הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 41, 2023-12-25 00:00

אליהו (אלי) רביבו: בוקר טוב, אני מקדם בברכה את הגעת מכובדי, אדוני סגן השר, חבריי חברי הכנסת, מנכ"לים ושאר הנציגים שהטריחו את עצמם

אליהו (אלי) רביבו:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לעובדים זרים בנושא תמונת מצב ומדיניות העסקת עובדים פלסטינים בשטחי איו"ש ובישראל, בשגרה ובפרט בימים אלה, ימי המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  לצערי באיחור רב, מדינת ישראל צריכה להתחיל בדיון עקרוני, האם מדינת ישראל מסתייעת בידיים פלסטיניות או לא

אליהו (אלי) רביבו:  חשוב שניתן סקירה מעט יותר מורחבת, כידוע כל מדינה, ומדינת ישראל בתוכם, שואפת שהידיים העובדות יהיו ידיים מקומיות

אליהו (אלי) רביבו:  מדינה מערבית, ותודה לאל ישראל היא אחת מהן, הגיעה למצב רוויה כזה, שאנחנו עם אחוז אבטלה מאוד מאוד נמוך כמו כל מדינות המערב, אנחנו מסתייעים בידיים עובדות שאינם מקרב אזרחי המדינה

אליהו (אלי) רביבו:       עדיפות שנייה, וזוהי המדיניות לאורך השנים, מדינת ישראל בוחרת להסתייע בפלסטינים

אליהו (אלי) רביבו:  בשלב הבא עובדים מירדן ועל פי מפת האינטרסים עם שאר מדינות העולם, כשהעיקרון שמוביל אותנו בשנים האחרונות בוודאי לאורך פסיקת בג"ץ היא התקשרות עם מדינות באמצעות הסכמים בילטרליים

אליהו (אלי) רביבו:  ככה עובדת מפת הידיים העובדות במדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  מאז פרוץ המלחמה הוחלט על סגר באזור איו"ש, כמובן שמעזה – אין שום שאלה – זה בטל ומבוטל

אליהו (אלי) רביבו:  וגם כאן לא התקבלה החלטה שמדינת ישראל הכריזה שלא ייכנסו יותר מעזה, רק אנחנו יוצאים מתוך הנחה שאף אחד לא מצפה ולא מתכנן שיוחזרו בשלב כזה או אחר עובדים מעזה

אליהו (אלי) רביבו:       לעומת זאת, מאיו"ש, לא רק שאין החלטה שלא, אלא שבפועל נכנסים לכאן עובדים

אליהו (אלי) רביבו:  האבסורד הוא שרוב אלה שנכנסים, נכנסים לאזורי חיכוך גבוהים מאוד, לדוגמה, באזור הקו הירוק – אבסורד

אליהו (אלי) רביבו:  לדוגמה, בתי מלון ובתי חולים

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו צריכים להחליט, אם לא מכניסים אנחנו צריכים לקבוע מדיניות להיערך ליותר ידיים זרות מחו"ל, כי כל עוד שלא אומרים לא, יש פחות אינסנטיב למצוא דרכים יצירתיות ומוגברות יותר בלהבהיר למעסיקים שאין להם יותר למה לחכות

אליהו (אלי) רביבו:       אני מכיר ענפים שלמים של מעסיקים ושלא ששים לקלוט ידיים זרות, חרף העובדה שבאופן מאוד יצירתי וחרוץ, מדינת ישראל הצליחה להשלים מהלך שמאפשר הכנסת ידיים זרות במסלול הירוק

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו רואים שלא מכניסים, חלק גדול מהענפים מעדיף לא להכניס כי הוא בטוח שאוטוטו ייכנסו פלסטינים גם לענף שלו

משה סעדה: מה הפער בעלות של פלסטיני לבין עובד זר?      

אליהו (אלי) רביבו: תכף אתייחס לזה, אחרי שאסיים את דברי הפתיחה שלי

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני אומר, שלכאורה ידיים זרות מעט יותר יקרות

אליהו (אלי) רביבו:  אבל למה רק לכאורה, כי כשמסתכלים על מכלול השיקולים בפריון העבודה, במניעת נזקים, ברצף עבודה ללא סגרים, ללא חגים, ללא ימים מקוצרים

משה סעדה: רמדאן

אליהו (אלי) רביבו: כן, חגים זה רמדאן, עיד אל-אדחא, עיד אל-פיטר

אליהו (אלי) רביבו:  כשאתה בוחן את כל זה במקצועיות אתה רואה שהפריון ועלות העסקה זולים יותר בידיים זרות

אליהו (אלי) רביבו:  לגישתי, מדינת ישראל עודדה חסימה של ידיים זרות לקבלנים קטנים, על ידי כך שהיא הטילה הגבלות וסרבלה את התהליך, כדי שיהיה דרך לתת מענה להעסקת ידיים פלסטיניות

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאמין שהכול מכוון, זאת סיבה ותוצאה

אליהו (אלי) רביבו:       אם כן ייכנסו פלסטינים, למה לא להכניס אותם היום? שיגידו לי שבעוד חודשיים-שלושה פלסטינים יתחילו להיות חובבי ציון, נבין שיש סיבה למה מעכבים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אם ידוע שמוחמד הוא אותו מוחמד, ועבאד הוא אותו עבאד, והוא עובר את אותו תבחין ואת אותם סינונים של מערכות הביטחון ושל רשות האוכלוסין, למה לחכות את אותם חודשים? ואם לא אז למה לא להגיד את זה כבר היום? ואם כן, למה באופן סלקטיבי? אני אבקש את התייחסות המתפ"ש לנקודה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:   כיום, תמונת המצב כפי שאני מכיר – ותכף נשמע מגורמי המקצוע – היא שנכנסים לישראל אלפי עובדים פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו:  כל יום בתוך הקו הירוק

אליהו (אלי) רביבו:  במלונות, במוסדות סיעוד, בבתי חולים ויש עוד אלפים רבים מחוץ לקו הירוק כולל באזורי התעשייה ובאזורי המגורים

אליהו (אלי) רביבו:  נחשפתי לעוד נתון – חשוב שנשים אותו כאן על השולחן – שההיתרים בימים האלה הם בהיקפים גבוהים יותר מאשר בפועל של הנכנסים

אליהו (אלי) רביבו:  גם את הפער הזה אני אשמח שנלמד ביחד

אליהו (אלי) רביבו:  לפיכך, מכיוון שאין מדיניות קוהרנטית

אליהו (אלי) רביבו:  פיקוד מרכז אשר קובע עבור שטחי יהודה ושומרון מקבל החלטות בעצמו, הוא מנותק מהקבינט הביטחוני

אליהו (אלי) רביבו:        כיום מדינת ישראל עדיין תלויה בעובדים פלסטינים, וכל עוד היא לא מחליטה אחרת, היא לא נותנת פתרון אחר

אליהו (אלי) רביבו:  והיא עדיין תלויה בעובדים הפלסטינים בכל הענפים

אליהו (אלי) רביבו:  אין מחלוקת על כך שחסרונם של העובדים הפלסטינים משפיע על המשק כולו ועל ענף הבניין והחקלאות בפרט

אליהו (אלי) רביבו:  בוודאי בימים אלו שענף החקלאות העונתי הוא הפעיל ביותר, שזקוק ביותר ומורגל ביותר לידיים פלסטיניות

אליהו (אלי) רביבו:  סגן השר, התחלנו עכשיו ואנחנו כבר באיחור רב בפירות ההדר, של כל הפרדסנים

מטי צרפתי הרכבי: אדוני, אולי תגיד מה הייתה מדיניות הממשלה לפני המלחמה? מהי עמדת הממשלה?      

אליהו (אלי) רביבו: זה בדיוק העניין, חברתי, וטוב שאת מציפה את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני נגעתי בזה בזעיר אנפין בסקירה שלי, ואני מבהיר כרגע

אליהו (אלי) רביבו:  על פי מדיניות ממשלות ישראל בעשורים האחרונים, יש אינטרס שידיים עובדות בישראל, שהן לא ישראליות, יהיו פלסטיניות

אליהו (אלי) רביבו:  לא רק שיש מדיניות יש גם אינטרס כזה שמתפתח עם השנים

אליהו (אלי) רביבו:  חד-משמעית, ההחלטה היא החלטה עם המון, המון, המון שיקולים פוליטיים, לא ביטחוניים

אליהו (אלי) רביבו:  מדינית בהקשרים גאו-פוליטיים, כן, כלכלית לא לנו

אליהו (אלי) רביבו:  חלק מאותם שיקולים לפתח את הכלכלה הפלסטינית נטועה בשיקולים מדיניים גאו-פוליטיים של יחסי חוץ וביטחון של מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:       למדינת ישראל חשוב, לפחות עד פרוץ המלחמה באופן ברור, שהכלכלה הפלסטינית תצליח להחזיק את עצמה

אליהו (אלי) רביבו:  כל עוד היא לא החליטה אחרת, באופן טבעי המעסיקים שמורגלים לעובדים פלסטינים חוששים להתחיל תהליך שהם פחות מורגלים אליו, של העסקת עובדים זרים שהם לא עובדים מהשטחים

אליהו (אלי) רביבו:  ולכן יש איזשהו גידול

אליהו (אלי) רביבו:  כשאומרים עובדים זרים לא מתכוונים לעובדים פלסטינים, למרות שהם זרים לנו, יש כמה מדרגים

אליהו (אלי) רביבו:  והדיון כאן נועד כדי לחדד את הסוגייה שאת מדברת עליה, לבחון האם יש שינוי במדיניות ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  היא צריכה לקבוע את זה, היא צריכה לומר את זה לא בגרירת רגליים

אליהו (אלי) רביבו:  ואם אין, אז לומר מה המניע להכניס היום

אליהו (אלי) רביבו:  ואם לא היום, אז לומר אם יש כוונה בעתיד הקרוב

אליהו (אלי) רביבו:  ואם כן בעתיד הקרוב, אז למה לא היום? חייבת להתקבל החלטה בממשלה שהיא תוצאה של קביעת מדיניות, לא של פיקוד כזה או אחר

אליהו (אלי) רביבו:  המתפ"ש בעצמו לא יכול לקבל את ההחלטה וצריכים לקחת בחשבון את כלל גורמי המקצוע שהביעו את דעתם

אליהו (אלי) רביבו:       לצערי, הממשלה גוררת רגליים בנושא הזה, חרף העובדה שאני גאה בחלק מהקואליציה, אני מביע את מורת רוחי

אליהו (אלי) רביבו:  אין לנו את הפריבילגיה כנציגי ציבור לגרור רגליים באף נושא, בטח לא בסוגיה הזאת שמשלבת כלכלה, חוסן לאומי וביטחון עצמי – אין לנו את הפריבילגיה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  צריכים לומר באופן מפורש, שיש שינוי מדיניות

אליהו (אלי) רביבו:  תקבעו אותה, תספרו אותה לכולם, תעדכנו את המעסיקים ואת המתפ"ש ותעדכנו את רשות האוכלוסין שתדע להיערך בהתאם

אליהו (אלי) רביבו:  יש כוונה להכניס? תאמרו באיזה תנאים, באיזה שלב, באיזה תבחינים

אליהו (אלי) רביבו:      אני מעדכן אתכם כאן שנפגשתי בארבע עיניים עם ראש הממשלה, ואחד הנושאים המרכזיים שנסובו סביב הדיון היה העובדים הפלסטינים

אליהו (אלי) רביבו:  הוא ביקש ממני נייר עמדה שעדכנתי אותו והכנתי בנושא והוא קיבל אותו

אליהו (אלי) רביבו:  אני יודע שהוא לא דחה אותו, ועם זאת הוא לא שחקן יחיד

אליהו (אלי) רביבו:  ולמרות שראש הממשלה הוא בעל סמכויות נרחבות מאוד, בוודאי בקביעת מדיניות, הוא שחקן קבוצתי

אליהו (אלי) רביבו:  ויש עוד שותפים קואליציוניים לצד חוות הדעת המקצועיות

אליהו (אלי) רביבו:  ולצערי, הנושא עדיין לא מתקדם ואנחנו כאן כדי להציף את זה, ולבקר את עבודת הממשלה

אליהו (אלי) רביבו:  זוהי חובתנו, לא זכותנו – זוהי חובתנו

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מתעלה כאן מעל כל שיקול פוליטי או מפלגתי

אליהו (אלי) רביבו:       לפני שנעבור להתייחסות לבקשה שלי בסקירה של כמה נכנסים ולאיזה ענפים, ולעניין מימוש האשרות שכן ניתנות היום ולא ממומשות

אליהו (אלי) רביבו:  והשאלה הזאת מופנית גם לרשות האוכלוסין וגם למתפ"ש

אליהו (אלי) רביבו:  לפני שאני מעביר אליכם, אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לכבוד סגן שר החקלאות, הרב משה אבוטבול

משה אבוטבול: בוקר טוב לכולם, תודה רבה לך, אלי היקר, על הזימון בנושא הזה כיושב-ראש הוועדה

משה אבוטבול:  אני חושב שהייתה פה – כמו שקורא לזה דיגמונד פרויד – תורת הדחקה

משה אבוטבול:  דחקו ודחקו את הנושא הזה, אבל בסופו של דבר - - -      

סימון דוידסון: זה כבר דיון שמיני, אדוני

סימון דוידסון:  זה לא דיון ראשון

משה אבוטבול: 	כן, אבל זאת הדחקה, כי לא מקבלים החלטה משיקולים כאלה ואחרים

משה אבוטבול:  ואני חושב שצריכה לבוא לכאן החלטה ברורה בנושא הזה

גלעד קריב: לא לכאן, לממשלה

משה אבוטבול: בלי ספק, חשוב מאוד שלא יהיה מצב של מחסור, ולו של פועל אחד בכל הענפים בהם נזקקים לעובדים זרים

משה אבוטבול:  גם בענף הבנייה, גם בענף הסיעודי וכולי

משה אבוטבול:  ובעיקר בענף החקלאות שאותו אני מייצג יחד עם השר שלנו, השר אבי דיכטר והמנכ"ל שנמצא פה ואנשי המקצוע

משה אבוטבול:       אבל דבר אחד צריך להיות ברור, אנחנו צריכים להסתכל היום על המפה פנימה ולראות מה קורה, אני לא רואה שיש התלהבות גם בקרב החקלאים לבקש מאותם עובדים פלסטינים, לבוא ולחזור אליהם לתוך השדות

משה אבוטבול:  אני לא נכנס לכל מרקמי הבעיה שקיימים בנושא הזה

משה אבוטבול:  יש את הפחד הטבעי כשאתה צופה במהדורות החדשות ואתה רואה את הדברים ומשייך אותם, זה גורם לבני אדם לפחדים טבעיים

משה אבוטבול:  לעומת זאת צריכים לחשוב איך אנחנו מפצים על אותה מסה שהייתה במרשם האוכלוסין ובכל המקומות עבור אותם חקלאים, פשוט לעשות החלפה

משה אבוטבול:       דיברנו על זה גם בפגישה שהייתה יחד עם השר, ועם שר הפנים, ועם עורכת הדין ענבל משש

משה אבוטבול:  הייתה ישיבה אצל שר הפנים לפני מספר חודשים, לפני שפרצה המלחמה העזה שכולנו סובלים מאותותיה

משה אבוטבול:  כבר אז דיברנו ואמרנו, ורצינו להעלות את המספר, כי אנחנו לא רואים מגמה אצל הישראלים שרוצים להשתמש באותו מאגר של ההיתרים של הפלסטינים

משה אבוטבול:  כלומר זה לא רק בגלל המלחמה, המלחמה רק באה והעצימה את הצורך להיפרד, ולחשוב איך אנחנו מביאים במקום זה מסה אחרת ממקומות אחרים

משה אבוטבול:  אנחנו לא עושים את זה, ולא נכנסנו לתוך עניינים של, חלילה, רעות לב או מה יהיה עם הפרנסה שלהם

משה אבוטבול:  חייך קודמים, אומרים חז"ל

משה אבוטבול:  קודם כול נשמור על החיים שלנו, על הבריאות שלנו, על השלום שלנו וכל אחד ידאג לשאר הדברים ולנישה שלו

משה אבוטבול:       דבר אחד בטוח, כשאני רואה את אותם מגדלים עונתיים, שיושב-ראש הוועדה דיבר עליהם, והם באים אליי למשרד החקלאות ומבקשים עוד ועוד ידיים, והפירות שלהם נשארים על העצים

משה אבוטבול:  כמה אתה יכול לבקש מהמתנדבים, כי אחרי הכול מתנדבים הם טובים, הפג תוקף שלהם הוא יומיים-שלושה, שבוע, אחרי זה גם הם צריכים לחזור ליום השגרה שלהם

משה אבוטבול:  הם נותנים את כל כוחם ומה שהם יכולים

משה אבוטבול:  מה גם שאתה צריך לבוא וללמד את המתנדבים ונוצר מצב שבמקום שהחקלאי יעסיק את המתנדבים, במירכאות כפולות, הם מעסיקים אותו

משה אבוטבול:  הם תורמים לו המון ועוזרים לו הרבה, אבל זאת לא הדרך

משה אבוטבול:  אנחנו צריכים לחשוב על כניסה למהלך רגיל ובריא, שזאת עבודה, עבודה, עבודה

משה אבוטבול:  ההתנדבות הייתה טובה כדי לחזק את החקלאים, אבל בסופו של דבר הם צריכים את אותם עובדים זרים

משה סעדה: היה לכם חודשיים וחצי

משה סעדה:  חודשיים וחצי זה זמן של יצירה, מה יצרתם?      

