הוועדה המיוחדת למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול, כנסת 25, פרוטוקול מספר 20, 2023-12-31 00:00

בועז ביסמוט: שלום לכולם

בועז ביסמוט:  אני מאוד שמח להיות כאן איתכם

בועז ביסמוט:  כבוד הרב איתן אקשטיין אתה ההוגה את רטורנו ואת הטיפול בהתמכרויות ומניעתן

בועז ביסמוט:  אני פה בא כיושב-ראש הוועדה למלחמה בהתמכרויות סמים ואלכוהול

בועז ביסמוט:  במדינה שלנו אומרים שמה שלא מפורסם לא קרה

בועז ביסמוט:  אנחנו לא צריכים פרסום, אנחנו פשוט עושים את העבודה למען עם ישראל ולמען אותם נפגעים שנאלצו להרחיק למחוזות שהיה עדיף שלא להגיע אליהם

בועז ביסמוט:  יש להם גם נסיבות מקלות אבל צריך לפעול נגד זה

בועז ביסמוט:  גם לפני שבוע היה לנו ראיון שדנו בנושא

בועז ביסמוט:  יש פה משהו סמלי וחשוב ישראל במלחמה לא קלה, היא תהיה קשה וארוכה וגם התחלנו אותה עם גרעון עצום ב-7 באוקטובר

בועז ביסמוט:       נמצא כאן לידי חבר-כנסת דוידסון, שנינו משתייכים לאותה מפלגה שנקראת מפלגת ישראל

בועז ביסמוט:  אנצל את הפורום ואני מודה לך על ההגעה ועל העבודה המשותפת והמאמץ המשותף

בועז ביסמוט:  זו ישראל היום, לא העיתון

בועז ביסמוט:  זו ישראל שבה למרות השקפות עולם שונות נדע למען אזרחי ישראל לשלב ידיים ולעבוד יחדיו

בועז ביסמוט:      אני באתי הנה לשמוע ופחות לדבר

בועז ביסמוט:  את העבודה החשובה והטובה שאתם עושים - והיא מחויבת הנסיבות אף שהיינו מוותרים עליה – יציג  הרב איתן אקשטיין

בועז ביסמוט:  רשות הדיבור שלך

הרב איתן אקשטיין: תודה רבה, יושב-ראש הוועדה ביסמוט, חבר-כנסת דוידסון, נציגי משרד הרווחה ומשרד הבריאות, שמלווים אותנו כבר הרבה מאוד שנים וזו הזדמנות להודות להם

הרב איתן אקשטיין:      אדבר קצת על המעטפת של רטורנו

הרב איתן אקשטיין:  נמצאים פה מנהלי המחלקות, כל המחלקות של רטורנו, כל אחד מהמנהלים יספר קצת על המחלקה שלו

הרב איתן אקשטיין:  ננסה להסביר את הקשר בין הפעילות השוטפת לבין האתגר שלקחנו על עצמנו במלחמה, עם הצעירים מהפסטיבלים, לא רק "נובה", היו עוד, שנפגעו פעמיים - פעם ראשונה מהמלחמה ופעם שנייה הפגיעה הרגשית שמובילה אותם לעולם התוכן שלנו

הרב איתן אקשטיין:  נדבר גם על הקשר בין הפגיעה הזו לבין החשש משימוש ומעבר להתמכרות, תהליך שאנחנו רואים מתרחש ממש לנגד עינינו

הרב איתן אקשטיין:      את רטורנו הקמתי לפני 35 שנים במקסיקו ולכן שמו בספרדית, המשמעות היא "פניית פרסה"

הרב איתן אקשטיין:  רטורנו זה אומר שאם הסתבכת בדרך קודם כל עצור, ואז קבל כלים שלא היו לך קודם כדי להתמודד ולהגיע ליעד שלך

הרב איתן אקשטיין:  כל אחד והיעד שלו בחיים, אבל הפעם לעשות את זה בצורה מסודרת

הרב איתן אקשטיין:      כאמור התחלנו במקסיקו כשהגענו לארץ פתחנו את זה כאן, לפני כ-25 שנה הגענו לגבעת שמש, תוכלו לראות בסיור, זה מקום שיושב על 35 דונם, מקום ענק, ויש לנו פה את רוב הפעילות שלנו

הרב איתן אקשטיין:  יש לנו גם פעילות אחת בבית שמש ואני אסביר

הרב איתן אקשטיין:      התפיסה של משרד הרווחה ושל משרד הבריאות בהקשר של התמכרות, היא כבר הרבה שנים הוליסטית, עם מבט הרבה יותר רחב

הרב איתן אקשטיין:  אני עובד סוציאלי בהכשרתי, והבעיה הקשה ביותר בהתמכרות זה כיצד לשכנע את האדם שיש לו בעיה

הרב איתן אקשטיין:  "אומנות היישוג" זה הספר השלישי שכתבתי, כי הדבר הכי מורכב וקשה זה לשכנע מכור שיש לו בעיה

הרב איתן אקשטיין:  באופן פרדוקסלי התמכרות היא לא בעיה אלא פתרון שגוי למצוקה שיש לאדם

הרב איתן אקשטיין:  אדם מגיע  לשימוש ולהתמכרות כדרך לפתור מצוקה שיש לו

הרב איתן אקשטיין:  לכן נראה שאין גבולות, זה יכול להיות אדם משכונות מצוקה או משכונות יוקרה

הרב איתן אקשטיין:  במקסיקו הייתי רב של שכונה רגילה, לא מצוקה, ובכל זאת היו שם בעיות רבות של סמים, כדרך לפתור בעיות משפחתיות ואישיות כאלה ואחרות

הרב איתן אקשטיין:       יש לנו יחידת מניעה והסברה וכן הכשרה, מגיעים אלינו כ-30,000 תלמידים - מורים, חיילים וקצינים - מדי שנה, כדי לקבל מאיתנו מסר בתחום המניעה השניונית, לא הראשונית

הרב איתן אקשטיין:  אנחנו מאמינים יותר במניעה שניונית, כלומר אם אתה חושב שיש לך בעיה אנחנו נגיד לך איך לאבחן את זה על עצמך ואיפה לקבל עזרה

הרב איתן אקשטיין:  המניעה מבחינתנו היא עוד דרך ליישוג

הרב איתן אקשטיין:  יש לנו מרכז אמבולטורי בבית שמש שיש לנו שם בערך 100 מטופלים שמגיעים בערך פעם אחת עד שלוש פעמים בשבוע, כדי לקבל תוכנית טיפולית בלי להיכנס לאשפוז מלא

הרב איתן אקשטיין:  פה ברטורנו יש לנו שתי אשפוזיות, ת"פ משרד הבריאות וכן חדר המיון, גם לבנות ולנשים צעירות, וגם לגברים

הרב איתן אקשטיין:  כל אחת מהאשפוזיות קולטת מעכשיו לעכשיו את אותם פונים מכורים לסמים, אלכוהול או הימורים

הרב איתן אקשטיין:  הם צריכים לעבור תהליך זריז של בדיקות רפואיות ולהיכנס פה לטיפול

