניתן לשים שם

עמיחי שיקלי:  מה שמייצר שם בעצם קהל נרחב גם לעמדות אנטישמיות

עמיחי שיקלי:  בולט במיוחד החשבון של ג'קסון הינקל

עמיחי שיקלי:  באמת אחד האנשים מחוללי האנטישמיות היותר מופרעים שצפינו בהם

עמיחי שיקלי:  מנגד, צריך לשים לב שבעוד שב-X האלגוריתם הוא לא משחק, הוא לא מתעדף צד כזה או אחר, זה פשוט עניין של מספרים – בטיקטוק יש הטיה

עמיחי שיקלי:  זאת אומרת, הם מקדמים את התכנים שהם תכנים פרו-פלסטיניים, מדכאים תכנים פרו-ישראליים

עמיחי שיקלי:  ויש 17% גידול בסיכוי שאדם שמשתמש לפחות 30 דקות בטיקטוק יחזיק בדעות אנטישמיות

עמיחי שיקלי:      כולנו יודעים שמי שמשתמש בטיקטוק זה בעיקר בני נוער

עמיחי שיקלי:  וכל מי שקורה סקרים רואה שיש הבדל תהומי בין דעת הקהל הכללית, לצורך העניין, בארצות הברית, לבין מה שקורה כשאתה יורד מתחת לגיל 25 – 18 עד 25 – שם אנחנו בבעיה שהיא בעיה חמורה מאין כמותה

עמיחי שיקלי:  אני עובר הלאה

עמיחי שיקלי:  אני לא מתייחס לכל נתון ונתון, הבטחתי להיות מאוד-מאוד קצר

עמיחי שיקלי:  הכול לפניכם, אתם יכולים לפתוח ולקרוא

עמיחי שיקלי:  הדוח הוא מאוד מונגש ומאוד ויזואלי

עמיחי שיקלי:       אני רוצה להיכנס דווקא לנושא של הזירה הפלסטינית

עמיחי שיקלי:  בסוף, צריך לשאול את עצמנו מאיפה זה נובע, מה מקור ההזנה של השיח, של שיח השנאה

עמיחי שיקלי:  מה מקור ההזנה של האנטישמיות בעולם

עמיחי שיקלי:  ב-ADL היה מחקר, לא מחקר מהיום, הוא מחקר ישן, אבל הוא אחד המחקרים החשובים שנעשו, שבחן באיזו ישות מדינית בגלובוס יש את העמדות הגבוהות ביותר של אנטישמיות

עמיחי שיקלי:  הסקר הצביע על 93% של עמדות אנטישמיות ברשות הפלסטינית

עמיחי שיקלי:  ואגב, זה בשונה ממה שהיה בשטחי יהודה ושומרון טרום הרשות הפלסטינית

עמיחי שיקלי:       הייתה תפיסה שאם נביא לכאן את אש"ף – הנמר ישנה את חברבורותיו ואולי גם הוא יצטרף אלינו לכיכר לשיר שיר לשלום

עמיחי שיקלי:  זה לא קרה

עמיחי שיקלי:  וזה הפך בעצם למעוז האנטישמיות העולמי

עמיחי שיקלי:  כאשר אנחנו אומרים מעוז האנטישמיות העולמי זה ממש מהראש ולמטה

עמיחי שיקלי:  טרום אירועי ה-7 באוקטובר התבטאות מאוד-מאוד חריגה של אבו-מאזן שאומר "היטלר לא השמיד את היהודים בשל דתם אלא בשל תפקידם החברתי ועיסוקם בכספים בריבית"

עמיחי שיקלי:  זה נאמר השנה

עמיחי שיקלי:       זו אחת ההתבטאויות האנטישמיות החמורות ביותר בשנה החולפת

עמיחי שיקלי:  והיא מגיעה לא מהקצוות, וזה לא מהחמאס – זה ראש הרשות הפלסטינית, שגם אמר על אדמת גרמניה, בפני הקנצלר, שישראל ביצעה 50 שואות

עמיחי שיקלי:  זאת אומרת, זה גם מוטיבים אנטישמיים שהם ממש אנטישמיות עם עלילות דם שקודמות לתורת הגזע, וגם הכחשת שואה

עמיחי שיקלי:      כמובן שכל מה שקשור לעידוד, הסתה לרצח יהודים, מוחמד אשתייה, ראש הממשלה, על רוצחי משפחת די, תהילה ונצח לשאהידים – אפס גינוי

עמיחי שיקלי:  להיפך – ג'יבריל רג'וב, מה שקרה ב-7 באוקטובר

עמיחי שיקלי:  אירוע חסר תקדים, מלא באפוסים ומעשי גבורה, שמנהל העם הפלסטיני – זה ג'יבריל רג'וב

עמיחי שיקלי:  אונר"א, שמקדמת דה-לגיטימציה ודמוניזציה בתוך מוסדות החינוך

עמיחי שיקלי:  ולא פחות חשוב, כולנו ראינו את ה-ICG ואת דרום אפריקה שעומדת שם, אבל לא כולם שמו לב מי עומד בשורה השנייה, מאחורי המשלחת הדרום-אפריקאית, וזה ארגון אל-חק

עמיחי שיקלי:       הארגון מבלה בדרום אפריקה כבר כמה חודשים

עמיחי שיקלי:  שוואן ג'ברים, שבעצם, הם הגורמים, ארגונים פרו-פלסטיניים

עמיחי שיקלי:  אגב, ארגון אל-חק עצמו הוגדר על בני גנץ כארגון טרור

עמיחי שיקלי:  הארגון הזה הוא אחד הארגון שהם המחוללים של התביעה בהאג ושל תביעות נוספות

עמיחי שיקלי:  וצריך להבין שזה דבר שהוא מאוד-מאוד מרכזי

עמיחי שיקלי:      אנחנו רואים פה סקירה שעוסקת על רקע ה-7 באוקטובר, מלחמת 'חרבות ברזל', את הגידולים; אנחנו רואים 1,000% בצרפת, 800% בקנדה

עמיחי שיקלי:  בקנדה היה מקרה של ירי על בתי ספר יהודיים

עמיחי שיקלי:  התחושה שם, היו לנו שיחות עם אנשי הקהילה בקנדה, תחושות קשות מאוד

עמיחי שיקלי:  זה התיכון של דן אילוז

עמיחי שיקלי:  ארצות הברית, ארץ החופש, כן? היא היום מעוז האנטישמיות העולמי

עמיחי שיקלי:  רוב האנטישמיות זה בארצות הברית

עמיחי שיקלי:  45% מהמקרים, עם נתונים מחרידים בכל מה שקשור, לא יודע מה קרה שם – מתקפת סייבר או משהו כזה

עמיחי שיקלי:       על הקמפוסים דיברתי, ודיברתי על החומרה של השימוע שנעשה בקונגרס, שבעצם מהווה הסכמה שבשתיקה לשלילת הלגיטימיות של המדינה היהודית

עמיחי שיקלי:  נתונים על הקמפוסים; 33

עמיחי שיקלי: 3% מהסטודנטים נאלצים להסתיר את זהותם היהודית בקמפוס, 700% עלייה במספר תקריות אנטישמיות בקמפוסים

עמיחי שיקלי:  ועוד כאלה וכאלה

עמיחי שיקלי:  סוגייה שעלתה, נמצאים איתנו נציגי ISGAP פה? בזום

עמיחי שיקלי:  חשוב מאוד

עמיחי שיקלי:  אחד המחקרים החשובים זה בעצם גם כשאנחנו שואלים מאיפה זה נובע, מי דוחף את זה

עמיחי שיקלי:       אז דיברתי קודם על הרשות הפלסטינית, והאחות התאומה שלה מבחינת הפצת אנטישמיות בעולם זה קטאר

עמיחי שיקלי:  המטווחת שלנו, כן? תסלחו לי על הציניות

עמיחי שיקלי:  ערוץ אל-ג'זירה הוא אחד ממחוללי האנטישמיות הראשיים בעולם הערבי, שחותר כל הזמן לסכל הסכמי שלום, לסכל נורמליזציה, לקדם תעמולה ג'יהאדיסטית אנטישמית, ובצורה מאוד-מאוד מתוחכמת

עמיחי שיקלי:  קטאר בעצם משקיעה סכומי עתק במוסדות האקדמיים בארצות הברית ובעצם משפיעה בצורה עמוקה מאוד, ועל כך יורחב בהמשך, על התכנים שם

עמיחי שיקלי:      כתוצאה מכל הדברים האלה דעת הקהל בארצות הברית משתנה

עמיחי שיקלי:  פחות מ-50% סבורים שהמאבק של ישראל במסגרת הלחימה מוצדק

עמיחי שיקלי:  2 מתוך 5 תומכים בישראל על רקע המלחמה – שזה לא מספיק

עמיחי שיקלי:  לראשונה אנחנו רואים שבמפלגה הדמוקרטית, הבוחרים הדמוקרטיים מרגישים יותר סימפתיה לפלסטינים מאשר לישראליים

עמיחי שיקלי:  מי שעוקב אחר המפלגה, מי שעוקב אחרי הדור הצעיר, זה לא מפתיע אותו

עמיחי שיקלי:  וכמובן, הדור הצעיר, הנתונים פה מדברים בעד עצמם

עמיחי שיקלי:  אני מדלג, ברשותכם, על הנושא של IHRA והגדרות IHRA כיוון שהיריעה קצרה ואיבדנו, לא איבדנו אבל השקענו שעה בנושא אחר

עמיחי שיקלי:       נמשיך

עמיחי שיקלי:  ארגוני זכויות אדם

עמיחי שיקלי:  דיברתי קודם על אל-חק, אבל לצד אל-חק, שהוא ארגון זכויות אדם פלסטיני, נמצאים איתנו פה מומחים לתחום הזה, יש שורה של ארגונים, בראשם HRW

עמיחי שיקלי:  יחד איתם אמנסטי אינטרנשיונל

עמיחי שיקלי:  הארגונים האלה היום הם ראש החץ של המאבק בלגיטימיות של רעיון המדינה היהודית

עמיחי שיקלי:  וצריך להבין שמה שהתחיל בשנת 1975, אז עמד שגריר ישראל באו"ם, חיים הרצוג, וענה לטענות בדבר הניסיון לזהות את הציונות עם גזענות וקרא בדרמטיות את הנאום, ואמר על מוסד האו"ם, "המוסד הזה שהוקם כברית אנטי-נאצית הפך להיות למעוז האנטישמיות העולמי והיטלר עצמו היה מרגיש כאן בבית אם הוא היה נוכח בדיונים"

עמיחי שיקלי:  זה בדיוק דבריו של חיים הרצוג

עמיחי שיקלי:       והדבר הזה, אנחנו רואים אותו היום מגיע לשיא

עמיחי שיקלי:  המצב חמור לאין ערוך מבשנת 1965, כאשר גם האו"ם בפני עצמו, גם אונר"א וגם אותם ארגונים שהם ארגוני זכויות אדם, שותפים בעצם לעליהום הזה על מדינת ישראל

עמיחי שיקלי:  ולסיכום, ההמלצות המרכזיות שלנו, בשורה אחת – מדינת ישראל חייבת לעבור ממגננה למתקפה

עמיחי שיקלי:  אי אפשר לנצח את המשחק הזה בלי לעלות להתקפה עם איזה משחק בונקר, כפי שזה מאפיין את המדינה לאורך הרבה מאוד זמן

עמיחי שיקלי:  צריך להגיש תביעות נגדיות נגד פשעי מלחמה של חמאס, נגד פשעי מלחמה של איראן

עמיחי שיקלי:      צריך לחשוף את האינדוקטרינציה האנטישמית במוסדות אונר"א

עמיחי שיקלי:  אגב, אני חושב שמה שאנחנו רואים עכשיו, המבול הזה של מדינות שמושכות את הכספים שלהן זה עבודה של הרבה מאוד ארגונים, שחלקם נמצאים פה

עמיחי שיקלי:  זה לא בא משמיים, זה חלק ממלחמה, זה חלק ממאבק

עמיחי שיקלי:  חשיפת המנגנון של "פייפורס"

עמיחי שיקלי:  הרשות הפלסטינית היא בדיוק כמו אונר"א

עמיחי שיקלי:  היא בדיוק כמו אונר"א – מחנכת לטרור, משלמת לטרור

עמיחי שיקלי:  הלחץ הזה חייב להימשך, וזה בעצם צריך להיות המפתח

עמיחי שיקלי:  יש פה שורה של המלצות שכתבנו בצורה מאוד-מאוד מפורטת

עמיחי שיקלי:  יש שורה של פעולות שנעשות

עמיחי שיקלי:      אני חושב שהדיון הזה נועד בעיקר לאפשר לשותפים השונים להשמיע את דעתם, לכן אני עוצר כאן, ומעביר אליך את המושכות, ידידי, דן, בבקשה

דן אילוז: קודם כול תודה רבה, כבוד השר

דן אילוז:  אני אמרתי בחצי קריצה, אבל זה נושא רציני מאוד, שאחד מבתי הספר שירו עליו בקנדה היה בית ספר שאני למדתי בו

עמיחי שיקלי: איזה בית ספר?     

דן אילוז: תלמוד תורה

פנינה תמנו: אי אפשר לפספס, מה שנקרא

דן אילוז: כן

דן אילוז:  במשך שנים, כששאלו אותי למה באתי לארץ, "אין אנטישמיות בקנדה" - ככה אמרו לי במשך שנים

דן אילוז:  אמרתי להם "נכון, אין אנטישמיות בקנדה

דן אילוז:  אני לא ברחתי מאנטישמיות, רצתי לקראת ציונות

דן אילוז:  רצתי למדינת ישראל"

דן אילוז:  לצערי, כשאני מדבר עם המשפחה שלי עכשיו בקנדה אני יודע שהמצב השתנה

דן אילוז:  מה שקורה בקנדה קורה בכל העולם, כמו שראינו עכשיו

דן אילוז:  ולכן, הדיון הזה היום הוא מאוד-מאוד חשוב

דן אילוז:  כי מדינת ישראל בסוף לא קמה רק כדי להיות מדינת הלאום של הישראליים, אלא כדי להיות מדינת הלאום של העם היהודי

דן אילוז:  וזה כולל גם כן את אחינו בתפוצות

דן אילוז:  אז תודה רבה על הדיון הזה

דן אילוז:      אני מציע שסדר הדוברים יהיה חבר כנסת אחד וגורם מקצועי אחד, וככה אנחנו נעבור

דן אילוז:  חברת הכנסת צגה מלקו

צגה מלקו: קודם כול, כבוד השר וחברי הכנסת ומכובדי, אני מאוד מברכת על הדיון הזה

צגה מלקו:  ואני, כשמדובר על אנטישמיות זה מחזיר אותי לאתיופיה

צגה מלקו:  אני עליתי בגיל 16

צגה מלקו:  וכל אחד חושב שגם באתיופיה לא הייתה אנטישמיות

צגה מלקו:  האנטישמיות היא בכל מקום

צגה מלקו:  אני זוכרת את עצמי בתור ילדה גם בבית ספר, ביסודי, בתיכון, בבית הספר שלי, למרות שצבע העור שלנו הוא אותו דבר כמו שאר האתיופיים, אבל האנטישמיות הייתה

צגה מלקו:  תמיד אני זוכרת אותה

צגה מלקו:  אפילו בספר שפרסמתי לפני שבע שנים כתבתי על זה, על איך האנטישמיות הייתה בבית הספר, איך הלכנו, איך הסתכלו עלינו

צגה מלקו:       היו מאמינים שליהודים יש עין הרע

צגה מלקו:  אם מישהו לא מרגיש טוב, אם מישהו חולה – זה בגלל עין הרע של היהודים

צגה מלקו:  זו הייתה ממש עין הרע, והאמינו בזה, באנטישמיות

צגה מלקו:  לכן, היום, אני ראיתי את הסקירה

צגה מלקו:  חוץ מדרום אפריקה אני רוצה להתייחס גם על מדינות אפריקה אחרות

צגה מלקו:  היום, אפריקה היא יבשת שהאוכלוסייה גדלה בקצב מסחרר

צגה מלקו:  אוכלוסייה מאוד-מאוד צעירה

צגה מלקו:  70% מהאוכלוסייה מתחת לגיל 30

צגה מלקו:  מאז 7 באוקטובר אנחנו, יוצאי אתיופיה, פה נלחמים ברשתות במה שקורה באתיופיה

צגה מלקו:  גם האתיופים שנמצאים בכל העולם

צגה מלקו:       זה דבר שלא ידענו אותו גם, במיוחד היום, יש הרבה אתיופים שנמצאים במדינות ערב

צגה מלקו:  ההתקפה כלפינו ברשתות חברתיות זה לא יאומן

צגה מלקו:  פשוט קשה מאוד לתאר את זה

צגה מלקו:  למרות שאני זוכרת בילדותי, אבל היום הפכו את זה למלחמה

צגה מלקו:  מלחמת דת

צגה מלקו:  באמת, ככה זה נתפס

צגה מלקו:  לא רק באתיופיה – בכמה מדינות באפריקה

צגה מלקו:  לכן, אדוני השר, כבוד השר, וגם שאר מכובדיי, גם את זה לא להזניח

צגה מלקו:  היבשת הזאת גם, לאט-לאט מושקע כסף רב נגד היהודים

צגה מלקו:  נגד מדינת היהודים

צגה מלקו:  נגד מדינת ישראל

צגה מלקו:  לא רק דרום אפריקה

צגה מלקו:       לכן, הייתי מתייחסת לזה, אם אפשר, גם בעתיד

צגה מלקו:  לתת איזה מענה, כמו שראינו בארצות הברית, לפני עשר שנים, מי היה מאמין שבסדר הגודל הזה האנטישמיות מתפשטת