משה אבוטבול: התשובה שלנו היא אותם הסכמים, שנעשו ויעשו, שהממשלה עושה ועובדים עליהם

משה אבוטבול:  משרדי הממשלה, משרד הפנים, גם השר שלנו, שר החקלאות, ושר החוץ וכמובן אליהו, שנותן כתף בכל מקום

משה אבוטבול:  צריך פשוט להגביר ולהגדיל את אותה כמות, אני מעדיף שיהיה עודף של עובדים זרים מאשר מחסור

משה אבוטבול:  צריך גם לשים יד מאוד מאוד חזקה על כל אלה שמספסרים בהם

משה אבוטבול:  הוא לא צריך עשרה עובדים זרים, ומספיקים לו רק ארבעה-חמישה אבל יש עוד כמה שהוא שומר בסטוק לחברים או לדברים אחרים

משה אבוטבול:  ואני חושב שזה לא הוגן ושאנחנו צריכים לצמצם כאלה, כל אחד צריך לקבל כמידתו

משה אבוטבול:  אנחנו צריכים לעשות את הדברים בשום שכל, אבל אנחנו חייבים לדעת, שלעת עתה, במצב ובקונסטלציה הנוכחית שנוצרה, להכניס למדינה פלסטינים באישור כזה או אחר, אני לא בטוח שיש לנו הכלה לנושא הזה

משה אבוטבול:  הפחדים קיימים ואי-אפשר להתעלם מזה, אנחנו בני אדם

משה אבוטבול:  החוויות שחווינו ושאנחנו חווים גם כיום לא נותנים לנו להיכנס לרגש של עבודה כלפיהם

משה אבוטבול:       אני לא מדבר על הבעיות שקרו שם, על נושא של פשיעה חקלאית שנוצרה בעקבות אלה שמודיעים אחד לשני, יאללה תבואו יש כאן דולב מלא בפירות וכולי, אנחנו לא נכנס לזה

משה אבוטבול:  או כל מיני דברים אחרים שקרו, בעיות חברתיות, בעיות שלא ראוי לפרט אותן כאן, אני לא רוצה לסטות מהנושא

משה אבוטבול:  אלה הם דברינו וכמובן יש את אנשי המקצוע

אליהו (אלי) רביבו: אדוני סגן השר, לגישתך, מדינת ישראל צריכה להיערך ולשנות את המדיניות ולקבוע שפלסטינים לא נכנסים לישראל

אליהו (אלי) רביבו:  זה מה שאני מבין מדבריך

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא חולק, אני מנסה להבין, האם זוהי גישתך?      

משה אבוטבול: אנחנו בסך הכול רוצים, חלף אותם פלסטינים עובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, אני מייד עובר לזה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל כרגע הדיון עוסק בעיקרון מדיניות כניסת עובדים פלסטינים לשטחי מדינת ישראל, כן או לא?      

משה אבוטבול: במותאם להחלטות הקבינט, זוהי המדיניות שלנו

משה אבוטבול:  אנחנו לא נחלוק על הקבינט

משה אבוטבול:  אבל בסופו של דבר, אנחנו נמליץ – אני כן אמליץ

סימון דוידסון: מהי האמירה של משרד החקלאות? מהי האמירה?      

אליהו (אלי) רביבו: שנייה, שנייה, אני מייד אגיע לשם

אליהו (אלי) רביבו:  מכובדי זכה שהוא חבר ממשלה, אני עדיין לא

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שואל אותך, אני לא נמצא בדיונים האלה, האם יש החלטה של שינוי גישה במדיניות?     

משה אבוטבול: האמירה שלנו, ואני אומר את זה בצורה הברורה ביותר

משה אבוטבול:  כמו שאתה אמרת שיש לראש הממשלה, היקר שלנו, הרבה שחקנים והוא צריך להתייחס לכולם

משה אבוטבול:  האמירה שלנו היא שאנחנו צריכים עובדים זרים – נקודה

משה אבוטבול:  כאשר אתה מדבר איתנו על תיעדוף, התיעדוף שלנו באופן אישי הוא שזה יהיה באותם אלה שמגיעים מרחוק

אליהו (אלי) רביבו: יפה, יפה, הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  ועכשיו זה מחייב אותי לעבור לנקודה שבה כידוע יש מסלול ירוק, והיום הענף יכול להסתייע בקבלת עובדים באופן מיידי עם תבחינים מאוד מאוד מקלים, שלא באמצעות הסכמים בליטרליים ואתם עדיין לא מושכים

אליהו (אלי) רביבו:  אתה יכול, בבקשה, להסביר לי איך השאיפה של המשרד מתיישבת עם המציאות?          

משה אבוטבול: למעשה יש גם את החברות הפרטיות שעושות עבודה

משה אבוטבול:  אומנם הן לא הביאו את מלוא הסחורה, נדמה לי שכיום נכנסו 2,000?      

אורן לביא: 3,000

משה אבוטבול: 3,000, נתון מעודכן

סימון דוידסון: 3,000 עם 360 בקשות של החקלאים, תראה את ההפרש

סימון דוידסון:  10% ממה שיש ביקשו החקלאים

סימון דוידסון:  זה הנתונים שקיבלנו בדיון האחרון

משה אבוטבול: חבר הכנסת דוידסון, אני רוצה לומר לך שמבחינתנו אנחנו  עושים את הכול

משה אבוטבול:  כדאי שתקשיבי, מטי, זה חשוב גם לך

משה אבוטבול:  אנחנו עושים מאמץ בכל פנייה שמגיעה אלינו

משה אבוטבול:  בשבוע שעבר ישבתי עם המנכ"ל שלנו ועם יהודי מבריטניה שיכול לגייס ויש לו עובדים

משה אבוטבול:  הוא יכול להביא אלינו עובדים מהודו ומכל מיני מקומות

משה אבוטבול:  כל מי שאומר לנו כן, אנחנו מאמצים אותו ומשדכים אותו לאותן חברות

משה אבוטבול:  אנחנו מנסים לגייס, זה לא יהיה פשוט, אבל דבר אחד בטוח שהחברות מפשטות את אותה ביורוקרטיה

משה אבוטבול:  לדעתי חיסלנו בחלק את הביורוקרטיה

משה אבוטבול:  להגיד לך שמחר אנחנו נמלא את כל המכסה? התשובה היא לא

משה אבוטבול:  צריכים תמיד להוסיף ולהוסיף כדי להגיע למקסימום

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  לפני שאני עובר לשאלה הבאה, למכובדי השר סגן ולמנכ"ל, אני מעדכן את מי שפחות מצוי בפרטים, שגם בענף החקלאות זה מתחלק לכמה סיווגים

אליהו (אלי) רביבו:  יש שנתי ויש עונתי

אליהו (אלי) רביבו:  העונתי מתחלק בין מי שמעבד את השדות באופן רציף, שזה על פי רוב ידיים של עובדים זרות ובשלב הקטיף שהוא מרכז כוח לפרק זמן קצוב, הרבה מאוד עובדים היו פלסטינים, ככה זה עבד

אליהו (אלי) רביבו:  פלסטינים היו מגיעים באמצעות הקצאה ישירה לאותו חקלאי ובאמצעות התקשרות של החקלאי עם קבלן עיבוד שטחים חקלאיים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מרחיב מעט את היריעה למי שקצת פחות מצוי בפרטים

אליהו (אלי) רביבו:       ואני שואל כרגע, את שניכם, מכובדיי, מה המענה שאתם חושבים שצריך לתת לאותם פרדסנים? וכשאני אומר לתת, כולם יכולים לחשוב שצריך לתת עוד מעט, אבל הם היו צריכים לקבל את זה כבר לפני כמה שבועות, שכן הפירות עדיין על העצים

אליהו (אלי) רביבו:  וכידוע בפרדסים, פרי שלא נקטף הוא הנזק הישיר, הנזק העקיף לאורך שנים הוא שכל אותה נקודה שבה יצא גידול של פרי שלא נקטף, גם העץ ניזוק

אליהו (אלי) רביבו:  כלומר הנזק הוא מיידי וגם עתידי ליבול הבא

אליהו (אלי) רביבו:  אני שואל מה הפתרון שצריך לתת לאותם חקלאים, לגישתכם?       

משה אבוטבול: אנחנו מתואמים והמנכ"ל יענה, בבקשה

אורן לביא: בוקר טוב לכולם, ראשית חבר הכנסת רביבו, אני מברך על הדיון ואני מברך גם באופן כללי על הוועדה הזאת ועל התהליכים שאתם עושים

אורן לביא:  לפני שאני אפתח בדברים שלי, אני חושב שיש צורך רציני בוועדה הזאת, היות שבמשך שנים רבות יש בישראל עובדים זרים

אורן לביא:  ולטעמי – לפחות בשנה שאני מנכ"ל – אני רואה את האתגרים שאני מתמודד איתם כמנכ"ל בנושא של עובדים זרים ואיך שהנושא הזה נבנה בתחום החקלאות

אורן לביא:       מודל שיטת ההעסקה פגום מלכתחילה, העובדה שהיה פה הסכם בילטרלי אחד במדינת ישראל ולא שניים ולא שלושה, ועוד כאלה וכאלה דברים שצריך להתמודד איתם

שלום בן משה: חקלאות

אורן לביא: אני מדבר כרגע רק על חקלאות, כי אני מנכ"ל משרד החקלאות, אני יכול לדבר על האתגרים שאני מתמודד איתם

אליהו (אלי) רביבו: ברשותך, הואיל ויש פה שפע של דוברים ונוכחות מרשימה מאוד של חברי כנסת, ובעוד שעה ועשר דקות אני חייב לקחת חלק בדיון מאוד חשוב בוועדת הכספים, אני מבקש לענות רק על מה שאני שואל

אליהו (אלי) רביבו:  צאו מנקודת הנחה שהנוכחים חשופים לנושא השיח, הואיל ואנחנו כאמור מקיימים לא מעט דיונים בנושא הזה

אורן לביא: אוקיי, תמקד אותי בשאלה ואני אענה

משה סעדה: אני שואל, כידוע ענף הפרדסנות שזאת תחילת העונה של העונתיים, משבע לידיים עובדות, כרגיל הוא מקבל פלסטינים, ומוכן לקבל מכל מדינה בכל זמן ללא שום תנאי

משה סעדה:  מה המדיניות שלכם? ומה הסעד שאתם מתכוונים לתת לאותו פלח שוק

אורן לביא: עד היום – אני אגיד את זה בעדינות – כדררו אותנו מקבינט ביטחוני לקבינט כלכלי, מקבינט כלכלי לקבינט ביטחוני וכהנה, וכהנה

קריאה: מי כדרר אותך?     

גלעד קריב: מזל שלא הקימו עוד קבינטים

אורן לביא: החל משבוע שעבר הבנו – אני הבנתי – שעובדים פלסטינים כנראה לא ייכנסו לכאן

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  ולפיכך, מה הפתרון שאתם רואים לנכון?      

אורן לביא: לפיכך, מששוחחנו בטלפון ביום חמישי בערב וסיכמנו על פיילוט

אליהו (אלי) רביבו: רביעי, לא?      

אורן לביא: רביעי

אורן לביא:  מי סופר? שיחה של שלוש שעות

אליהו (אלי) רביבו: זה לא היה בערב, זה היה בלילה מאוחר

אורן לביא: שלוש שעות, שלוש שעות, הספקת לעשות הרבה בזמן הזה

אורן לביא:  אנחנו נקצה אלף עובדים, כפי שאמרתי

קריאה: זה לא מספיק, זה לא נותן תשובה

גלעד קריב: יקטפו את התפוזים

אליהו (אלי) רביבו: שנייה, מתחילים בפרי אור, גלעד

אליהו (אלי) רביבו:  עכשיו האיחור של הפרי אור

אורן לביא: אני רוצה לציין שאנחנו לא מדברים על עובדים, אנחנו מדברים על היתרים

משה אבוטבול: 1,000 היתרים

אורן לביא: ואנחנו מקצים 1,000 היתרים לנושא הזה

אורן לביא:  מחר יש ישיבה במשרד החקלאות עם רשות האוכלוסין, לגבי עובדים עונתיים

אליהו (אלי) רביבו: טוב, תודה רבה, אדוני המנכ"ל

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך על העדכון הזה

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, אפשר להוסיף שאלה לשאלות ששאלת? אנחנו קראנו ש-8,000 עובדים פלסטינים, כן מקבלים התרי עבודה

אליהו (אלי) רביבו: קודם כול, דיברתי על זה לפני שהגעת, זה חלק מהשאלות שהצבתי, ותודה שאתה מציף את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני אעדכן אותך, כי קיצרתי את הסקירה של המנכ"ל

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך על התשובה ועל ההתקדמות

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעדכן אתכם שעל פי בקשתי ועל פי נייר עמדה שהגשתי בשיתוף פעולה עם נציגות החקלאים, נמצא פה מר יענקל'ה מושקוביץ, תודה רבה על שיתוף הפעולה וההירתמות

אליהו (אלי) רביבו:       ביקשתי להסב חלק מ-5,000 שאמורים להגיע במסלול הירוק לחקלאים, לטובת עונתיים

אליהו (אלי) רביבו:  הצעתי שנתחיל בפריסה של 1,000 כדי לראות את ההירתמות ואת שיתוף הפעולה

אליהו (אלי) רביבו:  הצעתי שבשאר השנה המעסיק העונתי יהיה הראשי, אבל לא הבלעדי של אותו עובד

אליהו (אלי) רביבו:  הואיל ואותו עובד יכול לעבוד באופן רציף אצל עונתי, כשמונה חודשים עד שנה, ארבעת החודשים הנוספים יהיו כמתן מענה תגבור לחקלאים, לדוגמה בערבה שעובדים כל השנה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך

אורן לביא: רק עוד שתי נקודות

אורן לביא:  נקודה ראשונה, צריך לזכור שזה לא מתוך ה-5,000, כי ה-5,000 בהחלטת הממשלה לא יכולים להיות לפלסטינים

אורן לביא:  זה מתוך הקצאה של עובדים זרים, מתוך החקלאות באופן כללי

אליהו (אלי) רביבו: זאת אומרת אתם לא מבקשים לשנות את החלטת הממשלה אתם רוצים עוד 1,000

אורן לביא: אומרים לי כאן ש-1,000 זה לא מספיק, אין שום בעיה, אני יכול להוריד גם 4,000 אבל זה מתוך ההקצאה של החקלאים עצמם

אורן לביא:  אם אנחנו נקצה אותם רק לעונתיים יבואו ויגידו למה אתם לא נותנים את זה לחקלאים הכללים?     

אליהו (אלי) רביבו: בסדר גמור

אליהו (אלי) רביבו:  1,000 העובדים הם לעונתיים

אליהו (אלי) רביבו:  כן?     