הרב איתן אקשטיין:  הם נמצאים בין 21 יום לגברים, עד 30 יום לנשים צעירות ובנות

הרב איתן אקשטיין:  יש בנות 14 גם כן

הרב איתן אקשטיין:  חלקן עסקו בזנות, סמים ואלכוהול

הרב איתן אקשטיין:  הן באות מכל המגזרים, השכבות והמינים

הרב איתן אקשטיין:  יש פה דתיות וחילוניות, אין הבדל כלל

הרב איתן אקשטיין:  יש לנו גם קהילה טיפולית שעבודתה היא להכניס את אלה שמתאימים אלינו, יש כאלה שאנחנו מפנים למקומות אחרים, הם יגיעו אלינו לכאן לתוכנית טיפולית בערך למשך שנה, גם באשפוזית וגם בקהילה הטיפולית יש לנו בתי ספר והם עוזרים לצעירים עד גיל 24 להשלים לימודים שחסרים להם

הרב איתן אקשטיין:      הקפתי פה את הפעילות שלנו ועכשיו כמה מילים על "חיבוק ברזל"

הרב איתן אקשטיין:  שבוע אחרי פרוץ המלחמה, ואני מדבר על החלק הספציפי שקשור אלינו, כינסנו ישיבת הנהלה ברטורנו

הרב איתן אקשטיין:  הבנו שיש לנו פה אתגר כי חלק גדול מצעירי הפסטיבלים השתמשו בסמים ומשתמשים בהם באופן קבוע

הרב איתן אקשטיין:  ודאי שלא כל המשתמשים בסמים הופכים למכורים, אבל מי שמשתמש בסמים ומכיר את ההשפעה שלהם, ועובר איזו טראומה, גם אם זה מתחבר לו לטראומות קודמות וגם אם לא, יש סיכוי גדול מאוד שהם יהפכו ממשתמשים למכורים

הרב איתן אקשטיין:       היו בוועדות בעבר הרבה מאוד מומחים שדיברו על כך ש-10% מהמשתמשים בסמים באופן רגיל, סטטיסטית, ייהפכו להיות מכורים

הרב איתן אקשטיין:  זה בימים כתיקונם, בשגרה

הרב איתן אקשטיין:  אבל כשיש ימים של מלחמה וטראומה ומתח, בנות שעברו פגיעות מאוד-מאוד קשות וגם בנים, שם אין ספק שהאחוזים יגדלו

הרב איתן אקשטיין:  אז אם מדובר ב-20% או 30% יותר - אני לא יודע אבל ודאי שמדובר על מעל 10%

הרב איתן אקשטיין:  וגם אם זה 10% בלבד, מתוך ה-5000 שהיו באותו אירוע זה כבר מעל 500 צעירים, שזקוקים בדחיפות לטיפול שלנו

הרב איתן אקשטיין:  ואנחנו כמובן לא מתייחסים רק אליהם, אלא גם למי שגרים בעוטף ובאזורי לחימה

הרב איתן אקשטיין:  הלחימה התגברה עם כל מה שיש מסביב כך שיש קשר ישיר בין שימוש לבין התמכרות

הרב איתן אקשטיין:  מה גם שצריכים לזכור שיש פה נציגי משטרה, דיברנו שזה בכיה לדורות הנושא של אי-הפללה של משתמשי וצרכני קנאביס, לדעתי זו הייתה טעות ודיברנו על זה הרבה מאוד, הוועדה גם הביאה את המומחים מקולורדו – ג'ורג' וליאורה שתהו מה אנחנו עושים ולאן אנחנו רצים עם הלגליזציה הזאת? זאת הייתה טעות ואנחנו רואים את התוצאות של זה, צעירים יודעים שלא יעשו להם שום דבר ואם האח הגדול בן 23 משתמש בקנאביס אז גם הבן 15 ישתמש ואם זה יעשה לו טוב,  זה גם יגבר

הרב איתן אקשטיין:  אפרת מעיין, המטפלת שלנו, שהיא פסיכולוגית קלינית מומחית לטראומה ביומיום ועוסקת בטיפול בעזרת בעלי-חיים גויסה למשימה

הרב איתן אקשטיין:  היא אספה צוות של אנשי מקצוע, מומחים לטראומה ובנינו יחידה שיודעת להגיב, לעשות יישוג – reaching-out - ולטפל בנפגעי טראומה בייחוד בהקשר של שימוש בסמים

הרב איתן אקשטיין:  נתאר בהמשך כיצד זה קורה, זו ההקדמה שלי ועכשיו נעבור לראות את המחלקות

בועז ביסמוט: לפני כן כמה מילים של חבר-כנסת דוידסון שיציג גם את ה"אני מאמין" שלו ואחרי זה נסייר

בועז ביסמוט:  בבקשה זכות הדיבור שלך

סימון דוידסון: תודה רבה

סימון דוידסון:  כפי שחבר-כנסת ביסמוט אמר, אין פה פוליטיקה בכלל באירוע הזה כי כולם מבינים את גודל האירוע

סימון דוידסון:  לצערי הרב רק במקרים קשים אנחנו פתאום מתמקדים בנושא ההתמכרויות – סמים אלכוהול הימורים – עברנו את זה בקורונה וראינו את המספרים גדלים ואת הגרפים עולים למעלה במיוחד בקרב בני הנוער ורואים את זה גם עכשיו

סימון דוידסון:  דיברתי בחוץ עם הרב איתן וסיפרתי לו על ביקוריי באזורי המפונים, כל הזמן בתוך ענן של קנאביס, יושבים שם צעירים, כל הזמן מעשנים וחושבים שזה מה שיציל את הנוער בתקופה הזאת

סימון דוידסון:  אני אספר לכם ואני לא מתבייש בזה, אני גאה באבא שלי שהיה רופא, מנהל בית חולים, הסטטוס החברתי הכי גבוה שיש וקרה מה שקרה והוא נהיה אלכוהוליסט

סימון דוידסון:  נאמתי על זה בכנסת וזה עשה הד מאוד גדול, קיבלתי הלם כי כשירדתי מדוכן הנואמים ניגשו אליי כל חברי הכנסת ואמרו "כל הכבוד על החשיפה" אבל גם לחשו לי באוזן על הבן שלהם, השכן שלהם או בן הדוד שלהם

סימון דוידסון:  כל אחד שלחש לי כך באוזן הגיע אליי אחרי זה ללשכה וסיפר לי את הסיפור האישי שלו

סימון דוידסון:  זה נוגע בחלק גדול מאוד מהחברה

סימון דוידסון:       תודה על מה שאתם עושים וסליחה שהמדינה לא עושה מספיק והגיע הזמן, בלי קשר אם זו ממשלת ימין או שמאל, צריך להבין שאנחנו נמצאים בתוך אירוע שיכול לדרדר את המדינה למקומות שאנחנו לא רוצים להגיע אליהם

סימון דוידסון:  ויש לנו פה דוגמה נפלאה, אני שמח שהגענו לפה אבל זה לא מספיק

סימון דוידסון:  חסרים מקומות, מיטות אשפוז ואנשי צוות שיטפלו באנשים האלו

סימון דוידסון:  אבל עם כל זאת, הגרוע ביותר זה שאנחנו לא יודעים למנוע את ההתדרדרות הזו

סימון דוידסון:  לא במערכת החינוך ולא מסביב לה

סימון דוידסון:  אנחנו לא משתמשים מספיק בחינוך הבלתי-פורמלי כדי שילדים לא יתדרדרו

סימון דוידסון:  כאיש ספורט אני מאמין שהספורט יכול להיות כלי אדיר למנוע מהילדים האלו להתדרדר, לכן בתקופה זו כל המאמצים שלי היו גם בוועדה וגם בתקציבים סביב, להביא את הספורט לאזורים של המפונים