צגה מלקו:  כי יש גורמים, יש מדינות, זה צוין, כמו קטאר – משקיעים הרבה מאוד כסף

צגה מלקו:  לא רק באירופה או בדרום אמריקה בלבד או בארצות הברית – גם ביבשת אפריקה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  יעקב חגואל, יושב-ראש ההסתדרות הציונית העולמית

יעקב גיל: תודה רבה ליושב-הראש בפועל, חבר הכנסת אילוז

יעקב גיל:  כבוד השר, חבריי, חברות הכנסת

יעקב גיל:  חברתי לשולחן ההנהלה הציונית, רחלי ברץ, ראש המחלקה למאבק באנטישמיות בהסתדרות הציונית העולמית

יעקב גיל:  יישר כוח

יעקב גיל:  כמו שאמר פה השר, זו פעם ראשונה שיש פה דוח אחוד

יעקב גיל:  עד היום היו כמה דוחות

יעקב גיל:  ואני שמח על ההובלה שלך ביחד עם המשרד ועם הסוכנות היהודית

יעקב גיל:  ישר כוח

יעקב גיל:  צריך לעשות דברים ביחד, לא רק דוחות

יעקב גיל:  נמצאים פה גם חברי ההנהלה הציונית; דוד ברנשטיין, הגברת אולגה דויטש

יעקב גיל:       תראו, חברים, אנחנו נמצאים על קו תפר מאוד דק, שצורך מאיתנו שינוי תפיסה

יעקב גיל:  שינוי תפיסה משמעותי בתאריך החשוב הזה

יעקב גיל:  הנקודה הקריטית ביותר שעם ישראל חווה מאז השמיד הצורר הנאצי ושותפיו שליש מבני עמנו

יעקב גיל:  המלחמה הזאת, שהוכרזה נגדנו, דרך אגב, נגד כולנו

יעקב גיל:  לא רק נגד מדינת ישראל – נגד העם היהודי כולו

יעקב גיל:  מי שלא הבין, ב-7 באוקטובר החלה מלחמה נגד העם היהודי

יעקב גיל:  ראינו את זה כאן פיזית באותה שבת, אבל חשנו את זה ברשתות החברתיות בלחיצת "send" (שלח/פרסם) מתוזמנת, לא מקרית

יעקב גיל:       חלק מהמאבק, חלק מהמלחמה

יעקב גיל:  ומאז אותה לחיצת "send" אנחנו כואבים ורואים ודואגים למה שקורה לאחינו בתפוצות

יעקב גיל:  מה שקורה לאחינו בתפוצות, כמו שאמר פה השר, לא התחיל ב-7 באוקטובר, אבל בהחלט התגבר ב-7 באוקטובר

יעקב גיל:  אנחנו נמצאים בעשור שכל שנה ישנם יותר אירועים אלימים מהשנה שקדמה לה

יעקב גיל:  אבל, ב-7 באוקטובר נפרץ הסכר

יעקב גיל:  נפרץ הסכר

יעקב גיל:  והבעיה היא לא רק בעיה של העם היהודי, היא בעיה של העולם כולו

יעקב גיל:  אחריות על הבטחון של היהודים שלא גרים בישראל בשלב הזה של החיים היא אחריות של אותן ממשלות ריבוניות, לא שלנו

יעקב גיל:  אסור שנאמר שזה שלנו, אסור שנשלה שזה שלנו

יעקב גיל:       זכותם של כל יהודים לגור איפה שהם רוצים בעולם

יעקב גיל:  זכותנו כישראלים לטייל איפה שאנחנו רוצים בעולם

יעקב גיל:  אנחנו נמשיך לטייל, ואנשים ימשיכו לגור, אם הם ירצו בכך

יעקב גיל:  אנחנו בתנועה הציונית נמשיך לנסות לשכנע אותם לבוא לכאן הביתה

יעקב גיל:  זה הבית של כל היהודים

יעקב גיל:  אבל, הם יחליטו

יעקב גיל:  לא אף אחד יחליט בשבילם

יעקב גיל:  ואנחנו צריכים להבין שאנחנו צריכים לשנות גישה

יעקב גיל:  אנחנו צריכים להבין שמה שקרה ב-7 באוקטובר, אני מכיר על הדיונים שאמורים להיות או קורים כאן על שינוי גישה בתפיסה של הבטחון של ישראל, אבל השינוי של הגישה צריך להיות ברמה העולמית

יעקב גיל:      אני רוצה לספר כאן שאנחנו ב-27 בפברואר הולכים לקיים כאן בירושלים דיון של מנהיגים מכל העולם היהודי

יעקב גיל:  דיון של מה הם האתגרים של העם היהודי אחרי ה-7 באוקטובר

יעקב גיל:  מחליפים דיסקט

יעקב גיל:  מחליפים דיסקט, נקודה

יעקב גיל:  וכמו שכאן צריך לחשוב על האתגרים שלנו במדינת ישראל, צריך לחשוב על האתגרים של העם היהודי כולו

יעקב גיל:  אין ישראל-תפוצות – עם אחד אנחנו

יעקב גיל:  ואלה אתגרים שצריכים להעיר את העולם בכללותו

יעקב גיל:  לא רק יהודים

יעקב גיל:  כי האחריות על חינוך לסובלנות היא לא אחריות רק של יהודים

יעקב גיל:      החקיקה נגד אנטישמיות היא לא אחריות רק של יהודים

יעקב גיל:  האכיפה של החוקים האלה, זה לא אחריות רק של יהודים

יעקב גיל:  אבטחת מוסדות יהודיים ברחבי העולם זה לא אחריות של יהודים, זו אחריות של מנהיגים בעולם כולו

יעקב גיל:  האחריות שעלינו היא בראש ובראשונה לחזק את הזהות היהודית שלנו

יעקב גיל:  לא קל להיות יהודי היום בעולם

יעקב גיל:  לא קל להישאר יהודי

יעקב גיל:  לא קל שהילדים והנכדים שלך יישארו יהודים אם אתה פוחד להיות יהודי

יעקב גיל:  כולנו צריכים להרים את הראש בגאווה יהודית

יעקב גיל:  גם אנחנו הישראליים לא הבנו

יעקב גיל:  כשאני אומר "כולנו" אני מתכוון בראש ובראשונה אליי

יעקב גיל:  כולנו

יעקב גיל:      אנחנו צריכים להשפיע בזה על כולנו

יעקב גיל:  אנחנו חייבים לחזק את העם הנפלא הזה שלנו

יעקב גיל:  אנחנו עוברים אסון לא קל

יעקב גיל:  אבל, אני אגלה לכם סוד שאנחנו יודעים כולם

יעקב גיל:  העם היהודי ידע לעבור פוגרומים, ידע לעבור שואה ארורה, וידע להרים את הראש ולהמשיך הלאה

יעקב גיל:  וזה מה שאנחנו צריכים

יעקב גיל:  תודה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  חברת הכנסת, פנינה תמנו שטה

פנינה תמנו: תודה, חבר הכנסת אילוז

פנינה תמנו:  תחילה אני רוצה לברך גם אותך וגם את יושב-הראש הקבוע של הוועדה, חבר הכנסת עודד פורר

פנינה תמנו:  לברך את כל הבאים לכנס החשוב והמשמעותי הזה, ובמיוחד כשמדובר בדוח שהוא אחוד

פנינה תמנו:  כבוד השר, אני אתייחס גם לדברים שלך, יושב-ראש ההסתדרות הציונית, מזכ"ל הסוכנות היהודית, רחלי ברץ; מנהלת המחלקה למאבק באנטישמיות

פנינה תמנו:  מכובדיי כולם

פנינה תמנו:  אמרת דבר שהוא מאוד-מאוד נכון, השר שיקלי

פנינה תמנו:  צריך לעבור ממגננה, מתגובתיות, למתקפה

פנינה תמנו:  צריך לעבור למצבים של הזדעקות בעת חירום לפעולות סדורות בעת שגרה

פנינה תמנו:      צריך לעבור מאבטוח והגנה של מוסדות של הקהילות היהודיות להסברה, לגיוס ידידים של העם היהודי

פנינה תמנו:  כולנו מבינים, מכירים כבר, שאת הכסות האנטישמית בת דורנו, היא תחת אנטי-ישראליות

פנינה תמנו:  כאשר אנחנו רואים את הדוח שהצגת, אדוני השר, די ברור שמדובר במתקפה על עם ישראל

פנינה תמנו:  אמרת שנאת ישראל – זה יכול להיות שנאת ארץ ישראל – העם שבציון - וזה יכול להיות שנאת ישראל - הם היהודי שנמצא בתפוצות

פנינה תמנו:  לצד זה, אני אומרת לכם, בסופו של דבר, הדיונים בתוך עמנו, ולהמשיך להיות בתוך החוגים של העם היהודי, ובתוך עם ישראל, ועוד כנס של עם ישראל – זה חשוב

פנינה תמנו:  זה משמעותי, גורלנו שזור זה בזה

פנינה תמנו:      אבל, זה לא מספיק

פנינה תמנו:  הגיע הזמן שנקים מוסד בינלאומי

פנינה תמנו:  בין אם זה נציבות למאבק באנטישמיות

פנינה תמנו:  אני יודעת שיש את הליגה נגד השמצה, ועושים עבודה נהדרת

פנינה תמנו:  אבל, זה לא מספיק

פנינה תמנו:  צריך להקים פה נציבות שהיא נגד אנטישמיות, למאבק באנטישמיות, עם נציגים מכל העולם

פנינה תמנו:  וכך נגלה גם שיש לנו לא מעט ידידים שיהיו מחויבים לעשות פעולות אקטיביות

פנינה תמנו:  וזה הולך יד ביד עם חידוד ההסברה הישראלית

פנינה תמנו:  דיברת על כך, השר, שצריך לעבור לכך, שאנחנו צריכים לרדוף את אויבנו, לתבוע אותם

פנינה תמנו:      למשל, ארגון שורת הדין - שנים רבות עושה פעולות נהדרות

פנינה תמנו:  גם אנחנו כמקבלי החלטות צריכים לקחת אחריות ולדעת לשלב ידיים עם ארגונים שונים בצורה הרבה יותר משמעותית, הרבה יותר טובה, כולל בהסברה

פנינה תמנו:  אני רואה פה את עורך "מאקו", עומר מלכה, ההתגייסות של הנושא ההסברתי

פנינה תמנו:  תקשיבו, אולי כמותית אנחנו מפסידים – ברור

פנינה תמנו:  גם אנחנו רואים את זה בפילוח של X

פנינה תמנו:  הראית את הפלטפורמה הזאת שגם ציינת שאין שם התערבות מבחינת מה הם מקדמים לעומת פלטפורמות אחרות

פנינה תמנו:      כמותית אנחנו מפסידים כי יש לנו כאן למעלה ממיליארד וחצי מוסלמים שמתוכם כ-25% רדיקליים

פנינה תמנו:  מספרית אנחנו בהפסד

פנינה תמנו:  אבל, מעולם עם ישראל לא הרים ידיים, כי יש לנו את האיכות

פנינה תמנו:  האיכות היא בידינו, ובעיקר בגלל צדקת הדרך

פנינה תמנו:  אני מרגישה הרבה פעמים שוויתרנו

פנינה תמנו:  ויתרנו בהרבה מאוד חוגים, בהרבה מאוד אוכלוסיות

פנינה תמנו:  למשל, דרום אפריקה

פנינה תמנו:  דרום אפריקה והמאבק שלה, אנחנו יודעים מה מסתתר מתחת

פנינה תמנו:  האנטישמיות שמסתתרת כתוצאה מאירועים היסטוריים

פנינה תמנו:  אבל גם הקהילה האפרו-אמריקאית בארצות הברית

פנינה תמנו:  זה מטריד אותי

פנינה תמנו:       ואני חושבת שאנחנו, אל מול זה שיש לנו את צדקת הדרך, שאנחנו יודעים לנפץ כל טיעון של הצד הפלסטיני, כל טיעון שאומר "אפרטהייד", כל טיעון שמנסה להראות אותם כדוד ואנחנו כגוליית – אנחנו חושבת שאת זה

פנינה תמנו:  אנחנו צריכים להשקיע מאמץ אמיתי בלכתוב תוכנית לאומית שגם עושה את הצעד הזה ומעבירה את זה לזירה הבינלאומית, שזה לא מאבק רק של יהודים אלא מאבק של הרבה מאוד מהידידים שלנו שיהיו מוכנים להיות שותפים

פנינה תמנו:       אז תודה שוב פעם על הכנס המאוד-מאוד חשוב הזה

פנינה תמנו:  וגם להודות, למרות שדיברתי איתך על הנושא הזה, לכל מי שעשה הסברה בתקופה הקשה, בעת הצרה הזאת לישראל

פנינה תמנו:  למשל, מטה ההסברה האזרחי

פנינה תמנו:  יש שם את בטיטו שמוביל את זה

פנינה תמנו:  הרבה מאוד אזרחים ישראליים, ובכלל מכל העולם, שהתגייסו בצורה מופתית לטובת הנושא

פנינה תמנו:  כולל האורחים שכאן

פנינה תמנו:  תודה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  מצטרף כמובן לתודות שלך

דן אילוז:  נמצא בזום דני דיין, יושב-ראש "יד ושם"

דני דנון: תודה, יושב-הראש, על האפשרות לשאת דברים

דני דנון:  באופן טבעי היה מצופה ממני אולי לדבר על אותו חלק של אנטישמיות שמתבטא בהכחשת שואה או בעיוות השואה

דני דנון:  אתמול אוניברסיטה בהולנד, אוניברסיטת אוטרכט ביטלה כנס לציון יום השואה הבינלאומי, כי חששו לביטחון המשתתפים בו

דני דנון:  זה באמת דבר שאין מזעזע ממנו

דני דנון:  אבל, אני רוצה לנצל את מספר הדקות שלרשותי כדי להפנות זרקור לנושא שאמנם לא קשור ישירות בשואה אבל בעיני הוא מהווה סכנה אסטרטגית חמורה ביותר

דני דנון:  אני מבקש לומר מספר דברים על מה שהייתי מכנה האקדמיזציה של האנטישמיות

דני דנון:      אני חזרתי לא מזמן מסיור בכמה האוניברסיטאות היוקרתיות ביותר בחוף המזרחי של ארצות הברית

דני דנון:  זה היה לפני השימוע בקונגרס

דני דנון:  כולל פגישות עם אחת מן המשתתפות באותו שימוע, מי שהייתה אז נשיאת אוניברסיטת פנסילבניה

דני דנון:  נשיאת אוניברסיטת קולומביה איכשהו נחלצה מאותו שימוע ולכן היא עדיין בתפקידה כנראה

דני דנון:  אני רוצה לומר כך; קודם כול, ראיתי קבוצות של סטודנטים יהודיים, שאנחנו צריכים להצדיע להם על אומץ הלב, על הנחישות, על העמידה הגאה ביהדותם

דני דנון:  זה החלק האופטימי

דני דנון:      החלק הפסימי הוא מה שקורה באוניברסיטאות

דני דנון:  ואני רוצה לומר שבעיני הבעיה העיקרית שאנחנו נתקלים בה ואנחנו צריכים להתמודד איתה בצורה חזיתית זה לא הסטודנטים המוסתים שקוראים מהים עד הירדן, אלא המרצים המסיתים

דני דנון:  זו הבעיה העיקרית

דני דנון:  רבותיי, באוניברסיטאות היוקרה בארצות הברית, בעיקר אבל לא רק, גם באירופה ובמקומות אחרים, הולכת ונבנית תיאוריה פסאודו-אקדמית, פסאודו-אינטלקטואלית, פסאודו-מדעית, שמשתמשת במילות קוד, שוב, פסאודו-אקדמיות – " settler colonial state" (מדינה התיישבותית קולוניאליסטית), "de-colonization", "ethnic nationalist" וכולי

דני דנון:       אבן אחרי אבן, פיסה אחרי פיסה, מאמר אחרי מאמר, ספר אחרי ספר, שלא רק קוראים למחיקתה של מדינת ישראל מהמפה, אלא קוראים לפעול אקטיבית למחיקתה של מדינת ישראל מהמפה

דני דנון:  זה, בעיניי, שורש הרע במה שקורה באוניברסיטאות האמריקאיות

דני דנון:  הסטודנטים הם הפועל היוצא

דני דנון:  הביטוי המובהק ביותר שראינו לחוסר האכפתיות של ההנהלות זה כמובן מה שראינו בקונגרס

דני דנון:       נשיאות אוניברסיטאות השיבו לי שדובר על חופש אקדמי והתיקון הראשון לחוקה האמריקאית וחופש דיבור וכולי – כולנו יודעים שאם מרצה סוציולוגיה, למשל, היה כותב ספר או מאמר שבו טוען שלהט"בים הם נזק לחברה ולכן צריך לנדות אותם מהחברה – גם זה חונה תחת חופש הדיבור והחופש האקדמי, אבל למחרת הוא היה מפוטר מהאוניברסיטה, וכנראה בצדק