אורן לביא: כן, לעונתיים

אורן לביא:  עכשיו, יש עוד דבר אחד

מטי צרפתי הרכבי: הוא אומר שהם לא במכסות

אליהו (אלי) רביבו: קודם כול, יש לנו בשורה גדולה מאוד, זה מעט, זה מאוחר

אליהו (אלי) רביבו:  כתוב, "אין אדם ממלא ימיו וכל תאוותו"

אליהו (אלי) רביבו:  זה מעט מאוד, זה מאוחר מאוד, אבל אין לנו אלה לברך על כך

אליהו (אלי) רביבו:  ואני אומר לכם כאן, חבריי החקלאיים והפרדסנים בתוכם, הפרויקט הזה מצליח וקורם עור וגידים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מתחייב בפניכם שאנחנו נרחיב את ההיקפים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודיע לכם שיש פה בשורה ענקית, אנחנו עובדים על זה ימים ולילות, כבר כמה שבועות ללא הפסקה

אליהו (אלי) רביבו:  לא היה פשוט לשנות את הגישה הזאת, לא היה פשוט להוביל את ההחלטה הזאת ואני מודה לכם

אליהו (אלי) רביבו:  תמסור, בבקשה, תודה לאדוני השר, כי דיברנו ממש עד שתי דקות לפני כניסת שבת

אורן לביא: אני רוצה לומר עוד דבר אחד

אורן לביא:  בנוסף לשיחה שלנו, אנחנו מקדמים גם הצעת מחליטים נוספת, של להגדיל ב-15,000 עובדים זרים, חלף הפלסטינים

אורן לביא:  אני רוצה לומר לכולכם, השיחה התחילה פה בוועדה בגישה שכאילו משרד החקלאות לא רוצה להקצות עובדים זרים לחקלאות, לא, זה לא המצב

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  לא היה כזה דבר, אף אחד לא אמר את זה, אף אחד לא אמר את זה

אורן לביא: היעד שלי בסופו של דבר כמנכ"ל הוא להגיע ל-70,000 עובדים בישראל

אורן לביא:  ושלא יהיה מודל הקצאה וכל אחד ייקח כמה שהוא רוצה

אורן לביא:  אני לא רוצה בכלל להתערב בזה, שייקח כמה שהוא רוצה וכמה הוא צריך

אליהו (אלי) רביבו: זאת קביעת מדיניות שונה, ניהלנו על זה דיונים וננהל עוד בהמשך

אורן לביא: זה היעד של השר, זה היעד של סגן השר, זה היעד שלי , זה היעד של המשרד

משה סעדה: אבל עברו חודשיים וחצי מה-7 באוקטובר, איך זה לא קורה?      

משה אבוטבול: אתה מכיר מדינות שממהרות לשלוח לנו לכאן עובדים זרים? אתה יודע שהם ברחו, סידרו להם כניסה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני סגן השר, אני מוחה, אני מוחה

סימון דוידסון: זה לא נכון

סימון דוידסון:  יש הרבה מאוד מדינות ויש לנו נתונים

אליהו (אלי) רביבו: בדיוק, כן רוצים להגיע לפה

משה סעדה: אני חושב שחיכו לדעת מה קורה עם הפלסטינים

משה סעדה:  כולם חיכו לדעת מה קורה עם הפלסטינים

משה אבוטבול: צריך שיהיה סדר

סימון דוידסון: כשענבל תדבר תשמע כמה עובדים רוצים להגיע לפה

אורן לביא: לדעתי כולכם צודקים, גם חיכו לפלסטינים וגם קשה להביא, הכול נכון

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת יצחק קרויזר

יצחק קרויזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

יצחק קרויזר:  אני אדבר בקצרה כדי שכולם יספיקו לדבר

יצחק קרויזר:  קודם כול בשמי ובשם כולנו תנחומים למשפחת מייזלס ותמיר, שאיבדו את בניהם היקרים בקרבות הגבורה ברצועת עזה

יצחק קרויזר:  ובמעבר שהוא לא כל כך חד, כי אם אנחנו נבדוק כמה חקלאים במדינת ישראל נמצאים כרגע בשירות מילואים, ביחידות הקרביות ביותר, אני חושב שנמצא אחוז גבוה מאוד

יצחק קרויזר:  ולכן, על כך מגיע שהם ישמעו את זה מכאן מהכנסת, מהוועדה החשובה הזאת וממשרד החקלאות, ושאלה יהיו הקולות שיוצאים

יצחק קרויזר:       החקלאים הם מילואימניקים, הם שומרים על ביטחון התזונתי של אזרחי מדינת ישראל, החקלאות שומרת על גבולותיה של מדינת ישראל

יצחק קרויזר:  ולכן, החובה שלנו כאן היא לייצר כל הזמן את התנאים הטובים ביותר בשבילם ולהמשיך את הגאווה הישראלית, את החקלאות ואת הציונות הישראלית של זמננו

יצחק קרויזר:       צריך להגיד תודה למדינת ישראל, שלצערנו, אחרי ה-7 באוקטובר ולא לפני נפל לה האסימון להפסיק להעסיק ידיים רוצחות ולחפש ידיים עובדות

אליהו (אלי) רביבו: עוד לא נפל לה האסימון

עידן רול: אף אחד לא אמר שזה מה שיעשו

עידן רול:  לא נפל פה שום אסימון, אין פה שינוי מדיניות ממשלה

אליהו (אלי) רביבו: בדיוק, בדיוק

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מבקש מכולכם ומכל הדוברים, להתמקד אך ורק בנושא הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  הדיון היום הוא קצר ועמוס

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש מכולכם להתמקד רק בנקודה הזאת, ואני מתקן אותך חברי הטוב, זה בדיוק נושא השיח בדיון

אליהו (אלי) רביבו:  ממשלת ישראל לא קבעה עדיין את שינוי מדיניות בהכנסת עובדים פלסטינים לישראל

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש ודורש את התייחסותה, כדי שנדע להיערך בהתאם

יצחק קרויזר: אנחנו לא חלוקים במה שאנחנו אומרים, תפיסת העולם להפסיק - - -        

אלי אבידר: שאתה אומר ישראל, תכניס גם את יהודה ושומרון

יצחק קרויזר: בוודאי, ישראל כוללת את יהודה ושומרון

יצחק קרויזר:  כרגע ערוצי החדשות מבהירים שגם רצועת עזה

אליהו (אלי) רביבו: אני מבהיר, אני מבהיר

אליהו (אלי) רביבו:  יהודה ושומרון היא חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל

גלעד קריב: זה מחזיר אותך לשיעורי אזרחות

אליהו (אלי) רביבו: אני מוחה על כך שיש בידול, ותכף אנחנו ניגע בזה, ואתה תראה שלאזורים מסוימים במדינת ישראל יש כניסה ולאזורים אחרים אין

גלעד קריב: תספחו

יצחק קרויזר: גם פתח תקווה

גלעד קריב: היושב-ראש, שיש סוף כל סוף ממשלת ימין על מלא מלא – תספחו

גלעד קריב:  סוף כל סוף 64 על מלא, מלא – תספחו

יצחק קרויזר: גם את רצועת עזה

יצחק קרויזר:  גם לשם נחזור ונגדל גידולים חקלאיים

יצחק קרויזר:  היו גידולים חקלאיים ברצועת עזה שהיו טובים עבור אזרחי מדינת ישראל אולי כדאי לחזור

אליהו (אלי) רביבו: חברים, אצלי הדיונים הם מקצועיים ולא פוליטיים, בבקשה

גלעד קריב: הם עובדים על המצביעים שלהם

יצחק קרויזר: אני מחדד, היה פה שר החוץ, והיה שר החקלאות שאמרו שהכיוון הוא להפסיק להעסיק את אותם ידיים רוצחות ולהביא עובדים זרים

יצחק קרויזר:  ואתה צודק בכך שהאסימון במשרדי הממשלה עוד לא נפל, והמערכת עדיין לא הפנימה שהיא צריכה לעבוד מהר, כפי שציינת, אם אנחנו עכשיו בבעיה של ההדרים, שהנזק הוא לא רק לטווח המיידי אלא נזק לדורות קדימה

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו אוטוטו נכנסים לנשירים

יצחק קרויזר: נכון, ולכן אני חושב שהייתה פה, בוועדה הזאת, שהיא ועדה חשובה כפי שאמרו גם מנכ"ל וגם סגן השר בנושא הזה שאתה מקדם פה בכנסת, אדוני היושב-ראש

יצחק קרויזר:  היו פה דיונים לעובדים הקבועים ונמצאה איזושהי חליפה כזו או אחרת, שגם שם עברה החלטת ממשלה

יצחק קרויזר:  אבל לעובדים העונתיים, כפי שאמרת, יש את ההצעה שהגיש יענקל'ה מושקוביץ, שאחר כך אם תיתן לו זמן הוא ירחיב עליה

יצחק קרויזר:  אני באמת קורא, אדוני סגן השר, לאמץ אותה בממשלה ולהכניס אותה לפועל

יצחק קרויזר:  וכמו שאמרת, אדוני המנכ"ל, להגדיל את הכמות כי הידיים נחוצות על כלל הענפים

יצחק קרויזר:  תודה רבה

משה אבוטבול: לא נשכח שיש לנו גם ענפים בתוך החקלאות עצמם

משה אבוטבול:  ענף ההטלה וכל מיני דברים אחרים

משה אבוטבול:  כל החקלאות היא מרחב של דברים

יצחק קרויזר: דיברתי על החקלאות באופן טוב

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה, חבר הכנסת יצחק קרויזר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת סימון דוידסון

אליהו (אלי) רביבו:  לאחר מכן נציג המתפ"ש וראש מינהל עובדים זרים במשרד הפנים

סימון דוידסון: תודה, אדוני

סימון דוידסון:  אתם מדברים כאילו זה הדיון הראשון, אבל הוא ממש לא הדיון הראשון

סימון דוידסון:  אני ספרתי שהיו כבר שמונה דיונים בנושא הזה של עובדים זרים, והוועדה הזאת עובדת באופן סיסטמתי וקבוע, ופועלת למען הבאת עובדים זרים

סימון דוידסון:  מהדיון הראשון אמרתי, שאדוני המנכ"ל, אתה צודק

סימון דוידסון:  כל השיטה הזאת של הבאת עובדים למדינת ישראל היא טעות אחת גדולה

סימון דוידסון:  ועלינו ללמוד ממה שקורה בעולם והבאתי דוגמאות

סימון דוידסון:  וצריכים להתחיל לפעול כדי לשנות את כל השיטה הזאת

סימון דוידסון:       אבל באירוע שאנחנו נמצאים פה, תבינו חברים, ה-7 באוקטובר לא היה סתם יום

סימון דוידסון:  משהו השתנה במדינה הזאת, והיא משתנה להרבה שנים קדימה

סימון דוידסון:  לא יהיו עובדים פלסטינים במדינת ישראל, נגמר הסיפור הזה

סימון דוידסון:  ועל הממשלה פשוט לשנות את המדיניות שלה, כי, אדוני, עידן רול, היא לא שינתה את המדיניות

סימון דוידסון:  כי אם שבועיים אחרי ה-7 באוקטובר אישרו בהחלטת ממשלה ל-8,000 עובדים פלסטינים, להגיע למדינת ישראל מיהודה ושומרון, ואני אגיד עוד דבר, חלק מהם הגיעו לבתי מלון של מפונים

סימון דוידסון:  תקשיבו איזו הזיה, חלק מה-8,000 אישרו להם להגיע לבתי מלון כשהמפונים נמצאם שם

סימון דוידסון:  נפלתם על הראש? אדוני, אתם מייצגים את הממשלה – תעשו את זה

סימון דוידסון:  שינוי מדיניות, אין יותר עובדים פלסטינים

סימון דוידסון:       ועכשיו לגבי העובדים הזרים, נעשתה פה עבודה, אדוני, יוצאת מן הכלל

סימון דוידסון:  אני נמצא בהרבה ועדות ולא עזבת את זה

סימון דוידסון:  יחד עם ענבל ויחד עם המשרדים, עשיתם פעילות כדי להביא עובדים ממדינות אחרות

סימון דוידסון:  ויש עובדים זרים ורוצים להגיע עובדים זרים

סימון דוידסון:  ובדיון בשבוע שעבר שמענו מהחקלאים עצמם שיש מעל 2,000 מכסות של מגיעים ורק 370 הגישו בקשה

סימון דוידסון:  ולמה? כי הם עדיין לא יודעים איזה עובדים מגיעים לפה

סימון דוידסון:  הם רוצים לדעת האם העובדים מסרי לנקה מספיק טובים, האם הם יכולים להיות עובדים כמו מתאילנד

סימון דוידסון:  זה לגבי החקלאים

סימון דוידסון:       חברים, יש פה אירוע כלכלי דרמטי למדינת ישראל והוא ענף הבנייה

סימון דוידסון:  אף אחד לא דיבר על ענף הבנייה, אתם יודעים לאן אנחנו הולכים? אתם יודעים שלא בונים במדינת ישראל, תשתיות לא עובדות, כי אין עובדים

סימון דוידסון:  אז זה נכון שצריך לעבוד גם בנושא החקלאים, אבל נושא הבנייה הוא דרמטי כלכלי להרבה מאוד שנים קדימה

סימון דוידסון:  וצריך להביא את העובדים האלה ומהר

סימון דוידסון:  אני יודע שנעשות הרבה מאוד פעולות, קיבלנו דיווח בשבוע שעבר על כל המבחנים שנעשים גם בקזחסטאן וגם באוזבקיסטן

ראול סרוגו: אוזבקיסטאן, הודו וסרי לנקה

סימון דוידסון: אנחנו צריכים להביא אותם מהר, ואני יודע שהם בדרך

סימון דוידסון:  חברים, בואו נשנה את הפאזה, אין יותר עובדים פלסטינים

סימון דוידסון:  אנחנו צריכים לעבוד רק על הנושא של העובדים הזרים ולהביא אותם למדינת ישראל, מהיר, יעיל וטוב למען המעסיקים

אליהו (אלי) רביבו: אני חייב להתוודות על משהו שהוא מחוץ לדיון

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לאל שהצטרפת לוועדה, אתה מאוד מאוד פעיל בה, מרגש אותי לשמוע קולות עצמאיים, מרעננים בתנועת יש עתיד, גם ממך וגם מחברי עידן

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאחל לך שתמליצו לראש הרשימה שלכם שיצטרף לקואליציה בימים הטרופים האלה, כדי שהקולות האלה ישמעו גם בתוך הקבינטים השונים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לנציג המתפ"ש

אליהו (אלי) רביבו:  ולאחר מכן לעורכת הדין ענבל משש

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להתחיל מהמצב היום

אליהו (אלי) רביבו:  כמה נכנסים? ולאן? ובאילו ענפים?      

אלכסנדר לובוצקי: בוקר טוב, אני ראש מדור כלכלה במתפ"ש

אלכסנדר לובוצקי:  מערכת הביטחון והמתפ"ש כפופים להחלטות הדרג המדיני

אלכסנדר לובוצקי:  והקבינט החליט שתהיה החרגה של עד 8,000 עובדים פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו: על פי איזה תבחין?      

אלכסנדר לובוצקי: המוחרגים יהיו למערכים הקריטיים, כמו שציינת

אלכסנדר לובוצקי:  בריאות, סיעוד - - -      

סימון דוידסון: מלונאות

אליהו (אלי) רביבו: חברת קדישא, תעשייה

אלכסנדר לובוצקי: מלונאות, חברת קדישא, נכון

אלכסנדר לובוצקי:  וחברות שנותנות שירות לצה"ל

אלכסנדר לובוצקי:  שירותים ותעשייה ומערכים קריטיים

אליהו (אלי) רביבו: על פי איזה תבחינים? איך מעסיק יודע שהוא יכול לפנות אליכם ולהציע את עצמו כבעל פעילות חשובה בימים האלה, כדי להיות זכאי לעובד זר?      

אלכסנדר לובוצקי: יש לנו היום נוהל מסודר למול רשות החירום הלאומית, אנחנו עושים עבודה משותפת יחד עם משרדי הממשלה

אלכסנדר לובוצקי:  ככלל יש החלטה לא להחריג – יש סגר על איו"ש

אלכסנדר לובוצקי:  במידה ויש מערכים קריטיים, יש חברות שתורמות לרציפות תפקודית של המשק הישראלי, זה יכול להעלות לבחינה של רשות החירום הלאומית, וזה יעבור לבחינה של המתפ"ש

אלכסנדר לובוצקי:  אנחנו נעמוד במכסה שאושרה על ידי הקבינט

גלעד קריב: מה המכסה?      

אלכסנדר לובוצקי: 8,000

אליהו (אלי) רביבו: איך אתה מסביר את זה שלא כל המכסה ממומשת?      

אלכסנדר לובוצקי: היא כמעט ממומשת

אליהו (אלי) רביבו: אני יודע שלא

גלעד קריב: זה ה-8,000 שלא פועלים ביהודה ושומרון, נכון?      

אלכסנדר לובוצקי: זה רק בישראל

אליהו (אלי) רביבו: מה עם יהודה ושומרון?     

