ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 149, 2024-01-29 00:00

יוסף טייב: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ועדת החינוך, התרבות והספורט בהצעת לדיון מהיר בנושא "הקמת גוף מתכלל עבור סטודנטים בשירות המילואים", של חבר הכנסת מאיר כהן וחבר הכנסת מיכאל ביטון

יוסף טייב:  לפני שנפתח את הדיון בנושא נשמע את נציגי מטה משפחות החטופים ופורום תקווה

יוסף טייב:  בבקשה

נועם מור: שלום, קוראים לי נועם, אני בן 15 ואני אח של איתן מור

נועם מור:  איתן היה מאבטח במסיבה ונחטף

נועם מור:  דבר ראשון אני רוצה להגיד שאני ממש סומך על הממשלה, שהם עושים כל מה שאפשר בשביל להחזיר את איתן ואת שאר החטופים הביתה

נועם מור:  אבל יש משהו שמרחיק ביני לבין איתן, לבין כל שאר החטופים, וזה הסיוע ההומניטרי

נועם מור:  זה לא הגיוני שנביא לחמאס פרס כשהחטופים שלנו עדיין מוחזקים בעזה

נועם מור:  אין לנו מושג מה מצבם, לפחות של רובם, ואין לנו מושג אם הם בחיים או לא

נועם מור:  אני מבקש מכם שתטפלו בזה כמה שיותר מהר

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  בבקשה

מירב לשם גונן: צהריים טובים, שמי מירב לשם גונן ואני אימא של רומי גונן

מירב לשם גונן:  היא בת 23, נמצאת בידי החמאס כבר 115 יום

מירב לשם גונן:  ברשותך, אולי נשים רגע בצד, פורום תקווה, משפחות החטופים, כי הרי בינינו אין שום הבדל, החבר'ה המקסימים האלה, הבנות הנהדרות האלה, האחים של איתן מור, כולנו רוצים אותו דבר בסופו של דבר

מירב לשם גונן:  אנחנו שמים את כל הדברים האחרים בצד

מירב לשם גונן:  הינה, גם בנושא של הסיוע ההומניטרי יש הרבה מאוד משפחות, ובלי קשר לאיפה שהן נמצאות, שחושבות אותו דבר

מירב לשם גונן:  לכל אחד יש את האסטרטגיה שלו, אני שמה אותם בצד רגע

מירב לשם גונן:       קודם כל אני רוצה להגיד תודה רבה, אני חושבת שזו ועדה מאוד חשובה להרבה מאוד נושאים, במיוחד הנושא של היום, ואם תרשה לי אני רוצה למקד משהו בתוכו, אבל לפני זה אני מזמינה את כולנו רגע אחד להיזהר טוב-טוב באיך שאנחנו מתנסחים ומתנהלים, בטח כלפי חוץ

מירב לשם גונן:  אני ערה לזה שיש תקשורת, מי שמאזין ומקשיב לנו וחשוב שהוא ישמע דברים מסוימים, בטח שהוא ישמע את העוצמה והחיבור שלנו, ויחד עם זה גם פנימית אצלנו, גם העם שלנו, צריך לשמוע את אותו חיבור, לשים את הפילוג בצד ולהתמקד בחיבור בינינו כעם

מירב לשם גונן:  יש למילים שלנו, של כולנו, בטח של חברי הכנסת שהם נבחרי הציבור שלנו, עוצמה מאוד גדולה בלהחליט אם אנחנו עכשיו מפלגים, מתחרים, נלחמים או מאחדים ומחברים

מירב לשם גונן:  אז אני מזמינה את כולנו להיזהר מאוד ולקחת אחריות

מירב לשם גונן:  פילוג לא נוצר מעצמו

מירב לשם גונן:  זה נושא אחד שאני רוצה שלכולנו יהיה בראש

מירב לשם גונן:      נושא שני, אני רוצה להזכיר לכולנו ששעון חיי החטופים איכשהו מתקתק לו ולחלק מהם נגמר השעון הזה

מירב לשם גונן:  אני לא רוצה שזה יקרה לבת שלי

מירב לשם גונן:  אני לא רוצה שזה יקרה לאף חטוף שעדיין חי

מירב לשם גונן:  אני רוצה שכולנו נהיה ממוקדים בלהחזיר אותם בחיים, את כל מי שעדיין בחיים

מירב לשם גונן:  לא עוד איתי סבירסקי, לא עוד יוסי שרעבי, שניהם ז"ל

מירב לשם גונן:  אני רוצה אותם בבית

מירב לשם גונן:  אני רוצה את הבת שלי חזרה אליי, כמו שמדינת ישראל מחויבת לה

מירב לשם גונן:  יש אחריות עלינו, על כולנו, לדאוג שהיא תחזור בחיים

מירב לשם גונן:      ולעצם נושא הוועדה, ברשותכם, אני יודעת שהיא דנה במילואימניקים שזקוקים להסתכלות אחרת, אני רוצה להזמין גם את המדינה לשים לב שבפורומים השונים שתומכים במשפחות החטופים יש מתנדבים שחלקם סטודנטים, הם לא נמצאים באף חוק

מירב לשם גונן:  הדרך שלנו עד היום לנסות לעזור להם זה ממש פנייה אישית לדיקנים, לאוניברסיטאות

מירב לשם גונן:  אני הייתי רוצה שהוועדה הזו תיקח אותם בחשבון, כי המצב המלחמתי החריג הזה, בטח העובדה שיש חטופים והרבה מאוד אנשים עוזרים לכולנו, מצריך גם הסתכלות עליהם והייתי רוצה שאיכשהו הוועדה תנסה לקחת את זה בחשבון, איך דואגים להם בדיוק כמו למילואימניקים

מירב לשם גונן:  תודה רבה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה

מאיר כהן: שלום, אדוני, צהריים טובים לכולם

מאיר כהן:  אני וחבר הכנסת מיכאל ביטון ביקשנו את הדיון הזה ומטרתו להציע לוועדה לפנות למשרד החינוך ולייצר בתוך משרד החינוך גוף מתכלל עבור הסטודנטים שמשרתים היום בשירות מילואים

יוסף טייב: לפני שאתה מתחיל, קראתי את ההצעה לדיון מהיר, אני מכנס את הדיון כי זה תקנון הכנסת, אבל אני מנסה להבין, יש היום לצורך העניין את התאחדות הסטודנטים, יש גופים קיימים, למה צריך גוף נוסף?      

מאיר כהן: הגופים הקיימים לא נותנים תשובות במקום אחד, באתר אחד, במענה אנושי או באפליקציה

מאיר כהן:  כל סטודנט לנפשו, צריך לפנות למוסד שהוא לומד בו

מאיר כהן:  אני מציע, ואני חושב שזה חשוב מאוד, שאיש מילואים, גם אם הוא רוצה להתקשר מאתר המילואים שלו, צריך להתקשר ולדבר מול גוף אחד במשרד החינוך

מאיר כהן:  הגוף הזה יתכלל, הגוף הזה יעזור לו בסבך הבירוקרטיה, הגוף הזה יוכל לתת לו את התנאים בכל מוסד

מאיר כהן:  אני חושב שזה הדבר שהכי מגיע לאנשי המילואים

מאיר כהן:       אנחנו הולכים לקראת שנה מאתגרת מאוד

מאיר כהן:  אדוני יודע, אני רוצה לספר על הבן שלי, גלעד, יבדל לחיים ארוכים, ביום שישי שעבר השתחרר אחרי שלושה חודשים, יש לו תאריך יעד קרוב מאוד שבו הוא יצטרך עוד פעם ללכת למילואים

מאיר כהן:  רוב מוחלט של הסטודנטים שהשתחררו עכשיו ימצאו את עצמם בעוד חודשיים-שלושה, אולי בחודש יוני, משרתים עוד פעם תקופה של לפחות חודשיים במילואים

מאיר כהן:  הצבא מתוח עד המקסימום

מאיר כהן:       ההצעה שלי באה מתוך שיחות עם עשרות סטודנטים במילואים שבאים ואומרים: אנחנו משתגעים בסבך הבירוקרטיה, אנחנו לא יודעים מה הזכויות, המוסד הזה אומר כך, המוסד השני בדיוק ההפך

מאיר כהן:  אנחנו מכירים כולנו ומקדשים את חירותם של המוסדות האקדמיים, אבל יחד עם זה הם צריכים להבין שאנחנו נמצאים בשעת חירום

מאיר כהן:  משרד החינוך צריך להבין שאנחנו בשעת חירום ובשעת חירום יוצרים מענה טלפוני

מאיר כהן:       הייתי שר הרווחה, אני מסתכל היום על המשרד, כמה הוא ייצר עוד מענים אנושיים, אפליקציות, לנתמכים של המשרד

מאיר כהן:  כל משרד עושה את זה, רק בנושא הסטודנטים עדיין לא

מאיר כהן:  יש את המל"ג, שיש לי הערכה רבה אליהם, אבל "אל תזיזו לי את הגבינה", רק המל"ג יכול להתעסק עם זה