סימון דוידסון:  סעו לים המלח ותראו מגרש כדורגל, שאני שמח שהקמתי אותו, כי ובמקום לשבת ולעשן קנאביס ב-01:00, ילדים משחקים שם כדורגל ויש פרוז'קטורים והם מוציאים את המרץ שלהם בצורה חיובית

סימון דוידסון:  אז זה נוגע לכולנו ותודה רבה על הסיור הזה ונעשה כל מה שאפשר כדי לעשות דברים אחרת

בועז ביסמוט: תודה רבה על הדברים, אני צריך להקריא כאן, אחרת המנכ"לית מפטרת אותי, כיושב-ראש הוועדה אציין כי לפי התקנון לפי סעיף 120(ד)(1)(ג) לתקנון הכנסת שהשמות של כל מי שביקש או יבקש לחסות את שמו כדי שלא ייגרם לו או לזולתו נזק, יהיו חסויים, ולא יירשמו בפרוטוקול, ואם מדובר על קטינים או חסרי ישע, כמובן, זה לפי סעיף 120(ד)(1)(ב) לתקנון

הרב איתן אקשטיין: תודה רבה אז בואו נתחיל, ורדית תתחילי - - - לפי המעטפת

ורדית וקנין: אני ורדית, מנהלת מחלקת מניעה והסברה

ורדית וקנין:  כפי שהרב אמר, יש לנו פה קבוצות שמגיעות מבתי ספר, קבוצות של תלמידים, היום הייתה לנו קבוצה של 180 תלמידים מבית ספר בשוהם

ורדית וקנין:  הם מגיעים לפה לפעילות של ארבע שעות, קיבלו קצת הסבר מכיתות ט' ומעלה, יש גם בתי ספר שרוצים מכיתה ז'-ח' אני חושב שזה עוד קצת בוסרי, אנחנו מכוונים מכיתה ט' ומעלה

ורדית וקנין:  הם מגיעים לפעילות של ארבע שעות – תלמידים, גם צוותי מורים, גם הדרכות

ורדית וקנין:  לצוותי מורים בבתי ספר פר בדיוק סגרנו פה פעילות בבית ספר בבית שמש, שהמורים יעברו את קורס "12 הצעדים" ובמקביל גם התלמידים עוברים את זה

ורדית וקנין:  זהו בית ספר עם תלמידים עם קצת יותר קשיים, הם עוברים את הקורס במקביל והסיום הוא יחד

ורדית וקנין:  המורים מקבלים כלים להתמודד עם הנערים והנערים שנבחרו לעבור את הקורס, 13 או 14 מתוך כלל הנערים, יעצימו את עצמם בתוך הקהילה שלהם

בועז ביסמוט: אתם מלמדים אותם גם איך לזהות?     

ורדית וקנין: כן, כלים לזיהוי אנחנו מלמדים את הצוותים

ורדית וקנין:  יהודה אמון על אנשי הצוות ויסביר יותר על קורס עשרה צעדים

ורדית וקנין:  גם כשמגיעים לחד-יומי, המורים מנסים לתת כלים פשוטים יותר, חיבוק הכלה הקשבה, נותנים לצוות את הכלים שאיתם הם יצאו לדרך

ורדית וקנין:  הרבה פעמים מגיעים לכאן לחד-יומי ואחרי זה סוגרים פעילויות צוות

ורדית וקנין:       במאמר מוסגר, אם תוכלו לעזור לנו כי אנחנו מנסים להשיג לזה גמול השתלמות, הרבה מאוד זמן ואנחנו לא מצליחים

ורדית וקנין:  זה יעזור מאוד כי אז למורים גם יהיה תמריץ ורצון להגיע

ורדית וקנין:  הם רוצים אבל לא מגיעים

ורדית וקנין:  אנחנו פחות מצליחים בזה

ורדית וקנין:       מגיעים לפה בתי ספר, מורים, תלמידים, הורים שמגיעים לפה בסיירות הורים, צבא

ורדית וקנין:  לפני שנים היה אלוף אלעזר שטרן ראש אכ"א והוא הוריד הוראה שכל חייל וחיילת חייבים להגיע לפה לפעילות חד- -יומית אז גם חיילים וקצינים מגיעים, מורים, רבנים, כל אחד שרק אפשר להגיע אליו

הרב איתן אקשטיין: תודה

הרב איתן אקשטיין:  עדי, קצת על האמבולטורי כי זה עדיין המעטפת

עדי עבדי-שפירא: אני עדי אני עובדת סוציאלית, אני מנהלת את היחידה האמבולטורית בבית שמש, לא כאן

עדי עבדי-שפירא:  אלינו מגיעים גברים מבוגרים, שמכורים ומגיעים לטיפול בעצמם, על דעת עצמם

עדי עבדי-שפירא:  יש לנו שתי תוכניות בסבסוד המדינה, אחת ממשרד הבריאות לטיפול למכורים בזנות, תחת הכותרת הגדולה של "מכורים למין" אבל זה בעצם מכוח החוק להפללת צרכני זנות

עדי עבדי-שפירא:  זו תוכנית טיפול של חצי שנה חינם ויש תוכנית נוסף עבודת תובענות ייצוגיות, הם מממנים טיפולים למכורים להימורים, טיפולים של שנה

עדי עבדי-שפירא:  שאר הטיפולים אצלנו זה בתשלום, טיפול פרטי, מטפלים במכורים, משפחות של מכורים, קצת הורים, המון בנות זוג, כאשר הטיפול משלב את 12 הצעדים וטיפול פרטני או קבוצתי פסיכו-דינאמי לא מוגבל בזמן, למעט התוכניות החינמיות הטיפול שלנו מותאם כל אחד לפי מה שצריך

עדי עבדי-שפירא:  יש לנו - במעט שונה ממה שאמר הרב אמר – לא 100 אלא בערך 80 מטופלים ומטופלות, כאמור בנות זוג שאצלנו עושים בסוף גם את העבודה הזוגית, לחבר מחדש

עדי עבדי-שפירא:  הרוב זה התמכרויות התנהגותיות, הימורים ומין, אבל פה ושם יש גם דברים אחרים

עדי עבדי-שפירא:  באמת נותנים מעטפת מאוד רחבה גם בתוך הקהילה

עדי עבדי-שפירא:  הם כולם ממשיכים לעבוד או ללמוד ולתפקד בחיים שלהם ואנחנו מנסים להביא גם את המכור וגם את בת הזוג, כי יש פה איזו עבודה משפחתית שנעשית, טיפול בנפרד ובסוף עושים גם את העבודה הזוגית לבנות מחדש את התא המשפחתי

בועז ביסמוט: דיברת על כך שהם מגיעים לפה עצמאית אבל זה אף פעם לא ממש עצמאית, אז בדרך כלל השולח, המפנה, הממליץ יהיה מהמשפחה או מקבוצת ההתייחסות שלהם?     