אלכסנדר לובוצקי: ביהודה ושומרון הסמכות בידי מפקד פיקוד מרכז

אליהו (אלי) רביבו: כמה נכנסים משם? תקשיבו, גלעד, עידן, תראו את האבסורד

אליהו (אלי) רביבו:  אלוף פיקוד מרכז הוא כאילו מדינה בפני עצמה

אוהד טל: זאת מדינה בפני עצמה, זאת המציאות

אליהו (אלי) רביבו: חשוב שנבין, אם יש לך מזל והשטח החקלאי שלך נמצא בתוך איו"ש, אתה יכול לקבל עובדים, הם לא מסוכנים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אם הוא מעבר לקו ירוק אז הם מסוכנים והם לא יכולים להיכנס אליך

אליהו (אלי) רביבו:  אם יש לך מוסך והוא נמצא בפתח תקווה זה מסוכן

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, אני חושב שנציג המתפ"ש רמז על זה

גלעד קריב:  ההחלטה הזאת של המסוכנות היא לא ההמלצה של גורמי הביטחון

גלעד קריב:  סליחה, אנחנו יודעים מה קרה כאן

גלעד קריב:  בסופו של דבר, הדיון הוא לא דיון ביטחוני, אם הדיון היה ביטחוני אז לא היה הבדל בין יהודה ושומרון לבין מדינת ישראל הריבונית

גלעד קריב:  אין פה דיון ביטחוני, ואנחנו גם יודעים מה היו ההמלצות של גורמי הביטחון, אפשר להסכים להם ואפשר לא להסכים

גלעד קריב:  אבל גורמי הביטחון לא ראו הבחנה בין יהודה ושומרון לבין ישראל הריבונית

גלעד קריב:  ההכרעה הייתה הכרעה פוליטית בממשלה, כי לא רצו להצהיר שמכניסים כמות מסוימת של עובדים

אליהו (אלי) רביבו: מי לא רצה להצהיר?      

גלעד קריב: בתוך הדיון הפוליטי בממשלה – שהוא לגיטימי, הממשלה היא גוף פוליטי – הופעלו לחצים, שהם גם לגיטימיים כי לכל מפלגה יש את העמדות שלה

גלעד קריב:  אבל הופעלו לחצים פוליטיים על ראש הממשלה שלא לענות על עמדת הביטחון שבמתינות, בבדיקה ובזהירות אפשר להגדיל את מספר הפועלים הפלסטינים שנכנסים לישראל – יש פה צביעות

משה סעדה: פה הטעות, כאן התקלה

משה סעדה:  נפגע בעצמנו בזהירות?      

גלעד קריב: אני רק רוצה להגיד שבמצב הנוכחי, יש מידה של צביעות, כי ביהודה ושומרון, ואין מה להיתלות על זה שביהודה ושומרון אלוף פיקוד מרכז מקבל את ההחלטה לבד, מישהו באמת מאמין שביהודה ושומרון אלוף פיקוד מרכז עושה מה שהוא רוצה במנותק מהעמדה של מערכת הביטחון? הייתה פה פשרה פוליטית, ילכו עם וירגישו בלי

גלעד קריב:  בישראל הריבונית יוכלו לומר שלא מכניסים פועלים פלסטינים, עכשיו אנחנו שומעים שמכניסים

גלעד קריב:  אז אם מכניסים כמעט 8,000, למה לא להכפיל עכשיו בגלל המצוקה בחקלאות מ-8,000 ל-16,000?     

משה סעדה: ואז לסכן את ביטחונם של תושבי הביטחון

משה סעדה:  למה לא? למה לא?     

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת סעדה, אם מסוכן - - -      

גלעד קריב: כי עם 8,000 בשטחים אני לא מסכן

גלעד קריב:  די נו, זה הכול פרופגנדה פוליטית, כדי שתראו שיש מדיניות עקיפה

משה סעדה: די נו, המספר הנכון הוא אפס

משה סעדה:  זה המספר, אפס

סימון דוידסון: אתה בממשלה, למה אישרו 8,000?      

משה סעדה: זה כשל, זה כשל

גלעד קריב: אז תבטלו את ה-8,000 ביהודה ושומרון ואת ה-8,000 בישראל הריבונית

גלעד קריב:  זה סתם, זה משחק פוליטי על חשבון החקלאים ועל חשבון הבנייה

עידן רול: סעדה, זה לא כשל, זה היעדר מדיניות

עידן רול:  כשל קורה כשיש לקות

אליהו (אלי) רביבו: אוהד, חשבתי שנשמע אותך, אתה מייצג קול חשוב

אוהד טל: משה סעדה מייצג אותי נאמנה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, תודה

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה חבר הכנסת סעדה, לגישתך להכניס עוד עובדים לישראל, זה מסוכן?     

משה סעדה: מאוד

אליהו (אלי) רביבו: אני לא אומר שלא

אליהו (אלי) רביבו:  אני רק אומר שאם זה מסוכן, למה לאיו"ש זה לא מסוכן?     

משה סעדה: הינו הך, הינו הך

אליהו (אלי) רביבו: למה 8,000 זה לא מסוכן, רק מעל כמות מסוימת זה מסוכן?      

משה סעדה: הכמות שצריכה להיות בישראל היא אפס

משה סעדה:  אחד מעבר לזה זאת סכנה מיידית

גלעד קריב: אז איך הממשלה מאשרת 8,000? אתה אומר שממשלת ישראל מפקירה את ביטחון אזרחי ישראל?      

עידן רול: אלוף פיקוד המרכז לא מתנהג בוואקום

עידן רול:  יש כאן ראש ממשלה שלא יצא ואמר, אנחנו לא מכניסים יותר עובדים פלסטינים ואנחנו משנים מדיניות

עידן רול:  אם הוא היה אומר את זה היו לזה אדוות

משה סעדה: גופי הביטחון הם אלה שהמליצו להכניס פועלים פלסטינים לארץ

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה, תודה רבה, אני רוצה לפתח את זה

סימון דוידסון: אדוני, זה חשוב

סימון דוידסון:  כי כשהוא אמר גופי הביטחון, קפצו פה ואמרו שזה לא גופי הביטחון

סימון דוידסון:  תפסיקו להפיל הכול על גופי הביטחון, תשמע את מה שהם אומרים

אליהו (אלי) רביבו: סליחה רגע, סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  אני שמח על המעורבות הרבה, אבל יש סדר לדיון פה

אליהו (אלי) רביבו:  נמצא כאן ניצן צוק, ראש ענף לוחמת טרור מעברים, במטה לביטחון לאומי, נציג המל"ל

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת מהי עמדתכם? אני מבקש לדעת האם 8,000 זה לא מסוכן ו-10,000 זה מסוכן? תסבירו לי

ניצן צוק: קודם כול, כמו שאמרת הדיון הוא לא ביטחוני

ניצן צוק:  ואני אסקור את התהליכים שקרו עד המלחמה ומהמלחמה

ניצן צוק:  לפני המלחמה נכנסו בשגרה כ-160,000 פועלים פלסטינים

ניצן צוק:  זה מספר שהוא גדול ומשמעותי

גלעד קריב: מה זה אומר שהדיון לא ביטחוני?      

אליהו (אלי) רביבו: רגע, שנייה חברים, בלי קריאות ביניים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבהיר לחברי גלעד

אליהו (אלי) רביבו:  אומר נציג המל"ל, ובצדק, שהסוגייה אם ייכנסו או לא, לגישתם, היא לא ביטחונית

גלעד קריב: הוא התכוון שהדיון לא מסווג, נכון? אז תעשו דיון מסווג

ניצן צוק: נכון, זה בדיוק מה שהתכוונתי

ניצן צוק:  לפני המלחמה נכנסו כ-160,000 פועלים, וביום אחד התחילה המלחמה

אליהו (אלי) רביבו: נכנסו יותר, כי אתם סופרים רק את בעלי ההיתרים, בפועל היו המון המון שב"חים

אליהו (אלי) רביבו:  חשוב לקרוא לילד בשמו

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו באים לקרוע את המסכות מעל הפרצוף של כל המדינה

ניצן צוק: בסדר גמור

ניצן צוק:  מאז המלחמה יש סגר על איו"ש, וכמו שנציג המתפ"ש אמר אושרו חריגים בלבד אל מול מפעלים חיוניים כמו שנציג המתפ"ש נגע

אליהו (אלי) רביבו: על פי איזה תבחין?      

ניצן צוק: בכל התהליך שהתנהל בין הקבינט הכלכלי-חברתי לבין הקבינט המדיני-ביטחוני המל"ל התבקש להגיד במתווה, מול גופי הביטחון מה ואיך אפשר כן לאפשר, או איך לבחון האם בכלל ניתן לאפשר

ניצן צוק:  גופי הביטחון המליצו ונתנו את המלצתם, אגב, לא כולם נתנו את המלצתם להכניס, אבל חלקם כן

משה סעדה: מי זה חלקם? מי זה החלק הזה?      

ניצן צוק: 	משטרת ישראל המליצה שלא להכניס פועלים, הם בטח יתייחסו לזה

ניצן צוק:  ויתר הגופים, צה"ל, שירות הביטחון הכללי - - -      

משה סעדה: הם לא מודעים לסכנה? הם לא מעודכנים על ה-7 באוקטובר?      

ניצן צוק: רגע, תן לי להשלים

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת סעדה

גלעד קריב: ראש הממשלה שכח לעדכן אותם

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, רגע

אליהו (אלי) רביבו:  חבר'ה, בלי ציניות

אליהו (אלי) רביבו:  סליחה, ברשותך, מר צוק

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת סעדה, אני אנסה טיפה לסבר את האוזן

אליהו (אלי) רביבו:  זה אבסורד, ולכן צריך להבהיר את זה

אליהו (אלי) רביבו:  נציגי המל"ל וכנראה גם נציגי המתפ"ש – אם הבנתי נכון מדבריו – אומרים שהתבחין בהצדקת כניסת עובד היא לא על פי רמת מסוכנות, האינטרס הוא על פי הצורך ומידת הדחיפות בצורך להעסקת עובדים

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שלמפעל שנותן שירות לגורמי הביטחון בימי המלחמה – כן

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לחקלאי – לא, ולבניין – לא

אליהו (אלי) רביבו:       זאת אומרת שהשאלה האם נכנסים או לא היא לעניין הצורך של מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  הצורך ולא עיקרון המדיניות שבתוכו מידת המסוכנות – זה אבסורד, זה אבסורד

משה סעדה: לעניין המסוכנות

עידן רול: כי הצורך גובר על מסוכנות במקרה שאין ברירה

אליהו (אלי) רביבו: זה אבסורד, אני מבקש שנציף את זה, זה העניין פה

ניצן צוק: זה לא מדויק

ניצן צוק:  בתוך המתווה הזה, עשינו תבחינים גם לגבי הגילאים וגם לגבי סטטוס העובדים – רווק, נשוי וכולי – אני לא אתעמק בתוך התבחינים האלה

אליהו (אלי) רביבו: ברשותך, אני מתנצל שאנחנו מתמקדים בך, אתה נציג המל"ל, אני ביקשתי מראש המל"ל להגיע לכאן כדי שילמד אותנו מהם השיקולים הענייניים יותר או פחות, שבגללם מכניסים לכאן עובדים פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו:  האם מדינת ישראל וממשלת ישראל מתכוונת לשנות את ההגדרה ואת ההחלטה המדינית שלה? מכיוון שהוא לא פנוי להגיע ושלחו אותך – אני שמח על כך – אתה תאלץ להסביר לי מה הפרמטרים שקובעים אם נכנסים, כמה נכנסים ולאן נכנסים

עידן רול: אם אני יכול להוסיף, אדוני היושב-ראש, מה המאגר לפי התבחינים החדשים? כמה אתם צופים מתוך מה שהיה, נניח 160,000 או 180,000 כולל שב"חים, כמה אתם חושבים שמתוכם עומדים בתבחינים החדשים? כדי שנדע בכלל מה הדלתא אפילו אל מול הרעיון הזה שאני לא מסכים איתו

ניצן צוק: נקבעו תבחינים, אני לא ארחיב על התבחינים מטעמי סיווג, היו כאן כל מיני שיקולים ביטחוניים

ניצן צוק:  אבל נקבעו תבחינים חדשים שהם שונים ממה שהיה פה ב-6 באוקטובר, הם שונים בתכלית

ניצן צוק:  לשאלתך חבר הכנסת עידן, הם בעצם הופכים את הפוטנציאל של במקום 160,000 ל-80,000 וזה רק לאור התבחינים

אליהו (אלי) רביבו: מעולה, הינה

עידן רול: אנחנו יודעים שחסרים 80,000 לפחות, ואין פה התכוונות מ-80,000

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר התכווצנו ויש כאן כמה פרמטרים

אליהו (אלי) רביבו:  פרמטר אחד, זה תבחין שגורמי הביטחון מבקשים, זה הגיוני לחלוטין

אליהו (אלי) רביבו:  זה מעמיד אותנו על מכסה של 80,000 מיותרים כבעלי פוטנציאל להיכנס

גלעד קריב: נכון, ואז אתה גם יכול - - -      

שלום בן משה: שלא יהיו שב"חים

אליהו (אלי) רביבו: הפרמטר השני, אני מבקש לדעת האם בוחנים בעין על פי צורך המעסיק או על פי כמות שלמדינת ישראל יש אינטרס שייכנסו

אליהו (אלי) רביבו:  כלומר להגיד בואו נשחרר קיטור ונגיד לרשות הפלסטינית בואו נכניס לכם איזשהו אחוז מסוים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת מהם השיקולים?      

ניצן צוק: העבודה שאנחנו עשינו במל"ל לקראת הצורך הזה בהצגה בקבינט, עשינו עבודה גם עם משרד החקלאות, גם עם משרד הבינוי והשיכון, וקיבלנו אגב, פניות מנציגים שיושבים פה מהתאחדות התעשיינים, התאחדות הקבלנים וגופים נוספים

ניצן צוק:  כולם הצביעו על פערים משמעותיים וקריטיים למשק, שכולם מבינים אותם, כולנו מבינים שהם חסרים כרגע

ניצן צוק:  אתה נגעת בענף החקלאות ובצורך בקטיף וכולי

ניצן צוק:    עשינו את העבודה הזאת, כל משרד הציג את הפערים הקריטיים

ניצן צוק:  אמרו לנו, אל מול הפערים הקריטיים האלה, תגידו איך אפשר לתת מענה לפערים האלה בטווח הזמן המיידי, עד שיגיעו, בעבודה של רשות האוכלוסין ומשרדים נוספים, עובדים זרים

ניצן צוק:  ביחד עם גופי הביטחון, אגב, עם עין ביקורתית כי כולנו מסתכלים על הכול בעין שונה מאירועי ה-7 באוקטובר

ניצן צוק:  ונקבעו תבחינים חדשים, כמו שנגעתי בהם, גיל, סטטוס וכולי

ניצן צוק:       בתוך הדבר הזה אנחנו אמרנו מה אנחנו ממליצים במדרגות, אגב לא במענה מיידי

ניצן צוק:  אם נגענו שהפוטנציאל הוא 80,000, הצענו בקבינט מתווה שמדבר על מדרגות

ניצן צוק:  מדרגה ראשונה, הענפים השונים אל מול הפערים הקריטיים במשק

ניצן צוק:  המדרגה הראשונה דיברה בעיקר על החקלאות ועל ענף הבנייה

ניצן צוק:  המדרגה השנייה התחילה לדבר כבר על עוד ענפים, אבל בעיקר הרחבה של אותם ענפים, שהם באמת המרכיב המשמעותי של העבודה של הפועלים הפלסטינים – חקלאות ובנייה

ניצן צוק:       חילקנו את המתווה הזהה למדרגות ובסוף כמו שנאמר, יש דרג מדיני והתקבלה החלטה שלא לאשר שום דבר מתוך הדבר הזה, זאת הייתה ההמלצה של הקבינט הכלכלי לקבינט המדיני-ביטחוני

ניצן צוק:  מה שכן סוכם זה ששר האוצר והקבינט הכלכלי יכינו תוכנית ויציגו אותה שוב בקבינט או בממשלה, שבה הם אומרים איך הם רואים את הפתרון לטווח ארוך

גלעד קריב: הוצגה כזאת תוכנית?      