מאיר כהן:  אני אומר לא, משרד החינוך מחויב עכשיו לקחת כמה שצריך – אני יודע כמה עולה מוקד טלפוני עם תשובה אנושית, לא הרבה – ולפחות לתקופה הזאת, לשנה הארוכה הזאת, שבה עדיין החוקים לא ברורים ועדיין הזכויות לא ברורות, לרכז במקום אחד

מאיר כהן:       אמרתי שזה צריך להיות אינטרנטי, זה צריך להיות מענה אנושי, זה צריך להיות מקום שלגוף הזה בכל אוניברסיטה חייב להיות נציג

מאיר כהן:  אנחנו עושים את זה לשנה, לשנתיים

מאיר כהן:  יושבים כאן אנשי המל"ג ואני מבין את החשש הגדול מהדבר הזה

מאיר כהן:  אני רוצה רק להגיד, אין לי שום שיח עם שר החינוך

מאיר כהן:  אני לא עושה את זה כי אני חלילה רוצה לפגוע במל"ג

מאיר כהן:  לא היה ולא נברא

מאיר כהן:  אני עושה את זה אך ורק לטובתם של אותם 70,000 חיילים במילואים, שאם העשרות האלה שדיברתי איתם מעידים על הכלל אנחנו חייבים לשנות את זה ולצאת מכאן בדרישה ממשרד החינוך להקים את הגוף הזה וכמה שיותר מהר, תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה

מיכאל ביטון: אדוני היושב ראש, אתה שואל למה אנחנו רוצים להקים מנהלת

מיכאל ביטון:  בעולם מתוקן הוועדה שלך לא הייתה דנה עשרות פעמים במצבם של הסטודנטים במילואים

מיכאל ביטון:  בעולם מתוקן, אחרי 115 ימי לחימה לא היינו מקבלים לכל הלשכות עשרות ומאות פניות של סטודנטים מודאגים

מיכאל ביטון:  בעולם מתוקן לא היו פה ארגוני סטודנטים במילואים מסוגים שונים שנאבקים למצוא את הקשב של הממשלה בסוגיות שמטרידות אותם

מיכאל ביטון:  כשבעיה היא גדולה ובהיקפים גדולים היא חייבת טיפול מיוחד וממוקד

מיכאל ביטון:  מה שלמדנו בוועדה הזאת לאורך כל הדיונים הללו זה קודם כל שהממשלה בוששה להביא חוקים למען הסטודנטים במילואים

מיכאל ביטון:  אנחנו היינו צריכים לדחוף אותה עם החוקים הפרטיים שלנו ורק אז היא הואילה בטובה להצטרף לחוקים של חברי כנסת

יוסף טייב: מירב, יש הצעת חוק שעולה מחר פה בוועדה, חוק המל"ג, שמתייחסת לאנשי המילואים ואני רושם את ההערה שלך כדי להתייחס גם לאותם מתנדבים

מירב לשם גונן: תודה

מיכאל ביטון: למדנו כאן שיש צוות טוב ואפקטיבי במל"ג ברגולציה על האוניברסיטאות, אבל זה לימים של שגרה, זה לא לימים פוטנציאלים של הפרת זכויות של אלפי סטודנטים שחוזרים ממילואים

מיכאל ביטון:  מבחינתי, באופן מעשי למשל, אם שרי החינוך ונגב גליל היו אומרים: נוסיף למל"ג 20 תקנים לשנה הזאת רק כדי לוודא שסטודנטים לא יפגעו – כי זה גם כוח אדם, אם בשנה רגילה הם יקבלו 200 תלונות, השנה הם יקבלו 10,000 תלונות – צריך כוח אדם כדי לוודא שכל תלונה וכל בקשה של כל סטודנט תטופל

מיכאל ביטון:       נאמרו פה דברים מאוד מרשימים על ידי נשיאי המכללות והאוניברסיטאות, לא כולם באותה רמת מחויבות אבל גם אלה שאמרו: אנחנו רוצים שאף אחד לא יישאר מאחור, אנחנו רוצים שכולם יגיעו לקו הסיום – זאת אמירה יפה, אבל האם תדע על כל סטודנט שלך מה מצבו? האם תדע על איזה ראש מחלקה, או ראש תחום, שעשה דין לעצמו והכביד ידו על סטודנט?      בשביל שנדע את המקרים הפרטניים, את אותם אלפי מקרים, צריך להביא הרבה תקנים למל"ג למנהלת כזאת, וגם להסמיך את רשות הצעירים, שנותנת מלגות לסטודנטים ומלווה אותם ויושבת בנגב גליל, להיות אשת הקשר של אותה מנהלת לסטודנטים במילואים, שהם יוכלו לפנות אליה ולהגיד: יש סטודנט שחזר, הוא נופל בין הכיסאות, יש לו בעיה אישית, מה ניתן לעשות למענו?      אנחנו מרגישים שהמצב כרגע מול הסטודנטים אינו טוב

מיכאל ביטון:  קודם כל, החוק שלנו לא נגמר ומנסים גם להקטין אותו, להקטין את העוצמה שלו, אבל אנחנו צריכים לגמור אותו

מיכאל ביטון:  אם החוק שלנו הוא טוב ויהיה לו מרכיב מימוני בצד של המלגה, החוק שחבר כנסת טור פז מביא, אז עכשיו האוצר יבלום אותנו

מיכאל ביטון:  אז כמה זמן עוד נדון על חוק למען סטודנטים במילואים? אני אומר שקודם כל נגמור את החוק של סטודנטים במילואים, בהסכמה עם שר החינוך תהיה מנהלת ו-10-20 תקנים למל"ג, תלוו סטודנטים פרטני

מיכאל ביטון:  הרי המל"ג עכשיו עובד מול כל גוף אקדמי ובודק אותו, אבל הוא לא יכול לענות לאלפיים טלפונים

מיכאל ביטון:       המוקד שדיבר עליו מאיר יהיה זמני לשנה, יקבל טלפונים, יבין את השטח, יטפל פרטנית בשיטה ובתיעוד, ואם צריך גם מרכזי הצעירים יקבלו מעמד כגוף מהשטח, מהקהילות, שמלווה סטודנט לאורך השנים ופונה אל המנהלת ואומר: הינה המקרים שיש לנו

מיכאל ביטון:  כבר היום מרכזי הצעירים מנהלים קשר עם מוסדות אקדמאיים, אבל אם יהיה גוף שהם יכולים להפנות אליו את הבעיות, נדע שהמערכת הממשלתית נערכה לטיפול פרטני בבעיות אנשי המילואים שלומדים וגם בני או בנות זוגם

מיכאל ביטון:  המספרים פה הם מאות אלפים, וכשבעיה היא מאות אלפים היא לא יכולה להיות מטופלת בכוח האדם של העבר, היא מצריכה נוכחות וזמינות של נותני שירות פרטני

מיכאל ביטון:  זה לא קיים מספיק בשיטה הקיימת

יוסף טייב: אני רק רוצה לחדד, מאיר

יוסף טייב:  מבחינתך אין בעיה שהמוקד הזה גם יהיה במל"ג? הצעת במשרד החינוך אבל מצדך גם שהוא יהיה במל"ג?     

מאיר כהן: משרד החינוך יכול באמת לתת מענה הרבה יותר הוליסטי לכולם, אבל אם המל"ג אומר: אני לוקח את זה עליי ואני יוצר לי מרכז כזה – אני אגיד את זה בצורה הכי פשוטה: אני סטודנט, אני רוצה להרים טלפון לדעת מה קורה איתי, אומרים לי בבן גוריון משהו אחד, תתקשר למקום אחר בכדי לקבל, אני לוחם, אין לי זמן, אני נמצא בשירות מילואים, אני מגיע הביתה ל-24 או 48 שעות, אני רוצה לדעת מה קורה, אף אחד לא כותב או אומר לי מה קורה איתי, אני רוצה להתקשר למוקד אחד

מיכאל ביטון: יותר מזה, אותו לוחם שעדיין לוחם – יש כמה אלפים כאלה – והוא סטודנט, אני רוצה שהמנהלת תרים טלפון אליו ותשאל: מה שלומך? מה קורה? הסדרת את העניינים שלך לסמסטר הזה? מה התוכנית האישית שלך? אתה ממשיך ללמוד? איזו עזרה אתה צריך מאתנו? למה הוא זה שצריך לרדוף? למה שפעם אחת לא יהיה מישהו שרודף אחריו ובודק את מצבו? זה המינימום שצריך לעשות למען אדם שהיה ארבעה חודשים בלחימה

מיכאל ביטון:  הוא צריך עוד לחפש למי להתקשר? יש תוכנית עבודה, 20 עובדים, כל עובד 50 טלפונים ביום ויאללה מרביצים

מיכאל ביטון:  זה יוצא אלף טלפונים ביום

מיכאל ביטון:  מה קורה עם סטודנט שלא יודעים מה אתו? איפה הוא? מה אתך? מה אתה צריך? קיבלת את המלגות? נרשמת? הגשת? עשית נקודות זכות? ויתרו לך? מה התוכנית האישית שלך? טיפול פרטני

