הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 25, פרוטוקול מספר 48, 2024-01-30 00:00

אליהו דלל: צוהריים טובים לכולם

אליהו דלל:  הדיון היום הוא בנושא של ילדים לחיילי מילואים שהם למשפחות גרושות, כאשר הבן או בת הזוג נמצאים במילואים ויש להם כמובן את ההסדרים, אבל לא תמיד ניתן לקיים אותם בגלל שבן או בת הזוג נמצאים במילואים

אליהו דלל:  אני חייב לציין שאת הנושא שמעתי ברדיו בתוכנית של ד"ר גילי תמיר והיה לי מאוד חשוב, כדי לשמור כמובן על היכולת של ההורה לראות את הילד שלו גם במצב שבו הוא נמצא במילואים

אליהו דלל:       לפני שאני אמשיך ואקריא את הפתיחה, אני אבקש מעורכת דין נירה, היועצת המשפטית של הוועדה לומר כמה נקודות

נירה לאמעי רכלבסקי: שלום רב, מופנית כאן הערה להורים בעיקר, מאחר ואתם עומדים להעלות עניינים שמזהים אתכם כהורים לילדים, עלולים לזהות את הילדים – יש נושאים שהחוק ממש אוסר במפורש לפרסם בנוגע לילדים

נירה לאמעי רכלבסקי:       ישיבות ועדות הכנסת בכלל, גם הישיבה הזאת, הן פומביות, הן מתועדות גם בפרוטוקול, גם בשידור, ונשמרות ומוצגות באתר האינטרנט של הכנסת, משהו שכל אחד יכול להיכנס אליו

נירה לאמעי רכלבסקי:  לכן אני מבקשת כשאתם מדברים אנחנו לא מצלמים אתכם כרגע בצורה שתוכלו להיות מזוהים, ואני מבקשת שתקפידו שלא יהיו פרטים, גם השמות שלכם יהיו בראשי תיבות בפרוטוקול

נירה לאמעי רכלבסקי:  אז גם כשאתם מדברים אתם לא צריכים להזדהות בשם מלא, מאחר והזיהוי שלכם יביא גם לזיהוי הילדים אנחנו חוששים שעלולים להגיע פרטים ש-א' אסור לפרסם לגבי ילדים; ב' יכול להיות שיפגעו בפרטיות של הילדים

נירה לאמעי רכלבסקי:  הכול כאן לטובת הילד, אז קחו את זה לתשומת לב שלא תתנו פרטים שיזהו גם את הילדים

נירה לאמעי רכלבסקי:  כל היתר כמובן אתם מוזמנים להגיד את כל מה שבאתם לומר, כנ"ל גם לגבי עורכי ועורכות הדין שמייצגים משפחות וילדים

אליהו דלל: תודה נירה

אליהו דלל:  אני רוצה לומר כמה דברים כמובן כפתיחה

אליהו דלל:  במלחמה הנוכחית בולטות במיוחד התרומה האדירה של משרתי המילואים שגם סופגים אבדות קשות בשדה הקרב

אליהו דלל:  עם גיוסם למלחמה השאירו המילואימניקים מאחוריהם בתים עם משפחות, נשים, ילדים, מקומות עבודה ועסקים פרטיים

אליהו דלל:       ביחס למבצעים קודמים הפעם אורך השירות הוא ארוך במיוחד

אליהו דלל:  המצב הזה מקשה מאוד על מצבם הנפשי של ילדיהם, ואי אפשר להתעלם מהעובדה שיש פה פגיעה כלכלית ורגשית

אליהו דלל:  המלחמה טרפה אצל כולנו את כל הקלפים, וחוסר הוודאות והלחץ שנכונים לגבי מרבית האוכלוסייה מתעצמים שבעתיים אצל זוגות גרושים

אליהו דלל:       המלחמה מייצרת לזוגות גרושים בעיה ייחודית

אליהו דלל:  מה עושים כשאחד ההורים מגויס לזמן ארוך או רוצה לקחת את הילדים לחו"ל כי שם יותר בטוח? ואם הוא מסרב לשלוח את הילדה לגן כי אין בו ממ"ד או מבקש לשנות את זמני השהות עם הילדים כי ההורה השני אין ממ"ד

אליהו דלל:  מה עושים עם הסדרי הראייה הקבועים כאשר אחד ההורים במילואים והיציאות שלו לא מותאמות?      אנו מחויבים בחוזה בלתי כתוב, לסייע לילדים שנפגעים גם רגשית וגם כלכלית

אליהו דלל:  כפי שהורים התייצבו למילואים מבלי להציב תנאים עבורם, כמדינה אנחנו מחויבים מחויבות עליונה לדאוג לכל צרכיהם

אליהו דלל:  העדיפות הלאומית מחייבת תמיכה למגויסי ומגויסות המילואים ומצופה כי כל ההורים אשר מגויסים ואלה שלא יגיעו להבנות שישרתו את טובת הילדים עד כמה שאפשר ולא ייפגע אף אחד מההורים

אליהו דלל:  ואין ספק שפה צריכה להיות גם כניסה של אגפי הרווחה או משרד הרווחה כדי שבאמת לראות שאין פה פגיעה בילדים, לנסות להגיע לאיזשהם הסדרים שיהיו לטובת הילדים

אליהו דלל:       מבדיקה שנעשתה, מסתבר שיש קרוב ל-4,750 זוגות גרושים, כאשר מתוכם יש 95% בני זוג שהם במילואים, ו-5% בנות זוג שהן במילואים

אליהו דלל:  תודה

אליהו דלל:       אני רוצה שיפתח חייל במילואים, אבא גרוש, בזום

אליהו דלל:  אין לנו כרגע את השם, או שלפי האמור בפתיחה הוא רצה לא להזדהות בשם

אליהו דלל:  בבקשה

אבא במילואים: שלום לכולם, אחד אני מאוד מברך על מה שנאמר פה בפתיחת הדיון

אבא במילואים:  אני אספר את הסיפור האישי שלי, אני יכול גם אחר כך לפרט על דברים ששמעתי מעוד גרושים וגרושות שאני נמצא איתם בקשר

אבא במילואים:       אני אתחיל ככה, אני לוחם במילואים, מוצב מה-7 באוקטובר בגבול הצפון, כבר ארבעה חודשים תוך כדי סיכון חיים יומיומי

אבא במילואים:  מה שקורה ביציאות שלנו, בהתחלה באמת לא יצאנו הרבה, ואם אני אספור את החודש וחצי הראשונים – חוץ מיציאה אחת של 36 שעות ועוד יציאה של 48 שעות לא יצאנו הביתה

אבא במילואים:  בתקופה הזאת אני יכול להגיד גם שהיה לי קושי לדבר עם הילדים שיחות וידאו, כי ילדים קטנים צריכים את העזרה לפעמים של ההורה השני ולא הייתה עזרה ולפעמים גם היו הפרעות לדבר

אבא במילואים:       בהמשך המלחמה כשכבר התחלנו לתפוס קו, אפילו בשונה ממי שמשרת כלוחם בעזה שהיציאות שלו לא קבועות, אני עוד יצאתי יציאות קבועות וידעתי מראש את הימים שאני יוצא וגם שיתפתי את הגרושה

אבא במילואים:  לצערי אחרי מספר שבועות פתאום הייתה התעקשות להיכנס ללו"ז הרגיל, זאת אומרת שגם אם אני נמצא שבועיים במילואים ויוצא כמה ימים ברצף – אני רואה את הילדים רק בחלק מהימים שהם כאילו לכאורה הימים שלי לפי בית משפט, דבר שמאוד הקשה גם עליי, הרגשה של חזית נוספת שיש בבית, השפעה קשה מאוד של הילדים שלי, אם אספתי את הילדים יום אחד ולמחרת הם שואלים אותי למה אתה לא אוסף אותנו היום? ואין לי תשובות להגיד להם, והם מבינים לבד, וזה פוגע גם בקשר שלהם

אבא במילואים:  ואז בגלל שהילדים הבינו לבד מה הסיבה שאני לא אוסף אותם – קיבלתי האשמות גם מהגרושה שאני מנכר אותם כלפיה, למרות שזה לא נכון, פשוט אין לי שום סיבה הגיונית להסביר לילדים למה אני לא אוסף אותם

אבא במילואים:       ואם זה שהבת שלי אומרת לי יהיה לי מאוד קשה להתרגל כשתחזור, כי אין להם את המחסור הזה, בבית השני הם רגילים שאני לא נמצא והם נמצאים שם באופן קבוע, ואחרי השחרור שלי אני אצטרך את הזמן לרפא את זה ולהרגיל אותם ולעשות את זה מחדש

אבא במילואים:       אני ניסיתי הכול, ניסיתי תיווך, ניסיתי לדבר איתה, ניסיתי לדבר עם בני המשפחה שלה, אפילו פניתי לרווחה במועצה שאני גר בה, מכולם התשובה הייתה לפנות להליך משפטי

אבא במילואים:  הליך משפטי אני לא יודע כמה זמן זה ייקח, לא יודע את הפנאי של זה, את העלות של העיסוק בזה, אין לנו את הזמן הזה

אבא במילואים:  אנחנו נשלחנו מטעם המדינה, אנחנו באנו בלי לחשוב פעמיים ואני אמשיך לבוא ואני יודע אני אישית אמור להשתחרר בעוד מספר שבועות אבל אני יודע שבמהלך השנה הקרובה תהיה לי עוד תקופה ממושכת של שירות מילואים והדבר הזה שמקשה עלינו וגורם לנו לחוסר וודאות אם אני רוצה לראות את הילדים, זה לא עוזר לנו להתרכז בלחימה

אבא במילואים:       מהפלוגה שלי אני יכול להגיד שאנשים לפעמים נרתמו, וחברים שלי ויתרו על יציאות שלהם כדי שאני אוכל לצאת עם הילדים בימים שלי כי אחרת לא הייתי רואה אותם, וגם את הדברים האלה צריך לתקן

אבא במילואים:  אני חושב שצריך להיות מנגנון של זמני שהות גמישים

אבא במילואים:  גם אם הייתי איתם בכל הימים שאני יוצא ממילואים עדיין זה פחות זמן ממה שהייתי איתם אם הייתי בשגרה

אבא במילואים:  והדבר הזה מאוד פוגע

אבא במילואים:  אני גם שמעתי סיפורים הפוכים של התעקשות של הצד השני שההורה שנמצא במילואים ימצא פתרון לילדים שלו בזמן שהוא נמצא במילואים, והוא גייס את כל המשפחה שלו ובסוף נשארו וחלקם גם הפסיקו לשרת במילואים בגלל זה

אבא במילואים:  ואם יש עוד שאלות אני אשמח לתת מענה

אליהו דלל: תודה רבה, בלי שום קשר לזיהוי אבל כמה ילדים יש לך? בני כמה?     

אבא במילואים: יש לי ארבעה ילדים בגילאי גן חובה ובית ספר יסודי

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה

א': בוקר טוב לכולם, תודה רבה לך יושב-הראש

א':  השם שלי זה א'

א':  אני אבא, משרת בגבול הצפון ממזרח עד מערב ביחידה שנמצאת במוצבים הכי חודרים שיש

א':  מה שאתם רואים את האזעקות, זה אני שם

א':  ואני חושב שזה לא נכון שהרווחה תתקרב לדבר הזה לפגוש את הילדים

א':       במקרה שלי, הילד שלי י' והבת שלי מ', נתנו להם 20 דקות להיפרד מאבא לפני שהוא עולה לגבול הצפוני

א':  להיפרד 20 דקות כי אותה עובדת סוציאלית אמרה יש להם חוג גן ירק, שזה יותר חשוב מאבא

א':  שיחות טלפון, תקצר

א':  מקרים שאני חוטף בכל ערב, בוקר, צוהריים, עולה על הצירים הכי אדומים שיש, במקומות הכי חודרים, ככה ילדיי צריכים לזכור אותי? 20 דקות? ובלשכת השר, בכבודו ובעצמו, כל הרווחה במדינת ישראל, אחד אחד יודע את התיק שלי ועוד של אלפי הורים

א':       אני יכול לספר לכם שאבא שנמצא בעזה בתוך המנהרות ונלחם ונותן את החיים שלו מפחד לדבר, ואני אומר לו תדבר, הוא אומר לי לא יתנקמו בי

א':  וכולם בלשכה של השר אומרים שזה פשע מה שאנחנו עוברים, אבל הם אלה שיודעים שזה פשע ואומרים שזה פשע אז הם שותפים לפשע

א':  והילדים האלה לא צריכים לזכור כל אבא או כל אמא שלוחמים במדינה הזאת כ-20 דקות

א':  מתקשר אליי אבא מעזה יורים עליו, שומעים בהקלטה שיורים על האבא, אומר לי א' מה? ככה הילדים יזכרו אותי? שיחה של ארבע דקות שעובדת סוציאלית אומרת לו תקצר את השיחה? כל המדינה הזאת כשלה

א':       אנחנו יצאנו למלחמה כי לקחו פה את הילדים, רצחו ילדים לפני שהם נולדו ואחרי שהם נולדו

א':  ואנחנו יצאנו להילחם, ואני מאוד מבוגר, באתי לילדים שלי ואמרתי אבא הולך קוראים לו לבוא לצבא, מה אתם אומרים? לא הייתי חייב

א':  הקאקר הקטן שלי מסתכל לי בעיניים ואומר לי אבא זו המדינה שלנו

א':  והם פוגעים בילדים באותו זמן

א':  קח דוגמה, מוציאים את ילדיי, אבא צריך להגיע, מתקשר מדריך מאותו מקום מה אתה לא בא לשיחה? אתה לא בא לפגישה? אני אומר לו לא איזו פגישה? לא תיאמו