ניצן צוק: אני לא מכיר שהוצגה כזאת תוכנית

גלעד קריב: כלומר ההמלצה של הקבינט החברתי-כלכלי שהתעקש לדון בעניין למרות שהסוגייה היא סוגייה ביטחונית מובהקת, הייתה כבר לפני שבועיים

גלעד קריב:  האם בשבועיים האחרונים, אחרי שבלחץ של מי שעומד בראש הקבינט החברתי-כלכלי, ראש הממשלה לא קיבל החלטה להכנסה מדורגת כהמלצת גורמי הביטחון? האם הוצגה תוכנית על ידי ראש הקבינט החברתי-כלכלי, שר האוצר, לתחליף? הכותרת הפוליטית

אליהו (אלי) רביבו: אגב, מתוך המילים שלך שאתה בוחר אותם בקפידה מובנת, אתה אומר, לגישתנו, נכון יהיה להכניס 80,000 עובדים

גלעד קריב: לא, הם אמרו פחות

גלעד קריב:  80 זה הפוטנציאל הסופי

ניצן צוק: לא, לא

אליהו (אלי) רביבו: אני אסיים את המשפט ואתה תראה שאנחנו לא חלוקים בהבנה

אליהו (אלי) רביבו:  80 על פי מדרוג של מנות שיאפשרו החלה

ניצן צוק: אני אדייק את זה, המתווה שאנחנו סיכמנו עם גופי הביטחון הוא, שהפוטנציאל הוא 80,000 לאור הסטטוס והגיל וכולי

ניצן צוק:  אבל המתווה שאנחנו דיברנו עליו במדרגות לא הגיע ל-80,000, דיבר על מספרים הרבה יותר נמוכים

ניצן צוק:  מדרגה ראשונה בין 13,000-10,000 פועלים

ניצן צוק:  ואחר כך עוד מדרגות של 8,000 ועוד 7,000  פועלים

אליהו (אלי) רביבו: שלושה חודשים, כמה?      

ניצן צוק: לגבי המעבר בין המדרגות, אנחנו המלצנו שהמעבר למדרגות יהיה בהערכת מצב משותפת של כל הגופים, בהובלת המל"ל ובאישור הקבינט הכלכלי, או הקבינט המדיני

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש לדעת, על פי גישתכם, שלושה חודשים מהיום, כמה צריכים להיכנס?      

ניצן צוק: אני לא יודע להגיד לך בזמנים

ניצן צוק:  אנחנו קבענו שזה נכון לאשר את המדרגה הראשונה כרגע

אליהו (אלי) רביבו: לכמה זמן? כמה זמן עד שייבחן מימוש המדרגה השנייה?      

ניצן צוק: אנחנו המלצנו שכל שבוע מהרגע שתאושר, אם תאושר המדרגה הראשונה, כל שבוע המל"ל יקיים הארכת מצב עם גופי הביטחון ועם הגופים שמעסיקים את הפועלים האלה וייבחן את הנושא

ניצן צוק:  במידה ונבחן ונבין שיש פה איזושהי בעייתיות בהעסקה שלהם, יכול להיות שנבין אותה היום בהמשך היום עם ה-8,000 שכרגע נכנסו

סימון דוידסון: וכל מה שאתה אומר זה אחרי שהמשטרה מתנגדת

סימון דוידסון:  המשטרה מתנגדת והמל"ל הולך לכיוון אחר

גלעד קריב: המל"ל הביא המלצה ללכת על המתווה הזה

גלעד קריב:  והקבינט החברתי-כלכלי, שלא עסוק בענייני ביטחון לקח לעצמו את החירות

סימון דוידסון: למה אנחנו דנים על זה? למה לא מחליטים שהולכים על עובדים זרים? למה אנחנו רוקדים עם זה?      

משה סעדה: הינה, אמרת לי שזה לא גופי הביטחון, אתה שומע את המל"ל

משה סעדה:  אותו מל"ל שהמליץ שיהיה שקט 15 שנים

גלעד קריב: אותו ראש ממשלה שהביא

משה סעדה: מה שהיה הוא שיהיה

משה סעדה:  לא קרה כלום, לא היה ה-7 באוקטובר, זה לא רלוונטי

סימון דוידסון: אני לא מבין למה אנחנו מאפשרים את זה בכלל

משה סעדה: 82% מהפלסטינים תומכים במעשי החמאס, 69% רואים ביחיא סנוואר מנהיג נערץ

משה סעדה:  זה לא רלוונטי לכם? לא קרה שום דבר, בואו תעבדו אצלנו

סימון דוידסון: סעדה, אני מזכיר לך שאתה חבר ליכוד, ראש המל"ל הוא חבר ליכוד

סימון דוידסון:  אני לא מבין על מה אתה מדבר? אתה מדבר כאילו אתה ממפלגת העבודה

סימון דוידסון:  אתה בשלטון, אתה בשלטון, אתה בשלטון

משה סעדה: אתם תמכתם בכניסה של הפלסטינים לארץ, יש עתיד

סימון דוידסון: תסתכל מה אנחנו אומרים ומה אתה אומר

סימון דוידסון:  אבל, סעדה, אתה בשלטון, תחתכו את זה

גלעד קריב: צחי הנגבי שמאלן

גלעד קריב:  צחי הנגבי חבר יש עתיד והוא ראש המל"ל

גלעד קריב:  תפסיקו, אתם אופוזיציה בתוך קואליציה, כל אחד מחפש כותרת בערוץ 7

גלעד קריב:  כמה נוח להיות אופוזיציה כשאתם בקואליציה

סימון דוידסון: אני לא מבין את זה, עוד 1,000 עוד 2,000

ניצן צוק: אי רוצה לענות לחבר הכנסת סעדה

משה סעדה: אנחנו רוצים לשמוע את המספר אפס

עידן רול: תדרשו את זה מראש הממשלה

ניצן צוק: בסוף כמו שנאמר פה זאת החלטת הדרג המדיני

משה סעדה: אני שואל אותך על ההמלצה שלך

משה סעדה:  אני רוצה להבין את ההמלצה? איך אתם יכולים להעביר דבר כזה?      

גלעד קריב: איך ביהודה ושומרון יכולים לעבוד 8,000 פלסטינים? לא אכפת לך מהמתיישבים בישע? אתה מפקיר את המתנחלים

גלעד קריב:  אבל את ה-8,000 סמוטריץ' אישר

משה סעדה: אתה ציני ואני אמיתי

משה סעדה:  אמרתי גם פה וגם שם אסור, כי אין הבדל

משה סעדה:  זה מסוכן לשני הצדדים

גלעד קריב: לשיטתך, סמוטריץ' מפקיר את המתנחלים, כי סמוטריץ' מאפשר את ה-8,000 היתרים ביהודה ושומרון

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת קריב, אני מאפשר לך

אליהו (אלי) רביבו:  חברים, סליחה

משה סעדה: זה משהו רציני, זה בעייתי – זה ביטחון ישראל

גלעד קריב: הכול פה פוליטיקה

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש, כשאתה מסיים להשיב לחבר הכנסת סעדה, אני מבקש להבין ממך האם אתה יכול לעדכן את הוועדה, מהם השיקולים שבעיתם חברי הוועדה, הקבינט הכלכלי אפשרו הכנסת עובדים לתוך איו"ש? או את אותם מספרים לתוך גבולות המדינה? כי אם אומרים לא – זה לא בכלל

אליהו (אלי) רביבו:  ואם כן – מה הסיבה שחלק כן?      

ניצן צוק: אני אענה לחבר הכנסת סעדה, המל"ל התבקש – בסוף בכל התהליך הזה שקרה פה מאז החודש האחרון, כשנתבקשנו לדון בסוגייה – לבוא ולהגיד האם ניתן בכלל לייצר מתווה אל מול הפערים הקריטיים שיש במשק

ניצן צוק:  אנחנו באנו ועשינו מתווה מחודש

ניצן צוק:  אגב, לאור הלקחים שהפנמנו, ואמרנו איך ניתן לאפשר

משה סעדה: איך הפנמתם, אם אתה מאפשר? אני באמת רוצה להבין את ההמלצה שלך

משה סעדה:  איך אתה מתמודד עם 82% תמיכה ברחוב הפלסטיני למעשה הקשה הזה

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת סעדה, לצערי, אתה נוגע כאן בקביעת מדיניות

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת סעדה מדבר כרגע על קביעת מדיניות

אליהו (אלי) רביבו:  בעיניי הבמה הנכונה יותר לבטא אותה, היא היום בישיבת הסיעה שתתקיים, בעזרת השם

משה סעדה: נעשה את זה, אני בא איתך

משה סעדה:  אני שואל את הגורם הממליץ, כי גם לו יש משקל

משה סעדה:  תסביר לי, איך אתה לא מבין את מה שהתרחש פה ב-7 באוקטובר? ואיך אתה לא מסיק מסקנה שחייבים לשנות מדיניות? כהמלצה, אני שואל אותך כגורם ממליץ

ניצן צוק: אנחנו כואבים ומבינים את מה שקרה פה

ניצן צוק:  המל"ל התבקש אל מול פערים קריטיים במשק להגיד איך אפשר ואם בכלל

ניצן צוק:  אמרנו רגע, איך אפשר לייצר את המענה

ניצן צוק:  אם הממשלה מקבלת ורוצה לקבל החלטה בדבר הפסקת הכנסת - - -      

אליהו (אלי) רביבו: זה לא נכון, אתה עושה הנחה למל"ל

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא נכון ואני לא רוצה להתעכב על זה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא נכון, כי המל"ל לא אומר אם כך אפשר אז כך אפשר

אליהו (אלי) רביבו:  המל"ל נוקט עמדה שמכוונת עיבויי קביעת המדיניות והשארתה

אליהו (אלי) רביבו:  הדיון לא שם לצערי, כי זה לא בסמכותנו וזה לא נושא הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  שנית, בקוצר הזמן שנוצר אני רק רוצה לדעת האם לאור הנתונים שאתה יודע עליהם, והקביעה המאוד מאוד ברורה שאתה מדבר עליה, האם מישהו מכם פנה למנכ"ל משרד החקלאות או למנכ"ל משרד הבינוי, או למר ראול, נשיא התאחדות קבלני הבניין? ואמר לו תשמע, אם אתה מצפה לעובדים האלה והאלה אל תצפה כי הם לא יהיו

אליהו (אלי) רביבו:  הם פשוט לא יהיו, ואם הם יהיו זה ייקח עוד הרבה זמן, תיערך

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת

אורן לביא: ההיפך הוא הנכון, ביקשו מאיתנו ניירות עמדה על כמה עובדים אנחנו חייבים

אורן לביא:  ביקשו רף מינימום, באיזה גילאים, מי ייקח ומי יחזיר וכדומה

גלעד קריב: טוב מאוד רק שהממשלה תכבד את ההצעה של המל"ל

אורן לביא: כדי לתת לנו איזושהי תמונת מצב, שהינה אוטוטו יביאו עובדים זרים

גלעד קריב: מר לביא, השר שלך יושב בקבינט ולא קיבל את ההמלצה

גלעד קריב:  על מה אתם מתלוננים? על זה שהמל"ל עשה עבודת מטה ולכן רצה לדעת מה המינימום שהם צריכים? אבל השר שלך, השר דיכטר שיושב בקבינט הביטחוני לא נאבק מספיק כנראה עם ראש הממשלה על אימוץ המתווה

גלעד קריב:  מה אתם רוצים מהם? צודק חבר הכנסת סעדה בשאלה שלו שהמל"ל צריך להסביר למה כשהוא מאזן את כל שיקולי הביטחון והמשק, זאת הייתה ההמלצה

גלעד קריב:  אבל דחו את ההמלצה של המל"ל, תשאל את השר שלך למה הוא לא נאבק ודופק על השולחן בקבינט הביטחוני

גלעד קריב:  כדי שהקבינט הביטחוני למרות הלחץ של סמוטריץ, יקבל את המלצת המל"ל לפחות את הקומה הראשונה

אליהו (אלי) רביבו: אתה מוזמן להוציא לו שאילתה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש בבקשה שתענה לי על מה ששאלתי, האם מישהו מכם דאג לפנות לאותם מרכזי פעילות, הנסמכים על עובדים פלסטינים, ועדכן אותם שלאור ההתגלגלות של התגבשות ההחלטה בקבינט הרלוונטי, לא ייכנסו עובדים פלסטינים ולפי כך יש להיערך לקליטת מוצא אחר?      

ניצן צוק: אני לא חושב שזה מתפקיד המל"ל

אליהו (אלי) רביבו: מה זאת אומרת? מה זאת אומרת?      

גלעד קריב: התפקיד של המל"ל הוא לעדכן את מנכ"לי המשרדים על החלטת הממשלה? יש מזכיר ממשלה לא? שהוא יעדכן

עידן רול: אם תעבור הצעת מחליטים, אם תעבור הצעה בקבינט המדיני-ביטחוני, אז המל"ל יהיה עושה דברו של הקבינט

עידן רול:  אבל הסדר הראוי הוא שראש המל"ל מקבל הנחייה מראש הממשלה

עידן רול:  זה גם הזמן להגיד לשר האוצר בצלאל סמוטריץ' – שהשבוע תקף את ראש המל"ל על המאמר שאומר, הלכה למעשה, שהממשלה מתכוונת להעביר את השליטה ברצועת עזה לרשות הפלסטינית – הכתובת היא ראש הממשלה

גלעד קריב: נו, יש ברירה אחרת?      

עידן רול: לא ראש המל"ל, לא האנשים בתוך המל"ל, קודם כול מקבלים החלטה ומעבירים אותה בקבינט, אומרים למל"ל לתכלל את הדירקטיבה

אליהו (אלי) רביבו: התקבלה החלטה, חבר הכנסת רול

אליהו (אלי) רביבו:  אבל התקבלה החלטה

גלעד קריב: אז מה אתם רוצים מהמל"ל?      

עידן רול: לא הצביעו על זה, הקבינט לא הצביע על זה

אליהו (אלי) רביבו: לא התקבלה החלטה על שינוי מדיניות ממשלת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  אבל התקבלה החלטה על כמה נכנסים, לאן נכנסים ואיזה מתווה לא מתקבל

אליהו (אלי) רביבו:  לפיכך, הוא יודע את מה שמר ראול לא יודע

גלעד קריב: דיכטר לא יודע שלא התקבלה החלטה? דיכטר לא יודע? מה אתם רוצים מהמל"ל?       