משה טור פז: אדוני יושב-הראש, אני רק רוצה להצטרף כאן לשני חבריי, מאיר כהן ומיכאל ביטון, ולומר שאני חושב שעוצמת הדרמה של המילואים ומה שקורה בישראל עוד לפנינו

משה טור פז:  אנשים לא מבינים את זה

משה טור פז:  רוב המילואים עוד לא השתחררו, חלק מאלה שהשתחררו כבר נקראו מחדש

משה טור פז:  חברים שלי ושל מאיר השתחררו לשבוע והם כבר חזרה עכשיו בעזה, מאותה יחידה ששירתנו בה

משה טור פז:  הדרמה הזו של איבוד שנת לימודים שלמה, סטודנטים חדשים שלא מתחילים את הסמסטר, בעצם עוד לא התחילו את הלימודים האקדמיים, ועוד ועוד עוד לפנינו

משה טור פז:       כל מה שנעשה עד היום הוא מבורך אך הוא לא מגרד אפילו 50% ממה שנדרש

משה טור פז:  לכן אני חושב שהרעיון של מנהלת שתרכז את הפעילות הזו הוא נכון

משה טור פז:  צריך לראות שהוא מאיים מינימלית על המל"ג אבל נותן מקסימלית מענה לכל איש מילואים

משה טור פז:  אני חושב שהפתרונות שהוצעו פה הם נכונים

משה טור פז:  אני חושב שנכון יהיה שמשרד החינוך, כמו שאמר מאיר, ייתן את המשאבים ואת הכוחות

משה טור פז:  איפה זה ינוהל? במקום שיעשה את זה הכי טוב

מאיר כהן: סליחה, אדוני, השימוש ב"לאיים על המל"ג" לא ברור לי לגמרי

מאיר כהן:  המל"ג היה צריך לשבת כאן ולהציע את ההצעה שלנו, להגיד: חבר'ה, תנו לנו תקציבים, אנחנו רוצים כמל"ג להקים מנהלת שתטפל

מאיר כהן:  אנחנו מעלים הצעה ואנחנו צריכים להתנצל לפני המל"ג?      

מיכאל ביטון: אני לא חושב שהוא לא אתנו, אם תיתן כסף למל"ג הוא יעשה את זה

מאיר כהן: בבקשה

מאיר כהן:  אין ויכוח

מאיר כהן:  מה, אכפת לי אם זה יהיה במשרד החינוך או במל"ג?     

יוסף טייב: אני הצעתי בדיון הקודם להביא תקנים נוספים ליאיר, הוא אתנו לגמרי, אין לו בעיה עם זה

מאיר כהן: משרד החינוך רק יכול להיות גורם מתכלל כי משרד החינוך יש לו גם מכללות משלו

מאיר כהן:  בדיון הקודם ראינו את זה

מאיר כהן:  לכן חשבתי שמשרד החינוך זו התחנה המתאימה

איסר הראל: הן לא מנוהלות אקדמית על ידי משרד החינוך, הן מתוקצבות על ידו, אקדמית זה מל"ג

יוסף טייב: נכון

יוסף טייב:  בסמינר למורות בנתיבות, "חמדת", אתם גם?     

איסר הראל: אנחנו אחראים עליהם אקדמית, הם מתוקצבים על ידי משרד החינוך

איסר הראל:  אני אומנם מל"ג אבל אני מקבל גם הרבה מאוד פניות ממוסדות – אני לא יודע אם הם נמצאים פה – של מה"ט, משרד העבודה

איסר הראל:  אני מקבל לדוגמה פניות מרופין, הטכניון, אריאל, וכשאני קורא אותן אני רואה שהן מהמכללה הטכנולוגית ואינן בכלל קשורות אלינו

איסר הראל:  גם שם יש המון סטודנטים

מאיר כהן: אתה רק מחזק למה זה צריך להיות במשרד החינוך

יוסף טייב: לא, הוא אומר יותר מזה, מאיר, זה צריך להיות בין-משרדי כי יש לך מכללות שמתוקצבות על ידי משרד העבודה

איסר הראל: אני לא בעד, לא נגד, לא מחזק פה שום דבר, אני רק אומר שזה לא רק מכללות אקדמיות, יש פה גם גופים שהם כלל לא קשורים למל"ג

יוסף טייב: נקודה חשובה

יוסף טייב:  צריך שזה יתכלל את כלל המכללות, הטכנולוגיות והשאר, זה צריך להיות בין-משרדי

יוסף טייב:  סיון קורן, התאחדות הסטודנטים, בבקשה

סיון קורן: שלום לכולם, צהריים טובים

סיון קורן:  אני מרגישה שקצת מתפרצים פה לדלת פתוחה ואני אספר לכם למה

סיון קורן:  בימים אלה ההתאחדות עושה רבות בנושא הספציפי הזה בדיוק

סיון קורן:  בשלב הראשון ריכזנו את כל הפניות האקדמיות והלא אקדמיות ואת הזכויות שמגיעות לסטודנט בשטח

סיון קורן:  אנחנו פועלים, בשילוב מחלקת מדיניות של ההתאחדות, למערכת למיצוי זכויות ומתן מענים לסטודנטים בשטח, לא משנה באיזה מוסד אתה לומד

סיון קורן:  המערכת הזאת בימים אלה ממש קורמת עור וגידים

סיון קורן:  במקביל, עד שהמערכת תעלה, אנחנו מטפלים פרטנית בפניות שמגיעות אלינו מהשטח

יוסף טייב: מה הצפי שהמערכת הזאת תעלה?     

סיון קורן: שבוע הבא

סיון קורן:  יותר מזה, אני אקדים ואומר – וזה נראה שיש היענות רחבה – אנחנו מחפשים עובדים שיעבדו בזה ובעצם פועלים גם להרחיב כוח אדם נוסף שייתן את המענה הזה אחד על אחד, כמו שהועלה פה

יוסף טייב: מהיכן הכסף?     

סיון קורן: אנחנו נשמח לעזרה

יוסף טייב: אתם מקימים מערכת שתהיה מוכנה לכאורה שבוע הבא

יוסף טייב:  כשהקמתם את המערכת לקחתם בחשבון שכנראה זה הולך לעלות כסף באיזשהו שלב, אז מאיפה המקורות?      

סיון קורן: מהתקציבים של ההתאחדות

מיכאל ביטון: בואי ניקח מקרה מעשי

מיכאל ביטון:  פונה אלייך אדם, יש לו רק שעתיים פנויות של נייד בעזה: אני בבעיה, אני לא יודע מה הזכויות שלי, מה אני מקבל, מה המלגה שלי, איך אני מסיים את הלימודים

מיכאל ביטון:  עכשיו את צריכה ללוות אותו, אז את פונה מטעמו אל מוסד אקדמי? את פונה?      

סיון קורן: אנחנו כבר ריכזנו את כל הזכויות שהמוסדות האקדמיים מאפשרות

סיון קורן:  אנחנו יודעים לתכלל היום גם את הזכויות האקדמיות וגם את הלא אקדמיות

סיון קורן:  המערכת הזאת אמורה לתת ב-99% מענה שהוא כבר קיים, אני לא צריכה לבצע פניה נוספת למוסד

סיון קורן:  במקרים פרטניים כמובן שיש כוח אדם נוסף שמוקצה, כפי שאנחנו עושים עכשיו עוד בטרם המערכת

מיכאל ביטון: את האיש הזה ילוו עד לפתרון?     

סיון קורן: בוודאי, זאת המטרה

סיון קורן:  המטרה היא לתת מענה עד הסטודנט האחרון בקצה שמתקשה ויש לו את השעתיים הפנויות האלה בעזה

סיון קורן:  אנחנו עובדים בכל מיני מישורים נוספים

מיכאל ביטון: נניח שהוא אומר שמרצה מסוים הפר את הכללים, דורש ממני דברים שאת אומרת לי שאני זכאי להם, מה את עושה?      

סיון קורן: בשביל זה יאיר פה

מיכאל ביטון: איך את עושה את זה? איך זה קורה?     

סיון קורן: אפשר לשאול את יאיר גם

סיון קורן:  אנחנו בקשר שוטף עם יאיר על כל המקרים הפרטניים האלה, אנחנו יודעים לאן לבצע את הפנייה

מיכאל ביטון: כמה כאלה קיבלתם?     