דני דנון:  לעומת זאת, אם אותו מרצה כותב ספר שבו הוא אומר שיהודים אינם זכאים למדינה והמדינה שהקימו צריכה להתבטל – רוב הסיכויים שהוא יקודם

דני דנון:  וזה, בעיניי, הנזק המרכזי שאנחנו מתמודדים איתו באקדמיה, ואנחנו לא מתמודדים עם העניין הזה

דני דנון:       אני רוצה רק לציין, אולי עכשיו כן בהקשרים לדברים הישירים ש'יד ושם' עוסק בהם שזה לא דבר חדש

דני דנון:  האוניברסיטאות, האקדמיה לא חסינה בפני דעות מופרכות; דעות אנטישמיות ודעות קיצוניות שמביאות לאסון

דני דנון:  אוניברסיטת היידלברג בגרמניה בשנות ה-30 לא הייתה פחות יוקרתית מהרווארד היום

דני דנון:  ובכל זאת הם בנו תיאוריה שהצדיקה את מה שאנחנו יודעים שהיא הצדיקה

דני דנון:      ולכן, אני רואה בזה את הבעיה העיקרית – השלילה של הלגיטימיות לקיומה של מדינת ישראל הולכת ומתפשטת בשדה האקדמי

דני דנון:  ובסופו של דבר, בדעות הרבה יותר קשה להילחם מאשר בהפגנות

דני דנון:  ולכן, הייתי מציע, כבוד השר, להקים היצע כיצד אנחנו מתמודדים כולנו ביחד עם הרעה החולה הזאת שמתפשטת בפקולטות למדעי המדינה ולסוציולוגיה ולתקשורת וכולי

דני דנון:  לא רק בארצות הברית אבל בעיקר בארצות הברית

דני דנון:  תודה רבה

עמיחי שיקלי: תודה רבה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  ג'וש שוורץ, מזכ"ל הסוכנות היהודית

ג'וש שוורץ: תודה רבה ליושב-הראש, דן אילוז, ולשר שיקלי, וליעקב

דן אילוז: רק שאני לא אתרגל שיגידו את זה

ג'וש שוורץ: אני גם רוצה לברך על הדוח הזה

ג'וש שוורץ:  אני חושב שהדוח הזה צריך לזעזע את העולם

ג'וש שוורץ:  אני קורא למשרד החוץ להעביר את הדוח הזה לכל הנציגויות בעולם

ג'וש שוורץ:  אני חושב שזה צריך להיות כלי מדיני

ג'וש שוורץ:  כמו שיעקב אמר, אחריות על הביטחון והחיים הבטוחים של היהודים בעולם זה הממשלות בעולם, איפה שהם חיים

ג'וש שוורץ:  ואני גם מציע לשותפיי כאן, למשרד התפוצות וההסתדרות הציונית, לעשות כנס של שגרירים זרים פה במדינת ישראל, ולהציג להם את הדוח

ג'וש שוורץ:  אני חושב שהדוח הזה, הפעם הראשונה שהוא אחוד

ג'וש שוורץ:  ובמיוחד כשהוא כל כך מזעזע, הוא צריך להיות מוצג בכל הממשלות בעולם, איפה שחיים בעולם, וגם מול השגרירים הזרים פה במדינת ישראל

ג'וש שוורץ:      אני חושב שכולנו מתחילים להבין שמה שקרה מאז ה-7 באוקטובר זה המצב החמור בעולם

ג'וש שוורץ:  רמת האנטישמיות, כפי שזה משתקף כאן בדוח, וגם הסוג של האנטישמיות; תקיפות, רצח, קללות, איומים

ג'וש שוורץ:  וגם הרב-זירתיות; בכל מקום – בבתי ספר, במקומות עבודה, באוטובוסים, ברכבת

ג'וש שוורץ:  בכל מקום זה קורה, בכל מקום בעולם

ג'וש שוורץ:  אנחנו חייבים להבין שאנחנו בפאזה אחרת

ג'וש שוורץ:  וזה לא פלא שמדינת ישראל, אחרי 7 באוקטובר, מוציאה אזהרת מסע לכל העולם

ג'וש שוורץ:  מישהו חשב על דבר כזה? כל העולם

ג'וש שוורץ:  בכל העולם יש איומים ויש אזהרת מסע

ג'וש שוורץ:      וצריך לציין גם את מה שקורה ברשתות החברתיות

ג'וש שוורץ:  גל השנאה ששוטף את הרשתות, וחוסר היכולת והכשל של הרשתות עצמן להתמודד עם זה

ג'וש שוורץ:  וצריך לציין גם את המצב באוניברסיטאות

ג'וש שוורץ:  יהודים רבים בעולם, מיליונים רבים פוגשים את הזהות היהודית שלהם פעם ראשונה בחיים כשהם מגיעים לקמפוס

ג'וש שוורץ:  לא למדו בבית ספר יהודי, לא היו בארץ

ג'וש שוורץ:  אולי הייתה להם בר מצווה

ג'וש שוורץ:  פתאום הם מגיעים לקמפוסים, שרמת האנטישמיות היא הגבוהה ביותר מאי פעם

ג'וש שוורץ:  עם תנועות פרוגרסיביות שמזדהות עם הפלסטיניים, עם BDS

ג'וש שוורץ:  ואין להם את הכלים להתמודד עם זה

ג'וש שוורץ:      ולכן, מה שיעקב אמר – חיזוק הזהות היהודית והזיקה לישראל זה צו השעה

ג'וש שוורץ:  רק לספר כמה מילים על מה שהסוכנות עושה בעניין הזה

ג'וש שוורץ:  יש לנו 100 שליחים בקמפוסים שיוצאים בין שנתיים לשלוש, עובדים בהלל

ג'וש שוורץ:  הם המשאב הישראלי בקמפוסים

ג'וש שוורץ:  הם עובדים עם הסטודנטים, עוזרים להם להילחם ב-BDS

ג'וש שוורץ:  ויש לנו עוד מאות שליחים בקהילות היהודיות

ג'וש שוורץ:  כל אחד מהם מחזק את הזיקה לישראל ואת הזהות היהודית

ג'וש שוורץ:       וכמובן, צריך להזכיר גם את קרן הבטחון של הסוכנות היהודית, שפועלת בשיתוף עם משרד התפוצות

ג'וש שוורץ:  הקרן הוקמה אחרי הפיגוע בטולוז, הפיגוע הראשון של הג'יהאד העולמי באירופה

ג'וש שוורץ:  ועד היום הקרן הזאת הקצתה קרוב ל-100 מיליון שקל ליותר מ-900 קהילות יהודיות בעולם, והיא מסייעת להן לחיות חיים בטוחים

ג'וש שוורץ:  להרגיש בטוח זה המפתח לחיים יהודים בטוחים

ג'וש שוורץ:  תודה רבה

דן אילוז: תודה רבה, ג'וש

דן אילוז:  הדוברת הבאה, רחלי ברץ ריקס, ראש המחלקה למאבק אנטישמיות וחוסן קהילתי בהסתדרות הציונית

עמיחי שיקלי: רק הערה קטנטנה על דבריו של ג'וש

עמיחי שיקלי:  המקרה הזה בגרמניה של הדלת המשוריינת הזאת שהצילה בית כנסת מטבח

עמיחי שיקלי:  זה אירוע כבד משקל, זה לא משחק

עמיחי שיקלי:  צריך לומר

עמיחי שיקלי:  הפעילות הזו שעוסקת בביטחון הפיזי היא רכיב מאוד-מאוד חשוב, ולפעמים זה נראה ככה עניין קטן

פנינה תמנו: כן, אבל לא נוכל לחיות לנצח כחיה שבורחת

עמיחי שיקלי: חד וחלק

עמיחי שיקלי:  אני אחרון החסידים של ההגנה

עמיחי שיקלי:  אני רק אומר שזה גם דבר חשוב

פנינה תמנו: לא, אני בעד

פנינה תמנו:  אני רק אומרת שצריך להיזהר גם לא להיות במקום שאנחנו תמיד מאחורי מגננות ודלתות ושריונים

פנינה תמנו:  סליחה

פנינה תמנו:  להיות עם חופשי – לא רק בארצנו

יעקב גיל: לא כיפת ברזל ולא מיגוניות

רחלי ברץ ריקס: טוב, מכובדיי, תראו, אני רוצה לתת לכם דווקא נתון אחד מפתיע

רחלי ברץ ריקס:  שנת 2022 הייתה שנת בלימה, כמו שהציג יושב-ראש ההסתדרות הציונית העולמית, אחרי עשור של עלייה באירועי אנטישמיות

רחלי ברץ ריקס:  כשפתחנו את שנת 2023 בעצם היינו אפילו די אופטימיים

רחלי ברץ ריקס:  כי עד חודש מאי, אם אתם מסתכלים, הייתה ירידה של בממוצע כ-7% באירועי אנטישמיות מתחילת השנה

רחלי ברץ ריקס:  וזה היה נתון מפתיע

רחלי ברץ ריקס:  ובעצם מחודש מאי, מחודש יוני ואילך, אנחנו רואים באמת עלייה באנטישמיות

רחלי ברץ ריקס:  וכמובן את השיא ראינו אחרי האירועים של ה-7 באוקטובר

רחלי ברץ ריקס:      מבלי לנקוט עמדה משני צידי המתרס הפוליטי, ובלי לבקר את בחירתם והתנהלותם של נבחרי ציבור, כן חשוב להגיד שלהתבטאויותיהם של נבחרי הציבור שלנו יש השלכה

רחלי ברץ ריקס:  ותהליכי ההדהוד שלהם כן מייצרים נרטיבים

רחלי ברץ ריקס:  השיח האנטישמי ברשתות החברתיות מנוטר על ידנו באופן קבוע

רחלי ברץ ריקס:  אחרי התבטאויות מסוימות ואירועים מסוימים של נבחרי הציבור שלנו אנחנו רואים עלייה באירועים אנטישמיים

פנינה תמנו: זה כתוב בדוח?     

רחלי ברץ ריקס: לא

פנינה תמנו: אז בעיניי זה לא, סליחה, אני מצטערת

פנינה תמנו:  אנחנו עוסקים באנטישמיות אז עכשיו נאשים את עצמנו

פנינה תמנו:  באיזו הלקאה עצמית אנחנו?     

רחלי ברץ ריקס: אנחנו מאשימים את עצמנו כי לנבחרי הציבור שלנו, כשהם מהדהדים את הדברים שלהם, ותסתכלו מה קרה בהאג - - -     

פנינה תמנו: אין הצדקה לאנטישמיות כמו שאין הצדקה לגזענות

פנינה תמנו:  אם מישהו יגיד לי שבכלל שדיברתי איכשהו אז מותר "להתגזען" עליי, אני לא אקבל את זה

פנינה תמנו:  ככה אני גם לא אקבל שיש אנטישמיות בגלל אמירות של חברי כנסת ונבחרי ציבור

פנינה תמנו:  סליחה, עם כל הכבוד

צגה מלקו: אני רוצה להתייחס

רחלי ברץ ריקס: תני לי לסיים, בבקשה, את דבריי

צגה מלקו: לא, לא

צגה מלקו:  סליחה, סליחה

צגה מלקו:  אני מצטרפת לחברתי, חברת הכנסת, פנינה

צגה מלקו:  זה לא יכול להיות שאנחנו נשמיד את עצמנו

צגה מלקו:  זה לא יכול להיות

צגה מלקו:  זה לא בא בחשבון

פנינה תמנו: זה האג עושים

צגה מלקו: ממש, זה פשוט, זה לא נשמע

צגה מלקו:  לאן הגענו? אם אנחנו נתחיל להאשים את עצמנו? את יודעת מה? אני אתן לך דוגמה

צגה מלקו:  אני פה, וחברתי פנינה פה, כשיש אמירות גזעניות פה כלפי יוצאי אתיופיה נאשים את עצמנו?      

פנינה תמנו: ואנחנו לא חנה בבלי

דן אילוז: למרות שאני מסכים עם כל מילה שאתן אומרות, בואו ניתן לה להמשיך

עמיחי שיקלי: אבל זה חשוב

פנינה תמנו: לא, למה אני אומרת את זה? אני בעיקר אומרת את זה על הרקע של האג, אדוני השר

עמיחי שיקלי: לא, אני מצטרף

עמיחי שיקלי:  אני מחזק את דברייך

פנינה תמנו: האג השתמשו בכל אמירה, בכל שיר

צגה מלקו: נשיא המדינה וכל האלה

צגה מלקו:  באמת

עמיחי שיקלי: רגע, שנייה אחת

עמיחי שיקלי:  רחלי, אני חושב שכן נכון שתתייחסי מקצועית

עמיחי שיקלי:  וביום מן הימים פוליטית

רחלי ברץ ריקס:  אני אתייחס מקצועית, וגם, דרך אגב, אני כן נבחרת פוליטית

עמיחי שיקלי: כן, בסדר

עמיחי שיקלי:  את כאן בכובע מקצועי, ותשמרי על הכובע המקצועי, על מה שכתבנו בדוח

רחלי ברץ ריקס: לא, אני כאן כחברת הנהלה

פנינה תמנו: כן, אבל את הבנת מה השר אומר לך

פנינה תמנו:  להתווכח עם השר על כך? באמת, עם כל הכבוד

פנינה תמנו:  תתייחסי לדוח

רחלי ברץ ריקס: אני אגיד את זה מקצועית, ואנחנו גם ראינו את האירוע בצורה מקצועית

רחלי ברץ ריקס:  אחרי אמירות מסוימות אנחנו כן רואים עלייה בהתבטאויות אנטישמיות כלפי מדינת ישראל

רחלי ברץ ריקס:  ההדהוד שנעשה - - -     

צגה מלקו: זה לא נכון

רחלי ברץ ריקס: זה כן נכון

צגה מלקו: זה לא נכון

צגה מלקו:  תביאי לי נתון בדוק

צגה מלקו:  נתונים ממחקרים

רחלי ברץ ריקס: אני יכולה להביא לך את הנתונים

צגה מלקו: לא יכול להיות

צגה מלקו:  את יודעת מה אני מרגישה פה?     

עמיחי שיקלי: בואו נחתוך

עמיחי שיקלי:  היא תסיים ונמשיך הלאה

דן אילוז: בסדר, שוב, אני מסכים איתך ב-100%, אבל ניתן להקשיב לה, ונוכל להגיב אחר כך

רחלי ברץ ריקס: אני אעבור לנקודה השנייה, שאולי פחות תטריד את חברת הכנסת

רחלי ברץ ריקס:  ההתלכדות של הנרטיבים בין הימין הרדיקלי לשמאל הקיצוני ברחבי אירופה וארצות הברית

רחלי ברץ ריקס:  אנחנו, אסור לנו להיות שמחים ולהתבשם בהתבטאויות כמו של מארין לה פן או של חרט וילדרס, שהימין הקיצוני עולה באירופה

רחלי ברץ ריקס:  יש התלכדות של נרטיבים בין הימין הקיצוני לבין השמאל הפרו-פלסטיני

עמיחי שיקלי: את רואה התלכדות בין וילדרס לבין השמאל הפרו-פלסטיני?     

רחלי ברץ ריקס: כן, אני רואה התלכדות בנרטיבים, שהם שונאים את ישראל ואת היהודים

עמיחי שיקלי: עמדותיו פרו-ישראליות, אפשר לחלוק עליו, אבל אין שום התלכדות

רחלי ברץ ריקס: הם שונאים את היהודים

רחלי ברץ ריקס:  זה שהימין הקיצוני עולה והוא אומר דברים – זה חרב פיפיות שתחזור אלינו בהמשך

עמיחי שיקלי: טוב, רחלי, מה אני אגיד לך

רחלי ברץ ריקס: האנטישמיות בעולם, כן, מותר לנו לא להסכים

עמיחי שיקלי: את יכולה לומר מה שאת רוצה

עמיחי שיקלי:  אין בעיה

עמיחי שיקלי:  קיבלת במה

רחלי ברץ ריקס: אנחנו עדיין מדינה דמוקרטית

עמיחי שיקלי: את מדברת במנותק מהדוח

עמיחי שיקלי:  שום קשר בין מה שאת אומרת לבין הדוח

רחלי ברץ ריקס: זה לא מנותק מהדוח, זה כתוב גם - - -     

עמיחי שיקלי: לקחת את הרמקול להשמיע מניפסט פוליטי שפשוט לא מותאם, לא מקצועי, לא רציני

עמיחי שיקלי:  חבל

רחלי ברץ ריקס: הוא מאוד מקצועי

רחלי ברץ ריקס:  כבוד השר, הוא מאוד מקצועי והוא מגובה נתונים

דן אילוז: אני מסכים עם כל מה שאתה אומר, אבל בוא ניתן לה לתת את המניפסט הפוליטי שלה, ואז אחר כך נגיב

עמיחי שיקלי: לא, אין בעיה, בסדר

עמיחי שיקלי:  עכשיו, נמסגר את זה, בסדר? את רוצה לומר את דעתך הפוליטית? בבקשה

רחלי ברץ ריקס: אני לא אומרת את דעתי הפוליטית, אני אומרת לך נתונים אבסולוטיים מקצועיים שנאספו

צגה מלקו: מה הנתונים?     