עידן רול: זאת נגזרת של משהו שלא קרה, והיה צריך לקרות, אדוני היושב-ראש

עידן רול:  וזה קודם כול לקבל את ההחלטה, זה נושא חשוב, בעל חשיבות לאומי

עידן רול:  משקית, לאומית וביטחונית

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור למר ראול סרוגו

אליהו (אלי) רביבו:  ולאחר מכן רות הדיבור תינתן לחבר הכנסת עידן רול

ראול סרוגו: 	תודה רבה, אדוני היושב-ראש, בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לך על המעורבות האישית

ראול סרוגו:  אני יודע שאתה יוצא לאתרי בנייה, אתה מסתובב ורואה, ושואל שאלות ומנסה להשפיע

ראול סרוגו:  אני מודה לך בשם ענף הבנייה

ראול סרוגו:       אני אפתח בכך שכולנו פה במצוקה מאוד קשה, הענף, כמו שאמר חבר הכנסת דוידסון, נמצא בקיפאון מוחלט

ראול סרוגו:  הוא עובד בתפוקה של 30% בלבד

ראול סרוגו:  למעלה מ-50% מאתרי הבנייה מושבתים ואין יוצא ואין בא

ראול סרוגו:  ויש לך השפעה אדירה גם על הענף עצמו, גם על שוק הדיור, גם על כלכלת ישראל

ראול סרוגו:  די אם נסתכל על הכנסות המדינה מהכנסות המדינה ממיסי הנדל"ן בשנת 2022 שעמדו על כ-80 מיליארד שקל, שזה קרוב מ-20% מהתקציב

ראול סרוגו:  ולהבין שהכסף הזה לא יגיע השנה וגם לא בשנה הבאה, אם אנחנו לא נתעורר ודווקא בזמנים שהמדינה זקוקה להכנסות האלה

ראול סרוגו:  ולכן, צריכות להתקבל כאן החלטות משמעותיות

ראול סרוגו:       הענף הזה משפיע על כמיליון איש מאוכלוסיית מדינת ישראל

ראול סרוגו:  וזה לא כולל תעשיות נלווה, יושב כאן לידי יוסי אלקובי נשיא התאחדות התעשיות בבתי המלאכה, ונמצאת כאן מנכ"לית התאחדות קבלני השיפוצים, שגם שם ההשפעה מכרעת, קבלני השיפוצים לא מתפקדים

ראול סרוגו:  לכן, האחריות המיידית כאן היא על הממשלה

ראול סרוגו:  אין כאן נציג אוצר, אבל לדעתי המדינה נמצאת בחשיפה של תביעה נזיקית מול כל האזרחים שנפגעו כתוצאה מההחלטות שלה

אליהו (אלי) רביבו: רום בר-אב, נציג האוצר, נמצא פה

ראול סרוגו: אני לא מדבר כרגע על המדיניות שלה להכניס עובדים זרים או פלסטינים, אני לא מדבר על מה שקרה ב-7 באוקטובר, שהיה מחדל נוראי של הממשלה

ראול סרוגו:  אני מדבר על זה שלא נמצאת חלופה כאן ועכשיו

ראול סרוגו:  המדינה הרגילה אותנו לעובדים הפלסטינים – הרגילה אותנו

ראול סרוגו:  מצד אחד היא נתנה לנו מכסות לעובדים פלסטינים ומצד שני היא בלמה את המכסות לעובדים הזרים

ראול סרוגו:  אם היה לי את החופש להביא עובדים, יכול להיות שכל העובדים היו עובדים זרים

ראול סרוגו:  הם עובדים בתפוקות יותר טובות, הם עובדים יותר שעות

ראול סרוגו:  העובד הפלסטיני מגיע בבוקר אחרי שהוא עבר מחסומים

אליהו (אלי) רביבו: סקרתי את זה כבר

ראול סרוגו: עבר קשיים והוא מגיע עייף לאתר הבנייה

ראול סרוגו:  בשעה 14:00 הוא כבר מתקפל כדי לחזור

ראול סרוגו:  ואם זאת תקופת הרמדאן, הוא בכלל עייף ולא יכול לעבוד

ראול סרוגו:  אבל העסקנו אותם כי המדינה הרגילה אותנו לזה

ראול סרוגו:  אנחנו צריכים עובדים, מצידנו תביאו עובדים מהירח, אני לא נכנס כרגע לעניין הביטחוני

ראול סרוגו:        אני מצדיק אותך לגמרי, אדוני היושב-ראש, המדינה צריכה לקבל החלטה

ראול סרוגו:  זאת לא החלטה של שינוי מדיניות זאת החלטה אסטרטגית למדינת ישראל

ראול סרוגו:  כי מצד אחד הכלכלה חשובה ואנחנו הסתמכנו על הכמות האדירה של העובדים, כ-200,000 עובדים פלסטינים

ראול סרוגו:  ומצד שני שיקולי הביטחון שאנחנו מבינים אותם, בלהעסיק את העובדים הפלסטינים כדי שהכלכלה הפלסטינית תתקדם

ראול סרוגו:  כנראה שזה מייצר איזשהו – אני לא נכנס לזה – רוגע לאוכלוסייה, וזה מייצר הכנסות לרשות הפלסטינית עצמה, כמיליארד שקלים בחודש נכנס לקופת הרשות

ראול סרוגו:       מצד שני, הנושא הביטחוני חשוב לנו מאוד, לתושבי ישראל, לאחר ה-7 באוקטובר

ראול סרוגו:  ולכן, ההחלטה הזאת היא החלטה ברמה האסטרטגית, והיא חייבת להתקבל על ידי ממשלת ישראל – כאן ועכשיו

ראול סרוגו:  יש לכך השלכה על קצב הבאת העובדים הזרים

ראול סרוגו:  הרי הענף שלנו העסיק למעלה מ-120,000 במקצועות הרטובים, 20,000 זרים ו-100,000 פלסטינים, בגדול, כשלוקחים את השב"חים

ראול סרוגו:  אם אני בא לממשלת הודו ואני אומר לה, שאני רוצה להביא לכאן 80,000 עובדים זרים, זה שונה לגמרי אם אני מגיע ואומר לה שאני מביא 10,000 עובדים זרים

ראול סרוגו:  זה קצב אחר, זאת מדיניות אחרת והתייחסות אחרת של ממשלת הודו

ראול סרוגו:       ועל פי הרגולציה שקיימת היום – תכף נדבר על זה – הבאת עובדים זרים היא בהתאם להסכמים בליטרליים

ראול סרוגו:  נכון שאפשרו 10,000 והם יגיעו ראשונים במהלך ינואר, אני מקווה

ראול סרוגו:  המסה הגדולה היא ב-g to g , ושם זאת ממשלה מול ממשלה

ראול סרוגו:  ולכן, ההחלטה של ממשל ישראל ברמה האסטרטגית חשובה, גם בעניין הביטחוני וגם בעניין הכלכלי

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה, תתכנס לסיום

אליהו (אלי) רביבו:  תענה לי, בבקשה, מה לגישתך צריכה להיות ההכרעה לקביעת המדיניות המעודכנת לכניסת פלסטינים לישראל?      

ראול סרוגו: אני לא יכול להתייחס לשיקולי הביטחון, אין לי ספק שיש להם חשיבות לשני צדי המשוואה

ראול סרוגו:  אני חושב, ודיברנו עם המל"ל, המנכ"ל של התאחדות הקבלנים בוני הארץ יגאל סלוביק, היה סגן ראש המל"ל, ואנחנו מקיימים איתם שיחות באופן קבוע

ראול סרוגו:  אני יודע שכבר התחילו לחשוב על מתווה של הכנסת עובדים פלסטינים, מגיל מסוים, עם משפחות, עם הסעות ועם אבטחה

עידן רול: יש למישהו ספק שזה מה שיקרה בשבועות הקרובים מתחת לאף?      

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת רול, אני לא רוצה שזה יהיה בזחילה

גלעד קריב: ומכיוון שכולם יודעים, לא יביאו אף עובד זר, כי לא סוגרים עם מדינות הסכמים בילטרליים

גלעד קריב:  להביא עובדים לחודש ואחר כך יכניסו את הפלסטינים כי בעוד חודש יהיו חייבים להכניס אותם, כי המצב הביטחוני ביהודה ושומרון יתדרדר עוד יותר בגלל שלא מכניסים

עידן רול: נכון, ואז יגידו אין ברירה

עידן רול:  ואז הממשלה תגיד אין ברירה, אין ברירה חייבים

אליהו (אלי) רביבו: חברת הכנסת קריב, אני מצדיק אותך

ראול סרוגו: קודם כול, אנחנו צריכים החלטת ממשלה כן או לא

ראול סרוגו:  אם זה לא, אם זאת החלטה אסטרטגית, ואנחנו עוצרים, אנחנו חייבם את העובדים הזרים כאן ועכשיו

ראול סרוגו:  אומנם זה לא נושא הדיון אבל צריך להסיר את כל הרגולציה ואת כל הביורוקרטיה על הבאת עובדים זרים – חייבים להסיר

אליהו (אלי) רביבו: אתה יודע מתי יהיה לך קל יותר להגיד את זה, או טבעי יותר להגיד לי את זה? כשתממשו את המסלול הירוק שקיבלתם ועוד לא מימשתם

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?       

ראול סרוגו: ראשית, גם במסלול הירוק יש בעיות, כי במסלול הירוק רק תאגידי כוח אדם יכולים להביא

אליהו (אלי) רביבו: תקרא לילד בשמו

ראול סרוגו: אני לא מבין למה אני כקבלן בניין, או אני כהתאחדות הקבלנים לא יכול להביא לכאן את העובדים

אליהו (אלי) רביבו: אתה יודע למה, אבל היום זה לא נושא הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אתה יודע למה

ראול סרוגו: אני יודע מאיפה להביא

ראול סרוגו:  סליחה?      

אליהו (אלי) רביבו: אתה יודע למה, אבל היום זה לא נושא הדיון

ראול סרוגו: אני אומר שזה לא נושא הדיון, אבל חייבים להסיר את כל המכשולים ואת כל הביורוקרטיה

ראול סרוגו:  קודם כול, נביא את העובדים לכאן כשהם יהיו על הפיגומים, ואז נתחיל לעשות סדר ולא להיפך

אליהו (אלי) רביבו: זה חייב לבוא בכפיפה אחת

אליהו (אלי) רביבו:  מלחמה וסחר בבני אדם הם אחד הפרמטרים המרכזיים העומדים מול עיניה של מדינת ישראל, אני לא יאפשר פשרה בזה

אליהו (אלי) רביבו:  גם אם הייתי מאפשר אף אחד לא היה משיב לי

ראול סרוגו: וקריסה של כלכלית פחות חשובה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

ראול סרוגו: היא פחות חשובה

אליהו (אלי) רביבו: כל זמן שיש מסלול ירוק ואתם לא ממשים אותו - - -      

ראול סרוגו: זה לא נכון שלא מממשים אותו

אליהו (אלי) רביבו: לא מממשים אותו

ראול סרוגו: בוודאי שכן, כי כרגע באמצעות התאגידים ובאמצעותנו, אנחנו מאתרים את העובדים ואנחנו שולחים אותם לתאגידים

ראול סרוגו:  אנחנו נביא לכאן בינואר בתקופת השיא, 12,000 עובדים

ראול סרוגו:  אתם תראו שהם יהיו כאן ויגיעו לכאן

ראול סרוגו:  אבל צריך להסיר את כל המכשולים, כי נכון אסור שיקרה סחר בבני אדם

ראול סרוגו:  צריך לתת להם תנאים עובדים – חייבים לתת

ראול סרוגו:  אבל בגלל 10% או 5% – אני  לא יודע כמה – מתוך האנשים שיפשלו בעניין הזה, אתה לא צריך להעניש 95%

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו חייבים לסיים

אליהו (אלי) רביבו:  ראול היקר, אני פניתי לנציגיך ואני פונה גם אליך

ראול סרוגו: אני אשלים בשני משפטים

ראול סרוגו:  ענבל נמצאת כאן, והם עושים עבודה נהדרת, שלא ישתמע חלילה בביקורת שלי או במה שאני מציע כביקורת עליהם וגם לא כלפי משרד השיכון

ראול סרוגו:  אני חייב לומר שגם אנשי משרד השיכון, גם רשות ההגירה נרתמים לעניין ב-100% ועושים עבודה מצוינת

ראול סרוגו:  והעובדים הזרים יגיעו לכאן

ראול סרוגו:  גם אם זה יהיה ב-g to g, למרות שזה תהליך איטי מדיי

ראול סרוגו:  אבל בסופו של דבר, צריך לחשוב גם על העניין של החוסן הלאומי שלנו, אם אנחנו ננצח במלחמה ונפסיד בכלכלה – הפסדנו

ראול סרוגו:  החוסן של הכלכלה, והעוצמה של הכלכלה היא חלק בלתי נפרד מהחוסן הלאומי של מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו: חד-משמעית

ראול סרוגו: ולכן, כל עוד אין לנו כאן עובדים, וכל עוד שאנחנו נפגעים זה מתגלגל לרוכשי הדירות, זה מתגלגל להכנסות המדינה מהנדל"ן ויש כאן בעיה חריפה

ראול סרוגו:  צריך לקבל כאן החלטות אמיצות לכאן או לכאן, אבל לקבל את ההחלטות

ראול סרוגו:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לחדד נקודה אחת, פניתי במספר הזדמנויות לנציגיך, ועכשיו כאן אליך

אליהו (אלי) רביבו:  אני מייחל לרגע שבו ההתאחדות תשכיל לפתוח ולהקים תאגידים וולונטריים, כדי שיתנו מענה רחב יותר, מהיר יותר, זמין יותר, זול יותר לכלל הקבלנים, בדרגש על הקטנים והבינוניים

ראול סרוגו: אנחנו ביקשנו לפתוח תאגיד של ההתאחדות שיוכל להביא 10,000 עובדים ולחלק אותם לקבלנים הקטנים, ואני מקווה שזה יאושר לנו

סימון דוידסון: אני אתן לך נתון, כדי שתבינו

סימון דוידסון:  בגלל שאני בא מעולמות הספורט אני יודע

סימון דוידסון:  כל עניין הבנייה של המונדיאל האחרון עשו עובדים זרים

סימון דוידסון:  עובד זר שמגיע מהודו או מסרי לנקה או מכל מקום אחר, מרוויח חמישית ממה שעובד מרוויח בארץ

סימון דוידסון:  תבינו כמה שהאנשים רוצים להגיע לפה, הם מרוויחים פי חמש

סימון דוידסון:  נכון? ענבל

סימון דוידסון:  זה המספרים, תבינו, מדובר באותו עובד

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת רול, בבקשה

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ניכר שהדבר בליבך

עידן רול:  אני מחזק אותך ואני מקווה שזה יקרה וייפתר

עידן רול:  אני רוצה מהזווית שלי לקחת אותנו שוב לנקודת ההתחלה

עידן רול:  יש פה אנשים שמבינים יותר בפרטים ממני

עידן רול:  אני מדבר על הסדר הפשוט של איך מנוהלת מדינה

עידן רול:  החלטה בסדר גודל כזה, מרגע שנאמר, ונאמר הרבה פעמים ובהרבה פורומים, שהמשק הישראלי תלוי בפועלים פלסטינים להישרדותו, זה השלב שבו הממשלה, ובראשה ראש הממשלה, אומר אחד משניים

עידן רול:  או שזה בסדר לי ואני חי בשלום עם אמירה כזאת ועל כל המשתמע ממנה, על האלמנט המשקי, הלאומי, הביטחוני ועל העובדה שאנחנו כמדינה ריבונית תלויים ברשות פלסטינית שכולם מבינים שהיא עומדת על כרעיים, ומבינים שביום שאחרי אבו-מאזן אנחנו לא יודעים איך תראה ההתנהלות היום-יומית

עידן רול:  אנחנו לא יודעים מה יהיה המצב הביטחוני, האם יוכלו להיכנס לפה פועלים, גם אם הממשלה חפצה בכך

עידן רול:       דבר שני, אפשר לבוא ולהגיד בצורה אמיצה וברורה, כראש ממשלה, אני גומל את המשק הישראלי מפועלים פלסטינים, אני מנחה את ראש המל"ל, לא שואל כי לא ככה זה עובד, אז לכל מי שמחפש את דרג הפקידות כדי להאשים אותו – לא כך הדברים עובדים

עידן רול:  במדינת ישראל מנחים ומבקשים, לא שואלים את המל"ל האם הוא מסכים או לא מסכים להחליף פועלים פלסטינים בפועלים זרים

עידן רול:  אלא שאומרים, אנא הציגו לי איך זה יכול להתבצע, לרבות כל הנגזרות השונות

עידן רול:  איך זה מתבצע מבחינת הענפים השונים שתלויים בפועלים האלה כרגע, איך זה מתבצע מבחינת שיקולי ביטחון

עידן רול:  איך זה מתבצע מבחינת השלכות על הכלכלה ועל הביטחון בתוך הרש"פ

עידן רול:  ככה זה מתבצע, ואז מנחים עבודה בין-משרדית

עידן רול:       כרגע אני רואה אוסף יוזמות יפות, אני רואה ועדה שנחושה לטפל בדבר הזה, אבל המקום לא מהו

עידן רול:  עוד פעם, צריכה להתקבל החלטה שלא התקבלה, בקבינט שבחר לא להצביע על סוגייה שהיא סוגייה לאומית, אסטרטגית, ביטחונית-כלכלית מהמעלה הראשונה

עידן רול:  כל יום שהדבר הזה לא מתחיל תהליך – כי לכולם ברור שלא יקבלו את כל הפועלים הזרים שצריך בין רגע – אנחנו הולכים לתוך אסון

עידן רול:  ומה שאני חושב שהולך לקרות פה, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה בצורה גלויה וזאת ביקורת עניינית, אני חושב שיש פה ממשלה שבוחרת לא להחליט ומה שיקרה הוא שאנחנו נגיע לסף פיצוץ שיגידו הרוחות גועשות בתוך הרשות הפלסטינית, אצלנו התעשיינים חייבים ידיים עובדות ואין מה לעשות אנחנו חייבים להכניס לפה פועלים פלסטינים

עידן רול:  זה יקרה, וזה יקרה בשבועות הקרובים ונחזור לאותה נקודה

עידן רול:  ושוב אני אומר, כמו בכל נושא אחר, כמו בנושא של העברת רצועת עזה לרשות הפלסטינית, הזמני הוא הקבוע

עידן רול:  ברגע שזה יקרה – זה מה שיקרה

עידן רול:   דיברתי עם משרד הפנים ועם משרדים שונים, מדברים כאילו על הפתרון שמוצאים לפועלים העזתיים

עידן רול:  שתעלה דרישה והממשלה תגיד שצריך למצוא פתרון גם לפועלים מהרשות הפלסטינית, נדבר על זה