עדי עבדי-שפירא: הרוב זה משפחה, לרוב זה האישה שמכריחה יש כאלה שזו המשפחה כולה שלוחצת, בהימורים לרוב כך, לפעמים זה רב, רבני קהילה לוחצים ומפנים

עדי עבדי-שפירא:  זה לא נורא שמגיעים רק בגלל סיבות חיצוניות

בועז ביסמוט: הכול בסדר, אני לא קובע, אני רק שואל

הרב איתן אקשטיין: זה היישוג

עדי עבדי-שפירא: ויש גם כ-20% שמגיעים בסוד ואף אחד לא יודע, הם באים רק מעצמם

הרב איתן אקשטיין: שרה, אשפוזית בנות

שרה קלימי: נעים מאוד, אני שרה, מנהלת אשפוזית לנערות ונשים

שרה קלימי:      מגיעות אלינו נערות ונשים צעירות מגיל 14 עד 35 אפשר להגיד שהגיל יורד כבר ל-13

שרה קלימי:  יש אצלנו טיפול של שלושה חודשים בתנאי פנימייה, עוזבות את הסביבה שלהן, עוברות אלינו, שלושה חודשים שבמהלכם הן נפרדות מהטלפון הנייד, לא יוצאות לחופשות בכלל, גם לא סופי שבוע, נכנסות לתהליך טיפולי אינטנסיבי, עם מקסימום אפשרות להפחית רעשים של הסביבה ולעשות איזה פוקוס פנימי

שרה קלימי:       הטיפול נחלק לכמה חלקים

שרה קלימי:  יש לנו מרפאה עם צוות רפואי שאחראי על הגמילה הפיזית ועל הסתכלות פסיכיאטרית, אחרי שהסמים והאלכוהול זזים הצידה, מגלים לפעמים על מה זה כיסה, ולפעמים יש בנות שמגיעות עם רקע קודם

שרה קלימי:  לצד זה יש טיפול רגשי, גם פרטני אחד על אחד מול העובדות הסוציאליות, וגם קבוצתי - קבוצות בנושאים שונים עם מנחים שונים

שרה קלימי:  לצד אלה יש טיפול התנהגותי  שמטרתו ללמוד לחיות מחדש – חוקים, כללים, שגרה בריאה, הן קמות ב-06:30

שרה קלימי:  מחייהן הקודמים כבנות שרגילות לכאוס גדול – "אף אחד לא יגיד לי מה לעשות, לא אימא ולא בית ספר ואפילו לא משטרה", הן היו חיות בלילה וישנות ביום, לעומת זאת כאן הן נכנסות לשגרה, חוקים, גבולות וכדומה

שרה קלימי:  לבנות הצעירות אצלנו יש גם בית ספר, ממש עם צוות, על פי חוק ילדים חולים

הרב איתן אקשטיין: טיפול ללא עלות, דרך אגב, זה במימון משרד הבריאות

שרה קלימי: כן

בועז ביסמוט: כמה מקומות יש במחלקה שלך?     

שרה קלימי: כרגע יש אצלנו 20 בנות, אנחנו יכולים להכיל עד 25

סימון דוידסון: דיברת על כך שאלה בנות מגיל 14 ואז תיקנת והורדת ל-13? זה מעורר דאגה, את יכולה לתת קצת יותר פרטים על הילדה הזו בלי לחשוף כמובן? רקע, בית ספר וכדומה?     

שרה קלימי: זה לאו דווקא ילדה אחת, אלא משהו שאנחנו מבחינים בו

שרה קלימי:  הנוער נחשף יותר ויותר ואם היו מגיעים אלינו מגיל 14 אז עכשיו כבר יש פניות גם מגיל 13, נערות שמתערבבות עם סמים ואלכוהול פחות מכירות את חוקי הרחוב אז גם יותר נפגעות, נחשפות לניצול מיני ומשם אחרי החוויה של "התלכלכתי, נפגעתי", במקביל לפיתוח התלות הפיזית והרגשית בחומר, שלרוב משמש איזו תרופת קסם לכל הכאב והחוויות השליליות שעברתי וכך מתפתח איזה גלגל שמאוד קל להתניע אותו לכיוון שלילי, אם אין מבוגר ערני שעוצר אותו מייד

סימון דוידסון: אז זו בדיוק השאלה מה קורה ביום אחרי שהן עוזבות?     

שרה קלימי: חודשיים אחרי שהבנות מגיעות אלינו אנחנו מקיימים מפגש, משתתפים בו גם הגורם המפנה, הורים, או אותם אנשים שהבת חשובה להם והם חשובים לה

שרה קלימי:  שבוע לפני כן היא מקבלת שאלות הכנה, היא מתעדת את התהליך המרשים שהיא עושה, בדרך כלל בחודשיים מגיעים להישגים ותהליך מאוד מרשים, תובנות, שינוי התנהגותי ואפילו מחשבות הלאה

שרה קלימי:  זה חלק ראשון של המפגש והן מקבלות פידבקים

שרה קלימי:  החלק השני של המפגש זה לחשוב מה עושים אחרי שלושה חודשים

שרה קלימי:  הן לא יוצאות אחרי שלושה חודשים לוואקום אלא אחת המטרות המשמעותיות של האשפוזית היא להעביר אותן מדלת לדלת ולרוב זה מצליח

הרב איתן אקשטיין: או אלינו, חלק גדול מהבנות, גם תכף שמחה מקהילת הבוגרות והצעירות תדבר על זה, או  ל"מלכישוע",  שזה מקום אחר

הרב איתן אקשטיין:  אבל אנחנו מעבירים אותן מדלת לדלת אף אחת לא תישאר באוויר

שרה קלימי: יש בנות שגם חוזרות לפנימייה שלהן, יש נערות מאוד צעירות שהפנימייה שלהן אומרת, "ככה אנחנו לא יכולים, לא מתאפשר אצלנו, תצאי, תעשי חישוב מסלול מחדש ואנחנו מוכנים לקבל אותך בחזרה

הרב איתן אקשטיין: כשהבעיה שברוב הפנימיות יש סמים, כלומר אנחנו מחזירים אותן למקומות עם סמים

אהרון שבי: אופציה נוספת שקיימת היא היחידות לנוער על רצף ההתמכרות במקום המגורים, אם היא חוזרת הביתה

אהרון שבי:  כלומר, מספר דגשים יכולים להיות – או פנימייה אחרת או מסגרת יותר סגורה או בקהילה

אהרון שבי:  או הוסטל

הרב איתן אקשטיין: תודה שרה

הרב איתן אקשטיין:  ניסים, בנים

ניסים חשבון: צוהריים טובים ותודה רבה לכולם שהגעתם

ניסים חשבון:  שמי ניסים, אני מנהל האשפוזית לגברים "אלון", גם כן מטעם משרד הבריאות

ניסים חשבון:  אנחנו היום עומדים על אישור של 24 מיטות מתוכן רק 15 מאושרים

ניסים חשבון:  אנחנו שואפים ורוצים להגיע גם לתוספת של ה-24, מאוד חשוב לנו, במיוחד עם כל הפניות שקיבלנו ומקבלים

ניסים חשבון:  המצב לא פשוט

ניסים חשבון:       אתמקד בנושא הרפואי

ניסים חשבון:  אנחנו ממוקדים רפואית באשפוזית, כל אדם ומטופל שמגיע לפה מגיע אחרי שימוש מאסיבי שהגוף מתרגל אליו

ניסים חשבון:  יש דבר שקוראים לו withdrawal symptoms - הגוף עובר תהליך גמילה שמתבטא בהרבה היבטים רפואיים וצריך סיוע רפואי, אם זה טיפול תרופתי, אם זה ליווי של רופאה, אח, צוות הדרכה רחב