א':  אין בעיה אני יורד עכשיו מהגבול אני בא, שעתיים, לא מעניין אותי אף אחד, מותר לא מותר, אסור לא אסור כי כל אבא שייראה שהוא יכו לדבר עם ילדיו ואף אחד לא יודע אם הוא חוזר חי או בארון, ירצה לראות את הילדים שלו וירצה לנשום את הילדים שלו, שהם יזכרו אותו

א':       מאז אותו רגע אומרים לא, אין פגישה, מוציאים את הילדים מהחוגים, כן, עובדים סוציאליים במדינת ישראל

א':  וכבוד השר יודע את זה

א':  אותו מעניין סלים של אוכל

א':  ב-31 בדצמבר 2013 השר ישב פה, ואותו שר מש"ס אמר שהמקום הכי מסוכן זה הרווחה

א':  וכבוד השר אני מבקש ממך, אל תתנו לרווחה לטפל בילדים, הם גומרים אותם

א':       יש פה אבות שנמצאים מתחת לאדמה, במנהרות, יש גברים וגם נשים שעוברים את זה, נשים בעוקץ שהיא לא רואה את הילדים שלה

א':  מדינה כשלה

א':  אבא לא יכול לענות באותו טלפון שכבוי בשעה מסוימת

א':  נסראללה והנייה לא עובדים לפי הרווחה או לפי ההחלטות של ההורים שמנכרים את הילדים

א':  זו ההזדמנות שלהם לפגוע בילדים

א':       ואנחנו פה עוברים עוד טבח, חד משמעי

א':  כי אם אני נמצא בגבול הצפון איך אני יכול לחשוב על משהו חוץ מאשר את התמונה של הילדים שלי בפנים? אני סוחב פה את התמונה של הבת שלי ואת התמונה של הבן שלי, ולא נותנים לי לדבר איתם? לראות אותם? כי עובדת סוציאלית מחליטה? שרצה לשופט, ויש מחטף – כבודו, כבוד הח"כ אלי – יש מחטף שהם הולכים לבתי משפט ופוגעים באבות שנמצאים בשדה הקרב

א':       בסוף המלחמה התיקים יצוצו לכם, איך התעללו בילדים, יהיו פה יתומים שלא נפרדו מהאבא שלהם

א':  וחס וחלילה שאולי כבר יש

א':  אז אני מבקש, אתה אדם ישר ואכפת לך מכל ילד כאילו הוא שלך, הילדים שלנו, כשאנחנו בשדה הקרב, אתה הקול שלהם עכשיו, אתה זה שצריך להפוך את כל העולם שהילדים האלה יוכלו להיפרד מההורים שלהם

א':  כי אני יודע שאני יכול לחבק את הילדים שלי כי ועכשיו אני בהפוגה קצרה וכולנו יודעים מה הולך להיות בצפון ואני לא אוכל לראות את הילדים שלי ואני לא אוכל לחבק את הילדים שלי

א':       איך אותה עובדת סוציאלית עדיין נמצאת במגזר? איך אותה פנימייה עדיין פועלת? שאם הם נותנים לאבא שנמצא בגבול הצפוני וחוטף כל היום טילים שם, שרץ בין כל המוצבים, איך היא אותה עובדת סוציאלית ואותו מנהל לא מאחורי סורג ובריח? הרי זה התעללות לא רק בילדים, זה רצח של נשמה של הורים והילדים יודעים הכול

א':       סליחה שאני מרים את הקול כי אני באתי לפה להראות לילדים שלי שגם אם לא נותנים לך לראות אותם, אבא נלחם גם אם הוא יחיה או לא יחיה

א':  כי זה רק ריבונו של עולם יודע

א':  ואני מבקש ממכם באמת לא לתת את הילדים האלה לידיים של הרווחה כי הם רק מחכים לזה

א':  וסליחה עוד פעם אם הרמתי את הקול

אליהו דלל: תודה רבה

אליהו דלל:  אני בכוונה לא הפסקתי אותך

אליהו דלל:  היה לי חשוב שנשמע אותך

אליהו דלל:  אתה אמנם בעילום שם אבל אני מאוד אשמח שתעביר את כל הפרטים להנהלת הוועדה

אליהו דלל:  אנחנו נשתדל לטפל בזה גם בצד הפרטני, אבל זה יכול כמובן להשליך על הכלל

אליהו דלל:       אני אשאל אותך עוד שאלה, האם יש איזשהו פתרון? ואם לא, האם חוק יכול לעזור בנקודה הזאת? ואם כן, באיזו צורה?     

א': זה מאוד קל

א':  אפשר לפתור את הבעיות האלה, יש עמותות שכבר הביאו, לא עמותות שרוצות לקטוף קופון

א':  אני אסביר את זה נורא יפה

א':  אבא או אמא שלא רוצים לראות את הילדים, לפגוע להם בכיס

א':  אבל אמא או אבא שלא נותנים אחד לשני לראות את הילדים, לפגוע להם בכיס

א':  לחייב את הילדים

א':  ילד לא יגיד שהוא לא רוצה לראות את אמא ולא יגיד שהוא לא רוצה לראות את אבא

א':  יש גורם חיצוני שגורם לזה

אליהו דלל: אתה מדבר על הנושא של דמי מזונות?     

א': הכול

א':  זה מתחיל בכסף, כבודו, ומסתיים בכסף

אליהו דלל: זה לא יכול לפגוע בילדים, הנושא הכספי?     

א': אם אבא או אמא לא רוצים לבוא לפגוש את ילדיו, שישלמו קנס

א':  אבל אם אמא או אבא לא מעודד שיראו את הצד השני, לקנוס אותם

א':  רק ככה מלמדים את האנשים

א':  אנשים לא מפחדים מתיק פלילי או משהו כזה, רק מכסף וכמה שפחות שהרווחה תתערב בדברים האלה

נירה לאמעי רכלבסקי: העניין הוא שקנס אתה חייב עוד פעם בית משפט

א': אני לא רוצה להגיד מה על בית משפט

נירה לאמעי רכלבסקי: אולי עורכות הדין יוכלו להתייחס לזה, את כל הנושא של פנייה באמצעות דרך העניין של ניכור הורים, בשילוב, אולי, בסיוע משפטי

אליהו דלל: זה דברים מיידים גם

נירה לאמעי רכלבסקי: כי יש כאן הליכים שאמורים להיות מיידים

א': נכון

נירה לאמעי רכלבסקי: ששום דבר הוא לא מיידי בזמן מלחמה מספיק מהר

א': דווקא ההיפך

נירה לאמעי רכלבסקי: בכל זאת יש הליכים שאמורים לתת מענה מיידי לכל הנושאים של מפגשי הורים ילדים

אליהו דלל: אבל אבא שנמצא במילואים קשה לו מאוד לפנות לבית משפט, באיזו צורה הוא יפנה לבית משפט? או מי מטעמו יפנה לבית משפט? אני שואל שאלה אחרת, האם אנחנו יכולים בחוק?     

נירה לאמעי רכלבסקי: לא תוכל לסדר את זה מנהלית, זה משהו שיהיה חייב הכרעה שיפוטית, ואתה חוזר להכרעה שיפוטית

אליהו דלל: אפילו חוק פרטי

נירה לאמעי רכלבסקי: אתה חוזר להכרעה שיפוטית, לפי מה תקבע מי הבן אדם שלגביו נקבע? מי יקבע שהתקיימו העובדות לגבי אותו בן אדם שהחוק דורש שהוא חייב לשלם קנס

נירה לאמעי רכלבסקי:  מי יקבע מה קרה בפועל? במציאות?     

אליהו דלל: עוד לפני זה, ברגע שאחד ההורים נמצא במילואים ולפי החוק הוא צריך להיות גמיש או באותו מוסד שנמצא הילד והאבא נמצא במילואים והוא צריך להראות אפשרות של גמישות

נירה לאמעי רכלבסקי: אם הילד נמצא במוסד כלשהו זה משהו שאתה יכול לקבוע לגביו איזשהו סטנדרט, אבל ככל שזה נוגע לזוג אנשים פרטיים ויש להם הסדר ביניהם שלא מתייחס למה קורה בשעת חירום, מה שאני מניחה שלרוב האנשים אין, צריך לחשוב

א': עורכת דין נירה, אי אפשר ליצור סטנדרט

א':  אני אגיד לך למה, יש פה עורכי דין, יש מלא עורכי דין טובים בארץ ואי אפשר ליצור סטנדרט, הם מעל החוק

א':  אני יכול להוכיח לך פה שלא מטפלים באכיפה של גברים אם אבא מחכה לילד, אין אכיפה לזה

א':  אם את תגידי אכיפה או משהו כזה, לא קיים

נירה לאמעי רכלבסקי: יכול להיות שצריך להעמיד לרשות חלק מההורים, יש סיוע משפטי אזרחי

אליהו דלל: נירה, בואי נפתח את זה יותר

אליהו דלל:  קודם כול תודה לחברת הכנסת פנינה תמנו שטה

פנינה תמנו: שלום אדוני יושב-הראש, תודה לך על הדיון החשוב

אליהו דלל: אנחנו קיימנו לא מעט דיונים, גם את קיימת בנושא של נשות מילואים, ילדי מילואים וכך הלאה

פנינה תמנו: נכון, גם הגרושות

אליהו דלל: והיו דיונים מאוד חשובים

אליהו דלל:  אני לקחתי איזשהו פלח, איזושהי נגזרת, מאותם הורים שהם משפחות של הורים גרושים

פנינה תמנו: שהאבא או האמא במילואים

אליהו דלל: ואז כל נושא המשמורת בעצם כמעט ולא מתקיים, ואז כשהאבא או האמא יוצאת מהמילואים לכמה שעות ואז הם לא יכולים לראות את הילד כי התשובה היא אתה לא במשמורת, זה לא היום שלך

פנינה תמנו: יש מצב כזה? השם ישמור

אליהו דלל: כן

אליהו דלל:  פנינה אני שמעתי את זה ברדיו, ובעקבות זה אני החלטתי לקיים פה את הדיון הזה

פנינה תמנו: אתה יכול גם לצאת אולי בקריאה שיפנו לוועדה כדי שנבין?     

אליהו דלל: זה בדיוק מה שקרה

פנינה תמנו: ופנו?     

אליהו דלל: פנו, הנה

אליהו דלל:  נמצאים פה הורים שכרגע דיברו על הנקודה הזאת

פנינה תמנו: שהם במילואים?     

אליהו דלל: כן, שמענו גם הורה שהוא במילואים כרגע באמצעות הזום, שלא אפשרו לו כשהוא יצא לחופשה, לראות את הילד שלו

אליהו דלל:  זה לא הגיוני

פנינה תמנו: אוי ואבוי, זה נורא

אליהו דלל: המדינה, אני חושב שתפקידה, מאחר והיא לקחה את ההורה הזה

פנינה תמנו: הרווחה חייבת לאכוף את זה, בטח

א': כמה שיותר להרחיק את הרווחה לילדים

אליהו דלל: חברים, אני אתן לכולם לדבר מאחר ונכנסו לפה שתי חברות כנסת מאוד חשובות, שהן באמת מנהלות את הנושא הזה בכל הוועדות והן מכירות גם את הנושא הזה, היה חשוב לי לומר להן תודה שהן הגיעו לדיון, וגם לייצב אותן פחות או יותר על מה דיברנו, זה היה חשוב

פנינה תמנו: תודה

אליהו דלל: אני כן רוצה לומר שבמסגרת שבדקתי מדובר בערך על 4,750 זוגות

פנינה תמנו: של גרושים גרושות

אליהו דלל: כן

אליהו דלל:  שהם נמצאים במילואים, ומתוכם 95% זה בני זוג הגבר, ו-5% זאת האישה

אליהו דלל:  עכשיו זה גם מהצד השני

אליהו דלל:  גם האישה שהלכה למילואים של שבועיים שלושה ועכשיו היא רוצה לראות את הילדים, ואם הילדים נמצאים אצל הגבר גם שם יכולה להיות בעיה

אליהו דלל:  זה דבר שהוא בלתי נסבל, לחלוטין בלתי נסבל, ולצערי אני גם מבין שכנראה שאגף הרווחה או משרד הרווחה הוא לא בדיוק משתף פעולה לטובת אותו איש או אשת מילואים כי הם טוענים יש לכם בטח הסכמים, משמרות וכך הלאה

פנינה תמנו: זה מה שנאמר גם על ידי נציגות הרווחה?     

אליהו דלל: תכף, אנחנו עוד מעט גם נשמע אותם

פנינה תמנו: אנחנו מדברים על מצב שכבר בשגרה יש אפשרות להורה, ולא חס וחלילה

א': אם בשגרה לא אוכפים את זה, אז למה בזמן מלחמה יאכפו את זה?     