עידן רול:  הדרישה לא עלתה ויש פה עצימת עיניים

עידן רול:  אנחנו הולכים לתוך נקודה שבה ייכפו עלינו סיטואציה כי כביכול הנסיבות לא מאפשרות אחרת – חבל מאוד

עידן רול:  יש פה החלטה או אי-החלטה שתהיה לגירעון עולם, מדינה ריבונית חזקה צריכה להיות זאת שמחזיקה את הגורל של המשק שלה בידיים שלה

עידן רול:  תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה, רבה, רבה על עמדתך, על עמידתך האיתנה, חבר הכנסת רול

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מבטא אותה לאחרונה יותר ויותר

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו כאן לא חוטאים לתפקידנו וללא כל שיקול אופוזיציה וקואליציה, ואני ואתה רואים עין בעין בכל מה שדיברת עליו כרגע

אליהו (אלי) רביבו:  שום שיקול קואליציוני לא יעמוד בדרך ואנחנו נבצע את המוטל עלינו, ונפקח אחר עבודת הממשלה, או במקרה הזה, לצערי ולבושתי, היא עבודתה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לראש המועצה האזורית שומרון יוסי דגן

אליהו (אלי) רביבו:  לאחר מכן נציג השלטון המקומי

אלי אבידר: אני ראש עריית אריאל, ביקשתי גם לדבר

אליהו (אלי) רביבו: בסדר גמור, יש כאן סדר כניסת רישום דוברים

אליהו (אלי) רביבו:  יוסי דגן נמצא איתנו בזום, הוא ביקש וקיבל אישור להופיע בזום

אליהו (אלי) רביבו:  ולאחר מכן נציג השלטון המקומי ראש עיריית ראש העין שלום בן משה

אליהו (אלי) רביבו:  יוסי דגן? אוקיי, אני מעביר את רשות הדיבור ליגאל להב, ראש המועצה קרני שומרון

יגאל כהן: קודם כול, תודה על הזימון

יגאל כהן:  אני אתחבר לחלק ממה שהאנשים אמרו פה

יגאל כהן:  קודם כול, אני מזכיר שאת הדיון הזה רואים גם האויבים שלנו, ואם נגמגם פה ולא נצא עם הצהרות ברורות, הם מרגישים את החולשה שלנו

יגאל כהן:  ואנחנו גם בשלטון המקומי ואני גם באיו"ש לא מכניסים עובדים פלסטיני, נקודה

יגאל כהן:  גם עם האלוף מאפשר בתוך הרשויות לא נכנסים, זאת הפריבילגיה שלנו

יגאל כהן:  ה-7 באוקטובר הוא אירוע שאנחנו לא יכולים לשים אותו בצד למרות שחלק מהתקשורת מנסה להמעיט את הרצח שהיה באותו ויותר לדבר על החטופים ועל המלחמה

יגאל כהן:  נרצחו באותו יום 1,300 איש, אני לא זוכר כזה אירוע

יגאל כהן:  וזה על ידי אותם בלתי מעורבים, ועל ידי בלתי, בלתי, בלתי והם רוצחים בנו

יגאל כהן:       מבחינת השלטון המקומי, עד שלא תהיה עמידה בכל תנאי הביטחון, העוטפים והמבוקשים לא תהיה כניסה של עובדים פלסטינים

יגאל כהן:  אנחנו לא מדברים על מלחמה שהיא מבצע צבאי קצר, אנחנו מדברים על מלחמה מאוד מאוד ארוכה

יגאל כהן:  אני חושב שמה שנאמר על ידי חבר הכנסת רול, מדויק

יגאל כהן:  גם לי יש את התחושה שמנסים להתיש אותנו, לא נאשר לכם עובדים זרים

יגאל כהן:  אצלי במועצה, למשל אין לי לא ניקיון רחובות, לא פינוי אשפה ולא כלום

יגאל כהן:  אנחנו מדברים על הזמן על עובדים זרים והגיע הזמן שנדבר גם על עובדים ישראלים יהודים, כי היום האוצר מגביל את השכר שלהם

יגאל כהן:  ואני כרשות מקומית, כדי להעסיק עובד יהודי, אין סיכוי שהוא יבוא לעבוד אצלי

יגאל כהן:  יש מגבלת שכר לשכר מינימום

יגאל כהן:  בשכר מינימום אף אחד לא יבוא לעבוד בגינון, בניקוי רחובות או בפינוי אשפה

יגאל כהן:  ביקשתי חריג ואישרו לי כחריג מוגבל לתקופת המלחמה

יגאל כהן:  אבל אם אנחנו כבר מדברים על שינוי חשיבה ארוך טווח, אנחנו צריכים לדבר ארוך טווח

יגאל כהן:  ולכן, צריך לשנות את מרכיבי השכר לעובדים ישראליים

יגאל כהן:  צריך להעלות את המכסות, כמו שמשרד הכלכלה ולהוציא ל-400,000, להציף את השוק בעובדים זרים, ולהגיד אמירה מאוד מאוד ברורה – פלסטינים יותר - - -      

אליהו (אלי) רביבו: זה לא יכול ללכת יחד

יגאל כהן: זה עובד מצוין יחד, אני אסביר למה

יגאל כהן:  עובדים ישראלים היום נהנים מבטלה ונהנים מחלופות אחרות במשק, לא בימי מלחמה

יגאל כהן:  כדי להכניס היום אנשים ללימודי טייח, עכשיו פנינו למרכז הבנייה הישראלית שיעשו קורסים בטיח, חשמל, בברזל ובכל המקצועות ששכחנו מהם

יגאל כהן:  אבל השכר שם הוא כל כך, כל כך נמוך שאף אחד לא רוצה לעבוד

יגאל כהן:  הגיע הזמן שנעלה את השכר לעובדים הישראלים

אליהו (אלי) רביבו: מה זה נמוך?      

יגאל כהן: שכר מינימום

אליהו (אלי) רביבו: מה אתה אומר?      

יגאל כהן:  אף אחד לא יבוא לעבוד בשכר מינימום

עידן רול: על מה אתה מדבר? שכר מינימום אצל הקבלנים?      

יגאל כהן: לא, אצל העובד שלי, שאני רוצה להעסיק אותו

יגאל כהן:  אני במועצה מעסיק כ-500 פלסטינים, מתוכם 80 מועסקים ישירות דרכי בתלושי שכר

אליהו (אלי) רביבו: תעלה להם את השכר

יגאל כהן: רק כדי לסגור מעגל, אצלנו לא ייכנסו יותר

יגאל כהן:  מתוך ה-70 האלה שאנחנו מגדלים אותם מגיל 20 וחלקן כבר בני 50, אף אחד מהם לא התקשר כדי להתנצל על הטבח – אף אחד

יגאל כהן:  שירים טלפון והיה אומר, יגאל, טעינו זה לא האסלאם שלנו וזאת לא האמונה שלנו, אף אחד לא התקשר

יגאל כהן:  אצלנו הם יותר לא נכנסים

יגאל כהן:  וזאת אמירה שצריכה לצאת

גלעד קריב: לאזור תעשייה שלך, לא נכנסים פועלים פלסטינים? לא בתוך היישוב, באזור התעשייה? האם באזור התעשייה שלך יש פועלים פלסטינים או לא?      

יגאל כהן: באזור התעשייה שלי שהוא בתוך היישוב לא נכנסים עובדים פלסטינים

יגאל כהן:  בחוץ שהוא לא מגודר ללא שער כניסה או מאבטח יש אישור כניסה של האלוף

גלעד קריב: במפעלים שהם לא בתוך היישוב יש עובדים פלסטינים

יגאל כהן: אני מנסה להסביר, למקומות שלא מגודרים ולא נמצאים תחת האחריות שלי הישירה יש כניסה של עובדים פלסטינים עם שומרים ומאבטחים נוספים

יגאל כהן:  העברנו גם את המסר שלדעתנו הם לא צריכים להיות שם

יגאל כהן:  אין חלופה, ברגע שהמדינה עושה את עושה קווץ', שחבר הכנסת רול אומר, היא מנסה להגיד, אני לא אביא לך עובדים זרים ונראה מתי אתה מתמוטט

יגאל כהן:  כל המפעלים שבתוך היישוב שלי מתמוטטים

יגאל כהן:  מאפיות מתמוטטות, מוסכים מתמוטטים – לא ייכנסו עובדים פלסטינים – נקודה, לא ייכנסו

יגאל כהן:       עכשיו השאלה מי ייכנע ראשון, המדינה שתאפשר את אותם עובדים זרים שכולנו רוצים, משרד האוצר שיעלה את המחיר באותם מקומות שאנחנו רוצים להעסיק מעבר לשכר המינימום או שבסוף אנחנו נישבר ונחכה לרצח הבא, של לא עוד 1,500 אנשים אלא 3,500 אנשים

שלום בן משה: תפסיק עם זה

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  לאחר מכן אני מבקש את התייחסות נציג משרד האוצר, בבקשה

גלעד קריב: למה אתם מאפשרים כניסה של פלסטינים למפעלים מחוץ ליישוב? איפה הלובי שלכם למנוע כניסת פלסטינים למפעלים מחוץ ליישוב? כי למפעל שנמצא בתוך הקו הירוק אי-אפשר להביא עובדים

יגאל כהן: הלובי שלנו הוא שבמקומות שבשליטה שלי פלסטינים לא נכנסים

אליהו (אלי) רביבו: חב הכנסת קריב, זה לא נושא הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  מקבל את רשות הדיבור ראש עיריית ראש העין, נציג השלטון המקומי מר שלום בן משה

אליהו (אלי) רביבו:  לאחר מכן חבר הכנסת שמחה רוטמן

גלעד קריב: איך יכול להיות, הו רק נכנס עכשיו

אליהו (אלי) רביבו: אתה דיברת

גלעד קריב: מה דיברתי?      

אליהו (אלי) רביבו: 	והוא ביקש להירשם עוד קודם

גלעד קריב: לא, לא

גלעד קריב:  ביקשתי ממך להירשם לפני

שמחה רוטמן: גלעד, שלחתי משהו שיירשם בתחילת הדיון

גלעד קריב: אני יושב פה שעה, סליחה

אליהו (אלי) רביבו: אני אפשרתי לך רשות דיבור לא רשומה כמה וכמה פעמים

אליהו (אלי) רביבו:  אני נהנה להקשיב לך

אליהו (אלי) רביבו:  אני לוקח את זה לתשומת ליבי

גלעד קריב: לא, אני לא מסכים

גלעד קריב:  אני תמיד שמח לשמוע את חבר הכנסת רוטמן

אליהו (אלי) רביבו: בבקשה, ראש עיריית לוד

שלום בן משה: חברי ראש עיריית לוד

אליהו (אלי) רביבו: מה אמרתי?      

שמחה רוטמן: זה יושב אצלך קבוע, ראש עיר זה הולך ישר עם לוד

אלון שוסטר: סימן שאתה בבית שלו, אתה בלב שלו

שמחה רוטמן: הוא רצה לקרוא לך אחי

שלום בן משה: 	אני חושב שההחלטה למנות חבר כנסת שיהיה יושב-ראש ועדה של עובדים זרים היא החלטה נכונה מאוד

שלום בן משה:  ואני משתתף בישיבות שלכם, של משרד הפנים על העניין הזה

שלום בן משה:  אני רוצה לתת לך עצה כמי שהיה פעם ראש יחידת הסמך לעובדים זרים

שלום בן משה:  צריך שהאסימון ירד, צריך להביא הרבה עובדים זרים

שלום בן משה:  גם בחקלאות וגם בבניין

שלום בן משה:  הבניין נמצא במצב קשה מאוד

שלום בן משה:       	מבחינה ביטחונית, מכיוון שאנחנו יודעים שאין לנו פועלים במרחב פוליטי, ויכולה להתקבל החלטה פוליטית או ל אפוליטית שכן מכניים עובדים פלסטינים

שלום בן משה:  אנחנו עשינו דיון ביטחוני אצלנו, העברנו למשרד האוצר מסמך מסודר

שלום בן משה:  אם יקרה דבר כזה מה אנחנו דורשים, וצריך למלא את הדרישות האלה

שלום בן משה:  דרישות שקשורות לנושא כיתות כוננות, סיירים, כלי נשק וכל מה שקשור לביטחון

שלום בן משה:  אם זה לא יקרה אנחנו לא נשתף פעולה ואתם יכולים להחליט מה שאתם רוצים

שלום בן משה:  בסוף מי שמחליט להכניס עובדים לתוך הרשות הוא ראש הרשות

שלום בן משה:  לא להכניס אף אחד עם כל הצער שבדבר

שלום בן משה:       	בנושא הבניין התעקשנו להכניס עובדים ישראלים בערבים, על אף שבהתחלה אמרו שלא

שלום בן משה:  לכן, אדוני היושב-ראש, יש לך משימה כבדה מאוד ואתה צריך לכוון רחוק לעובדים זרים, מכיוון שאם אתמול בערב הייתה נכנסת חולייה לכפר סבא, או לפתח תקווה או לאיו"ש והייתה עושה טבח שם, הדיון הזה לא היה מתקיים

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  אני אנסה לוודא שהבנתי אותך נכון

אליהו (אלי) רביבו:  לגישת השלטון המקומי, לא ייכנסו עובדים פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו:  וכדי שייכנסו צריכים להתקיים תנאים כפי שפירטת בנייד העמדה ששלחת

שלום בן משה: הוצאנו מסמך מסודר למשרד האוצר

סימון דוידסון: יש לי שאלה, למה בכלל המילה כדי? למה אתם בכלל פותחים את הפתח הזה

סימון דוידסון:  למה כל הזמן מדברים פה על אולי? תהיו החלטיים, גם אתם, השלטון המקומי, תגידו לא

סימון דוידסון:  למה כל הזמן אני שומע, אולי, וכדי, ולמה? צריכים להיות החלטיים

שלום בן משה: אני התחלתי בזה שהעמדה שלנו היא נגד הכנסת עובדים פלסטינים, נקודה

שלום בן משה:  אבל מכיוון שאני כבר ילד גדול ואני יודע את האילוצים למיניהם, אמרנו שאם תהיה החלטה כזו של הממשלה, לא שלנו, אנחנו לא נכבד אותה ולא נשתף פעולה אלא אם האוצר יממש את כל הדרישות הביטחוניות שלנו

שלום בן משה:  כי בסוף האחריות היא שלנו

אלי אבידר: יישר כוח

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, תודה רבה, על הדברים שהבהרת שוב פעם

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת קריב, בבקשה

גלעד קריב: אני אהיה קצר, כי קראתי לא מעט קריאות ביניים

גלעד קריב:  רוטמן, אתה רואה זה לא רק אצלך

סימון דוידסון: אין אצלך דבר כזה

שמחה רוטמן: כשאני נכנס לחדר הוא אוטומטית מעלה את הכמויות

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, ברכות על הדיון, וגם תודות על הדיון ובעיקר על המאמץ שלך

גלעד קריב:  תראו יש פה דיון שבאמת נשמעת פה זעקה מצד החקלאים, התעשיינים, הקבלנים

גלעד קריב:  זאת זעקה אמיתי והיא נכונה, ומי שמדבר כאן בחוסר הוגנות ושקיפות אלה הם נציגי הממשלה

גלעד קריב:  יש פה משחק בנדמה לי

גלעד קריב:  ברור שבטווח הזמן הארוך צריך, כפי שאתה אומר, אדוני היושב—ראש, וכפי שאומר חבר הכנסת רול, להיערך לשינוי האיזונים בין פועלים שמגיעים מיהודה ושומרון לעובדים זרים

גלעד קריב:  ברור שצריך לעשות פה עבודת מחשב על הקלת הביורוקרטיה

גלעד קריב:  אבל בואו נהיה רציניים, התהליך הזה הוא תהליך ארוך

גלעד קריב:  אתה בעצמך אמרת, יש מסלול ירוק, לא מנצלים אותו

גלעד קריב:  כאילו קל להביא עובדים זרים, שצריך לדאוג להם ללינה, לביטוחים רפואיים ולעוד אלף דברים אחרים שלא צריך לדאוג כאשר העובד יוצא בבוקר וחוזר לביתו

גלעד קריב:  כאילו אנחנו בדיון ראשון בכנסת על האיזונים שבין עובדים מהשטחים לבין עובדים זרים

גלעד קריב:       הסיפור הוא מאוד פשוט, מטעמים פוליטיים, שאני מבין על מה הם יושבים, הם יושבים על פחד אמיתי בעקבות אירועי ה-7 באוקטובר