סיון קורן: כרגע לא יותר מדי כי הם מגיעים אוטומטית אליהם

איסר הראל: מקרים שבהם חרגו מכללים, שזו חקיקת משנה, גם אם היו, הם טופלו באותו הרגע

איסר הראל:  הם מעטים מאוד

איסר הראל:  מעטים מאוד

איסר הראל:  היה לי שבוע שעבר איזשהו מוסד שהייתה פנייה ועוד באותו היום כבר היא טופלה

מאיר כהן: אני מצטער, אדוני, אנחנו מפספסים את העיקר

מאיר כהן:  אנחנו הולכים עכשיו ומתעסקים עם האגו

מאיר כהן:  אגודות הסטודנטים מפחדות שייקחו להן, אני לא יודע את מה

מאיר כהן:  אגודות הסטודנטים היו צריכות להיות התומכות הכי גדולות של הדבר הזה

מאיר כהן:  זה פעם ראשונה – אני הייתי חבר באגודת סטודנטים – שאני נתקל בתופעה שמגיעים נציגי אגודות הסטודנטים ואומרים: אנחנו כבר עושים את זה

מאיר כהן:  אתם לא עושים את זה

מאיר כהן:  פשוט תקראו את ההצעה

סיון קורן: אנחנו בימים אלה עושים את זה

מאיר כהן: את ממש לא עושה את זה

מאיר כהן:  זה דבר שאמור לעזור לכם

מאיר כהן:  לכם

מאיר כהן:  אתם לא יכולים כאגודת סטודנטים לייצר גוף כזה שמתכלל את כל הבעיות ופונה אליכם לעזרה כחבר'ה שיכולים להיות איתם בשיח

מאיר כהן:  אתם עומדים כאן וזה מדהים אותי

סיון קורן: אני לא מבינה את הטענה

מאיר כהן: כי את לא מבינה את ההצעה

מיכאל ביטון: יש הבדל איך משיבים על בקשה או בעיה

מיכאל ביטון:  עולה זעקה של סטודנטים במילואים, אנחנו שומעים אותה, מקבלים אותה אל הוואטסאפים שלנו

מיכאל ביטון:  אתם נציגי הסטודנטים במילואים

מיכאל ביטון:  הזעקה הזאת באוויר

מיכאל ביטון:  אם אנחנו מעלים הצעה ואת אומרת: אנחנו עושים את זה אז יכולים ללכת הביתה, יש פה בעיה

מיכאל ביטון:  אם את אומרת שזה מטופל אז הכול מטופל, אבל אנחנו באים ואומרים לך שיכול להיות שלא את צריכה לשלם על זה, אולי זה צריך להיות גדול יותר

מיכאל ביטון:  את אומרת: אנחנו בונים את זה עכשיו – זה לא יכול לחכות שזה יבנה, אין זמן ל"אנחנו בונים את זה עכשיו"

מיכאל ביטון:  מנהלת יכולה להיות של כל הגופים באותו חדר

מיכאל ביטון:  מנהלת טובה יש בה נציגים של נציגות של התאחדות סטודנטים, נציגות מל"ג, נציגות מוסדות אקדמאים, נציגות מרכזי צעירים

מיכאל ביטון:  תעבדו כל יום במנהלת הזאת עם נציג של כל אחד

סיון קורן: מדהים

סיון קורן:  אשמח לדעת איפה בדבריי נשמע שאני מתנגדת לדבר כזה

מיכאל ביטון: זה לא היה נשמע שאת מתנגדת

מיכאל ביטון:  אמרת "אנחנו עושים את זה", כשבן אדם אומר שהוא עושה משהו אז הוא מייתר כל יוזמה

סיון קורן: חס וחלילה, זו לא הייתה כוונת המשורר

סיון קורן:  אנחנו מייצרים משהו שבא לתת מענה נקודתי לשטח ואנחנו נשמח להרחיב אותו, להיעזר ולהסתייע בסיוע כספי, בסיוע של כוח אדם ובכל סיוע שיינתן לנו על מנת לענות בסוף על המטרה המשותפת הזאת ולהגיע עד הסטודנט האחרון בקצה ולתת לו מענה

מירב לשם גונן: אני חושבת שמה ששני אנשים שמנוסים מאוד ומבינים איך הדברים עובדים בתוך המדינה מנסים להגיד פה – ואני שותפה לזה כי אני מכניסה עוד איזשהו משתנה של מתנדבים שלא נלקח בחשבון , ותודה על התגובה שלך קודם, אני מאוד מעריכה אותה – שזה לא "נשמח", זו חובת המדינה לקחת אחריות על זה

מירב לשם גונן:  לכן אגודת הסטודנטים והנציגות שלה היא חלק מהמערך הזה, שיש קודם כל מחויבות למדינה להתעסק אתו

מירב לשם גונן:  אני מאוד אוהבת את המלחמה שלכם על זה שהמדינה תיקח על זה אחריות

מירב לשם גונן:  תודה רבה

מיכאל ביטון: בואו נבקש מכל הגופים האלה לסמן איש משמעותי אחד שלהם, נחליט מהם הגופים, הם ישבו באותו חדר כל יום, לצדם עשר-עשרים טלפנים, בוקר עד לילה, וזהו

מיכאל ביטון:  ארבעה אנשים, כל אחד מייצג את הגוף, יודע לתקשר את מה שקורה בחדר החוצה לגופים שלו וטלפנים

מיכאל ביטון:  אנחנו מפרסמים: מספר 1001 לסטודנטים במילואים, שם תקבלו הכל, ליווי, פתרונות, זכויות, הפרות

מיכאל ביטון:  בחדר יהיו ארבעה אנשים בכירים, בכירים, של המל"ג, של הוות"ת, של ההתאחדות, של משרד החינוך, של האוניברסיטאות, של המכללות, והם יהיו בחדר כשהטלפנים מביאים בעיות

מיכאל ביטון:  כל יום הם יהיו שם

מיכאל ביטון:  מה בעיה לעשות את זה?     

יוסף טייב: סגן אלוף במילואים, חגי קורח, מטה המילואים, בבקשה

חגי קורח: אנחנו הכנו נייר עמדה יחד עם פורום הלוחמים והסטודנטים בחזית

חגי קורח:  אנחנו מצטרפים ומחזקים את הקריאה של חברי הכנסת

חגי קורח:  אנחנו ממליצים שהגוף המתכלל יהיה גוף עצמאי בלתי תלוי במוסדות שמייצג ומטפל בצרכי הסטודנטים משרתי ומשרתות המילואים, שנותן מעטפת מלאה ועובד מול כלל הגורמים, לרבות המוסדות, עם זמינות גבוהה, עם נגישות בכלל הערוצים, וגוף עם אחריות, סמכות ויכולת אכיפה

חגי קורח:  בלי זה, בסופו של דבר, הסטודנטים כפופים למוסדות, וכמו שהזכירו פה חברי הכנסת הנכבדים, בסוף צריך מישהו שיוכל לאכוף הר כגיגית

חגי קורח:  גוף שיהיה ער לצורכי השטח

יוסף טייב: אני לא מבין למה משרד החינוך לא יכול לעשות את זה

חגי קורח: אנחנו חושבים שבסוף-בסוף, כמו שאמרו פה חברי הכנסת, אותו לוחם פונה בוואטסאפ, מרים טלפון, שולח מייל, פונה בכל ערוץ אפשרי, במקסימום זמינות בשעות היום, ובסופו של דבר הוא מקבל מענה של גורם אחד שיכול לתפור תפרים, לפעמים זה רק בין שני גופים ולפעמים זה יכול להיות יותר מזה

חגי קורח:  אנחנו רואים את הגוף הזה כגוף שמחובר לסטודנטים, פועל לא רק עם ההתאחדויות אלא כמו שחברי הכנסת פה אמרו, שהם בעצמם, ברמתם אפילו, מקבלים עשרות פניות, והוא מקדם פתרונות מערכתיים

חגי קורח:  הוא רואה את כל הפניות שמגיעות מכל האוניברסיטאות, או מיחידות מסוימות, ויודע לשים את זה כמשהו מלמעלה להנחתה גם מול המל"ג וגם מול משרד החינוך

חגי קורח:       אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, ולחברי הכנסת, על רצף הדיונים של השבוע, היום ומחר, שכולם-כולם סביב הסטודנטים משרתי ומשרתות המילואים

חגי קורח:  שמנו מתווה שכולל מעטפת מלאה ואנחנו מודים לכם

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  שפרה שחר, בית חם לכל חייל, בבקשה

שפרה שחר: קודם כל, אני גם מברכת על היוזמה

שפרה שחר:  אני באופן אישי חושבת שזה כן צריך במשרד החינוך ולא במל"ג כי יש באמת הרבה מוסדות שלא קשורים למל"ג וגם כי המל"ג ידוע כגוף מאוד נוקשה

יוסף טייב: אני מבקש פחות להתייחס לסוגיה מי צריך להפעיל את זה אלא מה צריך להפעיל ואיך

שפרה שחר: קודם חבר הכנסת ביטון אמר, ובצדק, שיש איזה חייל שיש לו עכשיו רק לשעתיים את הטלפון והוא יכול לשלוח וואטסאפ, אז אני רוצה לשקף לכם – הבן שלי אמנם לא סטודנט אבל יש בפלוגה שלו ובמחלקה שלו סטודנטים, אין לו לא שעתיים ולא כלום

שפרה שחר:  אחת לכמה ימים אנחנו מקבלים ממנו איזשהו טלפון מאיזשהו מספר שאנחנו לא מזהים, זה איזשהו טלפון טיפש שרק איתם אפשר להיכנס לעזה, הוא יכול לחייג רק למספרים שהוא מכיר, להגיד שתי דקות שלום וזהו