רחלי ברץ ריקס: הנתונים הם שיש עלייה באירועים אנטישמיים

צגה מלקו: בכמה אחוז? מה היה? מה קרה? אני רוצה לראות את זה

רחלי ברץ ריקס: כל הנתונים והמספרים שאת רואה פה הם המספרים שאני חותמת עליהם ואני חתמתי עליהם בדוח

פנינה תמנו: יקירה, מה שאנחנו רוצים זה שתתמקדי במקצועי ופחות בפוליטי, בין אם זה ברמה המקומית ובין אם זה ברמה הבינלאומית

רחלי ברץ ריקס: התלכדות הנרטיבים, סליחה, חברת הכנסת תמנו שטה, זו התלכדות של נרטיבים פוליטיים - - -     

פנינה תמנו: זה לא מופיע בדוח, אבל

דן אילוז: בסדר, אמרת את זה

דן אילוז:  יש עוד נקודות? רחלי, יש עוד נקודות?     

רחלי ברץ ריקס: שנייה, שנייה, כן

רחלי ברץ ריקס:  כשאנחנו מדברים על הימין, עלייה של הבחירות של הימין הקיצוני באירופה את אומרת לי "זה לא הימין של ישראל" – אנחנו מדברים על הימין הקיצוני באירופה

פנינה תמנו: רחלי, היינו רוצים שתביאי לנו תובנות, כי הזמן קצר

פנינה תמנו:  אני, למשל, עוד כמה דקות הולכת לנהל את הוועדה לקידום מעמד האישה

פנינה תמנו:  הזמן קצר

דן אילוז: יש עוד נקודות?     

רחלי ברץ ריקס: כן, אני אגיד לך עוד משהו שחסר בדוח

רחלי ברץ ריקס:  חסר בדוח, בגלל חוסר הסכמות, רצח של נשיאת בית הכנסת בדטרויט

רחלי ברץ ריקס:  בית כנסת קונסרבטיבי

רחלי ברץ ריקס:  גם על זה צריך לדבר

רחלי ברץ ריקס:  גם זה לא נכנס בתוך הדוח

רחלי ברץ ריקס:  את שואלת למה זה לא מופיע בעשרת האירועים? זה לא נכנס בתוך הדוח

רחלי ברץ ריקס:  וכן צריכים לדבר על זה

רחלי ברץ ריקס:  כשמדברים על אנטישמיות אין מקום לפוליטיקה

רחלי ברץ ריקס:  ואין מקום גם לפעול בין הרפורמים, קונסרבטיביים, אורתודוקסיים, אולטרה-אורתודוקסיים

רחלי ברץ ריקס:  תסתכלו על מה שקורה בדטרויט

רחלי ברץ ריקס:  האירוע שהרצח הזה לא נכנס לתוך הדוח זה כי ה-FBI לא הסכים עליו

רחלי ברץ ריקס:       למה ה-FBI גם לא הסכים? צריך לדבר גם על הדברים האלה

רחלי ברץ ריקס:  נכון שזה אולי כואב לשמוע

רחלי ברץ ריקס:  אבל, כן, זה לא נכנס משיקולים פוליטיים

רחלי ברץ ריקס:  אני כן רוצה לדבר על המקום של האנטישמיות – איך היא תשפיע עלינו פה בישראל

רחלי ברץ ריקס:  האנטישמיות היא לא בעיה גלותית

רחלי ברץ ריקס:  היא בעיה שלנו פה במדינת ישראל

רחלי ברץ ריקס:  כי בסופו של דבר, כשההצבעות בקונגרס עולות, ועולה השיח, להזכירכם מה שקרה ב'שומר החומות' כשהשר בני גנץ ניסה להעביר את ההחלטה לסיוע תקציבי למדינת ישראל

רחלי ברץ ריקס:  כשהנרטיב ברחוב האמריקאי זה משפיע, ישפיע בעתיד עלינו

רחלי ברץ ריקס:       אני לא נביא בעירו, אני לא באה להוכיח בשער

רחלי ברץ ריקס:  אבל, הקריאות לחרם על ישראל ישפיעו פה על הציבור הישראלי

רחלי ברץ ריקס:  זה ישפיע על יוקר המחייה

רחלי ברץ ריקס:  אנחנו רואים מה קורה כאשר נושא השילוח של מכולות, או סירוב לפרוק ולטעון מכולות בחו"ל

רחלי ברץ ריקס:  אנחנו ראינו את זה באוסטרליה גם

רחלי ברץ ריקס:  אנחנו חווינו כבר בעבר אמברגו או חרם כזה או אחר על ישראל, ואנחנו יודעים מה זה יכול להיות

רחלי ברץ ריקס:      אבל, אני רוצה לדבר על אנטישמיות חדשה – זה השקט

רחלי ברץ ריקס:  וכמו שז'בוטינסקי אמר בעבר – שקט הוא רפש

רחלי ברץ ריקס:  והיעדר הגינוי של מה שקרה במדינת ישראל ב-7 באוקטובר על ידי הרבה מאוד גורמים בעולם, גם זה סוג של אנטישמיות חדשה

רחלי ברץ ריקס:  כן, וגם זה, כבוד השר, לא נכנס כסעיף בדוח

רחלי ברץ ריקס:  תודה רבה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  אתה רוצה להגיב? לא, בסדר

דן אילוז:       ד"ר פליקס קליין נמצא בזום עכשיו? הוא ידבר באנגלית

דן אילוז:  נציב המאבק באנטישמיות וקידום החיים היהודיים, ממשלת גרמניה

פליקס קליין: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     תודה רבה, וסליחה, העברית לא מספיק טובה אז אני חייב לדבר באנגלית

פליקס קליין:  אני מודה לכם על ההזדמנות לדבר בפניכם היום

פליקס קליין:  הרבה מכם אולי יודעים שהתפקיד שלי כנציב המאבק באנטישמיות וקידום החיים היהודיים בממשלת גרמניה נוצר ב-2019, כי זה היה הדבר החשוב ביותר לממשלת גרמניה, לוודא שיהודים יכולים לחיות בשלום ובבטחה

פליקס קליין:  ואני אומר לכם ששנאה כלפי היהודים הייתה בעיה בגרמניה עוד מאז אחרי השואה, אחרי שרצח העם המהונדס של למעלה מ-6 מיליון יהודים

פליקס קליין:  ואנחנו יודעים שאנטישמיות לעולם לא תיעלם ושהיא יותר בולטת ונראית בימים אלה

פליקס קליין:      אנחנו תמיד ידענו שהמטרה האולטימטיבית של האנטישמיים היא לסיים את חייהם של יהודים בכל צורה שהיא

פליקס קליין:  התקיפה הברברית של חמאס כנגד ישראל ב-7 באוקטובר כי ההוכחה הכי קיצונית לכך

פליקס קליין:  אני בעצמי ביקרתי באזור עוטף עזה ביחד עם נשיא גרמניה, פרנק-ואלטר שטיינמאייר, וראינו את ההרס במו עיננו

פליקס קליין:  דיברתי עם קורבנות ומשפחות החטופים, וראיתי את הסרטים

פליקס קליין:  את הזוועות הבלתי נתפסות שהטרוריסטים האלה ביצעו

פליקס קליין:  וכמו במדינות אחרות, עקבתי בעניין רב אחרי המידע על העלייה באנטישמיות בכל רחבי העולם

פליקס קליין:       וגם בגרמניה, פשעי שנאה על רקע אנטישמי עלה בחדות במהלך השלושה וחצי חודשים האחרונים

פליקס קליין:  יותר מ-2,200 פשעים על רקע אנטישמי בוצעו בגרמניה מאז 7 באוקטובר

פליקס קליין:  בערך 1,500 מהם עם קשר ברור לארגון הטרור חמאס

פליקס קליין:  וזה לא מתקבל, כמובן

פליקס קליין:  כממשלה, אנחנו לא ניתן למצב זה להיהפך למצב נורמלי עבור יהודים החיים כאן

פליקס קליין:  מיידית, ב-7 באוקטובר, משרד הפנים של ממשלת גרמניה החליט להגביר מאסיבית את האבטחה עבור מוסדות יהודים וישראליים

פליקס קליין:  ואנחנו מאוד שמחים שבסקר שנערך לאחרונה על ידי המועצה של יהודים בגרמניה, 96% מקהילות היהודים אמרו שהם מסופקים או מאוד מסופקים מעבודת המשטרה בהגנה עליהם

פליקס קליין:       בעקבות יוזמה שלי, שריפת של דגלים זרים כולל דגל ישראל – היא פשע עכשיו

פליקס קליין:  וזה עוזר בעצם לממשלה לאסור ולאכוף מספר גדול של אספות אנטישמיות בגרמניה

פליקס קליין:  בכל פעם שמפגינים עושים את זה למרות האיסור, המשטרה פועלת בנחישות נגד כל קריאה אנטישמית או כרזות אנטישמיות, ככה שזה ממש טוב

פליקס קליין:  ואולי הרבה גם עקבו וראו את האיסור של הממשלה על חמאס ו-"SAMIDOUN" לכל פעולה בגרמניה

פליקס קליין:  אני יכול להראות לכם ששירותי האבטחה הביתית הם עכשיו בתהליך של חקירות למציאת ארגונים קיצוניים נוספים המסכנים חיים של יהודים

פליקס קליין:      אנחנו מודים על שיתוף הפעולה המעולה עם חברינו הישראלים למען עצירת טרוריסטים מפני פגיעה ביהודים ואחרים בגרמניה

פליקס קליין:  זה נחמד אך זה לא מספיק

פליקס קליין:  אז אני עובד על אמצעים וכלים אחרים למאבק באנטישמיות והגנה על חיי יהודים

פליקס קליין:  אנחנו צריכים לעשות רפורמה על החוק הפלילי שלנו, כך שפשעי אנטישמיות יהיו מטופלים בהתאם וביעילות

פליקס קליין:  אנחנו גם עובדים על שיפור יחס שווה לכולם על ידי הוספת לאומיות כבסיס להגנה

פליקס קליין:       תודה לכם על תשומת הלב

פליקס קליין:  ואיחולים מגרמניה על העבודה החשובה שלכם

דן אילוז: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     תודה רבה לך, פליקס, על כל מה שאתה עושה

דן אילוז:  השר רוצה להגיד לך כמה מילים

עמיחי שיקלי: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     כן

עמיחי שיקלי:  אני רוצה להודות לממשלה הגרמנית על לקיחת צעדים רציניים וסלילת הדרך למדינות אחרות באירופה ללחימה באנטישמיות

עמיחי שיקלי:  אני חושב שההחלטות שהתקבלו מוקדם בתחילת המלחמה, אם זה נגד הפגנות של חמאס, ארגונים קשורים לחמאס, אם זה SAMIDOUN, שאולי הוא לא מוכר לכולנו אבל זה איום רציני מאוד

עמיחי שיקלי:  וגם אתמול, עם אונר"א

עמיחי שיקלי:  אנחנו רוצים להודות לך מאוד

עמיחי שיקלי:  ואני חושב שגרמניה נוקטת בצעדים גדולים ורציניים, וזה מוביל את הדרך למאבק באנטישמיות כיום

עמיחי שיקלי:  זה לא תמיד היה כך

עמיחי שיקלי:  ואני מאמין שזה חלק מהעבודה שלך, אז אני רוצה להודות לך אישית, פליקס, בשם הממשלה הגרמנית

עמיחי שיקלי:  תודה

דן אילוז: תודה רבה, כבוד השר

דן אילוז:  עכשיו, אני אגיד אמירה כללית

דן אילוז:  אנחנו ממש קצרים בזמנים

דן אילוז:  אנחנו כבר מאוד מאחרים, גם בגלל שנתנו כמובן בהתחלה זמן לדברים חשובים אחרים, אבל גם כי אנשים מדברים יותר ממה שתוכנן

דן אילוז:  אז תנסו להיות מאוד ממוקדים ומאוד קצרים בדברים שלהם

דן אילוז:  הדובר הבא הוא איתמר מרכוס, מייסד ומנהל מכון המחקר 'מבט לתקשורת הפלסטינית'

איתמר מרכוס: תודה רבה

איתמר מרכוס:  אני אדבר על האנטישמיות הפלסטינית

איתמר מרכוס:  עכשיו, בעולם, אם זה ארצות הברית ואם זה האיחוד האירופי, יש דעה, והם מבססים את כל יחסי החוץ עם ישראל על זה – שהמלחמה של הפלסטינים נגדנו זה על אדמה

איתמר מרכוס:  אבל, מה שאני רוצה להסביר עכשיו, ומה שהם צריכים להבין, אם יהיה פתרון, שהמלחמה היא גם נגד האדם

איתמר מרכוס:  האנטישמיות הפלסטינית היא יסוד

איתמר מרכוס:  יסוד לא רק באידיאולוגיה שלהם, היא גם יסוד באנטי-ציונות שלהם

איתמר מרכוס:      עכשיו, מה אומרת האנטישמיות הפלסטינית? יש שם אנטישמיות פוליטית שאומרת שהיהודים הם למעשה הגורם הנורא ביותר בכל העולם

איתמר מרכוס:  כל העולם סובל מהיהודים, כל המדינות סובלות מהיהודים

איתמר מרכוס:  בגלל הסבל במשך כל המאות של אומות העולם הם החליטו לקחת את היהודים ולשתול אותם בפלסטין ולהקים את מדינת ישראל

איתמר מרכוס:  יהודים בעצמם מעולם לא היו מגיעים לכאן בגלל שלא היה לנו כאן היסטוריה, לפי הנרטיב שלהם

איתמר מרכוס:  אבל, כולם שונאים את היהודים ורצו להיפטר מבעיית היהודים – לכן הם שתלו אותנו כאן

איתמר מרכוס:      ישראל היא מדינה שנמצאת רק בגלל שהיא קולוניאליסטית

איתמר מרכוס:  אין לה זכות קיום במהות בגלל שאנחנו כאן לא בזכות אלא בגלל שרצו להיפטר מאיתנו

איתמר מרכוס:  ביטוי מאוד-מאוד אופיינו לזה היה שלושה שבועות לתוך המלחמה, הפלסטינים ראו שהרבה מנהיגי עולם באים לתמוך בישראל

איתמר מרכוס:  היו צריכים להסביר את זה לעם שלהם – למה באים לתמוך בישראל

איתמר מרכוס:  אז מה הם אמרו? אומות העולם מגיעים בגלל שהם הצליחו להיפטר מהבעיה של הפסולת האנושית היהודית, כששלחו אותם לכאן

איתמר מרכוס:  הם חוששים שאם יהיה מצב מסוכן לחיות בישראל אז תהיה הגירה חוזרת לאירופה, ואז הפסולת האנושית תחזור לאירופה

איתמר מרכוס:  עד כדי כך זה יסודי אצלם

איתמר מרכוס:      עכשיו, אם נסכם, האנטישמיות הפוליטית אומרת "לא רק אנחנו שונאים את היהודים – כל העולם שונא אותם ובצדק"

איתמר מרכוס:  עכשיו, על זה באה האנטישמיות הדתית של הרשות הפלסטינית

איתמר מרכוס:  זה נותן את החותמת של אללה עצמו

איתמר מרכוס:  לא רק אנחנו ואומות העולם, גם אללה עצמו שונא את היהודים

איתמר מרכוס:  איש הדת הבכיר ברשות הפלסטינית, משתמש בביטויים מסוג – אנחנו מקוללים אצל אללה; אנחנו תת-אנוש בצורת אדם; אנחנו אפילו שטן בצורת אדם; אנחנו לא בני אדם

איתמר מרכוס:  זה היועץ הבכיר ביותר של עבאס לענייני דת, איש הדת הקרוב ביותר למחמוד עבאס

איתמר מרכוס:       הביטוי החריף ביותר לזה היה, גם שלושה שבועות או שבועיים אחרי ה-7 באוקטובר, כשכל שבוע משרד הדתות הפלסטיני מוציא דף הנחיות לדרשות בכל המסגדים ברשות

איתמר מרכוס:  מה הם הפיצו? הפיצו חדית' שאומר "לא יבוא יום הדין עד שהמוסלמים יהרגו את היהודים

איתמר מרכוס:  יהודי יתחבא מאחורי עץ ואבן, ומוסלמי עבד אללה, שאחראי להרוג אותו"

איתמר מרכוס:  שבועיים אחרי שיהודים אכן התחבאו מאחורי עץ ואבן – באה הרשות הפלסטינית ואומרת "הנה, זה לא היה רק מעשה לאומי, זה היה מעשה דתי

איתמר מרכוס:  זה היה הגשמת האסלאם בזה שיהודים התחבאו והרגו אותם"

איתמר מרכוס:  זה הפן הדתי של הרשות הפלסטינית

איתמר מרכוס:       אז אם ניקח את שני הפנים האלו: כל העולם שונא אותנו, כל העולם רוצה להיפטר מאיתנו

איתמר מרכוס:  עכשיו מבינים למה חגגו את ה-7 באוקטובר ברשות הפלסטינית

איתמר מרכוס:  שמענו ביטויים כמו ניצחון, שמחה, גאווה, סיפורי גבורה

איתמר מרכוס:  כל זה מהרשות הפלסטינית, לא מחמאס

איתמר מרכוס:  לא היה גינוי

איתמר מרכוס:       אני מסכם ואומר שכל האמירות האלו שהפלסטינית יוזמים, על אנטישמיות, הפך להיות הייצוא המוצלח ביותר של הפלסטינים מעולם