אליהו דלל: פנינה אני רוצה ממש למקד, כי דיברנו על נושא של נשות מילואים וכך הלאה בהרבה מאוד מובנים, גם בוועדת הכספים פיצויים וכך הלאה

אליהו דלל:  אני בכוונה עשיתי פה דיון מאוד ממוקד

פנינה תמנו: הזכות להורות בצל המלחמה

אליהו דלל: יפה

אליהו דלל:  מאוד ממוקד

אליהו דלל:  ואנחנו כרגע שמענו רק שני הורים שבאמת כאב הלב, נתתי להם את מלוא זכות הדיבור

פנינה תמנו: וואו, פספסתי, למרות שהשתדלתי ממש לקצר את הדיון אצלי

אליהו דלל: לא נורא, אבל באמת מלוא זכות הדיבור בלי הפרעה שכואב הלב לשמוע את ההורה שהוא אמר שבעצם הוא נמצא במקומות מסוימים, לא יכול לשמוע אותם בקושי בטלפון

אליהו דלל:  וכשהוא מגיע אז אומרים לו – כן; לא; אי אפשר; וכך הלאה

אליהו דלל:  לא הגיוני לחלוטין

אליהו דלל:  אוקיי בואו נשמע עכשיו את הנהלת בתי המשפט

פנינה תמנו: גם חשוב לשמוע אותם, אם יש להם בקשות, דחופות, אז צריך לדעת לתעדף את הדבר הזה אם מדובר בלוחמות או לוחמים

אליהו דלל: - - - שנמצא פה, בואו נשמע את משרד הרווחה

אליהו דלל:  מי נמצא ממשרד הרווחה פה? תציגו את עצמכם וגם התייחסות

נעמי בודל: שמי נעמי בודל, אני עובדת סוציאלית ארצית לעניין סדרי דין, תודה רבה על הדיון הזה

נעמי בודל:  לפני הכול אני רק רוצה בבקשה לומר כמה מילים

נעמי בודל:  שירותי הרווחה מהרגע הראשון, ממוצאי שבת של ה-7 באוקטובר התגייסו באופן מלא, מיידי, ונתנו מענה בכל מקום שבו היה צריך אותם, בכל מלון, בכל מקום שבו היו משפחות של חטופים, של נעדרים, של הרוגים, בכל המחנות, ביחד עם המשטרה, ביחד עם כל משרד ממשלתי אחר, כולל הובלה של הרבה מאוד תהליכים, וזה דבר שבעיניי הוא חשוב וראוי לציין אותו

אליהו דלל: קודם כול את צודקת כי בנושאים של מפונים ודברים נוספים

א': זה לא קשור

אליהו דלל: רגע סליחה, א', בוא נעשה את ההפרדה

אליהו דלל:  אני מבקש לא להתפרץ, אני אתן לכולם לדבר

א': לא, אני אגיד לך כבוד השר, יש לי אבא שנלחם עכשיו בעזה בתוך המנהרה למטה, מתחת לאדמה במנהרה, והיא אומרת לי מפונים או סלי אוכל? אנחנו שקופים בשבילכם

א':  זה לא קשור

אליהו דלל: יש לי בקשה אליך: אל תתפרץ, אני מבקש

א': האבא בתוך המנהרות שם נלחם על החיים שלו להציל את האנשים

אליהו דלל: תודה רבה, אני יודע שהנושא טעון, אני מבקש, באמת, אני לא נוהג להוציא אף אחד, אבל לא להתפרץ

אליהו דלל:  תבקש רשות דיבור אני אתן לך

אליהו דלל:       לגבי הרווחה אנחנו עשינו לא מעט דיונים, ואני חייב לנכון לציין שהרווחה נמצאת בכל מקום ועושה לא מעט עם מפונים ובנושא של פגועי נפש וכך הלאה

פנינה תמנו: ואנחנו גם מפרגנים להם תחת כל עץ רענן

אליהו דלל: אין ספק שמשרד הרווחה והשר שעומד בראשו, עושים עבודה טובה

אליהו דלל:  אני בכוונה מתמקד כרגע בנושא מאוד מאוד ספציפי, מאוד מוגדר, ובואו תתייחסו לנושא הזה בדיוק

נעמי בודל: אני אתייחס, תודה רבה

נעמי בודל:  אני רוצה לומר לגבי המספרים שניתנו כאן, המספרים הם, אני מתארת לעצמי, מדויקים

נעמי בודל:  אבל בסופו של דבר הרוב המכריע של אותם זוגות אינם מגיעים אלינו

נעמי בודל:  זאת אומרת שאני לא מכירה, ושאלתי ובדקתי, אצלנו אין, בוודאי לא מספרים כאלה

נעמי בודל:  אני בטוחה שיש זוגות הורים שזקוקים אבל צריך לשים את זה גם בפרופורציה מספרית

אליהו דלל: אני שואל שאלה אחרת

אליהו דלל:  האם מה ששמענו פה מצד האבות, המקרים האלה הגיעו אליכם?     

נעמי בודל: יש מקרים כאלה שמגיעים

אליהו דלל: ומה עשיתם איתם?     

נעמי בודל: על זה אני רוצה לדבר

נעמי בודל:  להסביר רגע את התהליך שבו אנחנו יכולים להתערב

אליהו דלל: בבקשה

פנינה תמנו: אדוני יושב-הראש, אשאל גם כמה מקרים כאלה אתם נתקלים וכמה זה בשוליים?     

נעמי בודל: אנחנו מדברים אולי על עשרות בכל הארץ, זה מה שהגיעו אלינו, אל סדרי דין

נעמי בודל:  אני לא יכולה לדעת על כל שירותי הרווחה, אני יודעת ספציפית על סדרי דין, אנחנו מדברים על עשרות

נעמי בודל:  אני אומרת את זה מאוד בזהירות מאחר ולא עשיתי

אליהו דלל: רק כדי שנבין, אנחנו מדברים על עשרות אנחנו מדברים בעצם על מאות ילדים

נעמי בודל: לא בטוח שבכל משפחה יש עשרה ילדים, אבל יכול להיות

א': על מאות גברים

פנינה תמנו: אם אתה רוצה להתקדם אז באמת

דבורה ביטון: שאלה גם כמה פונים אליהם בסוף, בטח יש עוד מיואשים שלא עושים את זה

אליהו דלל: הרשות ניתנה למשרד הרווחה, בבקשה

נעמי בודל: זה ככה רק כדי לשים את זה בתוך מסגרת המספרים שלנו

נעמי בודל:  אנחנו כמובן מתערבים על פי חוק

נעמי בודל:  עובדים סוציאליים לעניין סדרי דין יש להם התערבות שהיא אך ורק על פי חוק, כלומר או כשבית המשפט פונה אלינו בבקשה או שיש הליך משפטי כלשהו שכבר מתנהל, ואז במסגרת של סמכויות שניתנו מטעם בית המשפט אנחנו יכולים להתערב ומיד לעשות איזשהו הליך או תהליך ביחד עם ההורים ולהגיע להמלצות ולשנות זמני שהות במידת הצורך וכיוצא בזה

נעמי בודל:       אני רוצה לומר שאנחנו כבר בתחילת נובמבר הוצאנו עוד לפני, אבל בהמשך גם בנובמבר יצא, עדכון אחרון של גישה ומה אנחנו עושים במקרים שבהם מגיעים לפתחנו נושאים של זמני שהות שבעקבות שירות מילואים, בעקבות משפחות שפונו לפעמים לשני יישובים שונים, לערים שונות, למלונות שונים, ואיך אנחנו יכולים לעזור להם? ההנחיה שלנו והצורה שבה אנחנו מטפלים במשפחות האלה היא עם אמירה על גמישות, על חשיבה יצירתית, על הבנה שאנחנו רוצים כמה שיותר, כמו תמיד, כמו שזה תמיד חלק מעקרונות העבודה שלנו תמיד, לשמר את הקשר בין הורה והילד שלו, וזה משהו שמנחה אותנו ותמיד ינחה אותנו גם ספציפית בנושא הזה

אליהו דלל: זה ברור לי

אליהו דלל:  אני שואל פה משהו ספציפי

אליהו דלל:  את שמעת פה שני הורים, שני אבות שדיברו

אליהו דלל:  מה התשובה לאנשים האלה, להורים האלה? מה התשובה?     

נעמי בודל: זה בדיוק מה שאני אומרת, ההליך שלנו, היכולת שלנו להתערב במקרים שבהם אנחנו לא מעורבים חוקית, היא מוגבלת

פנינה תמנו: מה זאת אומרת לא מעורבות חוקית? רגע, אין דבר כזה

פנינה תמנו:  אם קיבלת עשרות פניות, אדוני יושב-הראש את צריכה לדעת שאם מדובר במי שנמצא בשירות צו 8, מבקש לראות את הילדים ויש מי שמסרב, את כן מעורבת חוקית, יש לך את הסמכות

נעמי בודל: איך יש לי?     

פנינה תמנו: מה זאת אומרת? ברגע שאת קיבלת את הפניה זה אומר שיש תיק ברווחה

נעמי בודל: אם קיבלתי מבית המשפט, בהחלט

פנינה תמנו: לא מבית המשפט, סליחה, במקרה אני גם עורכת דין אבל גם באה מבית של עו"סים

פנינה תמנו:  בוודאי שיש לך סמכות אם יש לך תיק במידה ויש בו איזה ניכור הורי שלא נותנים לאותה לוחמת או לוחם לראות את הילדים, אתם בהחלט יכולים להיכנס לתמונה

פנינה תמנו:       לא להיות ישר על האופציה הזאת לברירת מחדל אם אין לי אפשרות חוקית

פנינה תמנו:  תגידי מה את עושה במקרה שאת יודעת שבעוד יומיים, או שאפילו כבר עכשיו נמצא אדם, לוחם, בתוך אפטר, יצא היום, יש לו שלושה ימים אולי, אולי יומיים, אולי 24 שעות ואומר אני רוצה לראות את הילדים שלי ולא נותנים לי

קריאה: זאת לא בקשה, זאת זכות

פנינה תמנו: אנחנו מבינים, אבל ברגע שהוא מגיש את הבקשה הזאת אני רוצה לדעת מה הטיפול SOS בדבר הזה? כי להחזיר לוחם או לוחמת לעזה בזמן שהם לא ראו את הילדים זה לשבור להם את הנפש

א': תספרי לי את זה

דבורה ביטון: לא רק זה, כי בסוף אתם צריכים, במסגרת התפקיד הנהדר שאתם עושים, זה לראות את טובת הילד

דבורה ביטון:  נכון שהאבא מבקש, אבל תחשבו גם על הילד שלא ראה את האבא ויש לו זכות, אפוטרופוס טבעי

דבורה ביטון:  אז גם עם הסדרי הראייה, ובאמת, תאמינו לי שליוויתי תיקי נוער ולפעמים הילדים לצערי הופכים להיות כלי ניגוח בין ההורים וזה אסור שהם יהיו

דבורה ביטון:  כי הורים כאלה שמונעים פגישות אנחנו צריכים להגיד דרשני, כי כנראה קורים גם דברים מאחורי הקלעים, ולכן כן יש לכם סמכות

נעמי בודל: חברת הכנסת אני מאוד מסכימה עם מה שאמרתם, ויתרה מכך אני מחזקת את דבריך ולכן אני תמיד אהיה מאוד זהירה כאשר מגיעים אליי מקרים כאלה

נעמי בודל:  ואני כן יכולה לומר שרוב המקרים, חד משמעית רוב המשפחות מצליחות להתעלות לגודל הרגע ויש הסכמות ביניהם

נעמי בודל:  כאשר אין, רוב המכריע של המקרים מדובר על דברים של הרבה מעבר לזמני השהות בזמן המלחמה

נעמי בודל:  יש פה איזשהו משהו שקורה

פנינה תמנו: זה לא רלוונטי

פנינה תמנו:  האם אתם יודעים להוציא צו ביחד עם הנהלת בתי המשפט?     

נעמי בודל: אני מוכנה להסביר אם רוצים, אני מוכנה להרחיב

אליהו דלל: חבריי, אני מאוד מצטער

דבורה ביטון: זה לא נכון, נכון שהסדרי ראייה זה יום א' עד איזה, אבל עובדת רווחה שיש לה סמכות יכולה להרים טלפון לאמא ולהגיד לה שהנסיבות שונות בבקשה תאפשרי

דבורה ביטון:  לא צריך להגיע לבית משפט על כל דבר

אליהו דלל: חברת הכנסת, אני מבקש

אליהו דלל:  תראו, אני פונה למשרד הרווחה, אם אין לכם מידע או שלא קיבלתם מידע, או שאין לכם נהלים, אני מבקש, זה הזמן

יעל בלונדהיים: אני יכולה לנסות להסביר? אני משרד המשפטים

פנינה תמנו: משרד המשפטים חשוב כי אפשר לעשות פה שיתוף פעולה עם הנהלת בתי המשפט

אליהו דלל: סליחה, פנינה אני אתן לך לדבר, עוד מעט אני אתן לך לדבר, גם ליעל

אליהו דלל:  אני פונה עכשיו למשרד הרווחה, אין ספק שהנושא הזה הועלה עכשיו בצורה מאוד חמורה

אליהו דלל:  אני מניח שבשגרה יש בעיות בין בני הזוג, ולכן אם לא הייתה בעיה אז גם בזמן המלחמה הכל היה בסדר, והיו נותנים את האפשרות לראות וכך הלאה

אליהו דלל:  אין ספק שיש פה משהו שהוא מעבר בשגרה, ולכן יש פה משהו מין נקמה, ניכור, לא משנה איך נקרא לזה

אליהו דלל:  אבל אנחנו צריכים להתערב, וכשאני אומר שאנחנו צריכים להתערב כי אנחנו שלחנו את אחד מבני הזוג למילואים, אנחנו הוצאנו לו צו, ויש פה אחריות של המדינה דווקא באותה נקודה כן לעזור לאחד מבני הזוג כדי שהוא יוכל לראות את הילדים שלו בתקופה הזו

נעמי בודל: קודם כול שוב, סדרי דין, אני מקווה שליעל תינתן זכות הדיבור כדי להסביר את זה גם מבחינתה

נעמי בודל:  אבל לנו בסדרי דין יש אפשרות להתערב אך ורק כמו שאמרתי תחת ערכאה משפטית שמבקשת מאיתנו