ניסים חשבון:  בשלבים הראשונים אנחנו עוזרים לו למזער כמה שיותר את תסמיני הגמילה האלו למצב שהוא יכול להתמודד איתם, בצורה מבוקרת, כדי להביא אותו לשלב הבא

ניסים חשבון:  השלב הבא זה המשך בקהילה, אם צריך להפנות אותו למקומות שיותר תואמים, אבל בגדול אנחנו מתמקדים הרבה על נושא חזרה לחיים, חזרה לחשיבה נכונה, לתת לגוף שוב להתחזק ובתוך כל זה אנחנו מכניסים שיחות של עובדים סוציאליים, קבוצות, תהליך טיפולי וגם משמעתי, כי זה אחד הדברים החשובים שחסר אצל כל מכור

ניסים חשבון:       אנחנו שואפים להיכנס ולהרחיב עוד את נושא "חיבוק הברזל", שנותן לנו המון פניות, דרך מקרים שקורים שהם אוספים פה ונמשיך לדבר עליהם אבל זה בגדול המיקוד שלנו

ניסים חשבון:  זה דבר בפני עצמו

הרב איתן אקשטיין: יש בחור אחד שהפנינו שבוע שעבר האשפוזית של הבנות יש עכשיו שני בחורים שבדרך אליהן זה הבישול שאנחנו עושים פה תכף נגיע ל"חיבוק ברזל"

הרב איתן אקשטיין:  תודה ניסים

הרב איתן אקשטיין:      שמחה, נציגת קהילת הבוגרים שזה ת"פ משרד הרווחה, זו הקהילה הגדולה ביותר שיש פה מבחינת היקף

הרב איתן אקשטיין:  המנהל נמצא עכשיו במילואים, הוא קב"ן

הרב איתן אקשטיין:  יש לנו כמה עובדים ומנהלים שנמצאים עכשיו בצבא

הרב איתן אקשטיין:  כן

שמחה בבה: אציג את המחלקה שלנו

שמחה בבה:  אנחנו הקהילות הטיפוליות, הבוגרים, הבוגרות, צעירים וצעירות

שמחה בבה:  הפניות אלינו מתחילות מגיל 17

שמחה בבה:  מתקבלים כאן צעירים, יש לנו את הקהילה של הצעירים והצעירות מגיל 17 עד 24 ששם גם משולבים בבית ספר, שזה הרבה צעירים שבאים מתוקף צו מבחן של שירות מבחן, על רקע עבירות פליליות או מטעם היחידות להתמכרויות, ששולחים אלינו

שמחה בבה:  כל אוכלוסיות הקצה שלא הצליחו במקומות אחרים וזקוקות לקהילה ארוכת טווח

שמחה בבה:       אצל הצעירים זה יהיה טיפול של שנה ואצל הבוגרים זה יהיה טיפול של שבעה חודשים

שמחה בבה:  אנחנו משתמשים בכלים של C

שמחה בבה: B

שמחה בבה: T, טיפול קוגניטיבי-התנהגותי, טיפול מוכוון טראומה ובעיקר טיפול בשיטת 12 הצעדים

שמחה בבה:  בטיפול שלושה שלבים, כאשר השלב האחרון הוא שילוב בתעסוקה, שזה מאוד חשוב לנו, לראות שבסוף התהליך המטופלים מצליחים להחזיק עבודה, לחזור לסדר יום ולשגרה, להיות אזרחים שומרי חוק, שומרים על ניקיון ובהמשך גם משולבים בהוסטל שלנו, שזה טיפול של אחרי הקהילה, עוד חצי שנה בווילה בבית-שמש, סוג של דירת מעבר, הם גם משולבים בתוכנית N

שמחה בבה: A ונפגשים כל שבוע

שמחה בבה:       בלי גורמי התמך והסביבה המתאימה קשה מאוד להישאר בניקיון

שמחה בבה:  הם מקבלים את כל המעטפת הזו ובחזרה ליחידות להתמכרויות כשהם גם יוצאים מכאן

בועז ביסמוט: דיברת על טווח של שנה, זה סוג של מרתון, יש יגידו לא מספיק, יש יגידו הרבה

שמחה בבה: לא מספיק בהחלט

בועז ביסמוט: תיארתי לעצמי, מה אחוזי הנשירה?     

שמחה בבה: אנחנו רואים אחוזי נשירה גבוהים יותר בשלושה החודשים הראשונים

שמחה בבה:  לאחריהם אנחנו רגועים יותר, לכן אנחנו שמים את כל המשאבים בשלושת החודשים הראשונים

שמחה בבה:  המיקוד הוא על החבר החדש, הדברים המיוחדים שאנחנו נותנים להם, המעטפת המיוחדת, אנחנו שמים אותם באותו חדר יחד עם סוג של מדריך, שהוא רק שלהם, כדי למנוע את אחוז הנשירה שהוא גבוה מאוד בהתחלה

הרב איתן אקשטיין: תודה

הרב איתן אקשטיין:  אפרת את צריכה ללכת, אז בואי ספרי לנו קצת על "חיבוק ברזל" כי הכול מוביל לשם

אפרת רייטן: שמי אפרת מעיין, אני פסיכולוגית קלינית, מטפלת בעזרת בעלי חיים ומנהלת את המרכז לטיפול בעזרת בעלי חיים, שהקמנו לפני כמעט 14 שנה

אפרת רייטן:  אשמח שתבואו לסיור לראות

אפרת רייטן:  אגיד מילה בהמשך לשמחה שתיארה כל כך יפה את ההצעות שאפשר להציע לגברים שמסיימים פה את הטיפול

אפרת רייטן:  אבל לצערי, אין לנו הוסטל לנשים, אין פה נציגה ממחלקת הנשים, נכון? אם כבר העלינו את זה, זה צורך מאוד-מאוד חשוב כי אני מלווה את אותן בנות שיוצאות אחר כך לעולם

סימון דוידסון: מה הסיבה שאין הוסטל?     

הרב איתן אקשטיין: תקציבית, אין לי מושג

אפרת רייטן: יש פחות נשים

שמחה בבה: אחוז הגברים הרבה יותר גבוה

אפרת רייטן: הסיכון של נשים אחרי שהן מסיימות פה את הקהילה ויוצאות החוצה לעולם הוא הרבה יותר גדול - - - אם כבר התכנסנו פה, הייתי שמה גם את זה על השולחן

אהרון שבי: בזמנו בהקשר הזה, איתן, לא הייתה פנייה מהבחינה הזו

אהרון שבי:  היה ניסיון לבנות את נושא הנשים והפנייה להוסטל לא הייתה

הרב איתן אקשטיין: נכון, אני חושב שהסיבה הייתה כמו שהיא אמרה שעכשיו יש הרבה יותר נשים

אהרון שבי: נכון ואז זה היה בתחילת הדרך, עכשיו פניתם?     