איתמר מרכוס:  כל העולם פשוט אומר את אותם דברים שהרשות הפלסטינית אומרת

איתמר מרכוס:  כל שנאת היהודים, והכאילו אנטי-ציונות של העולם, כולה באה מהרשות הפלסטינית

איתמר מרכוס:  אם לא תטופל שנאת היהודים ברשות הפלסטינית, לא נטפל לא אצלנו בבעיות ולא בבעיה של כל העולם

איתמר מרכוס:  תודה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  הדובר הבא ידבר באנגלית

דן אילוז:       (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     אומר גם באנגלית את מה שאמרתי קודם: יש הרבה דוברים ואין לנו הרבה זמן

דן אילוז:  אז אם כולם יוכלו לדבר בקצרה

דן אילוז:      יונתן ארפי, נשיא הקהילה היהודית בצרפת, ה-CRIF

יונתן ארפי: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     שלום

יונתן ארפי:  אני מתכבד לדבר איתכם היום, ואני אתן בקצרה את ניתוח המצב בצרפת

יונתן ארפי:  כידוע, צרפת סבלה מעלייה חדה במספר התקריות האנטישמיות מאז אוקטובר 2023

יונתן ארפי:  אתן לכם מספרים: מספר התקריות הוכפל פי 4 באירופה מאז התקיפה של 7 באוקטובר

יונתן ארפי:  זה אפילו הוכפל פי 10 בהשוואה לאותה תקופה בשנה הקודמת

יונתן ארפי:  המאבק הראשון שלנו היה לגרום לאנשים בצרפת להבין שזה לא השלכות של המלחמה בעזה, זו השלכה ישירה של מתקפות ה-7 באוקטובר בעצמן

יונתן ארפי:  זה אומר שאנטישמיות באירופה זה בעצם המשכיות של ההתקפות על ישראל

יונתן ארפי:  זה דבר הראשון שרצינו שאנשים יבינו, וזה לא מאבק קל, כמו שאפשר לדמיין

יונתן ארפי:      הדבר השני, אנחנו במצב בלתי אפשרי

יונתן ארפי:  יש לנו תמיכה חזקה מהרשויות הציבוריות, למען האמת

יונתן ארפי:  מראש הממשלה, שנכנס למאבק נגד אנטישמיות

יונתן ארפי:  גם אורגנה בצרפת צעדה על ידי מנהיגים פוליטיים ב-12 בנובמבר, נגד אנטישמיות

יונתן ארפי:  וזו, אני חושב, העצרת הכי גדולה באירופה בשנים האחרונות

יונתן ארפי:  יש לנו בעיה עם חלק קטן מהזירה הפוליטית, השמאל הקיצוני

יונתן ארפי:  יש לנו מפלגה שמאלית קיצונית חזקה בצרפת

יונתן ארפי:  הם תוקפים את ישראלית בתקיפות, ואפילו חלקם תומכים בבירור בחמאס

יונתן ארפי:       אספנו את דעת הקהל בחברה האזרחית, שזה יותר חשוב – רוב האוכלוסייה הצרפתית תומכים בישראל

יונתן ארפי:  אבל, יש לנו גופים פרטיים בתוך האוכלוסייה הצרפתית, ששם יש לנו בעיות גדולות יותר

יונתן ארפי:  ראשית, אלה האנשים מהשמאל הקיצוני, כמו שאמרתי

יונתן ארפי:  דבר שני, אנשים צעירים

יונתן ארפי:  אפשר לראות בסקרים שהתמיכה שיש בחמאס קיימת אצל הדור הצעיר, יותר מאשר באוכלוסייה הכללית

יונתן ארפי:  ויש לנו בעיה גם עם אזרחים מוסלמים, או אזרחים שמזוהים עם האסלאם, כי במקרה הזה, הם התומכים החזקים ביותר בחמאס

יונתן ארפי:  יש מן תחרות מול היהודים, ואיתם יש לנו את הבעיה הכי גדולה בנוגע לאנטישמיות

יונתן ארפי:      הדבר האחרון שאני רוצה להגיד הוא שאנחנו מנסים לא לתת לאנטישמיות להתבסס בימין הקיצוני בצרפת ובאירופה

יונתן ארפי:  יש לנו תמיכה חזקה מהם במשבר הזה, אבל בהמשך יהיה דיון גדול על האנטישמיות שלהם עצמם באזורים הצפוניים של המדינות האירופאיות

יונתן ארפי:  אז יש לנו תמיכה צרפתית חזקה בישראל, עם תחושות של פחד לפעמים, כמו שניתן לדמיין, בעקבות רמת האנטישמיות

יונתן ארפי:  אנחנו ממשיכים להיאבק ולתמוך מכם

יונתן ארפי:  תודה רבה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  עכשיו אנחנו נעבור לארצות הברית, קרול נוריאל, מהליגה נגד השמצה

קרול נוריאל: תודה רבה, ממלא מקום יושב-הראש, חבר הכנסת דן אילוז, והשר שיקלי

קרול נוריאל:  תודה רבה לכם

קרול נוריאל:  אני אהיה מאוד-מאוד קצרה, ואני אזכיר פה שתי נקודות

קרול נוריאל:  קודם כול, אני רוצה לדבר על התלכדות זירות אחרת שאנחנו רואים אותה קורת כבר שנים – זאת התלכדות זירות בין אנטישמיות לבין הסנטימנט האנטי-ישראלי, שמתודלק בחודשים האחרונים על ידי שלושה נרטיבים

קרול נוריאל:  אני קוראת להם שלושת ה-ה': הכחשה – הכחשה של הטבח; הצדקה – כלומר, יש קונטקסט, אנחנו שמענו בעבר גם את דבריו של מזכ"ל האו"ם שזה לא התרחש במנותק; וגם השוואה – השוואה של ישראל לנאציזם

קרול נוריאל:      בהקשר הזה, אני רוצה לומר לכם שאחד הדברים שאנחנו העלינו לאחרונה זה את כל עלילות הדם שנקשרו בשמם של יהודים בעת האחרונה

קרול נוריאל:  כולל עלילת דם שטוענת שיש קצירת איברים של פלסטינים, ושהתינוקות הם בעצם המטרה המועדפת על יהודים בימים אלה

קרול נוריאל:  ואלה דברים שקונים להם תומכים רבים

קרול נוריאל:  הנושא השני שרציתי להזכיר, זה הוזכר במצגת של השר לפני כן, זה נושא ה"סווטינג" בארצות הברית

קרול נוריאל:  אני לא יודעת כמה מכם מכירים את המתקפה שתחתיה נמצאת יהדות ארצות הברית בחודשים האחרונים של התראות שווא על פצצות

קרול נוריאל:      זה ומה שקורה בקמפוסים מלמד אותנו על משהו שקורה לקהילות, וזה הצורך, הרבה פעמים, להסתיר את זהותם היהודית

קרול נוריאל:  לפני שנתיים ערכנו סקר באוניברסיטאות

קרול נוריאל:  אני מזכירה, הרבה לפני ה-7 באוקטובר, 15% מהסטודנטים היהודים העידו על זה שהם מסתירים את הזהות היהודית שלהם, לא משתתפים באירועים של הקהילה היהודית בקמפוסים, לא משתתפים באחוות סטודנטיאליות יהודיות

קרול נוריאל:  כלומר, לא רוצים להיות מזוהים כיהודים

קרול נוריאל:      והדבר הזה הוא אינדיקציה עבורנו שהמצב חמור מאוד

קרול נוריאל:  היום חמור פי כמה

קרול נוריאל:  אנחנו עשינו סקר לאחרונה וכמובן שתחושת הבטחון של סטודנטים יהודיים בקמפוס ירדה בצורה מובהקת

קרול נוריאל:  זהו, מנקודת המבט שלנו

קרול נוריאל:  קיצרתי, נכון?     

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  ממש, תודה

דן אילוז:  דני ווזנר, מנהל קשרי ממשל, הפדרציה היהודית של צפון אמריקה

דני ווזנר: כן, שלום, אדוני יושב-הראש, כבוד השר

דני ווזנר:  לפני שעליתי מאוסטרליה אני הובלתי משלחת של סטודנטים יהודים לארץ בשנת 1994

דני ווזנר:  באנו לחודש לארץ, אבל בדרך נסענו לארצות הברית והיינו שם שבוע, ונפגשנו עם ראשי הקהילה שם

דני ווזנר:  ואני זוכר, דיברנו עם אחד, אני לא זוכר מאיפה הוא, אולי ה-ADL, אני לא זוכר, אבל הוא דיבר על אנטישמיות

דני ווזנר:  והוא אמר שני דברים, ואני זוכר את זה היטב ; הוא אמר שכמעט ואין אנטישמיות בארצות הברית

דני ווזנר:  יש קצת אבל זה מאוד שולי, והמגמה היא בירידה

דני ווזנר:  אנחנו כל שנה רואים פחות ותוך כמה שנים אולי זה יעלם בכלל

דני ווזנר:  זה הדבר הראשון

דני ווזנר:      והדבר השני שהוא אמר זה שמאז מלחמת העולם השנייה לא היה אפילו יהודי אחד שנרצח, שנהרג בארצות הברית בגלל שהוא יהודי

דני ווזנר:  אני זוכר את זה

דני ווזנר:  היום, לצערי, זה בדיוק ההיפך

דני ווזנר:  יש אנשים שנהרגים בגלל שהם יהודים

דני ווזנר:  וזה לא מגמת ירידה, אלא עלייה דרמטית

דני ווזנר:  חמש שנים כבר, כל שנה, אנחנו רואים עלייה בארצות הברית

דני ווזנר:  בצפון אמריקה – ארצות הברית וקנדה

דני ווזנר:  כל שנה שיא חדש מהשנה שקדמה לה של מספר אירועים אנטישמיים

דני ווזנר:       ב-2023 ראינו עד נובמבר 4,260 אירועים אנטישמיים בארצות הברית, ובקנדה עלייה של 800%

דני ווזנר:  עלייה דרמטית, עלייה משמעותית ביותר

דני ווזנר:  אבל, כמובן, מאז ה-7 באוקטובר המצב התדרדר דרמטית ומשמעותית

דני ווזנר:  אנחנו ראינו בחודשים הראשונים מאז ה-7 באוקטובר עלייה של 337% באירועים אנטישמיים בארצות הברית

דני ווזנר:  זה המספר הגבוה שראינו מאז 1979

דני ווזנר:  אנחנו גם ראינו בקמפוסים 682 אירועים אנטישמיים רק בתוך חודשיים

דני ווזנר:  עלייה של 700%

דני ווזנר:  אנחנו לא מדברים על עליות של 2%, 3% - אנחנו מדברים על מאות אחוזים

דני ווזנר:  עליות

דני ווזנר:      כמובן, גם ברשתות החברתיות

דני ווזנר:  בטוויטר ראינו עלייה של פוסטים אנטישמיים – 919%

דני ווזנר:  מספר מדהים

דני ווזנר:  כמובן, זה כולל גם הריגה - פול קסלר ז"ל, בן 69

דני ווזנר:  יהודי שנהרג על ידי מפגין אנטי-ישראלי בלוס אנג'לס

דני ווזנר:  אני מסיים עם מה קורה עכשיו ומה אנחנו עושים

דני ווזנר:  אנחנו הקמנו את ה-SCL (secure community network), לפני כמה שנים, שעובד על בטחון של כל הקהילה

דני ווזנר:  זו רשת בה קהילות יכולות לשתף מידע ומודיעין

דני ווזנר:  השקעה גדולה באמצעי הגנה; גדרות, דלתות, מצלמות וכולי

דני ווזנר:  אנשי אבטחה, כמובן, ובדיקות לכניסות של מוסדות

דני ווזנר:  ואולי הכי חשוב זה הדרכה

דני ווזנר:      אנחנו עושים הדרכה למנהיגים ואחרים

דני ווזנר:  וראינו דוגמה נפלאה לפני קצת יותר משנה בקוליוויל בטקסס

דני ווזנר:  שם, כזכור, נכנס לבית כנסת יורה

דני ווזנר:  והוא החזיק את המתפללים כבני ערובה

דני ווזנר:  והרב של הקהילה עבר הדרכה מה-SCL, שלנו, כמה חודשים לפני

דני ווזנר:  והוא ידע לעשות כמה פעולות, כולל לאט-לאט הוא העביר את כל המתפללים, בני הערובה, יותר קרוב לדלת, וברגע מסוים, כשהוא הבין שהמצב מתדרדר, הוא הבין שהוא חייב לעשות משהו – זרק את הכיסא, כמו שהוא למד, וכולם יצאו בלי פגע, ברוך השם

דני ווזנר:      ואנחנו גם, אני אסיים בזה, אני יודע שאין זמן

דני ווזנר:  אנחנו גם עובדים מול הקונגרס בארצות הברית, לתמוך באבטחה

דני ווזנר:  והצלחנו בשנה שעברה להעביר 1

דני ווזנר: 12 מיליארד דולר בכספים פדרליים בארצות הברית לאבטחות מוסדות דת, שזה, כמובן, מאוד-מאוד קריטי

דני ווזנר:  מוסדות דת של כל הדתות, וכמובן שהרוב הולך ליהודים

דני ווזנר:  אז תודה רבה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  הרב אברהם קופר, בזום

דן אילוז:  מייסד מרכז שמעון ויזנטל

אברהם עופר: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     בוקר טוב מלוס אנג'לס

אברהם עופר:  תודה על ההזדמנות הזאת

אברהם עופר:  תודה לכנסת ובמיוחד לשר שיקלי, שבאמת סיכמו במדויק את מה שקורה

אברהם עופר:  אני אנסה להיות קצר, כמו כולם

אברהם עופר:  להקשיב למשפחות החטופים, אני רק רוצה לומר, אני מקווה שהם עדיין פה לשמוע את זה

אברהם עופר:  בשישי שעבר, בטקס ליום השואה הבינלאומית, שורדת שואה, גבריאלה קרן, אמרה את הדבר הבא – גם השנה הזאת האו"ם, רק לפני שלוש שעות, העבירה את התוכנית לזיכרון הקורבנות, אבל השנה הדברים הם אחרת – אני לא רוצה לעמוד ליד מזכ"ל האו"ם, או ליד הנציגים, או ליד אנשי ה-NGO שנשבעו להגן על נשים וילדות, או ליד ראש ארגון הצלב האדום הבינלאומי, כי כולם, ללא יוצא מן הכלל, נטשו את היהודים החיים

אברהם עופר:       אדוני המזכ"ל, בבקשה תבין – אם לא תראה כבוד ואמפתיה ליהודים חיים, אני לא צריכה שתיקח רגע של דממה עבור יהודים שמתו

אברהם עופר:  אז אני כאן כדי לספר לשורדים שאיתנו על פסטיבל ה'נובה', למשפחות שעדיין לא יודעות את גורל אהוביהם, למאות המשפחות שהבעלים, אחים, בנים ובנות נתנו את החיים שלהם

אברהם עופר:  בבקשה, קח את המסר הזה הביתה, שכל בית יהודי בישראל, ששרדנו את השואה, מעולם לא חשבנו שנצטרך להתמודד עם כזו שנאה, כזו אדישות, כזו דממה

אברהם עופר:  אנחנו כאן בשבילם, השורדים היקרים מפסטיבל ה'נובה', משפחות החטופים היקרות

אברהם עופר:      בקפיצה קדימה – אנחנו צריכים לתקן את חלק מהבעיות שאנחנו בעצמנו תרמנו להן

אברהם עופר:  אני מתכוון ספציפית בארצות הברית בשנים האחרונות, שאנטישמיות הפכה מלהיות נושא דו-מפלגתית להיות כדורגל פוליטי

אברהם עופר:  ארגונים יהודיים; שמאל, ימין ומרכז – חייבים להתאגד יחד, בדיוק כמו שאנחנו מתאגדים כאן, במובן של הצורך לפעול ביחד

אברהם עופר:  אנחנו צריכים לחזור למצב שבו המאבק באנטישמיות הוא רב קוטבי ודו-מפלגתי

אברהם עופר:      במבט קדימה, אנחנו צריכים להראות פחות אדישות לאו"ם, ל-NGO's, לשנאה

אברהם עופר:  פחות ל-MIT, הרווארד, פן, קורנל

אברהם עופר:  אנחנו צריכים להיות שם עבור הסטודנטים שלנו

אברהם עופר:  אבל, הכי חשוב, ובשביל זה הגענו לפה – אנחנו חייבים לעבוד על הרחבת הבריתות שלנו

אברהם עופר:  אנחנו צריכים עוד חברים, אנחנו צריכים עוד בעלי ברית

אברהם עופר:  ובזמן שזו רק נקודה אחת לחשוב עליה, במבט קדימה, אחד מכלי הנשק החשובים ביותר שיש לנו, כולל ברשתות החברתיות, אנחנו חייבים להסביר למה ליהודים בטורונטו אכפת מיהודים בתל אביב ולהיפך

אברהם עופר:  זה הזמן להכניס ערכים יהודים למאבק ההסברתי

אברהם עופר:      אנשים ברחבי העולם ברובם לא אנטישמיים, אבל יש להם סקרנות לגבי האנשים המיוחדים האלה שקרויים יהודים