שפרה שחר:  אז מי שנמצא כרגע בעזה לא יכול

שפרה שחר:       אני חושבת שאחרי כמעט ארבעה חודשי לחימה, ויש כאלה שנלחמים עכשיו חאן יונס או באזור שאטי ולא צריכים להרחיב פה, גם להיערך לאופציה שיהיו כאלה ששנת הלימודים שלהם הלכה וצריכים לראות איך מפצים אותם

שפרה שחר:  אני מנסה לתאר לכם את הסיטואציה שבה אנחנו נמצאים, אנחנו ההורים של איתי, מקבלים אחת לכמה ימים בשעות לא שעות איזשהו טלפון של דקה, זה לא בן אדם שיכול עכשיו לנהל את שנת הלימודים שלו או משהו כזה

שפרה שחר:  יש אתו סטודנטים

שפרה שחר:  יש מצב שלאנשים האלה הלכה שנת לימודים מלאה וצריכים להתייחס גם אליהם, גם אם זה מיעוט וגם אם זה רבים, ולראות מה עושים איתם ואיך מפצים אותם

שפרה שחר:      אני חושבת שבסופו של דבר זה לא אסון להגיד: יש אנשים שלא ילמדו השנה

שפרה שחר:  הם תכננו ללמוד, הם נרשמו, בין אם זה לשנת לימודים ראשונה או שניה – אם זו לא שנת לימודים ראשונה אולי אפשר יותר לגשר אחר כך, בשנות הלימודים הבאות, ולצמצם פערים – אבל הלכה להם שנת לימודים ועכשיו צריכים לראות מה עושים עם זה

שפרה שחר:  צריכים להתייחס לזה כי יש כאלה בוודאות

יוסף טייב: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה

יבגני סובה: אגב, פתרתם את העניין של כביש 6?     

שפרה שחר: לדעתי עוד לא

יבגני סובה: זו סוגיה מעניינת

יבגני סובה:  למה אני שואל אותך, שפרה? כי אני חושב שהבעיה היא כמו בתקשורת, שאתה רוצה להציג סיפור ולפעמים אתה הופך את הפירמידה

יבגני סובה:  כל חייל מילואים שחוזר – לא רק סטודנט, אני חושב שסטודנט זה רק חלק קטן בתוך הבעיה של חיילי המילואים – אני חושב, אדוני יושב הראש, חברי יוסי טייב, שהמדינה עדיין לא עשתה את הסוויץ' הזה

יבגני סובה:       אתמול שמעתי ראיון עם אחת מאימהות החטופים והיא אמרה: אני חוששת שהמדינה מתעלמת מהחטופים כי המסעדות חזרו, הקניונים חזרו וכל האנשים חזרו לחיים הרגילים

יבגני סובה:  אצלי החשש הוא גם לגבי חיילי מילואים

יבגני סובה:  יש לי תחושה שהחיילים שכרגע עדיין נמצאים בחזית ויחזרו בעוד שבוע, חודש, חודשיים, לא משנה מתי, תהיה להם תחושה שהמדינה חזרה בלי לטפל בנושא שלהם

יבגני סובה:  לכן הנושא של חיילי מילואים סטודנטים הוא רק עוד נושא קטן ברשימה של נושאים שבעיניי המדינה עוד לא עשתה את הסוויץ' בהם

יבגני סובה:  אני אומר את זה בצער רב

יבגני סובה:       זה גם העניין של התשלומים

יבגני סובה:  אני יכול לספר לכם שהחוק לדחיית מועדים כל פעם היה עובר אחרי שהממשלה הייתה נזכרת בדקה האחרונה לאשר אותו בוועדת חוץ וביטחון, ששם אני יושב

יבגני סובה:  אני יכול להגיד לכם שמבחינה כלכלית יש לא מעט סטודנטים שהם גם בעלי עסקים ועדיין אין פתרון, ואני יכול להגיד לכם שגם בסוגיות כמו נשות המילואימניקים, סוגיות ברמה מקומית, סוגיות שקשורות לשלל בעיות שנוצרו כתוצאה מהמלחמה ומגיוס של למעלה מכמעט 400,000 חיילי מילואים, שבנוסף לזה 70,000 סטודנטים

יבגני סובה:  לכן אני חושב שאנחנו צריכים להתייחס קודם כל לבעיה הגדולה

מאיר כהן: זו ועדת החינוך, יבגני, פה מתעסקים בחינוך

יבגני סובה: אתה היית שר הרווחה, אתה יודע גם לדאוג לדברים שהם מעבר לחינוך

יבגני סובה:  אני חושב שאנחנו צריכים להתייחס קודם כל לבעיה הגדולה ואז לרדת לרזולוציה של חינוך

יבגני סובה:  קיימת כמה דיונים בנושא של הסטודנטים, היו פה דיונים עם הרבה משתתפים, אני מאוד מכבד את הוועדה שאני חבר בה, עלו שאלות קשות מאוד, אי אפשר עכשיו לדחות למשל שנת לימודים, אי אפשר לדחות כי זו פגיעה באותו סטודנט, באותו חייל

יבגני סובה:  הוא יגיד: למה אתם דוחים לי? אני רוצה לקבל את המקסימום בשנה הזאת, אם אתם דוחים עוד שנה אני לא אוכל לצאת לשוק התעסוקה, אני לא אוכל להשתלב בהתמחות בבית חולים, במקצועות של הנדסה וכדו'

יבגני סובה:       לכן אני אישית מתנגד לדחיית שנת הלימודים

יבגני סובה:  אני חושב שצריך למצוא פתרון להשלים את הפער הזה, אני לא יודע אם בפסח, בחופשת הקיץ, בין הסמסטרים, אבל בוודאי ובוודאי לא לדחות את שנת הלימודים

יבגני סובה:  אני חושב שהוועדה יכולה לדרוש יותר מידע מכל מוסד בלי לפגוע בעצמאותה של האקדמיה, לדרוש נתונים ולדרוש צעדים קונקרטיים מה כל מוסד עושה למען חיילי המילואים לפחות לצורך פיקוח

יבגני סובה:  אני חושב שאת זה אתה יכול לדרוש כיושב-ראש ועדת החינוך

קריאה: זה קיים

יבגני סובה: אני יודע שקיים אבל לא תמיד משמיעים את זה בוועדות

יבגני סובה:  אנחנו שומעים כל פעם בדיונים: "לדיון הבא אנחנו נביא נתונים", אז אני חושב שאנחנו, אחרי ארבעה חודשים של לחימה ושל גיוס מילואים, יכולים גם לקבל נתונים ובהתאם להם גם לבנות את התוכנית האופרטיבית שלנו

יבגני סובה:  אני לא יודע, אולי יש צורך להקים ועדת משנה לנושא הזה, יכול להיות

יבגני סובה:  אני חושב שאלה נושאים שמצריכים טיפול מתמיד, כי אני מזכיר לכם שלוועדה יש עוד דברים שהיא עוסקת בהם, גם ספורט, גם תרבות

יבגני סובה:       אני חושב שבהתאם לנתונים שנקבל נוכל, בשיתוף פעולה עם המשרד, עם המל"ג – אני בעד כולם, אני לא נגד, כל מי שיכול לתרום צריך לתרום – לבנות תוכנית בהתאם להצעה שלכם

יבגני סובה:  אני מודה לכם על ההצעה שהגשתם, זה אושר בנשיאות וזה מתקיים כאן

יבגני סובה:  אפשר לעשות תוכנית אופרטיבית ובהתאם לכך לראות כיצד ניתן לתקן ולהמליץ גם לגופים, כמו משרד החינוך, מל"ג או כל מוסד אקדמי בנפרד, כי אני חושב שאפשר לעשות פה קצת יותר פיקוח ממה שאנחנו עושים עד כה

יבגני סובה:  זאת עמדתי

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  רעות אופיר, מתאמת פעילות ור"מ, בבקשה

רעות אופיר: אני חושבת שיש גופים שעוסקים בזה, יש את הקמל"ר שמטפל, יש תלונות שמגיעות אלינו גם ואנחנו מטפלים בהן

רעות אופיר:  דרך המל"ג - - -     

יוסף טייב: השאלה אם לא נכון שהכול יהיה מרוכז במקום אחד?      

רעות אופיר: אין לנו עמדה בעניין הזה

רעות אופיר:  להקים עוד גוף לזה – אני חושבת שהיום הדברים יותר מסודרים כשעוברים כבר הנתונים ויש קשר צמוד - - -     

יוסף טייב: אבל המציאות בשטח מוכיחה אחרת

מאיר כהן: תגידו, אתם מנותקים?      