שרה קלימי: במכרז החדש כן

שרה קלימי:  גם לצעירים

הרב איתן אקשטיין: כן ודאי

הרב איתן אקשטיין:  כן

אפרת רייטן: אציג את פרויקט "חיבוק ברזל", שיש לי זכות גדולה להיות חלק מהצוות המייסד והמוביל שלו

אפרת רייטן:  ישבנו שבוע אחרי המלחמה עם הבנה מאוד ברורה שיש כל כך הרבה טיפול בטראומה הגופנית ובמפונים אבל כמות ההתמכרויות שהולכת לצמוח לנו מתחת לאף וכבר צומחת, והמצוקה הרגשית של כל כך הרבה צעירים, לא רק ניצולי ה"נובה" וניצולי העוטף, אלא גם הרבה צעירים שמגיעים אלינו עם פוסט-טראומה מהעבר, שקפצה בעקבות האירועים ובעקבות המלחמה

אפרת רייטן:  אם זה פוסט-טראומה מהצבא, ממבצעים ומלחמות קודמות, אם זה פוסט-טראומה מינית, שרואים הרבה מאוד במיוחד אצל הנשים, פוסט-טראומה מינית, שעכשיו בעקבות האירועים המזעזעים שקרו והצפייה בסרטונים – הכול צף חזרה

אפרת רייטן:  אנשים שפשוט הפסיקו לתפקד

אפרת רייטן:  לא יוצאים מהבית, לא מצליחים לחזור למעגל החיים, שאולי כבר היו בו קודם, של לימודים, של עבודה

אפרת רייטן:  אנחנו נותנים להם מקום שמחזיר אותם חזרה לחיים וזו פעילות מניעה מאוד חשובה

אפרת רייטן:  הרבה מהם אומרים לנו שהם יוצאים מהבית רק ל"חיבוק ברזל"

אפרת רייטן:  שלושה ימים בשבוע, זה מה שיש לנו לתת להם כרגע ורק בשלושת הימים האלה הם יוצאים מהבית, רק בשלושת הימים האלה הם אוכלים ארוחה חמה, אם בכלל, מכניסים אוכל לפה, מתחילים לחוות חזרה את תחושת השייכות, הערך, היכולת לקחת אחריות על החיים שלהם

אפרת רייטן:       הפרויקט עובד בהרבה כיוונים יצירתיים, דיברת על ספורט קודם, אז יש לנו יוגה, תרפיה, יש ריקוד, דרמה, אומנות, טיפול עם סוסים, טיפול בעזרת בעלי חיים, טבע, שנמצא פה מסביב למכביר

אפרת רייטן:  באמת כיף לראות את זה, יש חבר'ה שכבר לא נמצאים אצלנו יותר כי הם חזרו ללמוד או חזרו לעבוד

אפרת רייטן:  ומהצד השני ישנם את אותם אנשים שניסים הזכיר קודם, שמגיעים אלינו כבר בתוך שימוש מאוד כבד, שלא לומר התמכרות, ואנחנו מפנים אותם ישר לאשפוזיות שלנו

אפרת רייטן:  אני מקווה שיהיה מספיק מקום כי ככל שהזמן עובר ובאמת מגיעים אלינו נפגעים עם טראומה קשה יותר, נצטרך להפנות יותר ויותר לאשפוזיות ואני לא יודעת אם יהיה לנו מספיק מקום

הרב איתן אקשטיין: התשובה שאין, לא יהיה מקום

הרב איתן אקשטיין:  נכון, סך הכול יש לנו, וגם אני מקווה שבעוד שבועיים יהיו לנו 24 מיטות באשפוזית

הרב איתן אקשטיין:  דיברתי עם חבר-כנסת דוידסון ואמרתי לו שכולם מבינים שבחור או בחורה שמשתמשים בסמים נמצאים בסיכון גבוה מאוד

הרב איתן אקשטיין:  אם אדם מגיע לחדר מיון בבית חולים, הרי לא יגידו לו "מצטערים, אדוני, אין לנו מכסות, תבוא בעוד חודש-חודשיים" אז מה ההבדל? המדיניות באשפוזיות, בכל הארץ אגב, לא רק אצלנו, צריכה להיות בתפיסה של חדר מיון – "קודם כל תיכנס"

הרב איתן אקשטיין:  זה לא קיים היום, לא אצלנו ולא במקומות אחרים

הרב איתן אקשטיין:  כשמגיעים אלינו ואין מקום מפנים אותם למקומות אחרים וכמעט בכל המקומות אין מקום

הרב איתן אקשטיין:  אתה מכיר את הבעיה

הרב איתן אקשטיין:  באשפוזיות אנחנו בבעיה קשה מאוד

בועז ביסמוט: אשפוזיות זה ניר

בועז ביסמוט:  - - - אז נשמע את ניר, בבקשה

הרב איתן אקשטיין: ניר, תגיד כמה מילים על זה בבקשה

קריאה: אני מתנצלת, אני צריכה לצאת

בועז ביסמוט: אנחנו מגיעים אלייך עוד מעט

ניר שער: ניר, מנהל תחום מסגרות לטיפול בהתמכרויות במשרד הבריאות

ניר שער:  מאז 7 באוקטובר אנחנו רואים כמות אדירה של בחורים, פתחנו קו חם בשיתוף הוועדה לבריאות הציבור ויש מאות פניות של אנשים ובני נוער, שמכורים ולא יודעים מה לעשות

ניר שער:  אנחנו רק מפנים אותם לכל מיני מקומות, נותנים איזו הכוונה ראשונית - - -     

קריאה: יש סטטיסטיקות?         

קריאה: אין נתונים

קריאה:  פניתי למחלקת המחקר, אין להם נתונים     

ניר שער: אנחנו אוספים כרגע את הנתונים, וחלק מהאנשים לא מוכנים בכלל להזדהות - - - יש מצוקה גדולה של אשפוזיות ושל מקומות וזה נכנס לתוכנית העבודה וזה מתמשך לאורך שנים וזה מקבל תעדוף כזה או אחר

ניר שער:  פה עושים עבודה נפלאה, ברוכה, עוטפים כל פונה, נותנים לו את כל השירותים תחת קורת גג אחת ורואים תוצאות אבל זו טיפה בים של מה שצריך

ניר שער:  תודה על העבודה

הרב איתן אקשטיין: נעלה את משרד הרווחה, ענת

בועז ביסמוט: כולם ידברו, משרד הרווחה, יש פה משרד הבריאות, משרד לביטחון לאומי

בועז ביסמוט:  בבקשה

אהרון שבי: בהקשר של הנתונים גם כן עדיין במובן שלנו לפחות לגבי בגירים, הפעילות שנעשית עם האוכלוסייה נפגעת המסיבות ואחרים, נעשית על ידי היחידות האמבולטוריות הקיימות, כאשר בקרוב אמור להיכנס מיזם במתחמים שבהם הם נמצאים כעת

אהרון שבי:  זה משהו שיהיה מובנה וייתן מענה לאוכלוסייה שנמצאת, או מלונות, אזורים של המלונות וכו'

אהרון שבי:  זה מכוון להיות גם לאוכלוסייה הזו ולאוכלוסיית - - - צריך לציין שחלק מהאוכלוסייה עדיין לא תהיה מוגדרת על רצף השימוש

אהרון שבי:  זו אוכלוסייה שבחלקה כן הייתה במקום הזה, בחלקה התחילו להכיר את עולם הסמים כריפוי עצמי אחרי האירועים שהיו או שימוש מופרז ואני מתאר לעצמי שבפרק זמן מסוים אפשר יהיה להבין איפה אנחנו עומדים מבחינת האוכלוסייה הזו

אהרון שבי:  יש איזו ועדה בין משרדית שמנסה לבנות את הנושא של טיפול בטראומה וגם הנושא של התמכרויות אמור להיכנס לשם

אהרון שבי:  נכון לעכשיו, המערכת המקומית נותנת מענה

אהרון שבי:  היישובים, גם אם מגיעות אוכלוסיות שפונו, שהתפנו ונמצאים שם בהקשר הזה

אהרון שבי:  האוכלוסייה העיקרית שמעסיקה היא בגילי 18 עד 35

קריאה: אתה מהרווחה?     