אליהו דלל: אני שואל שאלה, נניח שאחד ההורים פנה אליכם ואתם מרימים טלפון

דבורה ביטון: אבל אם הוא בא ל-24 שעות, עד שתגישו בקשה, עד שתקבלו תשובה, עד שהשופט - - -      

פנינה תמנו: אתה צודק, בסוף אני חושבת שאתה תצטרך שיצא מפה נוהל של שיתוף פעולה בין בתי המשפט לרווחה

אליהו דלל: בדיוק

אליהו דלל:  בבקשה עורך דין יעל

יעל בלונדהיים: יעל בלונדהיים, משרד המשפטים

יעל בלונדהיים:  לסכסוכים בין הורים יש לנו כמה מסגרות חוקיות שנותנות מענה, שנותנות מעטפת, אני אתן לשם התחלה את סעיף 18 לחוק הכשרות המשפטית, שקובע בכל עניין הנתון לאפוטרופוסיותם חייבים שני ההורים לפעול תוך הסכמה

יעל בלונדהיים:  וסעיף 19 אומר שאם הם לא הגיעו להסכמה אז הם רשאים לפנות לבית המשפט

יעל בלונדהיים:  זה הבסיס שלנו לשיחה הזאת

יעל בלונדהיים:  זאת אומרת אנחנו נמצאים היום במצב שהוא מצב קשה, ודרושה פה גמישות, וכמו שאני שמחה לשמוע שרוב האנשים כן התגייסו לרגע והצליחו למצוא את הפתרונות, אבל תמיד יש כאלה שלצערנו לא מצליחים למצוא את הפתרונות

יעל בלונדהיים:       לכן השלב הראשון הוא באמת צריך להיות שיח בין ההורים ולנסות להגיע להסכמות, השלב השני הוא פניה לבית המשפט

יעל בלונדהיים:  הפניה לבית המשפט נעשית גם תחת מעטפת חוקית

יעל בלונדהיים:  יש לנו את החוק להסדר התדיינויות שקובע איך פונים לבי המשפט כשיש סכסוך במשפחה

דבורה ביטון: את שולחת אותם ליישוב סכסוך?     

יעל בלונדהיים: הדרך הנכונה היא לפתוח בקשה ליישוב סכסוך

פנינה תמנו: לא, זה לא רציני, כי אין להם זמן אפילו להתקשר לעורך דין

דבורה ביטון: אפשר לתת צעד זמני

יעל בלונדהיים: אני רק אשלים את המשפט

יעל בלונדהיים:  כמובן שבמסגרת החוק הזה יש גם אפשרות לפנות בבקשה כדי שתתקיים פגישה מהירה ביחידות הסיוע, שזה בעיניי הדרך הכי נכונה לפתור את הסכסוכים מהסוג הזה, שיושבים עם מגשר ביחידות הסיוע, או מגשרת

אליהו דלל: אני אשאל שאלה אחרת, נניח ואנחנו כחברי כנסת - - -     

יעל בלונדהיים: אני רק אשלם את המשפט

אליהו דלל: בבקשה תשלימי

יעל בלונדהיים: ואם מגישים בקשה ליישוב סכסוך אז אפשר במקביל להגיש בקשה לסעד דחוף כדי שבאופן ממש דחוף, וזה יכול להיות שעות ומקסימום ימים, שבית המשפט נדרש לדבר הזה

יעל בלונדהיים:  ולמשל אם יש לנו מקרה כמו שהוצג כאן בזום, של אדם שהוא כבר כמה חודשים באירוע הזה והוא יודע שלפעמים הוא יוצא לאפטר מעכשיו לעכשיו והמענה צריך להיות מיידי, והגמישות, שלצערנו לא נמצאת בצד השני, צריכה כללים והסדרה, אז בית המשפט יכול לקבוע שבהתראה

אליהו דלל: הפניה הזאת גם עולה כסף נכון?     

קריאה: כן

יעל בלונדהיים: רגע, בית המשפט יכול לקבוע למשך שאם האב נותן התראה של X שעות לאם, האם תוודא שהסדרי השהות מתקיימים

יעל בלונדהיים:  זו למשל דוגמה

יעל בלונדהיים:  עכשיו לגבי הטענה שעלתה לגבי הכסף

יעל בלונדהיים:  קודם כול בקשה ליישוב סכסוך היא כמה עשרות שקלים, ולא צריך להגיע בשום צורה מיוצגים, להיפך אנחנו מעדיפים שהצדדים יגיעו לא מיוצגים, וניתן סיוע ובמקרה הצורך נכנסים גם עורכי דין ליחידות הסיוע ככה שזה לא אמור להיות

פנינה תמנו: מתי בפעם האחרונה היית ביחידת סיוע?     

יעל בלונדהיים: הייתי

פנינה תמנו: מתי פעם אחרונה? לא, את תעני על השאלה הזאת

יעל בלונדהיים: הייתי לפני כמה חודשים

פנינה תמנו: לא, תקשיבי, אני חייבת לומר לך

פנינה תמנו:  בואי נתחבר למציאות

פנינה תמנו:  יוצא חייל, עד שהוא יגיע ויגיש בקשה, עד שיענו לו, עד שבכלל אם היא בכלל תתייצב או הוא יתייצב

פנינה תמנו:  לא, צריך פה עם כל הכבוד מי שיושב פה כנציגי ממשלה אתם אחראים גם על מדיניות, אתם תדאגו שזה יהיה SOS

פנינה תמנו:  צריך להיות פה מסלול SOS של טיפול וסיוע לאנשים האלה

דבורה ביטון: אני רוצה להגיד שכמו שבמקרה חירום מוציאים ילד ולא מחכים לבית משפט, זה אותו דבר, זה אותו מקרה

דבורה ביטון:  חברים, הם באים לאפטר

א': כמו שקיבלנו צו 8

א':  תעזבו את זה, כמו שקראתם לנו להילחם ולמות פה

דבורה ביטון: אתם יודעים שבתי המשפט סבבה, אבל עד שהשופטים, עד שהוא ידון בתיק הזה

יעל בלונדהיים: אני אומרת ויש פה עורכות דין שאני מקווה שיאשרו את מה שאני אומרת

יעל בלונדהיים:  הדברים האלה נעשים

דבורה ביטון: תאמיני לי 14 שנים זאת העבודה שלי

יעל בלונדהיים: יש כאן את נציגות יחידות הסיוע שיכולות לתאר את העובדה שלהן בשטח יום-יום, והדברים האלה נעשים בגמישות מלאה

יעל בלונדהיים:  למשל, נעשות פגישות באמצעות הזום, זה ממש מיידי

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  עוד מישהו רוצה לדבר ממשרדי הממשלה?     

פנינה תמנו: אולי כדאי שנשמע את יחידות הסיוע? כי לא נראה לי שיש להם נוהל

דבורה ביטון: אולי כדאי שהם ישמעו אותנו?     

אליהו דלל: מי פה מיחידות הסיוע?     

חנה לאופר: שלום, אני ד"ר חנה לאופר ממלאת מקום מנהלת יחידת הסיוע של משרד הרווחה

חנה לאופר:  אני רוצה ראשית לברך על הדיון ששם במרכז את הצורך של הילדים בקשר עם שני ההורים שלהם

חנה לאופר:  אלינו מגיעים אנשים בהקשר הנדון בשני אפיקים מרכזיים, ויעל ציינה אותם אבל אני אציין מה אנחנו עושים, אפיק אחד הוא הבקשה ליישוב סכסוך, אפיק שני הוא הבקשות הדחופות

חנה לאופר:  בחלק מהמקרים כבר הייתה פניה טרם המלחמה והמלחמה הכניסה ממד נוסף

חנה לאופר:       היו אלינו פניות בהקשר של המלחמה, חלק מהם אנשי מילואים, חלק מהם אנשים שהם לא במילואים אבל מפונים, אפילו אנשים שפונו לשני בתי מלון שונים, והיה לנו גם מקרה של סבים שפנו שהבן שלהם נרצח במסיבת הנובה

חנה לאופר:  מה שאנחנו עושים אנחנו מנסים להגיע להסכמות במקרים האלה, ובחלק ניכר מהמקרים האנשים מגיעים להסכמות

חנה לאופר:       כדוגמה גבר במילואים שהגיש בקשה כי אשתו התרחקה עם הילדים לבית הוריה, שזה מקום מרוחק, אז הגיעו להסדרי קשר ולהסכמה לתחום את משך הזמן שהאם תשהה במקום שהיא שוהה בו ואחר כך תחזור למקום שהיא הגיעה ממנו

חנה לאופר:       כאשר יש הפניות דחופות, אנחנו משתדלים הכי מהר לפגוש אותם לפעמים מהיום למחר

חנה לאופר:  מהיום להיום אני לא יודעת אם אני יכולה להתחייב, אני יכולה להתחייב להשתדל

חנה לאופר:       עוד אפשרות שאנחנו מאפשרים לאנשים, זה פגישות מרחוק

חנה לאופר:  זאת אומרת שאם יש לנו אב במילואים שהוא יכול לתקשר טלפונית, אנחנו נעשה פגישה בזום ואז כשהוא כבר ייצא אני מקווה שיהיה לו הסדר כדי לפגוש את הילדים שלו

דבורה ביטון: אבל לא תמיד אבות בסיכון כזה, בכלל לפעמים אין טלפונים

חנה לאופר: אם נמצאים בעזה אין טלפונים

א': לא, גברתי גם בצפון, את מוזמנת לבוא

דבורה ביטון: צריך החרגה גם, אולי שבתי המשפט גם יתחילו להחריג

חנה לאופר: אם יהיה שינוי בחוק, כרגע זאת מסגרת החוק

חנה לאופר:  אם יש שינוי אנחנו נפעל בהתאם

אליהו דלל: חנה, אני מבקש ממכם

אליהו דלל:  אנחנו מדברים פה על מקרים בסקאלה זה נמצא בחריג, אבל זה גם העיקר, שתבינו, בשביל זה אנחנו עשינו את הישיבה הזאת, כי זה העיקר

אליהו דלל:  זה לא עניין של רק ילד אחד או שניים, כי אם אנחנו לוקחים עשרות שמגיעות, או יותר מזה שלא מגיעות אליכם כי לא פונים אליכם כי לא מאמינים אליכם אני חייב לומר, יש פה אנשים שאומרים מראש אנחנו לא מאמינים במשרד הרווחה או בעובדות הסוציאליות ולכן אנחנו גם לא פונים

אליהו דלל:  זאת אומרת אנחנו מדברים פה על מאות ואולי אלפי ילדים

אליהו דלל:       יש לי בקשה

אליהו דלל:  קודם כול אני מאוד הייתי רוצה באופן מיידי שאתם תעשו נוהל שלכם, ביחד עם בתי המשפט, למשהו שהוא מיידי SOS, שהורה יוצא ולא קיבל את מבוקשו לראות את הילדים שלו, הוא יודע לפנות לאיזשהו מוקד מסוים שאתם בעצם תחליטו כדי שהוא יקבל איזושהי תשובה

פנינה תמנו: שזה יקבל תיעדוף מהיום להיום ואני רוצה גם להגיד שתכניס את זה לתוך הצבא

אליהו דלל: פנינה, אני בישיבה אצלך אפריע יותר

אליהו דלל: עם פנינה יש לי כרגע חשבון

אליהו דלל:  אני לא יכול להפריע אצלה, לא יכול לדבר שם

אליהו דלל:  והיא פה לקחה את כל הרשות, מבחינתי בואי שבי פה תנהלי את הדיון

פנינה תמנו: לקחתי לתשומת ליבי, בפעם הבאה אתה בא, אתה מדבר

דבורה ביטון: רגע, אתם לא באותה קואליציה?     