רעות אופיר: אין לנו התנגדות להקים גוף כזה

יוסף טייב: הייתי מצפה לשמוע מכם שאתם מברכים על היוזמה, לא רק שאין לכם התנגדות

רעות אופיר: אנחנו לא נגד, אנחנו בעד כל דבר שיעזור לחיילי מילואים

רעות אופיר:  חבר הכנסת טייב יודע שאנחנו באים לכל הישיבות, משתתפים, מציגים נתונים ושותפים לחקיקה

רעות אופיר:  אנחנו בעד כל דבר שיעזור לך לחיילי המילואים

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  דבורה מרגוליס, בבקשה

דבורה מרגוליס: דבורה מרגוליס, ועד ראשי האוניברסיטאות

דבורה מרגוליס:  גם אנחנו, במיוחד החלק שדיבר על עוד תקנים ליאיר לנושא של אכיפה ולמל"ג, אנחנו רק נשמח

דבורה מרגוליס:  אני רק רוצה להזכיר שבמל"ג יושבים גם התאחדות הסטודנטים, גם האוניברסיטאות, גם המכללות הציבוריות, גם נציגות של ור"מ, גם המכללות הפרטיות, גם אוניברסיטת רייכמן, גם נציגי ציבור

דבורה מרגוליס:  זאת אומרת, אם יש מקום שמרכז את כל המידע על מה שקורה במערכת ההשכלה הגבוהה זה המל"ג והוא כבר קיים

דבורה מרגוליס:  יאיר הראל כבר עשה לכם תצוגת תכלית בעבר, הוא היום, באחריות, אימת המערכת

דבורה מרגוליס:  הוא לא מרפה מאף מוסד – ואני אומרת את זה לשבחו, חלילה שלא ישמע אחרת – הוא עובר ובודק שהדברים אכן מטופלים

דבורה מרגוליס:      עכשיו אני רוצה לתת כמה מספרים כדי שיהיה כאן ברור: שנת הלימודים נדחתה ארבע פעמים ונפתחה בסופו של דבר – אני מדברת כרגע על האוניברסיטאות והמכללות הציבוריות, כמובן שיש מכללות פרטיות שפתחו עוד קודם לכן, וגם אוניברסיטאות אחרות, אבל האוניברסיטאות של ועד ראשי האוניברסיטאות והמכללות של ור"מ פתחו ב-31 בדצמבר או ממש סמוך לזה

דבורה מרגוליס:  כלומר, ממש בימים אלה אנחנו סוגרים חודש ראשון של למידה

דבורה מרגוליס:       מבחינת הנתונים שיש אצלנו: מ-70,000 סטודנטים שמגויסים כרגע אנחנו יודעים שנשארו הרבה הרבה פחות

דבורה מרגוליס:  קמל"ר יתקן עם הנתונים, אם ישנם

דבורה מרגוליס:  אנחנו בתהליך של לקבל מהם נתונים על בסיס שבועי, מה שמאוד מאוד יקל עלינו

דבורה מרגוליס:  לפי הנתונים שאני קיבלתי מכל המוסדות של ור"ה, יש סביב 10% סטודנטים מגויסים שלא נמצאים כרגע בלימודים

יבגני סובה: 10% מתוך 70,000 חיילי מילואים?     

דבורה מרגוליס: לא, 10% בכל אוניברסיטה

יבגני סובה: 30,000 בערך, נכון?     

דבורה מרגוליס: אני חושבת שזה אפילו פחות מ-30,000

יבגני סובה: אמרת 10% מהסטודנטים באוניברסיטאות או גם מכללות?     

דבורה מרגוליס: בכל אחד מהמוסדות האוניברסיטאיים

סיון קורן: 28,000 מגויסים לפי קמל"ר, בפעם האחרונה שאנחנו התעדכנו

דבורה מרגוליס: בחלוקה של האוניברסיטאות מדובר על פחות מ-10% בכל מוסד

דבורה מרגוליס:  חלק מאותם חבר'ה שמוגדרים מגויסים גם מגיעים כיוון שגם קמל"ר דאג לזה וגם משרד הביטחון, הרי הם מקבלים שבוע הסתגלות אז יש לנו סטודנטים שרשומים פורמלית במילואים אבל הם כבר לשמחתנו מגיעים לקמפוסים

דבורה מרגוליס:  אנחנו יודעים שככל שיעבור הזמן, עוד שבוע וכו', המספרים של אלה שמגיעים יגדלו

דבורה מרגוליס:      אני רוצה להתייחס פה לכמה קבוצות שעלו

דבורה מרגוליס:  אמרתם להתקשר, לשלוח וואטסאפ, מייל – אין סטודנט באוניברסיטה, אני אומרת את זה באחריות מלאה, שלומד באוניברסיטה, להערכתי, גם במכללה ציבורית, רעות תתקן אם צריך, שלא קיבל לא רק וואטסאפ, אלא טלפון, מייל, וואטסאפ, פנייה

דבורה מרגוליס:  אנחנו בשבועות הקרובים, בעזרת אותו מידע שאנחנו מקבלים מצה"ל לפי תעודות זהות של המגויסים, נבצע reach-out  נוסף, יהיה עוד סיבוב

יוסף טייב: אבל, דבורה, בשטח את רואה שחברי כנסת מקבלים פניות, הלשכות שלנו מפוצצות בפניות בנושאים האלה

שפרה שחר: העוזרים שלכם מכירים אותי מצוין, לפחות משני חברי כנסת קיבלתי - - -     

יוסף טייב: אבל אנחנו לא צריכים להפוך להיות מוקד, עם כל הכבוד

מיכאל ביטון: אנחנו המנהלת

מאיר כהן: יש פה פספוס גדול וזה אפילו קצת מבזה את הוועדה הזו

מאיר כהן:  אני מכיר ועדות בתקופת חירום

מאיר כהן:  הדיון הזה קצת מבזה את הוועדה הזאת כי יש בה, יותר מוועדות אחרות, רצף של דברים שקשורים לסטודנטים

מאיר כהן:  מכל הרצף הזה עולה בעיה אחת אקוטית שאנחנו לא נותנים לה פתרון

מאיר כהן:  כשאמרתי שהתגובות הן תגובות של אגו ידעתי למה אני מתכוון

מאיר כהן:  אני לא רוצה לפגוע באף אחד אבל סביר להניח שאתה רוצה טיפה להזיז את הגבינה ואתה רוצה לייצר מנהלת שמנותקת

מאיר כהן:       כמו שאמר חגי, וצריך להקשיב לחבר'ה האלה, לארגוני המילואימניקים, כי הם מכירים יותר טוב מכל אחד, זה צורך

מאיר כהן:  כל אוניברסיטה, המל"ג והאגודות רוצים לשמור – "אל תיגע לנו בגבינה"

מאיר כהן:  בכל משרד ממשלתי שהבין שאנחנו נמצאים במצב חירום, לא רק שלא יתנגדו להצעות מהסוג הזה – ואני שולח אותך, אדוני ממשרד הרווחה, לדבר עם מרגי ולראות איך המשרד יזם, באו אליו עמותות ואמרו לא: אנחנו מטפלות והמשרד אמר: חבר'ה, זאת אחריות של המדינה

מיכאל ביטון: דבורה, את אומרת שאין סטודנטית שלא קיבלה – ראשת המטה שלי קצינה במילואים 100 ימים, לא קיבלה שום הודעה, לא סמס, כלום

דבורה מרגוליס: אני אשמח לטפל בזה

מיכאל ביטון: למה אבל שזה יקרה כך? למה שלא תהיה מנהלת? מה מפריע לך שתהיה מנהלת? למה אתם צריכים להתבטא נגד רעיון שעושה סינרגיה בין גופים? אני לא מבין את זה

דבורה מרגוליס: אף אחד לא אמר פה מילה נגד

דבורה מרגוליס:  אתם משום מה מצפים לאיזו התנגדות - - -     

מיכאל ביטון: אתם מסבירים שלא צריך את זה, שהכול כל כך דופק שלא צריך את זה, אז אני לא מבין למה אנחנו מקבלים טלפונים

דבורה מרגוליס: מה שאני מנסה להגיד זה שבסוף, עם כל הכבוד, את הלימודים הסטודנט עושה באוניברסיטה, הוא לא בא לא לכנסת ולא למל"ג ולא למשרד החינוך, הוא יושב ועושה באוניברסיטה או במכללה, שם הוא צריך לקבל את התשובות

מאיר כהן: מה את אומרת? את עכשיו לוקחת את כל הרעיון המסדר בכל המדינות הדמוקרטיות ואומרת "אתם בכנסת אין לכם מה להגיד"

דבורה מרגוליס: חס וחלילה, לא הבנת אותי

יוסף טייב: במשפט אחד אתה יודע איך קוראים לזה? חופש אקדמי

מאיר כהן: כן

מאיר כהן:  האקדמיה לא מקודשת ולא קודש הקודשים, מותר לכנסת ישראל ולשני חברי כנסת בה להביא רעיון ולהגיד: חבר'ה, אנחנו נתקלים במציאות מאוד מורכבת – לא ביקשנו שזה יהיה לאורך זמן, מיכאל אמר לשנה, אני חושב שזה מאוד מכובד – להביא את שר החינוך לכאן ולהגיד לו: אדוני השר, אתה צריך להקים מנהלת כזאת, יש לך שבועיים להקים אותה