אהרון שבי: מהרווחה, מנהל השירות לטיפול בהתמכרויות

סימון דוידסון: דיברתי עם מרגי על זה לא מעט פעמים ודיברנו על מאיר כהן לפעמים אנחנו מחפשים את הפתרונות הכי יקרים ויש כאלה הרבה יותר זולים ומיידיים

סימון דוידסון:  ויש לנו בעיה במדינת ישראל שאנחנו לא לומדים מה שקורה בעולם

סימון דוידסון:  אנחנו לא יותר חכמים מכולם ויש מקומות בעולם שהצליחו למגר את הנושא של סמים ואלכוהול על ידי פעילויות של "יציאה מהקופסה", אם אנשים יקראו את התוכנית של איסלנד, הם יבינו שבאמצעות פעילות, לא רק ספורט, נערים עסוקים לא ישתמשו בדברים האלה

סימון דוידסון:  בסקנדינביה עשו את זה על ידי ספורט, מוזיקה וחינוך בלתי פורמלי

סימון דוידסון:       אבקש ממך כמישהו ברווחה, לקחת את זה לפגישות שלכם ולהבין שבנוגע לאזור המפונים, בכסף קטן אפשר לשנות להם את כל הנושא של התמכרויות

סימון דוידסון:  מי שכבר מכור, זה סיפור אחר, אבל שלא ייכנסו לעולם הזה, וזה על ידי פעילות בלתי פורמלית, חוץ מהחינוך עצמו בבתי הספר, יש הרבה מאוד דברים אחרים וזה באמת כסף קטן

סימון דוידסון:  זה אפשרי על ידי החברה למתנ"סים שזה גם של ש"ס עכשיו, על ידי ספורט, על ידי מוזיקה וכן הלאה ולחזק את הדבר הזה

סימון דוידסון:  קחו איתכם את זה לפגישות ותבינו שככל שנאפשר להם את זה יותר, כך נמנע את המתמכר הבא

בועז ביסמוט: תודה

בועז ביסמוט:  אנחנו רוצים באמת לצאת לסיור, אבל המשרד לביטחון לאומי, יש פה נציג, אני מניח, הייתי רוצה לשמוע, אבל תציגו את עצמכם

חגי ברוש: חגי ברוש, ראש תחום בכיר טיפול ושיקום, הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, שהיא זרוע של המשרד לביטחון לאומי - - -      גם לרשות שלנו היה חלק בהקמה של המקום החשוב הזה

חגי ברוש:  אין הרבה מסגרות כמו רטורנו בישראל שנותנות כזה מענה רחב והוליסטי - גם אשפוזית נערות, גם אשפוזית גברים, גם קהילות מבוגרים, קהילות צעירים

חגי ברוש:  מה שקורה פה זה מדהים ואמליץ לאיתן, מה אכפת לך ללמוד מצעיר, כשאתה מפעיל מרפאה אמבולטורית אחרי המלצה שהגיעה מהוועדה שדנו בנושא האחריות הביטוחית והמעבר שלה לקופות החולים אם תפנה לקופות החולים תמצא שהם מחפשים פתרונות לאנשים שלהם ויש לי כבר חבר יקר שהפסיד את המכרז האחרון של האשפוזיות שהיה ואתה זכית ואני שמח על זה, ונמצא בקשר עם קופת חולים כללית ועומד לחתום איתם על הסכם לטיפול אמבולטורי לכל אזור הצפון

חגי ברוש:  לך על הכיוון הזה, כי הקופות מחפשות היום פתרונות

חגי ברוש:       אני מניח כמו שאמרה כאן אפרת שאנחנו רק בהתחלה, אדוני יושב-ראש הוועדה, של ההשלכות של מה שקרה ב-7 באוקטובר, גם בנושאים האלה יהיה לנו המון עבודה

חגי ברוש:  חסר מלא אנשי מקצוע, חסר פסיכיאטרים, חסר פסיכולוגים, חסר עובדים סוציאליים

חגי ברוש:  התחילה אפילו מגמה שממש עוזבים את המקצוע, לא קל ולא פשוט

חגי ברוש:  אנחנו חסרים בתקנים

חגי ברוש:  יש מלא תקנים שהמשרד מחפש ומתקשה לאייש אותם ואנחנו רק בהתחלה

חגי ברוש:  האתגר הוא עצום, המדינה צריכה, בתחום הזה שאנחנו נמצאים בו, לעשות איזה חזון רציני ומשמעותי, להוביל משהו בקנה מידה שבאמת ייתן כלים למה שהולך להיות

חגי ברוש:  כי יהיה מורכב ומסובך

חגי ברוש:  אם אתה רואה, למשל, מה שעשה כפר איזון בקיסריה ומה שעכשיו הוא מעביר לתל אביב, כל מיני פתרונות אד הוק אבל צריך משהו שהוא לאורך זמן

סימון דוידסון: בשביל להיות בכפר איזון צריך הרבה כסף, 40,000 שקל אין לכל אחד

חגי ברוש: נכון, זה עולה כסף אבל זו הבריאות של אנשים

אהרון שבי: הוא מתכוון לכוכב הים שפתחו שם עבור נפגעי ה"נובה"

אהרון שבי:  כפר איזון זה משהו אחר

חגי ברוש: אני חושב שאתם כוועדה, אדוני היושב-ראש יכול להוביל איזשהו - - - שהרווחה יקבלו יותר ומשרד הבריאות יקבל יותר וקופות החולים, שאנחנו רוצים להפסיק לראות בהתמכרויות משהו אזוטרי אלא להכניס את הטיפול בהן למיינסטרים של הרפואה המודרנית במדינת ישראל - - -     

סימון דוידסון: אני אבין שזה חשוב למדינה כשיחזירו את הרשות

סימון דוידסון:  כשהרשות תחזור להיות הרשות למניעת סמים ואלכוהול ולא איזה גוף בתוך משרד של משרד, סליחה שאני אומר, כי כפי שאמרת בהתחלה, מי שהקים את המקום הזה זו הייתה הרשות

סימון דוידסון:  כי לרשות היה כסף והיה כוח והיה תקנים וזה מה שצריך לעשות, להחזיר את הרשות

חגי ברוש: אני מנוע מלהתייחס לזה

סימון דוידסון: אז אתה מנוע, אבל זה מה שצריך לעשות

בועז ביסמוט: דובר נוסף ממשרד לביטחון לאומי ונצא לסיור

יובל רביבו: יובל רביבו, ראש מדור - - - משטרה

יובל רביבו:  לא ארחיב מדי

יובל רביבו:       במסגרת "חרבות ברזל" אנחנו משתדלים להגיע למקומות שבהם נמצאים המפונים מכל הארץ

יובל רביבו:  זה על פי דרישה, אנחנו עובדים מול הרפרנטים בפיקוד העורף, מעבירים הרצאות בבתי המלון

יובל רביבו:  דיברתם על תוכניות מניעה, אני הייתי בעברי בנוער וחזרתי לנוער

יובל רביבו:  היום 50% מהעבודה של יחידות הנוער במשטרת ישראל מתמקדת במניעה כי אנחנו מבינים ששם נמצא הפתרון