אברהם עופר:  אם לא נעשה עבודה טובה יותר בלהסביר מי אנחנו, אנחנו יודעים מה חמאס וארגונים כאלה כבר זוממים

אברהם עופר:  תודה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  עכשיו נעבור לאוסטרליה

דן אילוז:  ג'רמי לייבלר, נשיא הפדרציה הציונית באוסטרליה

ג'רמי לייבלר: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)      תודה רבה

ג'רמי לייבלר:  אני רוצה להתחיל בלהודות לשר שיקלי על ההזמנה להשתתפות בדיון החשוב הזה היום, ועל המנהיגות שלו והדגש על המאבק באנטישמיות בתפוצות

ג'רמי לייבלר:  אבל, אני גם רוצה להבהיר משהו אחד – בזמן שהקרב נגד אנטישמיות ברחבי העולם הוא הכרחי וקריטי, הקהילה האוסטרלית-יהודית יודעת שהאמצעי המרתיע ביותר נגד אנטישמיות הוא מדינת ישראל חזקה

ג'רמי לייבלר:  אנחנו מבינים שהמלחמה בעזה היא מלחמה לצורך שמירה על בטחון גם של ישראליים וגם של יהודים בכל התפוצות

ג'רמי לייבלר:  ואני רק רוצה להודות, בשם כל האוסטרלים-יהודים, לחיילים האמיצים שלנו בצה"ל על שירותם

ג'רמי לייבלר:  אנחנו יודעים שזה לטובת יהודי העולם, כמו גם לישראלים

ג'רמי לייבלר:      לפני ה-7 באוקטובר, הפדרציה הציונית האוסטרלית, יחד עם ההסתדרות הציונית, ביצעה סקר בין סטודנטים יהודים באוסטרליה כדי להבין את החוויות שלהם

ג'רמי לייבלר:  והתוצאות היו מדהימות; שני שליש מהסטודנטים היהודים-אוסטרליים באוניברסיטאות חוו אנטישמיות בקמפוס, ויותר מחצי הסתירו את זהותם היהודית בקמפוס

ג'רמי לייבלר:  וכל זה היה לפני ה-7 באוקטובר

ג'רמי לייבלר:  עכשיו, באופן יותר נרחב, באוסטרליה, אחרי ה-7 באוקטובר, תוך כמה ימים בודדים, תחושת הבטחון, קבלה ונחמה מבפנים החברה האוסטרלית הנרחבת התמוטטו

ג'רמי לייבלר:      בזמן שהייתה לנו תמיכה דו-מפלגתית מהממשלה ומהאופוזיציה, עדיין הקהילה היהודית מרגישה מבודדת להחריד, ובכנות כמו במצור

ג'רמי לייבלר:  במקרה הטוב ביותר, הרבה מהחברים ובעלי הברית שלנו נשארו שקטים אחרי ה-7 באוקטובר

ג'רמי לייבלר:  ובמקרה הגרוע הם התעלמו מהתקיפות הברבריות ומיד האשימו את ישראל במלחמה

ג'רמי לייבלר:  עכשיו, אין שאלה, לצערי, שהמצב הרבה יותר גרוע באגף השמאלי

ג'רמי לייבלר:  וזה הכניס את הקהילה היהודית לשוק, שהיו היסטורית מעורבים מאוד באוסטרליה בפילנתרופיה, באמנות וכל המרחבים הפרוגרסיביים

ג'רמי לייבלר:       רק כדי לתת לכם כמה דוגמאות למה שקרה

ג'רמי לייבלר:  ב-9 באוקטובר, רק 48 שעות אחרי ה-7 באוקטובר, הייתה עצרת שהייתה מלאה בקיצונים אסלאמיים וקבוצות שמאלניות – שילוב מוזר, מחוץ לבית האופרה בסידני – מקום אייקוני בסידני, שהואר בכחול-לבן כסמל לסולידריות עם ישראל

ג'רמי לייבלר:  הם שרפו דגלים ישראליים בגאווה מול טלוויזיה ותקשורת, וזה שודר בחדשות עולמיות, הם צעקו "gas the jews"

ג'רמי לייבלר:  זו אוסטרליה, המקום שיש לנו את הכמות היחסית הכי גדולה של שורדי שואה מחוץ לישראל

ג'רמי לייבלר:      בשבועות העוקבים, כל ניסיון על ידי האנשים האלה להסתיר את האנטישמיות שלהם תחת מעטה של אנטי-ציונות התפורר

ג'רמי לייבלר:  היינו עדים ועדיין עדים לתוכניות מחוכמות ומאורגנות לאיום והטרדה של הקהילה היהודית, והחרמת עסקים יהודים – לא שונה משנות ה-30

ג'רמי לייבלר:  במלבורן, כמה מאות מטרים מהבית שלי, בליל שישי אורגנה מחאה על ידי מוסלמים קיצוניים, שמאלנים קיצוניים ופעילים חברתיים קיצונים מחוץ לבית כנסת

ג'רמי לייבלר:  וזה גרם לכך שהמתפללים היו צריכים להתפנות משם על ידי המשטרה

ג'רמי לייבלר:      יש לנו את הזכות לארח משפחות של חטופים במלבורן, כדי למשוך דעת קהל לקריאות לשחרורם

ג'רמי לייבלר:  מוחאים הסתערו על המלון שבו המשפחות שהו, והתעללו מילולית באותם אנשים במלון שלהם

ג'רמי לייבלר:  המועצה ליהדות אוסטרליה הוציאה דוח על תקריות אנטישמיות מאז ה-7 באוקטובר

ג'רמי לייבלר:  נמצא שיש 738% עלייה בתקריות אנטישמיות באוקטובר-נובמבר 2023 בהשוואה לשנה הקודמת

ג'רמי לייבלר:      לסיכום, המצב באוסטרליה הוא מאוד מאתגר

ג'רמי לייבלר:  למרות זאת, אנחנו שמחים שיש לנו תמיכה משתי המפלגות החזקות אצלנו

ג'רמי לייבלר:  והיו לנו כבר כמה אנשי עסקים בולטים שדיברו נגד העלייה באנטישמיות

ג'רמי לייבלר:  אבל, תחושת הבידוד שהקהילה היהודית חווה היא אמיתית

ג'רמי לייבלר:  אבל, אני כן יכול להגיד לכם שראינו אחדות, ואני מקווה שתישאר בישראל ובעולם היהודי מאז ה-7 באוקטובר, שגם איחד

ג'רמי לייבלר:  את הקהילה היהודית באוסטרליה

ג'רמי לייבלר:  כולנו, יהדות התפוצות ואנשי ישראל, חייבים לוודא שהפילוג שהתקיים בין העם היהודי לפני ה-7 באוקטובר, לא יחזור

ג'רמי לייבלר:  תודה רבה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:  עומר מלכה, עורך "מאקו"

עומר מלכה: בוקר טוב לכולם, מכובדיי

עומר מלכה:  מברך על הדיון החשוב

עומר מלכה:  אספר איך התחיל כל מערך ההסברה ב"מאקו"

עומר מלכה:  בעצם, ב-7 באוקטובר, הכתב הצבאי שלי, שגר בנירים – התכתבנו איתו ב-9 בבוקר

עומר מלכה:  הוא כתב "יש לי מחבלים בבית", ומאז נותק איתו הקשר עד שש בערב

עומר מלכה:  בשש בערב שמענו את הסיפורים והבנו שיש כאן סיפור חריג

עומר מלכה:  סיפור חריג שאנחנו צריכים לספר אותו לכל העולם

עומר מלכה:  ואנחנו, כגוף עיתונאי שמקנים לו אמינות רבה וכוח ברשתות החברתיות, צריכים לקחת את הכלים שלנו ופשוט לעשות את זה באנגלית, ולהילחם בהצפה המטורפת של האנטישמיות ברשתות החברתיות ובכמויות האדירות של "פייק ניוז"

עומר מלכה:       אנחנו בעצם כבר ארבעה חודשים עם למעלה מ-400 סרטונים, עם 300 מיליון צפיות ולמעלה מ-2 מיליון שיתופים

עומר מלכה:  שני דברים מתסכלים בכל הסיטואציה הזאת זה קודם כול כמות ה"פייק ניוז" המטורפת שיש ברשתות החברתיות עם אפס פיקוח

עומר מלכה:  חוסר היכולת להסיר תכנים אנטישמיים מובהקים עם אפס רגולציה על הרשתות החברתיות זה מסתכל

עומר מלכה:  כי אנחנו נלחמים ואנחנו נמשיך בהסברה, אנחנו כאמור כבר ארבעה חודשים עושים את זה ונמשיך לעשות את זה, מבחינתי עד שתסתיים המלחמה

עומר מלכה:       אבל, אנחנו מרגישים שבעצם המלחמה היא נגד אנשים שמפיצים "פייק ניוז", שזה הדבר הכי קל לעשות

עומר מלכה:  אתה לא צריך מחשבה רבה

עומר מלכה:  אם היום עולה סרטון, מספיק שמראים פיסת דשא ירוק עם עצים פורחים וציפורים מצייצות בבארי והפלסטינים מתקשרים שלא קרה שום דבר בבארי

עומר מלכה:  קח את המצלמה טיפה ימינה ותראה את הבתים המפויחים ואת הבתים ההרוסים

עומר מלכה:  שדרות של בתים הרוסים

עומר מלכה:  הייתי שם שבוע שעבר

עומר מלכה:  וזאת האמת

עומר מלכה:  אבל, זה, מצד אחד, מופץ במיליונים

עומר מלכה:  כי אין פיקוח, אין רגולציה, אף אחד לא מפקח על התכנים האנטישמיים, אף אחד לא מוריד אותם

עומר מלכה:      אז אנחנו נלחמים ואנחנו ממשיכים במלחמה הזאת, ואנחנו גם גאים במה שאנחנו עושים

עומר מלכה:  אבל, שוב, מצד אחד אין את הפיקוח

עומר מלכה:  וגם יותר מזה, בזמן שכולם נרתמים לסייע, המדינה באיזשהו מקום כן מממנת ומתעדפת אותם בפרסום, את כל הרשתות החברתיות – שזה מתסכל מצד שני

עומר מלכה:       כאמור, שוב, אנחנו פה כדי לעזור וכדי להמשיך לתקשר את מה שעברנו כאן ב-7 באוקטובר, ולהילחם בהרבה מאוד "פייק ניוז" שעדיין קורה ברשתות החברתיות

עומר מלכה:  אבל, בלי עזרה אמיתית של, אתם כותבים זינוק של 1,200% בפוסטים שכללו תכנים אנטישמיים אלימים – אנחנו צריכים לעבוד בלהסיר אותם

עומר מלכה:      אנחנו מסבירים את ישראל – זה דבר אחד, טוב ויפה, חשוב מאוד

עומר מלכה:  אבל, צריך גם שהיד השנייה תילחם במפיצי ה"פייק ניוז", והם רבים, ולא תעזור במימונם

עומר מלכה:  תודה רבה

דן אילוז: תודה רבה

דן אילוז:       נעבור לנושא של קמפוסים

דן אילוז:  מארק רוטנברג, סגן נשיא הלל העולמי, בזום

מארק רוטנברג: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     תודה

מארק רוטנברג:  אני רוצה להודות לחברי הכנסת וגם לשר שיקלי, שאיתו היו לי מספר פגישות בוושינגטון

מארק רוטנברג:  דיברנו מספר פעמים על החשיבות של התייחסות לאנטישמיות בקמפוסים

מארק רוטנברג:  היו הרבה דיבורים על הקמפוסים כאן בארצות הברית כאן בדיון עד עכשיו, אבל הלל הבינלאומי, שהוא הארגון היהודי הגדול והמגוון ביותר בעולם, אנחנו פועלים במעל 150 קמפוסים ברחבי העולם, שרובם בצפון אמריקה, כמובן

מארק רוטנברג:  ואנחנו חוגגים 50 שנה השנה

מארק רוטנברג:  לפני 100 שנים אנטישמיות בקמפוסים בצפון אמריקה השתוללה, ולצערי אנחנו חווים את אותו המצב גם לאחר 100 שנים מאז

מארק רוטנברג:      במשך עשורים רבים כמעט ולא הייתה שום אנטישמיות, במיוחד בקמפוסים שאנחנו נמצאים באים

מארק רוטנברג:  אבל, למרבה הצער, אנחנו רואים חזרה של הרבה מהמאפיינים של שנות ה-20 וה-30 בקמפוסים בארצות הברית, שאז האנטישמיות הייתה גדולה מאוד

מארק רוטנברג:  למזלנו, יש הבדל גדול – יש לנו את מדינת ישראל ויש לנו קהילות חזקות יותר ברחבי העולם, מאשר בשנות ה-20 וה-30, אז אנחנו מוכנים להחזיר מאבק

מארק רוטנברג:       ב-2013, רק לפני עשר שנים, היו 27 תקריות אנטישמיות שדווחו בקמפוסים בארצות הברית

מארק רוטנברג:  שנה שעברה היו למעלה מ-330 כאלה תקריות

מארק רוטנברג:  ומאז 7 אוקטובר של השנה האחרונה היו 863 תקריות

מארק רוטנברג:  42 תקריות מהן כללו תקיפה פיזית של סטודנטים יהודים

מארק רוטנברג:  307 תקריות של ונדליזם בקמפוסים שלנו ובבנייני הלל שלנו

מארק רוטנברג:  יותר מ-375 סטודנטים פנו לייעוץ המשפטי שלנו לצורך הכוונה משפטית למעשים משפטיים פוטנציאליים מול האוניברסיטאות

מארק רוטנברג:       אז מה אנחנו עושים עם כל הדבר הזה? היו הערות כאן בדיון הזה שאנחנו צריכים להתייחס לסגל ולמנהלים, אבל אנחנו גם צריכים להתייחס לסטודנטים מוקצנים ולסגל ולמנהלים של המוסדות האקדמיים, שהם כן נראים שתומכים בציונות או בישראל

מארק רוטנברג:  אז הלל הבינלאומי והרבה מהקמפוסים שלנו ברחבי ארצות הברית וקנדה ממוקדים בשני כיוונים מרכזיים

מארק רוטנברג:  אני אתאר אותם במהירות עבורכם

מארק רוטנברג:      מר שיקלי ואני דיברנו על זה כשהוא היה כאן בארצות הברית, בוושינגטון

מארק רוטנברג:  יש לנו אסטרטגיות ממוקדות סטודנטים של להוביל סטודנטים מנהיגים ביחד

מארק רוטנברג:  במהלך ששת השבועות הקרובים אנחנו נארח 900 סטודנטים מנהיגים, פרו-ישראליים, שמתרכזים יחד באטלנטה בשביל כנס של 3 ימים

מארק רוטנברג:  יש לי מקורות חינוכיים, בהם אנחנו מביאים גיוון של דוברים לקמפוסים של הקולג'ים – הם עוזרים לא רק לתלמידים יהודים אלא גם סטודנטים לא-יהודים שהם חברים שלהם, שותפים שלהם במעונות וכדומה, כדי שילמדו עוד על מה היא ישראל, מי הם היהודים וכולי

מארק רוטנברג:      אנחנו מרחיבים את תוכנית השליחות שלנו בשיתוף עם הסוכנות היהודית, כמובן

מארק רוטנברג:  וגם תוכנית עמיתי ישראל, שכעת פועלת בלמעלה מ-100 קמפוסים ברחבי ארצות הברית

מארק רוטנברג:  ואנחנו הולכים לנסות לבנות ולהרחיב את תוכניות הטיולים לישראל שלנו, כשהמלחמה תיגמר

מארק רוטנברג:  ובקשר למנהלים ולסגל, פיתחנו תוכנית חניכה בקמפוס, שפועלת כרגע במעל 50 קמפוסים, שבה אנחנו מדברים על הכשרת מנהלי אוניברסיטאות, שרבים מהם בקושי מודעים לבעיות שסטודנטים יהודים עכשיו חווים

מארק רוטנברג:       אנחנו מדברים על הצעדים שיכולים וחייבים להיעשות כדי להפחית אנטישמיות, בריונות ודחיפה לשוליים של יהודים

מארק רוטנברג:  ולבסוף, אנחנו בחזית של נקיטת אמצעים משפטים כדי להתדיין נגד אותם מנהלי אוניברסיטאות, שלא מבינים מה נדרש, תחת חוקי זכויות האזרח, על ידי המדינות, כדי להגן על הסטודנטים היהודים

מארק רוטנברג:  תודה

עמיחי שיקלי: תודה רבה

דן אילוז: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     תודה, מייק

דן אילוז:  כנשיא קמפוס הלל בקנדה לשעבר, אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת כדי להודות לך על כל מה שהארגון שלך עושה עבור סטודנטים יהודים בצפון אמריקה וברחבי העולם

דן אילוז:       הדובר הבא יהיה צ'ארלס אשר סמול, מנכ"ל ISGAP

דן אילוז:  אבל, זה לוקח יותר זמן מהמתוכנן, ואני חייב ללכת להצבעות, אז צגה תתפוס את מקומי

דן אילוז:      [היו"ר צגה מלקו]     

עמיחי שיקלי: צ'ארלס סמול, ISGAP, מי שבעצם הובילו את הדוח על המימון הקטארי של הקמפוסים בארצות הברית