מאיר כהן:  זה כלום

מאיר כהן:  תן תשובות, תן תשובות

מאיר כהן:  28,000 סטודנטים – ואני הולך עם המספר שאת אמרת, גברתי – זה המון

מאיר כהן:  תסכימי איתי, זה המון

מאיר כהן:  זה לא חלילה בא לפגוע בכם

סיון קורן: אדוני, אנחנו נכנסנו פשוט בתוך ואקום בגלל שלא היה את הדבר הזה

סיון קורן:  אם מדבריי השתמע אחרת אני מתנצלת כי אנחנו אתכם עד הסוף

מאיר כהן: הבנתי את זה, טוב שתיקנת את זה, חשוב מאוד

מאיר כהן:  כל מה שאנחנו רוצים – אין פה שום אגו, האמינו לי

מאיר כהן:  לבי לבי עם אנשי המילואים האלה

מאיר כהן:  אין משפחה היום במדינת ישראל שאין בה איש מילואים

מאיר כהן:  אנחנו כולנו תמימי דעים שצריך לעשות את זה, שלא תהיה כאן התנגדות

מאיר כהן:  אנחנו מבקשים שמהוועדה, אדוני, –אני חושב שגם מיכאל יסכים – תבוא פנייה לשר החינוך, אם שר החינוך יגיד שהוא לא רוצה לעשות את זה, יכול להיות שהוא יגיד שהוא תלוי תקציבים, אז נקרא למל"ג ונגיד לו: בואו תספרו לנו מה אתם עושים ומה אנחנו צריכים להוסיף לכם בכדי להילחם אתכם שיהיה מוקד כזה שנותן תשובות

מאיר כהן:       אני הייתי בטוח שכולנו נסכים לזה כי אין בהצעה הזאת דבר וחצי דבר בכדי לפגוע במל"ג

מאיר כהן:  אני גדול המתווכחים של שר החינוך, גדול המתווכחים, ואני חושב שא', זה מביש שנציגי המשרד לא נמצאים כאן, וחבל–  אם לא הזמינו אותם אז אני מתנצל אבל אם הזמינו אותם והם לא באו – כי הם היו צריכים לתת תשובות

מאיר כהן:  ואם לא, אני יודע להרים טלפון לשר החינוך ולהגיד לו: זה מה שהיה בדיון – אדוני, גם אתה תדבר אתו – ואם הוא יגיד לא אז נביא את זה לוועדה ונגיד שמשרד החינוך מתנגד לדבר כזה

יוסף טייב: משרד הביטחון, בני בן ארי, קמל"ר, בבקשה

מירב בן ארי: שלום, שמח להיות פה שוב

מירב בן ארי:  אני רוצה לברך את הוועדה הזאת שעוסקת ללא הרף בנושא הכול כך חשוב הזה של משרתי המילואים שהם סטודנטים כי הנושא הזה באמת בוער בשטח כפי שעלה כאן

מירב בן ארי:  אני רק רוצה לעדכן את חברי הכנסת ואת הוועדה, אנחנו הקמנו בצה"ל – מתוך המקום שאנחנו מרגישים אחראים על אנשינו גם כשהם לא בשירות מילואים ומחובתנו לסייע להם גם כשהם לא בשירות מילואים – צוות שלם שעוסק בניסיון לסייע לאנשי המילואים שהינם סטודנטים לפתור את בעיותיהם אל מול המוסדות השונים, אם זה מכללות ואם זה אוניברסיטאות

מירב בן ארי:  זה קורה בשיתוף עם המל"ג

מירב בן ארי:  אנחנו נשמח לשתף פעולה עם עוד גוף שעוסק בנושא וטובתו של משרת המילואים לנגד עיניו

מירב בן ארי:  בעינינו זה מבורך

מירב בן ארי:       אני רק רוצה לציין שהעסק הוא הרבה הרבה יותר מורכב מאשר רק לקבל מידע על הזכויות או החובות, אלא יש פה באמת חליפות אישיות ברמות מאוד מהודקות, כשכל בעיה שמציף סטודנט, זמן הטיפול בה הוא לא בשיחה טלפונית

מירב בן ארי:  זה מצריך פנייה למוסד, הלוך חזור ולוקח זמן עד שמצליחים לגבש פתרון

יוסף טייב: שמעון וייס, מנהל תחום בכיר צעירים, משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי, בבקשה

שמעון גרידי: שלום, אני שמעון, אני עובד ברשות הצעירים הממשלתית

שמעון גרידי:  רשות הצעירים הוקמה ב-2017 בהחלטת ממשלה כדי לתכלל את כל תחום הצעירים

שמעון גרידי:  כמו שיאיר הזכיר, הסיפור הזה הוא הרבה יותר גדול

שמעון גרידי:  זה לא רק המענים עכשיו אלא בכלל

שמעון גרידי:  המל"ג הוא אימא למוסדות אולי אבל הוא לא אבא לסטודנטים

שמעון גרידי:  הוא לא מתיימר להיות אבא לסטודנטים

שמעון גרידי:  יש לנו פורום שולחן עם כל הנציגים הממשלתיים בתחום הצעירים וכשישבנו גם על התחלת הלימודים המל"ג אמר: ברור, אנחנו לא אחראיים על הסטודנטים, אנחנו אחראים על המוסדות

שמעון גרידי:  זו הייתה התגובה של המל"ג

איסר הראל: מתי? אני בחיים שלי לא אמרתי את זה

איסר הראל:  מל"ג אחראי על כולם, על כל ההשכלה הגבוהה בארץ, על המחקר, על האקדמיה, על הסטודנטים, על המוסדות, על הכול

איסר הראל:  זה ממש לא נכון

שמעון גרידי: על המוסדות, על המחקר, על הסטודנטים רק ביחס למוסדות

שמעון גרידי:  ההתאחדות, כמו שהזכירו פה, עושים עבודה נפלאה, הם נכנסו לוואקום הזה, אבל זה גוף אזרחי

שמעון גרידי:  כרגע, כממשלה, אין גוף שאחראי על הסטודנטים כסטודנטים, ללא קשר למוסדות

שמעון גרידי:  ההחלטות לדוגמה על התחלת הלימודים – היה גם את המילואימניקים אבל היה גם סטודנטים מהחברה הערבית, סטודנטיות, היו עוד גורמים שהסיפור שלהם הוא לאו דווקא מילואים וההחלטות קשורות גם אליהם

שמעון גרידי:  צריך רגע אחד לראות כשזה מנותק לחלוטין מהמוסדות, לראות לרגע אחד את הסטודנטים בצורה רחבה

שמעון גרידי:  גם סטודנטים שהוא הזכיר של מה"ט, גם סטודנטים שנמצאים במוסדות פרטיים, זו הנקודה

שמעון גרידי:  אבא שלוקח את כל הסיפור הזה ורואה את זה בתוך הממשלה

שמעון גרידי:  לכן אני מברך על הדיון הזה

שמעון גרידי:      יכול להיות שההחלטה אמורה להיות שהמל"ג רואה את הסיפור הזה גם מנותק מהמוסדות

שמעון גרידי:  זה אומר שכמו שיש רגע אחד על המוסדות, המל"ג לוקחת אחריות גם על הסטודנטים כסטודנטים ומובילה את המדיניות בתחום הזה

שמעון גרידי:  אבל זה ברור שהגיע הזמן שצריך מישהו שיש לו אחריות, יש לו סמכות ויש לו גם את האפשרויות לעשות את זה

שמעון גרידי:  מבחינתנו שזה יהיה המל"ג אבל שמישהו ייקח את זה לאחריות שלו

יוסף טייב: תודה רבה

לירן בסון: לירן בסון, יו"ר אגודת הסטודנטים באורנים, מכללה לחינוך

לירן בסון:  קודם כל, אני חושב שזו יוזמה מבורכת וחשובה

לירן בסון:  כמו שסיוון אמרה, אם זה השתמע לא נכון לגבי התמיכה, אנחנו תומכים מאוד

לירן בסון:  השאלה שלי היא פרקטית כי אני מקבל פניות של סטודנטים בתור יו"ר אגודה והרבה פעמים, כמו שהקמל"ר הציג את זה, זה חליפות אישיות

לירן בסון:  בתוך המנהלת הזאת שתקום יהיו מרוכזות הזכויות?     

מאיר כהן: הכול

לירן בסון: איך המנהלת הזאת תדע את החליפה האישית של אותו סטודנט? אתם צריכים לשאוב את המידע מהמוסדות, בין אם זה המאזן של נקודות הזכות שיפגע, אם נפגע, אני מקווה שלא

מאיר כהן: אתה רואה למה המל"ג לא צריך להיות הגוף?     

לירן בסון: לא, זה לא קשור בהכרח למל"ג

לירן בסון:  אם אני לוקח לדוגמה סטודנט שלי שפנה אליי, שירת במילואים, השתחרר ממש לפני יומיים

לירן בסון:  הדיקן התאים לו חליפה אישית איך לתפור את הקורסים

לירן בסון:  סטודנט כזה שנמצא בלחימה ועדיין לא השתחרר, פונה למנהלת - - -     

מאיר כהן: המנהלת תדע לפנות לדיקן

לירן בסון: ישירות?     