פנינה תמנו: אנחנו חברים, אנחנו לא צריכים קואליציה בשביל זה

דבורה ביטון: אני גם חברה

אליהו דלל: אנחנו לא באותו –, נגיד ככה: היה רצוי שתהיי בסיעה שלי, אבל לא חשוב

פנינה תמנו: או הפוך

אליהו דלל: או הפוך

אליהו דלל:  בכל מקרה נעשה ככה, מאוד היה חשוב שיהיה איזשהו מוקד או מספר במשרד הרווחה, שיהיה איזשהו נוהל שהורה ידע לפנות לאיזשהו מקום

אליהו דלל:  זה אחד, זה באופן מיידי

אליהו דלל:  הדבר הלא מיידי, אני כן חושב שאם אתם אומרים שהחוק לא מאפשר לכם, אנחנו בית מחוקקים, תגידו לנו, או שתפנו את תשומת ליבנו איזה חוק אנחנו יכולים לקדם, ויש פה שני יושבי-ראש, פנינה תמנו שטה שהיא יושב-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה והיא יודעת להפעיל דברים, וגם אני, נשב ביחד עם איזשהו בסיס שתיתנו לנו או נקודות מסוימות, נשב ביחד עם עורכת הדין או היועצת המשפטית של הוועדה, ונחשוב, אולי נקדם חוק שיאפשר לבני זוג בתקופת מלחמה לשמור על הזכויות של הילד לראות את אחד ההורים כי זה מקרה קיצוני שבו בעצם נוצר מצב שלוקחים אותו לצורה הכי קיצונית שיכולה להיות והפגיעה בסוף היא בילד, וזה מה שמעניין אותנו

אליהו דלל:       ופה, עם החוק יש לקונה מסוימת כי הוא לא לקח בחשבון את נושא המלחמה ואת נושא המילואים שזו אחריות שלנו, כי המדינה הוציאה את אחד מבני הזוג למילואים ושלחה אותו למילואים וזה התפקיד של המדינה לדאוג לילדים בדיוק בתקופה הזו

אליהו דלל:  אז זה מה שאני מבקש בעצם

אליהו דלל:  קודם כול לפנינה אני רוצה לתת כי מגיע לה עכשיו

פנינה תמנו: תודה אדוני יושב-הראש באמת דיון חשוב, ואמרת משפט מאוד יפה, אמנם הוא החריג אבל הוא העיקר

פנינה תמנו:  אני חושבת שדווקא בשל החשיבות של הנושא וטובת הילדים וגם הזכות של ההורה, בין אם זה האמא והאבא, להורות, אני חושבת שאנחנו צריכים לפתור

פנינה תמנו:  ויותר קל לטפל באירוע הזה כאשר אנחנו יודעים שמדובר בעשרות של מקרים, אולי מאות בודדות, כשזה משמח גם לדעת שמרבית עם ישראל כן מגויסים, ואני, כמי שמטפלת בזכויות של נשים גרושות למילואימניקים ונשים בכלל, אני יודעת באמת שיש התגייסות רחבה

פנינה תמנו:       אני מצטרפת לדברים שלך, יושב-הראש ואני חושבת שצריך להיות פה נוהל ממש בימים הקרובים – כי אנחנו איפשהו הרבה זמן אחרי פרוץ המלחמה – מיידי שגם צריך היות כזה גם של הרווחה, כמובן משרד המשפטים, זה צריך להיות הנהלת בתי המשפט וגם צה"ל

פנינה תמנו:      מדוע אני אומרת את זה? אחד, צריך להיות נוהל חירום שהבקשה לא צריכה להיות מהיום למחר אלא מהיום להיום ואפילו בתוך כמה שעות, וכמובן להשתמש אם צריך באמצעים חזותיים וכל מה שיוצא בכך

פנינה תמנו:  ואני כן רואה שמרכזי הסיוע, כן עשיתם בסך הכול התאמה כדי לסייע

פנינה תמנו:  מכיוון שאנחנו נמצאים במצב של חירום, בסופו של דבר גם הצבא יצטרך לדעת, ואנחנו נגייס את קצין המילואים הראשי בן ארי ומי שצריך

אליהו דלל: יש פה נציג? אוקיי, בזום, תכף נעלה אותו

פנינה תמנו: מצוין

פנינה תמנו:  שאם נגיד יש אפטר ונצטרך לתת עוד יום או עוד יומיים, גם יתאפשר הדבר הזה לחיילת או לחייל שנמצאים במילואים

פנינה תמנו:  אני כן חושבת שצריך לצאת מהתפיסה הזאת של יישוב סכסוכים שזה דבר מאוד חשוב, אבל בצוק העיתים יש לו את התהליך שלו

פנינה תמנו:  אנחנו לא הולכים לפתור את כל יישוב הסכסוכים, ובין היכולת ליישב את הסכסוך לבין הצורך להגן על הזכות אתם תלכו על הצורך להגן על הזכות בתקופה הזאת

פנינה תמנו:      הדבר האחרון כן לאפשר להם אם הם צריכים ייצוג, אולי אם הם צריכים את הסיוע המשפטי כן להכניס אותם לתמונה בעניין הזה שבתוך הנוהל אם צריך עורך דין

נירה לאמעי רכלבסקי: זאת החולייה הכי חשובה, זאת החולייה שבה הם נכנסים שיש להם טלפון בלי מבחני זכאות, הזכאות היחידה זה שאתה במילואים ויש לך בעיה

פנינה תמנו: כן

נירה לאמעי רכלבסקי: ואפשר לעשות את זה

נירה לאמעי רכלבסקי:  כי מפה הם נכנסים לתמונה, כשיש להם טלפון של מישהו שיכו לסייע להם משפטית אם יגיעו למסקנה שהמנגנון של יישוב סכסוכים הא היחיד שיש כרגע משפטית והוא ייערך לתת מענה

פנינה תמנו: נכון, צריך לפנות לעורכת דין נוחי פוליטיס ולהגיד לה, אני בטוחה שהם יתגייסו לנושא הזה ואם צריך להעמיד עורכי דין אז גם יעמידו

נירה לאמעי רכלבסקי: אפשר אפילו בתקנה לשעת חירום בעניין הזה

אליהו דלל: תודה

אליהו דלל:  חברת הכנסת דבי

דבורה ביטון: כבוד יושב-הראש תודה על דיון מאוד חשוב

דבורה ביטון:  לצערי אירועים מהסוג הזה קורים גם בלי מלחמה, קל וחומר שעכשיו אנחנו נמצאים במלחמה, וכפי שכבוד יושב-הראש אמר צו 8 זה המדינה החליטה שהם עכשיו לא יוכלו לעמוד בהסדרי הראייה שלהם ולכן הדברים צריכים להשתנות

דבורה ביטון:      צריך לעשות החרגה במקרים, ואגב זה נכון גם כשאתם תעשו איזושהי החלטה היא חייבת להיות גם לגבי המפונים כי אני רואה גם את המלחמות היום

דבורה ביטון:  כמי שליוותה הורים לדאבוני יש הורים שהילדים הולכים להיות חפץ למאבק עם הצד השני

דבורה ביטון:  אסור לנו, אנחנו צריכים לראות את טובת הילד

דבורה ביטון:  שני ההורים הם אפוטרופוסים, לפעמים היום כבר אין משמורת יש הורות משותפת, בית המשפט גם שינה את גישתו

דבורה ביטון:  ולכן אני חושבת עובדי הרווחה, עובדים סוציאליים והסיוע המשפטי שגם הייתי עורכת דין מייצגת, עושים עבודה נפלאה

דבורה ביטון:  לפעמים הכלים פחות בידיים שלהם ולכן כפי שבית משפט יודע להסמיך את העובדת הסוציאלית בהרחבת הסדרי ראייה, בשינוי הסדרי ראייה לשנה וזה קורה בבתי המשפט, אני חושבת שצריך לתת להם את השיקול, ולאפשר להם

דבורה ביטון:      יישוב סכסוך זה תהליך זה יכול לקחת חודש וחצי עד שמזמינים, סעד לא תמיד גם מתפנים, לפעמים זה רבני, בית משפט, תפיסה מטורפת

דבורה ביטון:  אין מקום

דבורה ביטון:  ילדים צריכים לפגוש את ההורים, אם אין חלילה סכנה עובדת סוציאלית בדרך כלל מכירה את התיק

דבורה ביטון:  להרחיב את הסמכות המשפטית ולומר שיש לו את הסמכות לשנות וזה יהיה משהו שיהיה כתוב

דבורה ביטון:  ועל פי חקיקה

דבורה ביטון:  יש להם מספיק סמכויות ואננו לא יכולים לגרום לאבא, ובמיוחד לא לילד שלא ראה את הילד חודש או חודשיים, לא לראות את אביו עם כל הכבוד לאמא וההיפך

דבורה ביטון:  ולכן אני חושבת שהצד הכי נכון הוא להסמיך היום וכן שבתי המשפט גם יבינו, וצריכים את ההחרגה בכלל במציאות השונה, אני לא אומרת לעשות את זה גורף

דבורה ביטון:  אבל מלחמה, מפונים, מציאות, לא יבוא על גבם של ילדים

פנינה תמנו: דבר נוסף ששכחתי וחשוב ביותר זה גם לדעת להקפיא הליכים

פנינה תמנו:  שלא יהיה מצב שבן אדם בלחימה או מישהי נמצאת בלחימה ולוקחים החלטות הרות גורל

א': הם לוקחים הרבה כאלה ויש מחטף בזה עכשיו

אליהו דלל: א' אתה רוצה לומר משהו? כן, בבקשה

א': כן

א':  קודם כול אני רוצה להודות לשתי חברות הכנסת, אני רואה אותן הרבה זמן פה נלחמות ולא רק לנשים, הן נלחמות בשביל צדק ותודה רבה

א':  אני רוצה לספר לכם משהו שאתמול אני יושב עם חבר בטלפון, אני לא יכולתי לדבר עם הילדים שלי היום, לא כי האישה, הגרושה, לא נתנה לו, כי עוד עובדת סוציאלית לא אישרה את זה

א':  יש הרבה עובדים סוציאליים שעושים את הניכור הורי

א':  כן, כבר כבוד השופט ארז שני כבר רושם את זה ועוד כמה שופטים

א':  הם חרגו מהסמכות

א':  ואתמול הוא הפחיד אותי באיזשהו מושג, כי גם אני הייתי אומר את זה בעבר, בכל לילה שהייתי עולה לאיזשהו סיור, שהשם לא ייקח אותי עכשיו כדי שאני אוכל להיפרד מהילדים שלי פנים אל מול פנים

א':       אז אני מבקש ממכם, מכולכם פה, בייחוד העובדים הסוציאליים, תשאירו את האגו מאחורה

א':  כן, אתם מעל כולנו, אף אחד לא רוצה לבוא לייעוץ המשפטי, שום אבא שאני מכיר, וזה לא עשרות, זה מאות

א':  אף אבא לא רוצה לפנות לרווחה ואף אמא לא רוצה גם היום לפנות לרווחה כי זה כבר לא מגדרי

א':  ואני אומר לכם, עכשיו זה צעד של מלחמה, ושהשם מרחם מה מצפה לנו בקרוב

א':  יהיו פה הרבה אנשים שמקריבים את החיים שלהם

א':      אני לא צריך כשאני עולה לציר לדובב או לאיזשהו מוצב שחוטף על ימין ושמאל, להגיד לו אבא, אני אשתף אותכם בשיחה האחרונה שלי עם הקדוש ברוך הוא, אבא כפרה עוד קצת

א':  ואז אתה רואה את היציאות, אתה אומר עוד קצת בבקשה עוד קצת, שהבן שלי והבת שלי יראו אותי, שאני איפרד מהם כמו שאני צריך להיפרד

א':       זה לא רק מהאימהות שלא נותנות לראות את הילדים, וזה לא האבות שלא נותנים לראות את הילדים, זה גם הרבה עובדים ועובדות סוציאליים שהם פוגעים בילדים תחת החוק

א':  וחברות הכנסת כאן שנמצאות הן עורכות דין מהמניין ואי אפשר לסובב אותן עם הדבר הזה והן יודעות שאני אומר את האמת

א':  ויש פה עוד עורכות דין שיודעות שאני גם אומר את האמת

א':  עורכי הדין שלי נלחמים עליי, שהכל תקין, אבל יש הרבה הורים שפוסלים אותם וזה לא עשרות, זה מאות של גברים שנמצאים בשטח, אם זה מעל האדמה ואם זה מתחת לאדמה

אליהו דלל: 100%, תודה א'

דבורה ביטון: כבוד יושב-הראש אני רוצה רק לדייק שלא חלילה יתפרש שעובדים סוציאליים חלילה וחס

א': לא כולם, יש הרבה טובים

פנינה תמנו: חשוב מאוד שתגיד את זה למיקרופון

א': יש הרבה עובדים סוציאליים, אני אמרתי גם להם את זה

א':  יש הרבה עובדים סוציאליים טובים

פנינה תמנו: צריך לא להכליל

פנינה תמנו:  יש דברים שצריך לטפל בהם אז מטפלים

אליהו דלל: תודה על ההערה, אסור לנו להכליל

אליהו דלל:  בזום יש לנו את הנהלת בתי המשפט?     

פנינה תמנו: וגם שלא יובן שאם יש מקרה של חשד לפגיעה של הורה כזה או אחר, בוודאי שאנחנו לא רוצים שיהיה שום מסלול מהיר

אליהו דלל: בוודאי

אליהו דלל:  בתי המשפט מי נמצא מבתי המשפט?     

פנינה תמנו: אולי מהצבא יש מישהו?     

אליהו דלל: דרך אגב יש לנו ממשק בין משרד הביטחון למשרד הרווחה כדי לדעת מי באמת נמצא במילואים?     

יעל בלונדהיים: היו ממשקים מסביב

אליהו דלל: לא מדבר על היו, אני שואל על היום, האם יש ממשק?     

פנינה תמנו: הנה יוסרי יועץ קצין מילואים ראשי

פנינה תמנו:  אולי ייתן לנו?     