עמיחי שיקלי:  בבקשה, צ'ארלס

סמול: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     שלום, תודה רבה, בוקר טוב

סמול:  השר שיקלי, טוב לראות אותך, ותודה, זה כבוד להיות כאן

סמול:  ולעמית אפרתי, תודה שאפשרת זאת

סמול:  אני גם רוצה להודות לסימון וקנין גיל, שהוא הנגיד של ISGAP, שהוא ידבר בשמם בקרוב

סמול:  ואנחנו עובדים בצמוד ובשיתוף פעולה עם ישראל בצפון אמריקה ובאירופה

סמול:  בקצרה, כמו שאתם יודעים, ISGAP עושים סדרת מחקרים של ההשפעה של קטאר על השכלה גבוהה

סמול:  אנחנו חושפים עשרות מיליארדי דולר, השימוש ב"כוח רך" כדי להטות את היחס לגבי העם היהודי וישראל

סמול:  כמו שאנחנו יודעים, קטאר חברה של האחים המוסלמים והאידאולוגיה שלהם

סמול:       אני חושב, מאוד בפשטות, ארצה לומר שתי נקודות: אחת, אני חושב שאנחנו בנקודת הקצה מבחינת אנטישמיות וההטיה בפוליטיקה נגד העם היהודי ומדינת ישראל

סמול:  זה איום אסטרטגי רציני – אנטישמיות ואנטי-ציונות הן איום אסטרטגי למדינת ישראל ולעם היהודי בתפוצות, בקהילות ברחבי העולם

סמול:       דבר חשוב נוסף שארצה לומר: מדינת קטאר ומדינת איראן, ועוד מוסדות גדולים ברחבי העולם, מחפשים להרוס ולשלול את הזכות של העם היהודי להתקיים במדינת ישראל

סמול:  וזה הזמן, למרות שאני מסתכל על הפנים מסביב לשולחן הזה, הווירטואלי והאמיתי – העם היהודי מבורכים בכך שהם מלאים באנשים מדהימים וארגונים שנלחמים את המאבק

סמול:  אבל, זה הזמן שמדינת ישראל תעלה את רמת הפעילות שלה כמדינה

סמול:       זה רגע היסטורי שבו אנחנו חייבים להגביר את העוצמה שלנו בפרופורציות היסטוריות, במונחי היסטוריית העם היהודי

סמול:  ומדינת ישראל, אנחנו חייבים את כל הכלים שיש למדינה

סמול:  הייתה הערכה של כ-350 מיליון דולר ששומשו לצורך מאבק באנטישמיות בארצות הברית על ידי ארגונים יהודיים

סמול:  חישבנו עשרות מיליארדי דולרים שקטאר פשוט נותנת לאוניברסיטאות

סמול:  אנחנו בחסרון מספרי וזה הזמן להשתמש ביצירתיות שלנו

סמול:  אנחנו חזקים יותר, בריאים יותר, מצוידים טוב יותר אולי בכל ההיסטוריה שלנו – אנחנו חייבים להשתמש בכל הכלים שלנו, כולל בכלים של מדינת ישראל, כדי למפות לפענח ולהילחם בקרב הזה

סמול:  אז תודה והמשיכו ככה, לכולם בדיון הזה

סמול:  תודה על הכול

עמיחי שיקלי: תודה רבה

צגה מלקו: תודה רבה, צ'ארלס

צגה מלקו:  פרופ' ג'ראלד סטיינברג

ג'ראלד סטיינברג: תודה רבה

ג'ראלד סטיינברג:  שבת שמחת תורה השחורה תמיד תיזכר

ג'ראלד סטיינברג:  לא רק בגלל הברוטליות, אלא גם חזרתה של שנאת היהודים, פחות מ-80 שנה אחרי השואה

ג'ראלד סטיינברג:  הטלת האימה והאלימות במרכזי הערים ובאוניברסיטאות משקפות את המניפולציה וההרס של עקרונות ההכרזה בדבר זכויות האדם של 1948

ג'ראלד סטיינברג:  המילים והמוסדות הללו שנוצרו בצל השואה עוותו על ידי אנשים צבועים, רבי עוצמה, המקבלים מימונם הן על ידי הממשלות והן על ידי קרנות פרטיות

ג'ראלד סטיינברג:      שנאה זו לא הופיעה לפתע, אלא נבנתה בקפידה במשך עשרות שנים

ג'ראלד סטיינברג:  היא החלה במוסקבה, אליה הצטרפה מדינות ערב, והגיעה לשיאה בהחלטת האו"ם של 1975, שהשר שיקלי הזכיר, שכותרתה הציונות היא גזענות

ג'ראלד סטיינברג:  ב-2001, כאשר ועדת זכויות האדם של האו"ם אירחה את ועידת דרבן האנטישמית, מנהיגי ארגונים, כמו "Human Rights Amnesty International", יחד עם בעלי בריתם, השיקו את תנועת ה-BDS", והקמפיין המשפטי "Lawfare" נגד ישראל, תוך ניצול ציני של החוק הבינלאומי וזכויות האדם

ג'ראלד סטיינברג:       22 שנים מאוחר יותר אסטרטגיית דרבן הצליחה לעוות ולנצל את זכויות האדם, ולהפוך אותן לכלי אנטישמיות ארסית

ג'ראלד סטיינברג:  בהובלת העשייה המושחתת של עמותות ובעלי בריתן באו"ם, קורבנות המתקפה הברוטלית של חמאס נמחקו

ג'ראלד סטיינברג:  במקום זאת, הם מציירים את היהודים כנאצים חדשים צמאי דם

ג'ראלד סטיינברג:  התרומה של NGO MONITOR לדוח האנטישמי היא שסיפקו עשרות דוגמאות להסתה ולשנאה שקידמו העמותות לאחר ה-7 באוקטובר

ג'ראלד סטיינברג:  בנוסף לשנאה המופצת על ידי המעצמות, לפחות מאה עמותות הטוענות לקידום זכויות אדם תומכות בשנאת היהודים

ג'ראלד סטיינברג:  ויש גם המימון, שרובם ממומנים על ידי מדינות אירופה

ג'ראלד סטיינברג:      פלטפורמות תקשורת חוזרות אוטומטית על ההאשמות ועלילות הדם

ג'ראלד סטיינברג:  כאשר אנחנו שואלים עיתונים מה-"ניו יורק טיימס" או "דויטשה ולה", למשל, מדוע הם מפרסמים את דברי השנאה של ראש "Human Rights Watch" לשעבר, קנת' רות', תגובותיהם היא "הוא מומחה מוביל לזכויות האדם"

ג'ראלד סטיינברג:  ההשפעה באוניברסיטאות האמריקאיות של שנאת היהודים, מובילים הקמפיינים של "students for justice for Palestine", המימון של SJP נסתר

ג'ראלד סטיינברג:      בעזרת המשאבים הללו הם משווקים את השנאה לצה"ל כנאצים – במילים אחרות, היפוך שואה

ג'ראלד סטיינברג:  מה עלינו לעשות? מניסיוני, לא נצליח לשכנע את רוב השונאים, אלא האסטרטגיה הטובה ביותר היא להתמקד על המימון שמוביל לשנאה

ג'ראלד סטיינברג:  לאט-לאט זה קורה

ג'ראלד סטיינברג:  מדינות אירופה מורידות את התרומות

ג'ראלד סטיינברג:  צריכים, כמו שראינו גם אצל אונר"א, צריכים ללחוץ להרחיב את התופעה הזאת

ג'ראלד סטיינברג:  חשוב גם לחנך את אלה שאינם שונאים את היהודים, אלה שעברו שטיפת מוח ואינם בודקים טענות תחת הכותרת של זכויות האדם

ג'ראלד סטיינברג:      גם עלינו לחזק את הגדרת IHRA, אשר הוכרזה כתגובה לוועידת דרבן

ג'ראלד סטיינברג:  בסוף, כדי להביס את הכוחות המושחתים הללו עלינו להחזיר תחילה את עקרונות המוסריות של זכויות האדם, שאומצו בצל השואה לפני 75 שנה

ג'ראלד סטיינברג:  לדברי פרקי אבות; "לא עליך המלאכה לגמור, ולא אתה בן חורין ליבטל ממנה"

ג'ראלד סטיינברג:  תודה

צגה מלקו: תודה רבה

עמיחי שיקלי: יישר כוח

צגה מלקו: נעבור עכשיו לגברת אולגה

אולגה רות דויטש: תודה רבה

אולגה רות דויטש:  רק בקצרה כפי שג'ראלד הסביר, התרומה שלנו לדוח מראה כיצד לאחר ה-7 באוקטובר קהילת זכויות האדם הכשילה את הישראלים והיהודים ברחבי העולם

אולגה רות דויטש:  אנחנו ב-NGO MONITOR מאמינים שאין זמן טוב יותר לדרוש שהמימון לפלסטינים – שהועבר על ידי קהילת התורמים הבינלאומית באמצעות סיוע הומניטרי ופיתוח בינלאומי – יכוון מחדש בצורה שתוודא שהוא לא יזרום לאנטישמיות, BDS וטרור

אולגה רות דויטש:       ההמלצות שלנו לנבחרי ציבור ברחבי העולם כוללות; אחד, בדיקה טובה יותר של האופן שבו מוגדרים יעדים אסטרטגיים, קולות קוראים ובחירת ארגונים שותפים

אולגה רות דויטש:  שתיים, הגנה טובה יותר על הסיוע

אולגה רות דויטש:  סיוע פיזי אך גם ניצול פסילה של סיוע למטרת רדיקליזציה

אולגה רות דויטש:  שלוש, פיקוח טוב יותר הן על ידי סוכנויות ממשלתיות והן על ידי פרלמנטים במדינות התורמות

אולגה רות דויטש:  ארבע, יותר אחריות ולכן הגדרת סנקציות למי שמפר

אולגה רות דויטש:       בסופו של דבר, מאחורי המלצות מפורטות ולא קלות ליישום מסתתר רציונל ערכי פשוט המורכב משני מושגים; אסור לסיוע, על כל צורותיו, לקדם אנטישמיות, להסית לאלימות או לשלול את זכותה של ישראל להתקיים

אולגה רות דויטש:  והסיוע חייב להתמקד באופן יזום על תוכניות חינוכיות המלמדות שואה והיסטוריה של אנטישמיות, דו-קיום ונורמליזציה

אולגה רות דויטש:  דוח זה חשוב ביותר מכיוון שהוא שם את הנושא על סדר היום

אולגה רות דויטש:  ואנו מצפים לעבוד עם ממשלת ישראל על מנת להבטיח שזכותה של ישראל להתקיים ובטוחנם של יהודים ברחבי העולם – מוגנים

אולגה רות דויטש:  תודה רבה

צגה מלקו: תודה רבה לך

צגה מלקו:  עכשיו נעבור לדן דייקר, נשיא המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה

צגה מלקו:  בבקשה

דן דייקר: תודה רבה ליושבת-הראש פועל, תודה רבה לשר שיקלי

דן דייקר:  אני פשוט רוצה להגיע לשורה התחתונה

דן דייקר:  מדינת ישראל חייבת לקחת פיקוד

דן דייקר:  חברים, אנחנו פה 31 שנים של הסכם אוסלו, ומה שחמאס לימד אותנו לקח בבהירות מוסרית ב-7 באוקטובר, זה המשך של עשורים רבים של דה-דמוניזציה של הרשות הפלסטינית מאז 1993, ולפני זה חמישים שנה של דה-דמוניזציה, דה-הומניזציה ודה-לגיטימציה של מדינת ישראל – העם היהודי – על ידי אש"ף

דן דייקר:      והנקודה שבה אנחנו חייבים להתמקד היא שמדינת ישראל השלימה, לצערנו, עם רטוריקה שמקדמת רצח עם של יאסר ערפאת, של מחמוד עבאס ושליחיהם

דן דייקר:  ואנחנו חייבים להגיד כאן ועכשיו בקול אחיד ובהיר ביותר – לא עוד

דן דייקר:  וזה עכשיו

דן דייקר:  אפס סובלנות

דן דייקר:  אפס סובלנות לרטוריקה אנטישמית של הרשות הפלסטינית ואש"ף

דן דייקר:  שזה המקור העיקרי של מה שקורה

דן דייקר:       ואני מברך וממנף את מה שאמרו פרופ' סטיינברג ואולגה, וגם מר מרכוס – אנחנו חייבים לחשוף, מדינת ישראל חייבת לקחת פיקוד ולחשוף את הרשות הפלסטינית עם סנטימיזציה לטרור, הסתה לטרור ורצח יהודים, קונספירציות נאצים וגם סובייטים כלפי יהודים במדינת ישראל

דן דייקר:  אנחנו חייבים כאן ועכשיו לקרוא להקמה של מטה לאומי במדינת ישראל לקהילה היהודית העולמית נגד האנטישמיות, שצריך לעבוד בשגרה וגם בחירום 24/7

דן דייקר:  אנחנו חייבים לחשוף את הרשות, את החמאס, את המשטר האיראני, את קטאר, ואת הארגון הרצחני "סטודנטים למען צדק בפלסטין", שזה בעצם עמית בכיר של הרשות הפלסטינית ואש"ף בקמפוסים, בכ-200 קמפוסים

דן דייקר:  זה צו השעה

דן דייקר:       מדינת ישראל חייבת לקחת פיקוד עכשיו כי זה מהווה איום לביטחון הלאומי של מדינת ישראל והעולם היהודי

דן דייקר:  עכשיו, זה הזמן

דן דייקר:  ואני מברך את השר שיקלי על הדוח, כי זה מצביע, גם מפנה זרקור על הרשות, וגם על זה שמדינת ישראל היא המטרה, והיא גם זאת שתביא את הפתרון

צגה מלקו: תודה רבה

צגה מלקו:  מתנצלים בגלל חוסר הזמן, בבקשה מכם, כל אחד דקה

צגה מלקו:  עכשיו נעבור לד"ר אלון לביא, משרד החוץ

אלון טל: שלום רב

אלון טל:  תודה רבה לממלאת מקום יושב-הראש, לשר שיקלי

אלון טל:  וברכות על הדוח הזה

אלון טל:  אני חושב שזו דוגמה נהדרת לאיגום משאבים ואנחנו מברכים על כך וצריך באמת להמשיך

אלון טל:  כולם, או מרביתכם, דיברו פה על אתגרים ועל פערים

אלון טל:  אז אני ממש בשתי דקות כן רוצה לנצל מספר הזדמנויות שעומדות בפנינו

אלון טל:       א', יש עלייה משמעותית במודעות ובהבנה שמדובר בתופעה עם פוטנציאל נזק, אני מדבר על אנטישמיות, שמאיימת על המרקם החברתי הפנימי וחותרת תחת ערכי הדמוקרטיה הליברליים

אלון טל:  אנחנו שומעים את זה יותר ויותר מפי ידידים, שהם מוטרדים פנימית מהעלייה באנטישמיות, ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו ממנפים את זה

אלון טל:      ב', במדינת רבות מונו מתאמים מיוחדים למאבק באנטישמיות כביטוי למחויבות עמוקה של ההנהגה לטפל בתופעה

אלון טל:  זה מצוין בדוח

אלון טל:  אנחנו צריכים להרחיב את זה

אלון טל:       ג', הקמת רשת השליחים המיוחדים, שכוללת שליחים מאירופה, ארצות הברית, קנדה ואמל"ט

אלון טל:  וזו קבוצת התייחסות מצוינת להנעה, לפעולה בכל העולם הזה של מאבק באנטישמיות

אלון טל:       ד', התחזקות מעמדה של הברית העולמית לזיכרון השואה – ה-IHRA – וההגדרה של האנטישמיות

אלון טל:  הדוח מציין פה מאות, אם אני לא טועה, ב-2023, ארגונים שהכירו, כולל מדינות

אלון טל:  וכמדינת ישראל אנחנו צריכים להמשיך ולהשקיע משאבים על מנת לגייס עוד ועוד ארגונים פרלמנטים, עיריות, ממשלות, שיכירו בהגדרת IHRA

אלון טל:  וגל האנטישמיות שבאמת אסון ה-7 באוקטובר הביא לנו שם את נושא האנטישמיות גם במרכז השיח הציבורי

אלון טל:  עכשיו, מן הסתם, יש הרבה שתומכים בשיח האנטישמי, אבל אנחנו עדיין מאמינים שהרוב לא

אלון טל:  וההזדמנות שנוצרה כתוצאה מזה שזה על השולחן, יכולה אולי לאפשר לנו לבצע מהלכים גם מדיניים וגם ציבוריים, שיוכלו להיאבק באנטישמיות

אלון טל:  אז שוב, ברכות על הדוח ותודה רבה על ההזדמנות

צגה מלקו: תודה רבה, ד"ר אלון לביא

צגה מלקו:  עכשיו נעבור לארסן אוסטרובסקי, מנכ"ל הפורום המשפטי הבינלאומי

ארסן אוסטרובסקי: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     תודה רבה

ארסן אוסטרובסקי:  אדבר באנגלית, ממש מהר

ארסן אוסטרובסקי:  זה לא צירוף מקרים שאנחנו יושבים כאן היום אחרי יום הזיכרון הבינלאומי לשואה

ארסן אוסטרובסקי:  התקיפות של ה-7 באוקטובר הן המעשים הכי גדולים של אנטישמיות שראינו מאז השואה עצמה