מאיר כהן: בטח שישירות

מאיר כהן:  שמע, לא חשבתי לספר את זה, ב-1982 הייתי חייל בביירות במלחמת לבנון השנייה, הייתי סטודנט, בדיוק אותן בעיות, לא המצאנו

מאיר כהן:  הקושי שלנו מול האוניברסיטאות היה נורא

מאיר כהן:  היה אז מה שאין היום, לי היה מרצה שכשבאתי למבחן עם מדים – הייתי צנחן במילואים – אמר לי: צא החוצה, אתה נלחם בשביל שרון, אני לא רוצה אותך פה

מאיר כהן:  כמעט ולא היה סעד

מאיר כהן:  האגודות היו מצוינות אבל הן היו מפוצלות בתוכן כי הייתה הרבה פוליטיקה

מאיר כהן:  בתוך האגודות היו ימין כנגד שמאל עם שרשראות ומכות ואל תשאלו מה היה

מאיר כהן:  היום יש הבנה מאוד גדולה מה תפקידן של האגודות ומה תפקידו של כל אחד

מאיר כהן:       יש רק דבר אחד – שאין גוף שמתכלל את זה

מאיר כהן:  יכול מאוד להיות שבעוד שנה נצטרך לשבת והגוף הזה יצטרך להיות משהו אחר

מאיר כהן:  היום, בשעה הזאת, אין 28,000 כי הם מתגייסים עוד פעם

מאיר כהן:  החבר'ה סביבי סטודנטים, הבנים, החברים, הילדים של החברים, הם באו עם עוד צו

מאיר כהן:  מה שמדאיג אותם זה לחשוב מה קורה בעוד חודשיים

לירן בסון: חד-משמעית

לירן בסון:  אני תומך ביוזמה ואני אשמח לעזור, אני רק חושב שאנחנו צריכים לדייק את זה פרקטית כדי שזה באמת יעזור, כי לי זה לא נראה ריאלי שתהיה לכם רשימת טלפונים של כל הדיקנים בכל המוסדות

יוסף טייב: לא כאן המקום לראות איך תפעל הרשימה, אנחנו כאן לדיון מהיר

מאיר כהן: זה הדבר הכי קל, שיהיו לנו טלפונים של כל דיקן

לירן בסון: טלפונים כן, אבל הפניות

יוסף טייב: שחר בן חמו, פורום הלוחמים, בבקשה

שחר בן חמו: קוראים לי שחר בן חמו, אני ממטה המילואים

שחר בן חמו:  מטה מילואים עוסק בכל העניין של מילואים, אנחנו התאגדנו בנושא הסטודנטים עם סטודנטים בחזית ועם פורום לוחמים שעידן סיבוני משם

שחר בן חמו:  בכללי אנחנו בעד לחבר כמה שיותר כוחות

שחר בן חמו:  הגשנו עם "ממדים ללימודים", שמתעסק גם בהיבט האקדמי, הכלכלי וגם בגוף המתכלל

שחר בן חמו:  נראה לי שיש פה הרבה אנשים שזה באמת בוער בהם לעשות טוב ולהתעסק בנושא אז תודה לכולם

שחר בן חמו:  אני אומר את זה בתור סטודנט שנה א'

שחר בן חמו:      כמה נקודות שאני רוצה להציף פה: אחד, לחזק את הרעיון כמה זה חשוב שיהיה גוף מתכלל

שחר בן חמו:  אומרים שנה, זה יכול להיות הרבה יותר מזה

שחר בן חמו:  אנחנו נכנסים לתקופה בעייתית ביטחונית

שחר בן חמו:  אני, בתור בחור צעיר שחושב קדימה, הכול מאוד ארעי מסביב, זה אינטרס ביטחוני

שחר בן חמו:  זה לא רק הדבר הנכון מוסרית לעשות, זה גם אינטרס ביטחוני

שחר בן חמו:  בתור לוחם – ויש לי חברים לוחמים שהם סטודנטים – יש פה שחיקה

שחר בן חמו:       יש לנו מרצה אחד שממש שלח לכל סטודנט שלא הגיע עד עכשיו וואטסאפ, דיבר אתו, זה באמת משמעותי, אפילו רק בתחושה

שחר בן חמו:  אני יודע שיש לי קורסים שלא יהיה לי בהם ציונים טובים, הבנתי את זה, אין מה לעשות – יש מה לעשות אבל יש גם מציאות ואנחנו נתמודד אתה

שחר בן חמו:  יש המון מוטיבציה לעשות מילואים ולהילחם ולעשות כל מה שצריך, אינטרס ביטחוני ולא רק מוסרי הוא שהדבר הזה יהיה מחובק ועטוף ושתהיה תחושה שמשרד החינוך נרתם, יחד עם הרבה גופים, כולם ביחד

שחר בן חמו:  זה ממש משמעותי, עצם האמירה הזאת

שחר בן חמו:  זה דבר ראשון שחשוב לי להגיד

שחר בן חמו:       נקודה נוספת, אולי אתם מכירים את זה

שחר בן חמו:  חצי מהסמסטר לא הייתי

שחר בן חמו:  עכשיו את לא תדעי שאני על צו כי אני לא על צו, אבל עוד שבועיים אני חוזר

שחר בן חמו:  צווים נפתחים ונסגרים, התייחסנו לזה באוניברסיטה העברית

דבורה מרגוליס: איפה אתה לומד?     

שחר בן חמו: אני לומד באוניברסיטה העברית, הפקולטה למשפטים, היא אתנו וזה מצוין

דבורה מרגוליס: הודעת שאתה עוד שבועיים כנראה חוזר?     

שחר בן חמו: כן

שחר בן חמו:  זה נקודתי, אנחנו צופים פני עתיד

שחר בן חמו:  עוד נקודה שאני רוצה להציף היא מערכתית, רוחבית, וטוב שיהיה גוף עם גורמים רבים שחושב על זה

שחר בן חמו:  כמו שאמרתי לגבי צו פתוח וצו נסגר, אנחנו לא על מדים בקורס אבל אנחנו באים וחוזרים

שחר בן חמו:  זה שהצו 8 שלי סגור לא אומר שאני באמת בשיעור

שחר בן חמו:  זה גם משהו שאני חושב שמספרית יהיה קשה לכמת אותו אבל זה אינטרס עצום ולכן צריך להשקיע בזה המון כוחות

שחר בן חמו:       נקודה אחרונה שאני רוצה לומר לכל מי שהולך להתעסק בזה – להתחבר למרצים זה לדעתי בסוף מה שעושה את האפקט הכי משמעותי

שחר בן חמו:  מרצה שהוא על זה, שהוא מחובר לסיטואציה, רואים את ההבדל וזה בסוף מה שיביא את התוצאה שכולנו רוצים שתהיה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  הוועדה מודה לחברי כנסת המציעים, חברי הכנסת מאיר כהן ומיכאל ביטון

יוסף טייב:  הוועדה שולחת תנחומים למשפחות החללים, איחולי החלמה מהירה לפצועים, מתפללת ומקווה לחזרתם המהירה ולשלומם של החטופים והחיילים

יוסף טייב:  יש סטודנטים שמתנדבים ועוזרים למשפחות השכולות, משפחות החטופים והוועדה מבקשת לכלול אותם בכל הסדר שיתגבש לגבי סטודנטים משרתי מילואים

יוסף טייב:       הוועדה רוצה לוודא שלא יפגעו זכויותיו של אף סטודנט משרת במילואים

יוסף טייב:  הגוף המתכלל זו העצה מבורכת והוא צריך להיות גוף שידאג לכך

יוסף טייב:  יש לגייס לגוף הזה מספר עובדים שיטפלו בפניות הסטודנטים, יש לתקצבו בהתאם, שיהיה מורכב מכלל הגורמים: מל"ג, ות"ת, חינוך, רשות צעירים, התאחדות סטודנטים, ורה, ור"ם, משרד הביטחון

יוסף טייב:       הוועדה מציעה שמשרד החינוך יקים שולחן עגול בתוך שבועיים שיכלול את מל"ג, ות"ת, ורה, ור"ם, התאחדות הסטודנטים, משרד הביטחון, רשות הצעירים במשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי, מכללות פרטיות, משרד העבודה, מכללות טכנולוגיות, והגופים כמו מטה המילואים ומטה הלוחמים

יוסף טייב:  אני חושב שרק כך באמת נוכל בסוף להביא לתכלול מלא של הדברים

יוסף טייב:  אני יוצא מנקודת הנחה שבעבודה חכמה של כלל הגורמים שכבר עובדים בשטח – יש לי תחושה שכל אחד עושה את המיטב שהוא יכול עם הכוח שיש לו, עם כוח האדם שיש לו – אם יהיה חיבור אמיתי של כלל הגורמים אפשר יהיה למצוא פתרון, אפילו מבחינת האוצר עם עלות מינימלית, כל אחד יתרום מעצמו קצת ויקימו את המנהלת הזאת

מאיר כהן: חשוב לקרוא לשר לעשות את זה

יוסף טייב: קראתי למשרד החינוך, משרד החינוך זה השר

יוסף טייב:  הוועדה שוב מברכת על ההצעה, אני חושב שהיא הצעה מבורכת

יוסף טייב:  אני נועל את הדיון