אליהו דלל: אוקיי בוא תעלה מישהו ממשרד הביטחון

יוסרי זין אלדין: קודם כול אדוני יושב-הראש תודה על הדיון

יוסרי זין אלדין:  אני אתייחס מנקודה שעלתה לפני כן לגבי לאפשר לאותם אנשי מילואים, חיילים וחיילות מילואים, יותר לצאת ולהרחיב טיפה את החופשה

יוסרי זין אלדין:  קודם כול אנחנו נחדד את זה למפקדים

יוסרי זין אלדין:  בנוסף המפקדים הרי מוכוונים לדבר הזה ולטיפול בחיילים שלהם כי בסוף מפקד בהיותו מפקד יש לו אחריות כלפי אותו חייל, על כל המשתמע מכך, וכמובן שמן הסתם זה יהיה גם תואם לצורך המבצעי וליכולות המבצעיות אבל כן נחדד את זה לרמה למטה

יוסרי זין אלדין:       בעניין של העברת הנתונים, אני חושב שזה משהו שכן אפשר להתגבר עליו, אפשר להגיש מה שנקרא נוהל טופס א'

יוסרי זין אלדין:  מגישים אותו ואז הסוגייה נבחנת ואפשר יהיה לדעתי להעביר את הנתונים

אליהו דלל: זאת נקודה מאוד חשובה כי משרד הרווחה, מסתבר שלא תמיד יש לו את הנתונים, וחייב שיהיה ממשק בין משרד הרווחה כדי לדעת באמת על מי מדובר? כמה מדובר? כדי שבאמת יוכלו לטפל אם תהיה בקשה כזאת

יוסרי זין אלדין: חד משמעית

יוסרי זין אלדין:  אז אפשר להגיש נוהל סדור של טופס א' וזה יטופל

יוסרי זין אלדין:  תודה לכם

אליהו דלל: אוקיי

אליהו דלל:  תנו לו להשלים ואני אתן לכם לשאול ואתו גם שאלות, בואו לא נתפרץ בבקשה

אליהו דלל:  אתה יכול להמשיך אם יש לך משהו לומר

יוסרי זין אלדין: אני סיימתי אדוני

אליהו דלל: אז יש אליך שאלות, פנינה בבקשה

פנינה תמנו: אנחנו יש לנו ניסיון בכנסת שזה חשוב לחדד למפקדים שיתחשבו והכול, אבל אנחנו לא בונים על טוב ליבו של מפקד כזה או מפקדת כזו או אחרת, אנחנו חשובים, אדוני יושב-הראש, אני ממליצה שאתה כמו שאמרת

אליהו דלל: במסקנות שלנו אנחנו מאוד נשמח שיהיה איזשהו נוהל ברור וגם הנוהל הזה יופץ בין המפקדים, וגם הקשר או הממשק בין משרד הרווחה לבין הצבא, שהוא יהיה קשר הדוק שאפשר יהיה לטפל בנושא הזה מהרגע להרגע

פנינה תמנו: נכון, ועוד מילה

פנינה תמנו:  לומר מילה טובה לקצין מילואים ראשי בן ארי, לכם, לכל הצוות שם

פנינה תמנו:  אתם עושים עבודת קודש בחודשים האחרונים יד ביד כאן איתנו בוועדות השונות

פנינה תמנו:  ישר כוח על הדאגה למילואימניקים וגם למילואימניקיות

פנינה תמנו:  אז מילה טובה

אליהו דלל: אין ספק שזה מחזק גם את החוסן הנפשי של אותם אנשי מילואים

אליהו דלל:  בבקשה מי רצה לשאול?     

מירב כהן: עורכת דין מירב אהרון

מירב כהן:  אני רק רוצה לפנות ולהבין את אותו טופס שהוא אמר שאפשר

מירב כהן:  בעצם אותו חייל בשירות מילואים פונה למפקד שלו, מציף את העניין בפני המפקד שלו, מעלה את הטופס זה מגיע למש"קית ת"ש והם מפנים את זה לרווחה? איך?     

פנינה תמנו: מאיפה עורכת הדין?     

מירב כהן: עורכת הדין מירב אהרון, אני מייצגת את אחת מאותם אבות שהגיעו לפתחו של יושב-הראש

אליהו דלל: אין שום בעיה, יש פה רק שאלה מה הפרטים בטופס ולאן זה עובר?     

יוסרי זין אלדין: אז התייחסתי בטופס, רמת הטופס הוא מכוח חוק הגנת הפרטיות, זה טופס שקשור להעברת המידע בין מוסדות ובין גופים, הוא לא טופס שממלא אותו החייל אני רואה שלא הובנתי נכון

יוסרי זין אלדין:  חייל כמובן אם הוא פונה בבקשה שהוא צריך עוד יום למפקדו, אז בסוף המפקדים הם אלה שבהתאם לצורך המבצעי מן הסתם, הוא בסוף שיאפשר לו את השחרור לעוד יום, לעוד חמש שעות לעוד 24 שעות, בהתאם לצורך

פנינה תמנו: או לא יאפשר

מירב כהן: זו לא השאלה שלי

מירב כהן:  אני לא מדברת על זה, השאלה שלי האם אפשרי לעשות איזשהו נוהל כזה מבחינת הצבא שהמפקד יהיה מחויב להציף את הנושא הזה

פנינה תמנו: שהוא יהיה חייב - - - להסדרי ראייה

מירב כהן: זה לא רק הסדרי ראייה, זה גם שיחות טלפון, זה הדבר המינימלי

מירב כהן:  להציף את זה בפני מש"קית ת"ש, אותה מש"קית ת"ש למעשה מחויבת לפנות לרווחה ולהעלות את המקרה הזה בפניהם וכמובן שאז הם יקיימו את אותו נוהל

יוסרי זין אלדין: שוב פעם אני רוצה להתייחס לנקודה הזאת

יוסרי זין אלדין:  היו פה חיילים שנמצאים בגבול הלבנון בסיורים, ויש פה והתייחסו לפני כן בדיבור, ויש חיילים שנמצאים מעבר לגבול או בתוך עזה, ולכן לעשות איזה נוהל עכשיו שמחייב את המפקד ביום הזה והזה להוציא אותו מתוך אזור לחימה, אני לא בטוח שזה יכול לקרות

אליהו דלל: לא זו הייתה הכוונה, אבל כן חשוב לאפשר לאותו הורה להיות בקשר עם הילדים שלו בצורה יותר גמישה

פנינה תמנו: כן, שיהיה נוהל במידת האפשר

פנינה תמנו:  זאת אומרת נגיד שוחרר מישהו יצא מעזה, קיבל שלושה ימי אפטר, יומיים, לאפשר לו יותר

פנינה תמנו:  בדרך כלל זה 48 שעות או 24 שעות, שזה לא יהיה לשיקול דעתו וטוב ליבו של המפקד

פנינה תמנו:  אגב, לא כל מילואימניק רוצה עכשיו מש"קית ת"ש בת 18-19 שתטפל בו, לא חלילה שאני מזלזלת

פנינה תמנו:  זה צריך להיות נוהל ברור במידת האפשר המבצעית

פנינה תמנו:  אנחנו לא מדברים על דברי בלתי אפשריים אבל זה צריך להיות מעוגן שזה לא יהיה לחסדים

יוסרי זין אלדין: נרשם

אליהו דלל: אוקיי, בבקשה, מירב עוד משהו? את רוצה לספר על משהו שאת יודעת או שיש לך רעיונות איך לפתור את הבעיה?     

מירב כהן: גם יש לי רעיונות

אליהו דלל: אז בבקשה, זו ההזדמנות

פנינה תמנו: קודם כול תספרי בקווים כלליים בלי השמות

מירב כהן: אז אני אספר על כמה מקרים שהגיעו לפתחי

מירב כהן:  אחד מאותם אבות, גם מוצב בגבול לבנון, והעליתי פה נושא אפילו של שיחת טלפון שהאמא למעשה אפילו לא מאפשרת שיחת טלפון

מירב כהן:  לוקחים ממנו את הטלפון, הוא נכנס ללחימה הוא יודע שיומיים הוא לא יכול לשוחח עכשיו, הוא יכול להתקשר בשעה 06:30-07:00 היא אומרת לו הילדים ישנים, כרגע אתה לא יכול לשוחח איתם, אני לא מאפשרת את זה, וכך למעשה הוא נכנס ללחימה

מירב כהן:       לא רק זה, גם אותם ימים שהם הסדרי השהות שלו ולמעשה כל הסיפור ששמעתם פה מאותו אבא גרוש שעלה פה לזום

מירב כהן:  אלו הסיפורים שאנחנו שומעים שבאמת מגיעים לפתחנו, זה מצד אחד

מירב כהן:  מצד שני גם אנחנו שומעים את אותם סיפורים של אותם אימהות או אבות שנשארים בבית עם הילדים ואנחנו שומעים גם את הקושי שלהם

אליהו דלל: תראי, הקושי של נשות המילואים הוא ידוע

פנינה תמנו: הגרושות, אנחנו מטפלים בזה

פנינה תמנו:  כולל העברה עכשיו של התקציבים והקצבאות ישירות אליהם

פנינה תמנו:  אנחנו לא נפקיר את זכויות הנשים ובני הזוג שמגויסים בעורף

פנינה תמנו:  אבל מה עשית באירוע הראשון, למשל?     

מירב כהן: פניה לבתי המשפט גוררת אחריה, קדם כול אם הם מגיעים למצב הזה שהם יכולים לפנות אלינו כדי שנפנה עבורם או בשמם לבית משפט

מירב כהן:  לעניות דעתי מדובר על מספרים הרבה יותר גדולים

פנינה תמנו: לא, שאלה, פנית לבית המשפט? זה מעניין אותי מה קרה במציאות, כמה זמן קיבלתם תשובה?     

שמרית לבייב: סליחה רגע, אני רוצה להקדים ולומר

שמרית לבייב:  עורכת דין שמרית לבייב, אנחנו המייצגות

שמרית לבייב:  אני רוצה להסביר משהו, אנחנו מבינים שלפנות לבית המשפט זה עלויות

פנינה תמנו: אבל עכשיו היא אמרה

שמרית לבייב: לפני כן, אני רוצה ללכת צעד אחד אחורה

שמרית לבייב:  אנחנו הגדלנו ראש ופנינו לבא כוח של הצד השני, בעצם אנחנו נתונים לחסדים כביכול לפני שאנחנו מגיעים לבית המשפט, לצד השני במכתב

פנינה תמנו: אוקיי, סירב

פנינה תמנו:  תתקדמי איתי, תלכי איתי רגע יד ביד

פנינה תמנו:  הלכת לבית משפט, כמה זמן לקח לך?     

מירב כהן: בין 7-10 ימים תגובת הצד השני

מירב כהן:   בתי המשפט מוצפים וזה ידוע, זו עובדה ידועה

אליהו דלל: ברור לי, אנחנו לא מאשימים לא אתכם ולא את ההנהלה, עוד מעט נשמע גם את ההנהלה

אליהו דלל:  אנחנו רוצים לתת פה קדימות, עדיפות, גמישות, כי יש פה חלון קטן מאוד שבו איש המילואים או אשת המילואים יוצאת

פנינה תמנו: זה התפקיד שלנו, לפתור את הבעיות האלה

מירב כהן: אי אפשר גם לתת התייחסות קולקטיבית

מירב כהן:  אנחנו מדברים על נושאים - - -     

שמרית לבייב: אנחנו מדברים גם להערכתי על מספרים יותר גדולים ממה שציינתם

אליהו דלל: אני תיארתי לעצמי

אליהו דלל:  חברים, לא הייתי מנהל את הישיבה הזאת אם הייתי יודע שמדובר על בודדים

אליהו דלל:  ברגע שהבנתי, לפחות ממה שאני קיבלתי התרשמות, שעשרות פונים ומאות לא פונים אז הבנתי שיש פה בעיה גדולה מאוד מבחינת ההיקף, כי הילדים, אתה צריך להכפיל את המקרים לפחות בממוצע של שלושה ילדים, ואז אם יש פה מאות, תכפיל לאלפי ילדים וזה הפריע לי

אליהו דלל:  כי מה שאנחנו בעצם דנים פה זה בנושא של זכויות הילד

אליהו דלל:  אותי לא מעניין כרגע מה האבא עושה או מה האמא עושה, מעניין אותי הילד שנופל בין הכיסאות בזמן המלחמה כאשר מי שאחראי על מי שיצא למילואים זו המדינה

אליהו דלל:  ולכן המדינה צריכה פה לתת את הכלים, את הפלטפורמה, הן מבחינת נוהל או אפיל וחוק

אליהו דלל:  ואם צריך לעשות חוק נעשה חוק

פנינה תמנו: ממש תודה לך אדוני יושב-הראש, זה לא מובן מאליו

פנינה תמנו:  כי אנחנו יצרנו פה בבית הזה ובכל הוועדות נהלים של חירום בהמון תחומים, אבל אף אחד לא הסתכל רגע על הילדים האלה

שמרית לבייב: סליחה כבוד יושב-הראש אני בשבוע שעבר צפיתי בוועדה שהתכנסה פה בנושא של ילדים של משרתי המילואים הנשואים

אליהו דלל: נכון

שמרית לבייב: ופתאום התחילו להבין רק את קצה מה שעוברים ילדים להורים גרושים

שמרית לבייב:  תבינו, תבינו, בתוך מערכות החינוך, בתוך בתי הספר

פנינה תמנו: כן אבל הערך המוסף שלך, גברתי עורכת הדין, הייתי רוצה לשמוע מכן יותר את השטח

פנינה תמנו:  כאשר נתתם לנו, למשל עדות על כך כעורכות דין שזה לוקח שבעה ימים, אז אנחנו מבינים שזו המציאות

שמרית לבייב: הבעיה מאוד חמורה

שמרית לבייב:  בגלל זה אנחנו פה

אליהו דלל: אני רוצה לשמוע את הנהלת בית המשפט ואחר כך אנחנו נמשיך את הוויכוח

אליהו דלל:  הילה בוסקילה?         