ארסן אוסטרובסקי:  החוק הבינלאומי, שאנחנו חיים לפיו היום, שאנחנו עוצבנו לפיו, פותח בעצמו לאחר השואה, והוא נחטף ומשומש כנשק על ידי הפלסטינים והתומכים שלהם, כולל דרום אפריקה

ארסן אוסטרובסקי:  אנחנו ראינו את זה בשבוע שעבר, בתהליכים המשפטיים נגד ישראל, שהייתי נוכח בהם גם כן

ארסן אוסטרובסקי:  בעוד כמה ימים, ביום רביעי, נראה מה מועצת הביטחון של האו"ם מחליטה

ארסן אוסטרובסקי:  בעוד בערך שבועיים נראה את ה-ICG יושבים עוד פעם, דנים בישראלים, הפעם בחוקיות ההתיישבות באיו"ש

ארסן אוסטרובסקי:      ליד ה-ICG יש לנו את בית הדין הבינלאומי בהאג, שכבר מנהל חקירה פתוחה נגד ישראל וחמאס בעניין פשעי מלחמה

ארסן אוסטרובסקי:  מה שקרה ומה שפלסטינים עושים היום משומש כראיות לתהליכים אלה גם כן

ארסן אוסטרובסקי:  בנוסף, נראה מדינות שמנסות לרדוף פושעי מלחמה, נגד מנהיגים ישראליים, קצינים בצבא ופוליטיקאים

ארסן אוסטרובסקי:  אנחנו צריכים לא לחיות באשליה, ואני אומר את זה הכי ברור, שחמאס תקפו אותנו בעזרת רובי קלצ'ניקוב, מנהרות, סכינים וכלי נשק אחרים, והרשות הפלסטינית תוקפת אותנו בעזרת שיטת לחימה לא פחות מסוכנת - "Lawfare - שהם הופכים אותה לנשק ומסיתים אותה לצורך לעשות דה-לגיטימציה ולהפוך את מדינת ישראל לרשע, ולחתור בסופו של דבר נגד זכותנו הבלתי נמנעת להגנה עצמית

ארסן אוסטרובסקי:      זה מבטא את עצמו, השיח הזה מבוטא בכל מיני צורות

ארסן אוסטרובסקי:  ראינו את זה בעליית האנטישמיות לאחר ה-7 באוקטובר, אנחנו רואים את זה בקמפוסים, אנחנו רואים את זה בקונגרס, רואים את זה בתקשורת, רואים את זה גם ברשתות החברתיות גם כן

ארסן אוסטרובסקי:  אבל, אנחנו לא רק קורבנות – יש לנו כלים, יש לנו כלים משפטיים, יש לנו עמיתים שאנחנו יכולים להשתמש בהם

ארסן אוסטרובסקי:  אנחנו רודפים אחרי מנהיגי קמפוסים של אוניברסיטאות ומנהלים תחת חוקים משתנים, אנחנו לוקחים מעמד צדקה מאותם ארגונים שממנים את הפלסטינים ועמיתיהם – החמאס

ארסן אוסטרובסקי:       אנחנו צריכים לתמוך, לקדם ולחזק את הגדרת ה-IHRA

ארסן אוסטרובסקי:  אנחנו צריכים לרדוף את חמאס בזירה הבינלאומית, וגם את אותן סוכנויות בתוך האו"ם, כמו אונר"א

ארסן אוסטרובסקי:  כי בסופו של דבר, אנחנו לא יכולים לתת לרשות הפלסטינית עצמה להיות חסינה להליכים האלה ולמעשים שלהם של "Lawfare" ולהפיכת ישראל לרשע נגדנו

ארסן אוסטרובסקי:  תודה רבה

צגה מלקו: תודה רבה

צגה מלקו:  בבקשה, תא"ל סימה ואקנין

סימה ואקנין גיל: קודם כול, ברכות על הדוח, ותודה על הכנס הזה, חשוב מאוד

סימה ואקנין גיל:  אני אהיה ממש קצרה, בגלל לוחות הזמנים

סימה ואקנין גיל:  ארבעה מסרים עיקריים שאני רוצה להעביר

סימה ואקנין גיל:  אחד, אירועי ה-7 באוקטובר, והזינוק באנטישמיות בעקבות אירוע הטבח

סימה ואקנין גיל:  אני חושבת שחידדו לכל מי שעוד היו לו סימני שאלה את הקשר בין אנטישמיות לאנטי-ציונות ואנטי-ישראל

סימה ואקנין גיל:  ומפה, חשיבות ההגדרה

סימה ואקנין גיל:  שימו לב גם שמי שתוקף את ההגדרה ומי שמנסה לקעקע אותה עושה את זה בדיוק על האלמנט הזה של הבידול בין שנאת יהודים לבין שנאת ישראל והציונות

סימה ואקנין גיל:  ולכן, אנחנו צריכים לחזק את הסיפור הזה של ההגדרה ולקדם אותה

סימה ואקנין גיל:      התנועה למאבק באנטישמיות חרטה על דגלה את סיפור הגדרת IHRA

סימה ואקנין גיל:  זה נמצא אצלנו כמחויבות, אנחנו מקדמים את הדבר הזה

סימה ואקנין גיל:  אנחנו עוקבים מזה מספר שנים על אימוץ ההגדרה, ולאחרונה באופן הרבה יותר ברור, גם על היישום של ההגדרה

סימה ואקנין גיל:  ואני רוצה להגיד רק כמה מסרים לגבי זה

סימה ואקנין גיל:  אחד, אנחנו רואים שיש צורך בהבנה בהגדרה בכל מיני מקומות בכל הרמות השונות

סימה ואקנין גיל:  עדיין יש ויכוח על איזו הגדרה ואיך להשתמש בה

סימה ואקנין גיל:  יש עלייה קבועה, לטעמנו, היא מעט איטית ממה שהיה צפוי

סימה ואקנין גיל:      יש לשים לב שבתוכניות שונות שאימצו מדינות שונות, מארצות הברית דרך גרמניה ואחרות – הגדרת IHRA בדרך כלל מופיעה כהגדרה הבלעדית אם לא המרכזית

סימה ואקנין גיל:  האו"ם, דווקא האו"ם הוא היחיד שעדיין לא יצא עם תוכנית

סימה ואקנין גיל:  ולכשיעשה הדבר הזה, היה אמור לקרות השנה בספרד, אנחנו צריכים לדחוף שהגדרת IHRA תהיה ההגדרה היחידה שבה נעשה שימוש

סימה ואקנין גיל:      אנחנו העברנו פוקוס לעבודה ברמה הלוקלית, כי בסוף אימוץ הגדרה זה משהו אחד, אבל ליישם אותה ולפעול, זה כנראה מביא אותנו לרמה הלוקלית

סימה ואקנין גיל:  וגילינו שראשי ערים וראשי רשויות ומחוזות ומדינות בתוך מדינות פדרליות – הרבה יותר קל לעבוד איתם ובעצם להפוך את ההגדרה למשהו ממשי

סימה ואקנין גיל:  מאוד מתסכל שבארצות הברית, שבה יש התפרצות, אין לי מילה אחרת, לאנטישמיות בקמפוסים, אוניברסיטאות זה אחד המקומות שפחות מאמצים את ההגדרה, ואם לא, יש שם ויכוח בדיוק לכיוון ההפוך

סימה ואקנין גיל:  והשנה, למשל, רק אוניברסיטה אחת אימצה אותה

סימה ואקנין גיל:       אני רוצה לומר שני מסרים כלליים גם בשם התנועה וגם בשמי באופן אישי

סימה ואקנין גיל:  אני חושבת שמדינת ישראל, זה נאמר פה גם על ידי חברת הכנסת וגם על ידי צ'ארלס, ואני רוצה לחזק את זה, גם אמרתי את זה בזמנו כשהייתי מנכ"ל המשרד

סימה ואקנין גיל:  מדינת ישראל חייבת להגדיר את סוגיית האנטישמיות, וקמפיין הדה-לגיטימציה, שהיום הוא חלק מובלע בתוך הדבר הזה - כאיום מתפתח עם פוטנציאל להשפעה אסטרטגית

סימה ואקנין גיל:  אני רואה בזה לא פחות מאיום לביטחון הלאומי של העם היהודי היושב בישראל והיושב בגלות, או מחוץ לישראל, גלות זה לא מילה טובה

סימה ואקנין גיל:      אני חושבת שאנחנו צריכים לקחת הובלה על הדבר הזה, גם בשם היותנו מרכז לעם היהודי

סימה ואקנין גיל:  והמסר השני הוא שאירועי ה-7 באוקטובר ומה שבא בעקבות זה, חד משמעית, מחדדים לנו את הקשר החשוב הם יהדות התפוצות בכל הרמות

סימה ואקנין גיל:  זה נכס אסטרטגי ואנחנו צריכים לשמר את זה מכל משמר

סימה ואקנין גיל:  והמסר הוא למשרד התפוצות, לדעתי, יש את הכוח לעשות את החיבור הכי נכון והכי אסטרטגי בין שני המאמצים האלה, בגלל שהיום הכול נמצא במקום אחד ולא מפוזר

סימה ואקנין גיל:  וזו קריאה שלי מפה למשרד, באמת לקחת את זה בצורה הזאת

צגה מלקו: תודה רבה, תא"ל במיל' סימה

צגה מלקו:  עכשיו נעבור לאחרון הדוברים, תום יוחאי

תום יוחאי: תודה רבה

תום יוחאי:  אני תום יוחאי, מארגון "CAMERA ON CAMPUS"

תום יוחאי:  אנחנו ארגון שכבר עשרות שנים עוסק בכל העניין הזה של ההסברה ישראלית בקמפוסים, וגם במאבק באנטישמיות שקורת בקמפוסים

צגה מלקו: איזה קמפוסים? באיזה מקום?     

תום יוחאי: בארצות הברית, ברחבי צפון אמריקה, בריטניה, וגם בישראל

תום יוחאי:  לצערי, אנחנו גם לא חפים מכל גל האנטישמיות הזה של אנטי-ישראליות בקמפוסים בישראל

תום יוחאי:  וקודמיי אמרו, דיברו על הגדרת האנטישמיות של IHRA, שזו לא הגדרה פוליטית, זו לא הגדרה שיוצאת כנגד מדינה פלסטינית

תום יוחאי:  זו בעצם הגדרה שאומרת שאנטישמיות ואנטי-ציונות זה היינו הך

תום יוחאי:  וחשוב להגיד שיש פה הרבה אנשים עם קשרים לממשלות שונות, לארגונים שונים, למוסדות שונים, וכבר מאות של ארגונים בעולם אימצו את ההגדרה הזאת, שהיא לא אמורה איכשהו, בצורה כזאת או אחרת, לפגוע באוכלוסייה הפלסטינית או ברצון כלשהו למדינה פלסטינית

תום יוחאי:      ועצם זה שמוסדות שונים יאמצו את ההגדרה הזאת, יהיה להם בעצם גם מחויבות בכל פעם שמשווים את ישראל לנאצים, בכל פעם שתוקפים יהודים על עצם זה שהם יהודים, בעצם יהיה כוח חוקתי לפעול נגדם

תום יוחאי:  כי בינתיים, להרבה מוסדות, כמו שתא"ל סימה לפניי דיברה, היא אמרה שרק מוסד אחד בארצות הברית אימץ את ההגדרה הזאת

תום יוחאי:  ובזה שנוכל לפעול שמוסדות אחרים בעולם יאמצו את ההגדרה הזאת, ככה נוכל גם למגר את האנטישמיות

תום יוחאי:  תודה רבה

צגה מלקו: תודה רבה

צגה מלקו:  כבוד השר שיקלי, סיכום

עמיחי שיקלי: אני רוצה להודות קודם כול לכל מי שטרח, הגיע, בארץ ומעבר לים, לקחת חלק בדיון הזה

עמיחי שיקלי:  אני חושב שזה היה דיון חשוב מאין כמותו

עמיחי שיקלי:  אני מבקש שוב להודות לך, עמית, על שעות אינסופיות של עבודה על הדוח הזה, וגם על הפעילות שמתבצעת בנושא

עמיחי שיקלי:  אני רוצה לסיים בדברים, ציינתי את חיים הרצוג – אני חושב שזה היה אחד הנאומים החשובים בדברי ימי ימינו

עמיחי שיקלי:  כמה מתוך דבריו אז בשנת 1975: "אכן הולם הוא, אדוני הנשיא, שדיון זה שהוא מזימה להסיט את המזרח התיכון מצעדיו לקראת שלום", ואגב, זה מדהים כמה שמאורעות ה-7 באוקטובר הם גם מזימה להסיט את המזרח התיכון מצעדיו לקראת נורמליזציה, לקראת שלום

עמיחי שיקלי:       הדברים חוזרים על עצמם – "משנערך באווירה אנטישמית קשה ייערך ביום השנה של הלילה ההוא"

עמיחי שיקלי:  הדיון הזה, היום אנחנו מקיימים את הדיון ביום השואה הבינלאומי, אז הדיון היה בעצם בציון של ליל הבדולח

עמיחי שיקלי:  ואז הוא אומר את הדבר הבא: "אכן הולם הוא, אדוני הנשיא, שארגון האומות המאוחדות, שהחל דרכו כברית אנטי-נאצית, ימצא עצמו 37 שנים מאוחר יותר הולך ונעשה מרכז האנטישמיות של העולם

עמיחי שיקלי:  היטלר היה מרגיש עצמו בבית במספר הזדמנויות במשך השנה שעברה אם היה מקשיב לדיונים בפורום הזה, ומעל הכול, לדיון על הציונות

עמיחי שיקלי:  עצוב מאוד לחשוב לאיזו רמה נגרר האו"ם, אם מוטל עלינו לעמוד מול מתקפה על הציונות, התקפה זו נותנת תוקף לא רק להתקפה אנטי-ישראלית מהסוג המכוער ביותר, אלא גם להתקפה על היהדות"

עמיחי שיקלי:      אני חושב שהרצוג, ביחד איתו, יגאל אלון, באותה העת שר החוץ, כבר עמדו בחדות ובזריזות על מה שלהרבה לקח עשרות שנים להבין, עד כמה המתקפה פה היא לא נגד מדינת ישראל והיא לא נגד הציונות גרידא; היא מתקפה נגד היהדות

עמיחי שיקלי:       "אחת הדתות העתיקות והמבוססות ביותר בעולם

עמיחי שיקלי:  דת שנתנה לעולם את ערכי האנוש של התנ"ך, דת ששתי דתות אדירות אחרות – נצרות ואסלאם – נבעו ממנה

עמיחי שיקלי:  האם אין זה טרגי לחשוב שאנו כאן באספה בשנת 1975 הוגים התקפה גסה על דת אדירה ומבוססת זו? היהדות שנתנה לעולם את התנ"ך, עשרת הדיברות, הנביאים הגדולים: משה, ישעיהו, עמוס

עמיחי שיקלי:  שהעניקה לעולם הוגים עצומים: רמב"ם, שפינוזה, מרקס ואיינשטיין

עמיחי שיקלי:  שהעניקה לעולם מגדולי האומנים, ואחוז גבוה ביותר של זוכים בפרסי נובל למדע

עמיחי שיקלי:       הצעת ההחלטה נגד הציונות התקבלה במקורה לגנות גזענות וקולוניאליזם

עמיחי שיקלי:  בנושא זה היינו יכולים להגיע להסכמה שהייתה יכולה להיות בעלת חשיבות עצומה כולנו ולעמיתנו האפריקנים במיוחד

עמיחי שיקלי:  אך הנה אנו רואים כיצד קבוצות מדינות, שיכורות מהרגשת העוצמה של רוב אוטומטי, מכוונות את האו"ם בתמרון מתועב על ידי השימוש ברוב הזה להשוואת הציונות עם הנושא העומד לדיון

עמיחי שיקלי:  אינני עומד על דוכן זה כדי להגן הערכים המוסריים וההיסטוריים של העם היהודי

עמיחי שיקלי:  הם אינם זקוקים להגנה, הם מדברים בעד עצמם

עמיחי שיקלי:  הם נתנו לאנושות הרבה מאוד מגדולתה ונצחיותה

עמיחי שיקלי:       אני בא לכאן כדי לקטרג על שתי עוולות אדירות המטילות אימה על כל חברה, ועל חבר האומות במיוחד, ואלו הן השנאה והבערות

עמיחי שיקלי:  שתי עוולות אלה מהוות את הכוח המניע מאחורי מציעי החלטה זו ותומכיה"

עמיחי שיקלי:       אני עוצר כאן כי אין זמן לקרוא את הנאום כולו

עמיחי שיקלי:  אבל, אולי דבר אחרון שצריך לשים אליו - הנשק הכי גדול שיש היום לאנטישמיות בעולם זה הבערות, זה היעדר הידע

עמיחי שיקלי:  והמחקר הכי משעשע וטרגי שנחשפנו אליו לאחרונה היה בברקלי, ששם שאלו את הסטודנטים "from the river to the sea" אתם יודעים מה זה הנהר ומה זה הים? ופחות מ-50% ידעו לתת את התשובה

עמיחי שיקלי:       ובנימה מעט הומוריסטית זו ומתוך בטחון בצור ישראל, אנחנו מסיימים את הדיון החשוב הזה

עמיחי שיקלי:  תודה רבה לכל המשתתפים