יובל רביבו:  להתמודד בתיקים כאלה ואחרים נקודתית - אנחנו לא שם

יובל רביבו:  מה שחסר זה כסף כמו בכל מקום

יובל רביבו:  מפעילים תוכניות מניעה בכל הארץ בכל השנה

יובל רביבו:  זה מה שאנחנו עושים באופן קבוע

בועז ביסמוט: נצא לסיור רק קודם כמה מילות סיכום

בועז ביסמוט:  מילת הקסם היא תמיד כסף אבל פה דווקא לא צריך כסף כדי להחיותאת הרשות שמשום מה לא עובדת לא מתפקדת אני גם לא רואה שום סיבה שהיא לא - - - אני לוקח את זה כאתגר אישי להחיות אותה, אני מכיר אנשים שנמצאים די למעלה, כי היום אנחנו רואים שזה צורך השעה ומחויב המציאות

בועז ביסמוט:  נצא לסיור     

טליה ברנדס: קוראים לי טליה ברנדס, נעים מאוד - - - אסביר את מי אנחנו עומדים לראות

טליה ברנדס:  אנחנו הולכים לפגוש את החבר'ה שמגיעים אלינו ל"חיבוק ברזל"

טליה ברנדס:  חשוב להבין שהם מארג חברתי

טליה ברנדס:  יש לנו חרדים, חילונים, חסידים, חיילים, חיילות

טליה ברנדס:  חשוב שתדעו שכרגע יש שם גם משתמשים, כמו שהבנתם, וגם נקיים, יש לנו משפחות חטופים והרבה שאיבדו פה חברים וחברות, חבר או חברה, יש לנו כאן הלומי קרב מ"צוק איתן", וגם מפונים, סטודנטים מקיבוץ בארי שנחשפו לזוועות

טליה ברנדס:  ונצא לראות, עכשיו הבאנו להם פעילות ג'אגלינג אז נלך, העליתי אותם לגג כדי שלא יעשו פה את הרעש

טליה ברנדס:  אתם מוזמנים לבוא

טליה ברנדס:      (סיור רטורנו)     

בועז ביסמוט: בבקשה, חבר-כנסת דוידסון

סימון דוידסון: זה מקום מאוד מרגש, הייתי במספר מקומות שעוסקים בנושא הזה ויש פה משהו מיוחד

סימון דוידסון:  גם במיקום שלו, הצביון, כל מה שקורה מחוץ לחדרים מאוד מיוחד

סימון דוידסון:  יש פה אנרגיה טובה ואני בטוח שבמקומות סגורים ובנויים אי אפשר לייצר כזו אנרגיה

סימון דוידסון:  נושא החיות מאוד מיוחד בעיניי

סימון דוידסון:  אבל המחשבות שלי מעשית הן בשלושה כיוונים

סימון דוידסון:       דבר ראשון, יושב-ראש הוועדה בעיקר כי אתה בקואליציה, אני חושב שעליך לעשות שיח עם בן-גביר, השר לביטחון לאומי, ולראות איך אפשר להוציא חזרה את הרשות להיות עצמאית

סימון דוידסון:  אני חוזר על זה לא פעם אבל מי שהיה לו חלק גדול בהקמת המקום הזה זו הרשות

סימון דוידסון:  ועוד מקומות אחרים

סימון דוידסון:  הרשות הייתה מאוד יעילה בתפקוד שלה כרשות עצמאית

סימון דוידסון:  זה גוף א-פוליטי שכל כולו מתמקד במניעת סמים ואלכוהול

סימון דוידסון:  היום זה הפך להיות גוף בתוך גוף בתוך גוף, שלא יודעים כבר מה הוא עושה ויש לו הרבה מאוד קרניים ותפקידים ולא ממוקד על הנושא הזה ולכן לא יכול להצליח

סימון דוידסון:       דבר שני, צריך לראות מה וכיצד עושים בנושא של ההוסטלים לנשים

סימון דוידסון:  אישה שמסיימת פה תהליך של אשפוז וקהילה, לא משנה אם זה אחרי שנה או שנה וחצי, אין לה אחרי זה לאן ללכת

סימון דוידסון:  וכשאין לאישה או נערה לאן לצאת, היא תחזור לפה ואת זה אנחנו לא רוצים

סימון דוידסון:       ודבר שלישי, כבוד הרב, לא סתם מהפה לחוץ, אנחנו בשבילך

סימון דוידסון:  יש לך את הערוצים אלינו ואנחנו רוצים לקדם

סימון דוידסון:  באמת

סימון דוידסון:  זה לוקח זמן וזה תהליכים אבל מה שאתה והצוות שלך עושים זו עבודת קודש

סימון דוידסון:  אני שמח שבאתי לפה ואני מודה ליושב-ראש הוועדה ולוועדה

סימון דוידסון:  אנחנו צריכים להתחיל להפשיל שרוולים ולראות איך מטפלים בנושאים האלה

סימון דוידסון:  ועוד דבר אחרון שראיתי בדרך, אני אדאג שיהיה פה יותר ציוד ספורט זה חשוב, יותר פינג-פונג, יותר ביליארד ושהכדורסל יעבוד יותר

הרב איתן אקשטיין: תודה

הרב איתן אקשטיין:  אתם באתם לבקר אותנו פה אבל אני מייצג בעצם את כל הקהילות הטיפוליות בארץ, והמרכזים של הרווחה בכל הערים

הרב איתן אקשטיין:  באתם לפה כי זה חלון ראווה אבל אותם קשיים ומצוקות שלנו גם לקולגות שלי יש

הרב איתן אקשטיין:  יש לנו היום שיח מאוד חזק בינינו ונפגשים הרבה גם עם משרד הרווחה, הבריאות, כדי לחשוב ולשפר

הרב איתן אקשטיין:  כל מה שאתם רואים פה קשור למשהו הרבה יותר רחב וארצי

בועז ביסמוט: באמת תודה רבה לכל העוסקים במלאכה

בועז ביסמוט:  כל מילה בסלע, כל מה שידידי חבר-כנסת דוידסון אמר - אני חותם

בועז ביסמוט:  הוא דיבר בשם שנינו וודאי כל חבר-כנסת מסכים לכך, זה קונצנזוס

בועז ביסמוט:  אין שום סיבה שהרשות לא תפעל ובזכות רטורנו הביקור הזה עזר לי להבין עד כמה צריך להשיב אותה לחיים ולהקים אותה לתחייה, זה צורך השעה וזה לוקסוס, זה חובה

בועז ביסמוט:  הגעתי לפה עם חבר שהכיר אותי בחיי הקודמים, לפני הפוליטיקה, וזה מסוג הימים שאתה מבין למה הצטרפת לפוליטיקה, כי בסופו של דבר זה הפרט, זה האזרח, האיש

בועז ביסמוט:  כל אחד שהיה פה זה נכנס לו ללב והכניסה לחיים הציבוריים מאפשרת לי לשדרג ולשפר את חייהם של כל אחד ואחת

בועז ביסמוט:  בסוף הפרט הוא המרכז

בועז ביסמוט:       עוד כמה שעות נהיה 2024 אז תכלה שנה וקללותיה ותחל שנה וברכותיה

בועז ביסמוט:  שיהיה לנו רק טוב