מישל בוסקילה: כן, הילה בוסקילה, הנהלת בתי המשפט

אליהו דלל: שלום לך הילה

מישל בוסקילה: אני רציתי קודם כול להגיד, מסיבה של תקלה כלשהי, אנחנו זומנו לדיון 10 דקות לפני תחילתו ולכן לא הספקתי להיערך לבחון נתונים ולבדוק את הדברים אצלנו

אליהו דלל: מתנצל

מישל בוסקילה: אני פשוט כתבתי לי את הדברים תוך כדי הדיון וככל שנדרש להתייחס לדברים ספציפיים אנחנו נשיב לוועדה בכתב בהקדם האפשרי כדי להעביר את ההתייחסות שלנו לדברים

אליהו דלל: 100%

פנינה תמנו: אבל תתייחסי לדברים שכן שמעת

פנינה תמנו:  אמרו פה שאם יש דיון דחוף של מי שיצא לאפטר זה כרגע לוקח שבוע

פנינה תמנו:  ביקשנו שיהיה נוהל דחוף, אנחנו רוצים שתעשו ביחד עם הרווחה, משרד המשפטים, סיוע משפטי ומרכזי הסיוע לגישור, אנחנו חייבים שזה יצא דחוף

אליהו דלל: הילה, אני רוצה שתביני, שבעצם מאוד חשוב לנו שלפחות הנהלת בית המשפט תבין את המשמעות של ההורים הגרושים במצב של מלחמה

אליהו דלל:  כי פה אנחנו מדברים בעצם שהורה שיוצא לאפטר או לכמה שעות בזמן מלחמה חשוב מאוד שהנהלת בית המשפט תיתן לזה איזושהי עדיפות מסוימת, כי זה ממש דחוף

פנינה תמנו: אדוני יושב-הראש הם יכולים לשים שופט ספציפית על הדבר הזה בכל בית משפט

א': בכל בית משפט יש לך שופט שהוא נשאר בכוננות כדי להאריך מעצר או משהו כזה

א':  ופה זה פלילי, ולמה זה פלילי? כי מתעללים בילד

א':  כשהילד לא רואה את אמא שלו ואת אבא שלו מתעללים בילד

אליהו דלל: חברים, אין ספק שבית המשפט צריך לתת את דעתו ואת הדחיפות של זה ולכן אנחנו מקיימים את זה פה

אליהו דלל:  דרכך כמובן הילה, אני מאוד מבקש שהנהלת בית המשפט תיקח בחשבון, אני מניח שיש שופט כונן לענייני משפחה

אליהו דלל:  האם יש דבר כזה? אני מניח

קריאה: כן

אליהו דלל: יש

אליהו דלל:  אז הנושא של הגרושים וילדי הגרושים צריך להיות ממש בדחיפות במצב מילואים, אני לא מדבר על מצד שגרה, מדבר על מצב מלחמה ומצב מילואים, זה נושא שאני מבקש ממכם

אליהו דלל:  בסדר? תתייחסו לנושא הזה, היו פה עוד כמה שאלות, אני מאוד אשמח אם תגישו את זה גם בכתב, אני מודה לך על כך הילה

אליהו דלל:  מי עוד יש לנו בזום, או שביקש?     

ט' ד': סליחה אדוני יושב-הראש, אני ט' ד', אני רוצה רק לומר לגבי הרווחה מדוע רוב ההורים נורא מפחדים לפנות לרווחה? מכיוון שהולכת להיות הוצאת ילדים ממשמורת של ההורים בצורה חריפה ביותר, וזה חסוי, פשוט חסוי בתוך הרווחה

ט' ד':  הרווחה הוא גוף בפני עצמו, וכל מי שמתקרב אליו הוא פשוט בולע אותו

ט' ד':  אנחנו פשוט נלחמים בגוף הזה ושנים ונורא קשה

אליהו דלל: אבל מה זה קשור עכשיו למצב?     

ט' ד': זה מצב החירום, זה מצב חירום שילד רוצה לראות את ההורה שלו הוא חייב לעבור דרך הרווחה והרווחה בעצם לוקחת את הציפורניים שלה ופשוט האינטרס

פנינה תמנו: לא סליחה

פנינה תמנו:  רבותיי אני אומרת לכם, אני תמיד בוחרת להיות חברה בוועדה לקידום זכויות הילד מ-2013, ואני חושבת שהרווחה עשתה כברת דרך מאז דוח סילמן ועוד דברים

א': ומה מבקר המדינה רשם על זה בפעם האחרונה?     

פנינה תמנו: אני באמת אומרת לכם, שחררו מהתיאורים האלה, להיפך, אנחנו רוצים לפתור, אני בטוחה שאם יש עדיין ליקויים אפשר לפתור אבל לא לעשות דמוניזציה

ט' ד': גברתי, לא לקטוע אותי בבקשה

פנינה תמנו: אני אקטע אותך כמה שאני חושבת לנכון גברתי, איזו חוצפנית

אליהו דלל: סליחה, הנהלים פה שמוזמנים לא יכולים לקטוע חבר כנסת, אבל חבר כנסת יכול לקטוע ולשאול

ט' ד': אני לא קטעתי, אני ביקשתי רשות ואני רוצה לסיים בבקשה

ט' ד':  וכתוצאה מכך שהם רוצים להוציא ילדים, אין לי מושג כנראה מדובר בתקציבים מטורפים, וזו בעצם דרך מסוימת לנצל את המצב הנתון

ט' ד':  אז אני כן אפנה ואבקש מכבוד יושב-הראש שייצא אפילו איזשהו חוק שבזמן מלחמה לא להוציא ילדים מחזקת ההורים, חד משמעית, כי יש דבר כזה, עושים את זה, לפחות להקשיב לקול הזה

קריאה: רק במקרה חירום

פנינה תמנו: אז אני אומר גברתי, אם יש ילדים בסיכון וצריכים לצאת מהבית אז הם ייצאו

פנינה תמנו:  אנחנו לא מדברים על מקרים, כל מקרה הוא לגופו, כל ילד הוא עולם ומלואו

פנינה תמנו:  כמו שאנחנו יודעים דווקא כיושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה, דווקא שיש לי את ה-integrity לבוא ולומר במקום שיש מילואימניק גבר שלא רואה את הילדים, אנחנו נעשה הכול ביחד איתך להפוך את העולם כדי להגן על הזכויות של הילדים ושל המילואימניק, אני חושבת שמין הראוי לא להגיד אמירות שאת לא היית רוצה לקחת על עצמך אחריות על ילד שעכשיו סובל בבית וצריך להוציא אותו

פנינה תמנו:  אבל למה לי להתווכח?     

אליהו דלל: סליחה - - -     

ט' ד': אדוני, אני לא מוכנה

אליהו דלל: סליחה, את לא יכולה להתערב במה שאני רוצה לומר

ט' ד': אני מצטערת אבל גם אני נפגעת רווחה, הילדים שלי הוצאו מחזקתי ללא שום סיבה

ט' ד':  נכון שזה כרגע לא הנושא, אני בסך הכול באתי לעזור מכיוון שבאמת הולכת להיות פה סכנה ממשית מאותו גורם

אליהו דלל: תודה רבה, שמענו

אליהו דלל:  אני רק רוצה שתביני את הנהלים פה

אליהו דלל:  את הרשות אתם מקבלים מיושב-הראש, ואין לכם זכות לומר משהו בלי שאת מקבלת רשות

אליהו דלל:  בסדר? תודה רבה

אליהו דלל:       יש פה עוד מילואימניק שנמצא בזום? בבקשה בוא נשמע, שלום לך

דניאל עטר: שלום רב

דניאל עטר:  אני לא חסוי, אני דניאל עמירם, מייסד ה

דניאל עטר: ל

דניאל עטר: ב העמותה שוויון בהורות, אני חייב לבוא ולהגיד דבר פשוט, קודם כול הבעיות הקיימות שיש כרגע בגלל המלחמה הן היו קיימות גם לפני כן

דניאל עטר:  מה שקורה במלחמה פשוט שם את כל הבעיות האלה על סטרואידים, זו הבעיה הכי גדולה

דניאל עטר:       אחת הבעיות הכי גדולות שאנחנו רואים בבתי המשפט לענייני משפחה, כשבעצם אתה רוצה לפנות אליהם לוקח הרבה זמן לנהל הליך שם, גם אם אתה רוצה לבוא ולהגיש בקשה, שולחים את זה לצד השני ועד שמתקבלת תגובה עובר זמן וזו בעיה

דניאל עטר:  צריך לעשות איזשהו הליך

אליהו דלל: זה בדיוק מה שדיברנו עם הנהלת בתי המשפט, שמעת אותנו

דניאל עטר: צריך לעשות הליך שהוא דומה לצו הגנה שחייל שמגיע לאפטר יוכל להגיע ולסדר את כל הדבר הזה כבר בדיון אחד

אליהו דלל: דיברנו על זה

אליהו דלל:  יש לך עוד משהו להוסיף?     

דניאל עטר: כן, יש לי עוד הרבה דברים להוסיף

דניאל עטר:  העניין של הפרת זמני שהות, אין לזה שום אכיפה, אין לזה שום כלום

דניאל עטר:  פשוט אישה יכולה לבוא ולהחליט שהיא לא מביאה את הילד, נקודה

דניאל עטר:  אף אחד לא עושה לה כלום , אף אחד לא מטפל בזה

פנינה תמנו: יכול להיות גם גבר

דניאל עטר: יכול להיות גם גבר, את צודקת פנינה

דניאל עטר:  אני אומר שאין אכיפה של משטרת ישראל, הם סוגרים את התיקים האלה בסיטונאות, ממש מידי פעם הם מגישים איזשהו כתב אישום בנוגע לזה, אבל בפועל יש כנראה איזושהי מדיניות של משטרת ישראל לא לבצע אכיפה וזה משהו שצריך להשתנות

דניאל עטר:       אני חייב להגיד משהו, צריך לעשות הבדלה בין זוג שנמצא בהליך גירושים לבין זוג שיש פסק דין כבר

אליהו דלל: לא, סליחה, יש לי בקשה אליך, אני מקיים דיון מאוד נקודתי

אליהו דלל:  היה דיון אצלי גם בנושא של ניכור הורי אבל הוא כללי

אליהו דלל:  אני מדבר כרגע רק על הנושא של ההורים שנמצאים במילואים

אליהו דלל:  תתייחס לנקודה הזאת בדיוק ובקצרה

דניאל עטר: זה מה שאני מנסה להסביר

דניאל עטר:  צריך לעשות הבדלה בין מישהו שנמצא בהליך גירושים בפועל, שיש הליך שמתקיים, לבין זוג שיש כבר הסכם

דניאל עטר:  ברגע שיש הסכם אז ברגע שאתה עושה דיון אחד בבית משפט, אתה לא צריך לעבור את כל הטלטלות האלה

אליהו דלל: לא, אבל אתה מדבר על מישהו שנמצא במילואים

פנינה תמנו: לא, אז אני רוצה לעזור לו, נגיד של פרודים שעל הנייר נשואים אבל הם גרים בבתים נפרדים נגיד, אותו מילואימניק על פניו הוא לא גרוש

דניאל עטר: לא קשור לעניין

אליהו דלל: האמת, לצערי לא הבנתי

נירה לאמעי רכלבסקי: הוא מדבר על אנשים שלא מוכרים

דניאל עטר: אם יש הליך משפטי שפועל, אותו חייל שנמצא במילואים יכול לבוא ולפעול דרך המסגרת המשפטית, אבל איפה מתחילה הבעיה? ברגע שיש הסכם

דניאל עטר:  ברגע שיש פסק דין אז אותו בן אדם צריך לפתוח הליך מחדש

דניאל עטר:  שם יש את רוב הבעיות ושם צריך לעשות את זה בצורה מהירה

דניאל עטר:  ברגע שיש הסכם וברגע שיש איזשהו פסק דין לא צריך לעבור את כל הטלטלה של הרווחה כי כבר בדקו וכבר הגיעו להסכמה אז אפשר פשוט לעשות הליך מזורז, הליך מהיר

פנינה תמנו: אבל זה מה שאמר יושב-הראש

דניאל עטר: אין בעיה אני יודע, אני פשוט מחזק את הדברים האלה

אליהו דלל: תודה, אז בוא נעשה את זה בקצרה

אליהו דלל:  מה עוד? ממש בקצרה

אליהו דלל:  כי אנחנו צריכים לשמוע עוד אנשים

דניאל עטר: ועוד משהו שחשוב שההליך הזה יהיה גם ללא אגרות

אליהו דלל: תודה רבה

דניאל עטר: ועוד דבר חשוב שאני חייב לסיים איתו, חובה לעשות שינוי בטרמינולוגיה במדינת ישראל עם כל מה שקשור לעניין הזה שאומרים זכויות הוריות, אין דבר כזה זכויות הוריות, זה חובה להיות הורה נקודה

אליהו דלל: אוקיי תודה רבה

אליהו דלל:  עוד מי יש לנו? עוד הורה?     

קריאה: האבא שדיבר מקודם

אליהו דלל: אוקיי האבא שדיבר מקודם, האבא במילואים

אבא במילואים: שלום, אני רוצה להגיד פה, אני פשוט שמעתי מה שאמרו וחברת הכנסת פנינה גם מה שאמרתי בפתיחה, אז אחד, אני מברך מאוד על מה שיצא בשבוע שעבר וגם על זה מאוד היה חשוב להכיר גם במי שנשאר בבית ולתת להם זכויות

פנינה תמנו: יישר כוח לך, אתה רואה, תראה איך הוא דואג, זה נקרא הוגנות, הוא אומר טוב מאוד שאתם דואגים שהכסף יגיע ישירות לגרושה בדברים של היומיום

א': זה הילדים שלנו, זה בטוח

אבא במילואים: אני אגיד ככה כמה דברים, אחד לגבי מה שאמרתם על מפקדים - - - אני חייב להגיד שאני קיבלתי המון תמיכה, אם זה מהמפקדים שלי שדאגו לי, אם זה חיילים שהתנדבו במקומי

אבא במילואים:  אבל אני רוצה להגיד לכם בתור לוחם, אני נמצא בצוות, יש לי צוות אורגני, רק המחשבה שאם מישהו סוגר במקומי ואני נשאר בבית וחס וחלילה קורה משהו, אני לא יוכל לחיות עם עצמי

אבא במילואים:       אני יוצא מתי שהצוות שלי יוצא, המפקדים שלי אם הייתי מבקש היו משחררים אותי

אבא במילואים:  אני בא, צריך אותי, אני חלק מצוות אורגני, אני עושה שנים מילואים אני באתי בכל פעם ואין סיבה שבגלל שיש מישהי שלא רוצה שאני אראה את הילדים שלי בזמנים שמתאימים למילואים ולא לה, אין סיבה שבגלל זה החיילים בפלוגה שלי ייפגעו

אליהו דלל: מגיע לך חיבוק חזק

פנינה תמנו: הוא מרגש

אבא במילואים: גם להם יש ילדים

אליהו דלל: אתה פשוט מרגש אותנו כרגע, מגיע לך חיבוק חזק

פנינה תמנו: אתה ממש מרגש

אבא במילואים: מישהו התנדב במקומי בשבת היה לי מאוד קשה בכל הסוף שבוע, אני יודע מה קורה, אני יודע שהם חטפו טילים וזה קושי

אבא במילואים:  אחד

אבא במילואים:  דבר שני לי אישית יש כמו שמי שדיבר לפני, יש לי פסק דין לזמני שהות, הפתרון לא צריך ללכת שניה לבית משפט, צריך להיות הליך של משהו שהוא דינמי, של החלפת ימים

פנינה תמנו: זה שופט תורן, יתגייסו פה כל הגורמים

אבא במילואים: אבל זה לא יכול להיות כל אפטר

אבא במילואים:  הנה אני ויתרתי לא מעט על יציאות לטובת חברים שלי שעדיף שהם יראו את הילדים, ואין לנו זמן לעשות את זה ואין לנו זמן לעשות את הפניות האלה ואין לנו את הפנאי הנפשי להתעסק בעוד משהו, בעוד חזית

אבא במילואים:  יש לנו מספיק את החזית הזאת במלחמה, ולהיות תחת אש כל היום

אליהו דלל: אין ספק

אבא במילואים: ואני עוד מדבר כשהיציאות יחסית קבועות כי הייתי בגבול הצפון וזה כמו שליטת קו

אבא במילואים:  אני לא רוצה לדמיין אם הייתי

אליהו דלל: משפט אחרון בבקשה

אבא במילואים: אני אומר שזה צריך להיות סדור בלי הליך משפטי, משהו שאולי דרך השלישות יודע לדאוג לזה, לדבר, לדאוג איכשהו ליציאה, התראה של כמה שעות מראש לפני יציאה הביתה ושההורה מקבל את הילדים שלו לזמן שהוא יוצא לחופשה

אבא במילואים:  לא צריך להיות הליך משפטי ולפנות לרווחה או לפנות לבית משפט, זו עוד חזית שאין לנו את היכולת להתמודד איתה

אליהו דלל: אוקיי, תודה רבה חברים, אני רוצה לסכם את הדיון

חנה לאופר: כבוד יושב-הראש אפשר להגיד נקודה חשובה לגבי הדיון

חנה לאופר:  אני רוצה רק לומר לכבוד יושב-הראש שככל שאנחנו מתמהמהים עם הזמן

אליהו דלל: את מדברת בלי לקבל רשות, את שמה לב?     

חנה לאופר: סליחה, חשבתי שקיבלתי

פנינה תמנו: שיציגו לנו את הדוח

אליהו דלל: לא אני לא צריך, אני אבקש לוח זמנים, אני לא צריך לעשות דיון, אני אבקש נתונים

פנינה תמנו: שיציגו את הדוח

אליהו דלל: אם לא נקבל נתונים כמו שצריך אנחנו נעשה את זה

אליהו דלל:  יש לי כבר בשבוע הבא מספר נקודות שאני חייב לקבל בהן, יש לנו ישיבות עם נושאים סדורים

אליהו דלל:  ביקשת, כן?     

דוד ויסקופף: ד"ר דוד ויסקופף

דוד ויסקופף:  קודם כול פנינה את שאלת על המושג של שופט מוקד, שיש

דוד ויסקופף:  יש ארז שני בתל אביב שמטפל בעניין הניכור הורי

דוד ויסקופף:  הבעיה שיש שופט אחד בכל הארץ וצריך שופט מוקד בכל אזור, זה אחד

פנינה תמנו: קוראים לזה שופט מוקד?     

דוד ויסקופף: כן

דוד ויסקופף:  שני, לשאלה שלך

אליהו דלל: אנחנו ביקשנו, תשים לב, לתת עדיפות להורה שנמצא במילואים והוא גרוש, זו נקודה שהיא חשובה

דוד ויסקופף: גם אתה שאלת אם יש איזה חוק שאפשר לחוקק? אז באפריל 2023 נתתי לכם ניתוח שעשיתי על עניין הניכור ההורי בארץ

אליהו דלל: הוא התייחס גם לנושא של ההורה במילואים או שלא? אז נעזוב את זה, אני רוצה שנבין

דוד ויסקופף: אבל הוא לא ראה את הילדים שלו כמה חודשים כבר

דוד ויסקופף:  אז אילו הייתי מטפל בעניין הניכור ההורי, אז היה בבית משפט גם משטרה וגם - - - הכלים

אליהו דלל: יש לך משהו להוסיף בנושא הזה של המילואים?     

דוד ויסקופף: אם יש חוק שאומר שניכור הורי גם בצו כזה, זו התעללות בילד לפי DSM 995

דוד ויסקופף: 51

אליהו דלל: תראה, הדיון הזה מתעסק אך ורק כרגע בנושא של איש מילואים שרוצה לראות את הילד שלו

אליהו דלל:  נקודה

דוד ויסקופף: ומאחורי הורה שהוא לא מאפשר לו

דוד ויסקופף:  זה ניכור הורי

אליהו דלל: ברור לי, אבל אני לא נכנס עכשיו על כל ההיקף

פנינה תמנו: הוא מסכים איתך רק הוא לא רוצה לעסוק בכותרת הגדולה

דוד ויסקופף: אבל אילו הייתם מחוקקים חוק בעניין הזה הוא יכול היה להשתמש בזה

פנינה תמנו: כן אבל עכשיו אנחנו במציאות מסוימת של חירום

אליהו דלל: פנינה את מפריעה לי כרגע

אליהו דלל:  בבקשה מירב

מירב כהן: אני הבנתי מה שהוא מנסה לומר, למעשה אם מתעסקים בנושא הזה של התעללות בילד באמצעות ניכור, ובאמת פניה מהירה לבית משפט אולי באמת דרך צו הגנה לתת

פנינה תמנו: לא, אתם מסבכים את זה

דוד ויסקופף: קודם כול צריך חוק

שמרית לבייב: עורכת דין שמרית לבייב

שמרית לבייב:  מכיוון שאנחנו חוות את זה כבר מה-7 באוקטובר אני רוצה לומר לכם, ככל שאנחנו מתמהמהים עם מתן פתרונות יש מילואימניקים שפשוט, הרי זה ידוע הם כתבו צוואה וכתבו מכתב אחרון לילדים שלהם בפלאפונים ואנחנו חווים את זה ואנחנו יודעים את זה ואנחנו גם הגשנו צוואות, מה שקורה זה שהם לוקחים את החוק לידיים והם לא מתייעצים עם עורכי דין והם מעלים פוסטים

שמרית לבייב:  התחלת את הישיבה ודיברת על גיל תמיר ומשם זה הגיע, והם חוטפים תביעות לשון הרע

שמרית לבייב:  והם פשוט מייצרים לעצמם תביעות מהתסכול

שמרית לבייב:  אז אתם מבינים הם כבר אומרים אין לנו מה להפסיד

שמרית לבייב:  זו הייתה נקודה שמאוד היה חשוב לי לומר אותה

א': זה לא אין לי מה להפסיד, הם כבר הפסידו

אליהו דלל: תודה

יעל בלונדהיים: אפשר רק להשלים?     

אליהו דלל: בקצרה כי אני ממש לקראת סיום

יעל בלונדהיים: בנושא של שופט מוקד אז יש נוהל נסיעה שמתייחס להגשת בקשות דחופות גם ביחס לניכור הורי, גם ביחס לכלל הנושא

נירה לאמעי רכלבסקי: זה הנוהל שציינתי בתחילת הישיבה

יעל בלונדהיים: והוא בעצמו מאפשר הגשת בקשות דחופות שחייבות להידון בתוך 14 ימים

א': בתוך 14 ימים הבן אדם לא נשאר ממנו כלום

פנינה תמנו: 	הוא לא פותר לנו את מה שקורה היום

נירה לאמעי רכלבסקי: צריך אולי חידוד של הנוהל הזה עכשיו כשהוא קבוע

פנינה תמנו: יותר מזה יעל, את לא יכולה להסתפק במה שקיים

פנינה תמנו:  היה דיון שלם על זה

אליהו דלל: חברים, זה שיש כלים שבהם מדברים בשגרה ו-14 יום וחודש וכך הלאה, זה לא מעניין אותי, זה לא מהות הדיון

א': שגם את זה לא מכבדים

אליהו דלל: אני מדבר פה ממש על נוהל SOS מיידי לתת את האפשרות

אליהו דלל:  אבל לפני שאני מסכם, ככה

אליהו דלל:  כידוע ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת והפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת

אליהו דלל:  ככל שעלו עניינים שנוגעים לקטינות וקטינים שיש חשש שעברו הטרדה מינית או פגיעה מינית, עבירת אלימות או עבירה של התעללות שיעלה דבר שיש בו לייחס להם עבירה, או מקשר אותם לבדיקה, טיפול או אשפוז פסיכיאטרי לטיפול והשגחה של עובד סוציאלי, התאבדות, או להליך הפלילי המתנהל בבית משפט, חל איסור על פרסום של פרטים מזהים שלהם ולכן הם לא יצולמו או יוקלטו ולא יוכללו פרטים מזהים שלהם בפרוטוקול הדיון

אליהו דלל:       כמו כן, בגלל רגישות הנושאים הצפויים לעלות, ועלו בישיבה זו, אני קובע כי בהתאם לסעיף 120 של תקנון הכנסת, ככל שתהיה בקשה מטעם חבר כנסת, שר או נציגו, או עם יעלה צורך והכול לשם הגנה על קטין או חסר ישע, יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעין הציבור פרטים מזהים של דוברים או קטינים

אליהו דלל:  כמו כן, ככל שהדבר יידרש לבקשת משתתף אחר בישיבה אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשויה לגרום נזק לו או לזולתו

אליהו דלל:      את זה אני מחויב לקרוא לפי הנהלים

אליהו דלל:  עכשיו לגבי הסיכום, החלטות הוועדה

אליהו דלל:  הוועדה קובעת שזכותו של ילד וטובתו להיות בקשר עם שני הוריו

אליהו דלל:  הוועדה קובעת שבאחריות המדינה לסייע להורה במילואים שמסורב לפגוש את ילדיו מכיוון שהמדינה שלחה את ההורה למילואים ולשדה הקרב

אליהו דלל:       למשרד הרווחה, הוועדה מבקשת לקבוע נוהל חירום לפיו עובדים סוציאליים במחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות יתערבו במקרים כאלה ללא צורך לפנות לעורכי דין ובתי המשפט

אליהו דלל:  הוועדה מבקשת ממשרד הרווחה להקים מוקד לנושא זה ולפרסם את קיומו

אליהו דלל:  זאת אומרת אנחנו מדברים פה על נוהל אני מבקש לוח זמנים

אליהו דלל:      להנהלת בתי המשפט אפשרות נוספת לסייע בהליך מהיר של יישוב סכסוכים בבית המשפט לענייני משפחה ולאפשר סיוע משפטי לחייל הורה מסורב מלפגוש את ילדיו, באופן מהיר וללא תשלום על מנת למצות את הערוץ של יישוב סכסוכים

אליהו דלל:       הוועדה מבקשת שלתקופת המלחמה ימונה שופט כונן לנושא זה על מנת לתת סעד מיידי להורה שפונה

אליהו דלל:  נאמר שיש שופט כונן אז אני מבקש בעצם שהשופט הזה ייתן עדיפות למילואימניקים

אליהו דלל:  זו בדיוק הנקודה שאנחנו מדברים עליה בתקופת המלחמה

דוד ויסקופף: יש רק אחד בכל הארץ, כל אזור צריך שופט כזה

אליהו דלל: משרד הביטחון, הוועדה מבקשת לקבוע בנוהל מתן יום שירות נוסף לחייל המילואים גרוש שיוצא לחופשה בבית על מנת לאפשר לו לפגוש את ילדיו

אליהו דלל:  ופה אני מוסיף אולי שהצבא ייתן איזושהי פניה באיזושהי צורה לגורמים החברתיים, שבו אומר החייל יצא, יש לו יומיים, תנסו לעזור לו משהו שהוא יותר פורמלי אני חושב שזה ייתן עוד איזשהו עניין אולי בין המשרדים

אליהו דלל:       למשרד הביטחון ומשרד הרווחה הוועדה מבקשת לקבוע נוהל משותף לעניין העברת נתונים של חיילים גרושים למחלקות ולשירותים החברתיים ברשויות המקומיות

אליהו דלל:       הוועדה מבקשת מכל המשרדים לקבל עדכון בעוד שבוע

אליהו דלל:  עכשיו, אם אני לא מקבל עדכון בעוד שבוע אני כבר אומר לכם, אני בעוד שבועיים אקיים מעקב אחרי הנושאים האלה, אפילו אם זה יהיה קצר, אבל חשוב לי

אליהו דלל:  תראו, אני לא יודע כמה זמן המלחמה תיערך, אבל כמו שנאמר, אנחנו חייבים לשמור על הזכויות של הילדים

אליהו דלל:  תודה רבה לכולם