גלעד קריב:  אבל מטעמים פוליטיים לא נעשה כאן תהליך של הכנסה מדורגת של פועלים פלסטינים

גלעד קריב:  שמענו מראש מועצה ביהודה שומרון, איך הוא חי בשלום עם האבחנה בין כניסה של פועלים לתוך היישוב שלו לבין העובדה שפועלים פלסטינים עובדים באזור התעשייה שסמוך לגדר היישוב ובעוד אזור תעשייה לא מגודר

גלעד קריב:  האם ההגעה של הפועלים הפלסטינים לאזור התעשייה מחוץ לקרני שומרון לא מגדילה את הסיכון שמישהו מהם יעשה משהו לתושבים של קרני שומרון שיוצאים מהיישוב ברכב שלהם? אבל ביהודה שומרון זה בסדר

גלעד קריב:       כלומר, לא להשבית את התעשייה באזורי התעשייה ביהודה ושמרון זה חשוב, על זה לא שמענו את סמוטריץ'

גלעד קריב:  אבל להשבית את העבודה במפעלים בתוך הקו הירוק שהם גם לא בתוך אזורי האוכלוסייה, הם גם אזורי תעשייה מחוץ – זה לא בסדר

גלעד קריב:  בקיצור, היה כאן מתווה מדורג של המל"ל, בתמיכה של צה"ל ובתמיכה של השב"כ

גלעד קריב:  המתווה הזה היה מתווה זהיר

גלעד קריב:  עסק במספר מדרגות, במספרי ם של עובדים שאם היינו מתחילים את המתווה הזה אז היינו נמצאים היום בשלב שכבר בודקים

גלעד קריב:  זה לא סותר את הצורך להקל על הגעת עובדים זרים, אבל זה היה יוצר איזשהו פתרון למצוקות המיידיות

גלעד קריב:  בסדר, לטווח הארוך, לענפים מסוימים אתה מביא יותר פועלים זרים, אבל לפחות לא היינו במצב שאין מענה לחלוטין לחקלאות

גלעד קריב:      יכולנו לבוא ולומר שבאזורי תעשייה מסוימים כן ניתן להכניס

גלעד קריב:  היו עובדים עם הרשויות המקומיות על תגבור מערכי האבטחה שלהם לפרק זמן, שהמשטרה והמשרד לביטחון הלאומי טוענים שממילא עושים

גלעד קריב:  אבל מטעמים פוליטיים, הרי כולנו ראינו איך מתנהל דיון

אליהו (אלי) רביבו: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת קריב

אליהו (אלי) רביבו:  הרחבת פה את קו החשיבה שמצדיק ומצריך דיון כזה

גלעד קריב: אני רוצה לבקש דבר אחד, זה לא סותר את המהלכים החשובים שאתה מוביל בתחום של הגעת עוד עובדים זרים ממדינות העולם

גלעד קריב:  אבל אני חושב, שאם הוועדה הזאת רוצה לדבר אמת, היא צריכה לקרוא לממשלה לבחון מחדש את מתווה המל"ל

גלעד קריב:  מקסימום להכניס בו שיפורים בהקשר הביטחוני ולתת מענה מיידי לחקלאות שקורסת

גלעד קריב:  אנחנו מאבדים עוד עונה, כבר איבדנו עונה אחת בגלל 70 ימי המלחמה ואנחנו בדרך לאבד עוד עונה

גלעד קריב:  תנו מענה, צריך להביא גורמי אבטחה שיהיו ויתפרסו במוקדים הרלוונטיים

גלעד קריב:  תעשו את זה, תדברו עם הקבלנים, יש אזורי בנייה שהם בתוך הערים עצמן, אבל יש גם לא מעט בנייה שהיא מחוץ לריכוזי אוכלוסין

גלעד קריב:  אפשר למצוא פתרונות להכול

גלעד קריב:  כשעוברים מדיון פוליטי של כותרות לדיון מעשי איך עושים כאן מהלך אחראי, וזאת צריכה להיות הדרישה של הוועדה

אליהו (אלי) רביבו: אני מודה לך, חבר הכנסת קריב

אליהו (אלי) רביבו:  מתסכל אותי מאוד שאני נאלץ להסכים איתך

גלעד קריב: במונחים שלי זה היה קצר

אליהו (אלי) רביבו: קצר?      

שמחה רוטמן: אדוני, היושב-ראש, זה קצר מאוד, סמוך עליי

שמחה רוטמן:  זה אפילו קצר מאוד, זה מברק אצל גלעד

אליהו (אלי) רביבו: לפחות הוא היה הגון לקחת באופן מצרפי את כל מה שהוא התפרץ בקריאות ביניים

אליהו (אלי) רביבו:  נציגת המשרד לביטחון לאומי, בבקשה

אליהו (אלי) רביבו:  לאחר מכן חבר הכנסת שמחה רוטמן

אליהו (אלי) רביבו:  אחר כך מנכ"לית מועצת ישע, הגברת שירה ליברמן?     

אלי אבידר: אני מבקש גם לדבר

אלי אבידר:  אני ראש עיריית אריאל

לילית ניצן טייבר: אני מהמזכירות הביטחונית, מהמשרד לביטחון לאומי

לילית ניצן טייבר:  אני רוצה לחזור על משהו שנאמר בפורומים שונים, כולל בקבינט המדיני-כלכלי

לילית ניצן טייבר:  השר לביטחון לאומי מתנגד באופן נחרץ לכניסת פועלים מאיו"ש לכל סוג של עיסוק או העסקה

לילית ניצן טייבר:  ובהמשך למה שאמר חבר הכנסת קריב, אני מדגישה שהוא גם מתנגד לכניסת פועלים מאיו"ש ליישובים באיו"ש

סימון דוידסון: מה זאת אומרת הוא מתנגד? מהי העמדה המקצועית שלכם? השר לא מעניין, מעניין מה אתם אומרים ומהי חוות הדעת שלכם

אליהו (אלי) רביבו: שנייה, שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  הכול מעניין, הכול מעניין

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדעת האם את מייצגת את עמדת השר או את העמדה המקצועית של המשרד?      

לילית ניצן טייבר: בתפקידי הנוכחי אני קצינת משטרה שיושבת במשרד לביטחון לאומי ואני מייצגת את השר

לילית ניצן טייבר:  לצידי משטרת ישראל סגן ניצב אופיר שמול שגם העמדה המקצועית של המשרד לביטחון לאומי נשענת על המלצת המשטרה

אליהו (אלי) רביבו: בסדר, הבנתי

לילית ניצן טייבר: בשורה התחתונה – התנגדות לכניסת פועלים פלסטינים לכל העסקה שהיא, לרבות ליישובים באיו"ש

אליהו (אלי) רביבו: לכל זמן שהוא

לילית ניצן טייבר: בוודאי לתקופת הלחימה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה שייך ללחימה או לא?      

לילית ניצן טייבר: בכל זמן שהוא עד למציאת פתרון וחלופות שדוברו והועלו

אליהו (אלי) רביבו: אני מדבר כעל מתן מענה להכנסת עובדים פלסטינים לגבולות ישראל, בכל זמן שהוא אתם נגד

אליהו (אלי) רביבו:  לכל מקום בתוך איו"ש ומחוץ לאיו"ש

אליהו (אלי) רביבו:  הבנתי, תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת רוטמן

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש

סימון דוידסון: מה שהיה פה זה פשוט הזיה

סימון דוידסון:  דוברות, פשוט באתם לתת דוברות של השר

סימון דוידסון:  במקום לתת משהו מקצועי או איזשהם נתונים, או דיווח אמיתי ומקצועי, את פשוט אמרת אני דוברת של השר

סימון דוידסון:  זה מה שאמרת

סימון דוידסון:  זה לא מקובל עליי

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת דוידסון, היא אמרה לך הדוברת שהמקביל שלה שיושב בצמוד אליה הוא הגורם המקצועי

אליהו (אלי) רביבו:  היא אמרה שחוות דעתם נסמכת על הגישה המקצועית של גורמי המקצוע במשטרת ישראל, ולכן, לא עברתי אליו כדי לשמוע את אותו דבר שהיא כבר אמרה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?      

לילית ניצן טייבר: אני יכולה לומר שבפורום של דיונים מסווגים פורט יותר

יאיר מתוק: אני הממונה על החקיקה הביטחונית במשרד לביטחון לאומי

יאיר מתוק:  היינו בדיונים עם המל"ל ובדיונים נוספים כפי שציינה פה לילית

יאיר מתוק:  בדיונים הצגנו את עמדת השר שמתבססת על עמדת מפכ"ל המשטרה

יאיר מתוק:  העמדה מתנגדת להכנסת פועלים

אליהו (אלי) רביבו: יופי, עמדתכם ברורה לי

סימון דוידסון: לא, אתה שוב אומר מהי עמדת השר

סימון דוידסון:  אני רוצה לדעת מה העמדה המקצועית? יש מספיק אנשי מקצוע במשרד

יאיר מתוק: עמדת השר מבוססת על עמדת המשטרה, שהיא בהיבט המבצעי, ביטחוני הסבירה בפורומים הרלוונטיים הלא גלויים למה אין להכניס בעת הזאת פועלים פלסטינים לתוך ישראל

יאיר מתוק:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי, אני חוזר אליכם שנייה, אני מצטער שקטעתי אותך

אליהו (אלי) רביבו:  הואיל ועמדתכם משולבת על פי הגישה של השר ושל המפכ"ל , שהמפכ"ל הוא מקצועי ועמדתו נסמכת על עוד גורמי מקצוע בתוך הארגון שנקרא משטרת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח לדעת ולקבל שתי תשובות

אליהו (אלי) רביבו:  אלף, איך בכל זאת אתם מאפשרים כניסת 8,000 בתוך איו"ש וכמו מחוץ לגבולות הקו הירוק? ב', מהי ההיערכות המיוחדת שלכם לאור הכניסה בפועל

אליהו (אלי) רביבו:  אם אתם נגד כניסה

לילית ניצן טייבר: לומר שאנחנו מאפשרים זה לא נכון, כי אנחנו התנגדנו

לילית ניצן טייבר:  הייתה כניסה של כ-8,000 על בסיס מתווים שנקבעו, לא על ידינו ולא בהסכמת המשרד לביטחון לאומי, וזה הובהר חזור והבהר בדיונים שונים

לילית ניצן טייבר:  אין לי מושג מה אופן ההכנסה ולעניין הזה הבהרנו שיש קושי אחר כך לפקח על הכניסה

גלעד קריב: בסופו של דבר יש כאן כמעט 16,000 פועלים פלסטינים, שעובדים בסמוך או בתוך יישובים ישראליים יהודים, נכון?      

אליהו (אלי) רביבו: נכון, כמעט

אליהו (אלי) רביבו:  11,328 בתוך הקו הירוק ועוד 4,981 בפועל כשהפוטנציאל הוא ל-7,000

גלעד קריב: אבל יש גם ביהודה ושומרון לא בתוך קרני שומרון

אליהו (אלי) רביבו: אמרתי, 11,328 עובדים

גלעד קריב: 16,000

גלעד קריב:  השר לביטחון לאומי לא חושב שהוא צריך להרעיש את הארץ מהסכנה הביטחונית? שירעיש

לילית ניצן טייבר: אני חושבת שהוא הרעיש, ודיבר ואמר את עמדתו

לילית ניצן טייבר:  רק להשלים את תשובתי, הייתה פנייה של השר לראש המל"ל במכתב גלוי ככל שידוע לי מה-20 בדצמבר

לילית ניצן טייבר:  גם בנושא כניסת פועלים ליישובים באיו"ש והוא הביע את התנגדותו גם לכניסה שם

לילית ניצן טייבר:  אני חושבת שאין מי שמפקפק בעמדה שלו שהיא מובאת בכל פורום

אליהו (אלי) רביבו: השבת לי באופן מפורט, תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת רוטמן, בבקשה

שמחה רוטמן: אני רוצה להודות לחבר הכנסת גלעד קריב, על ההצטרפות הדי מפתיעה שלו לדרישה להחלת הריבונות על יהודה ושמרון, ובעזרת השם, כאשר הריבונות תוחל על יהודה ושומרון לקבינט יהיה say בשאלה מי נכנס לאזורי תעשייה בשומרון ואז גם תהיה התוצאה

שמחה רוטמן:  מה שקרה לצערי, הקבינט בישראל אמר, אני כתושב ביהודה ושומרון, אזרח סוג ב'

שמחה רוטמן:  ואני שמח שגלעד הצטרף

אליהו (אלי) רביבו: שלוש פעמים היום, ייאמר לזכותו

גלעד קריב: נכון, אתם פשוט נורא חלשים בממשלה

שמחה רוטמן: אני שמח שגלעד הצטרף לדרישה להחיל את הריבונות

שמחה רוטמן:  ואז לא יחליט את ההחלטה הבעייתית, בעיניי גם לא נכונה מבחינה ביטחונית, הקשה ובעיניי גם לא לגיטימית בהתחשב בעמדה שעומדת בישראל, שלא יחליט את זה אלוף הפיקוד יהודה פוקס, אלא שיחליט את זה הקבינט של ממשלת ישראל

גלעד קריב: אני בעד, אני בעד

שמחה רוטמן: אני תמיד שמח, ואתה יודע מה אולי אני אקיים יותר דיונים בוועדת החוקה פה בחדר, כנראה זה משהו בחדר שגלעד הופך להיות ימין קיצוני, אצלי בחדר הוא איש שמאל

שמחה רוטמן:  אני לא יודע מה קורה פה

גלעד קריב: זה תלוי ביושב-ראש

גלעד קריב:  היושב-ראש של הוועדה הזאת הוא הרבה יותר סימפטי

גלעד קריב:  תלמד ממנו דרך ארץ אולי אני אתקרב לעמדותיו

אליהו (אלי) רביבו: אתה מעניק לו יותר מדיי עם כל העמדה החדשה שלו הוא עדיין לא ימין, אולי מרכז

שמחה רוטמן: אני רוצה לברך על כך ואני מברך גם את היושב-ראש שהשפיע מרוחות הטובה על גלעד, והפך אותו לתומך החלת הריבונות

גלעד קריב: אני פשוט מאמין בממשלות שאומרות אמת לציבור הבוחרים שלהם, לא צועקות ימין מלא מלא, ובסוף לא עושות את המדיניות אבל ממשיכות להאשים את השמאל

שמחה רוטמן: זמן הדיבור שלי מתארך בגלל גלעד, זה תמיד ככה

גלעד קריב: נכון

גלעד קריב:  עוד שנייה הוא מוציא אותי

שמחה רוטמן: פה אני לא מוציא, חס ושלום, אני נותן לרביבו לעשות את העבודה

שמחה רוטמן:  אני שמח על הרוח הבלתי צפויה הזאת

שמחה רוטמן:  יש כאן מספר שאנחנו צריכים להכיר, המספר הזה הוא 1,320, זאת החלטת ממשלה של קבינט הדיור בשנץ 2016, שמדברת על כך שצריך להצעיד את מדינת ישראל קדימה, אנחנו מעצמת הייטק בפריון העבודה בכל תחום אבן בתחום הבנייה הפריון שלנו נמוך

שמחה רוטמן:  זה נובע בכך שאנחנו התרגלנו במשך שנים לעובדים ברמה הנמוכה מהרשות הפלסטינית

אליהו (אלי) רביבו: בזמינות נמוכה

גלעד קריב: ובזמינות גבוהה של רמה נמוכה

ראול סרוגו: זה לא נכון

שמחה רוטמן: מה לא נכון?     

ראול סרוגו: אני נשיא התאחדות הקבלנים, זה לא נכון מה שאתה אומר

ראול סרוגו:  מדינת ישראל היא בין המדינות המתקדמות ביותר מבחינה טכנולוגית בעולם

שמחה רוטמן: נכון, לא בתחום הבנייה

שמחה רוטמן:  איפה אנחנו בפריון הבנייה?      

ראול סרוגו: אתה רואה מה קורה בתל אביב

גלעד קריב: אני מבקש, התאחדות הקבלנים, שלא תלמד את יושב-ראש ועדת חוקה לגבי פריון עבדוה בענף הבנייה

גלעד קריב:  גם בזה הוא מבין הכי טוב

אליהו (אלי) רביבו: זה לא נכון, תקשיבו למה שהוא אמר

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא מה שהוא אמר

שמחה רוטמן: אבל זה בלתי אפשרי

שמחה רוטמן:  נתונים הללו מבוססים על מחקרים, אני לא גיליתי אותם ממוחי הקודח

שמחה רוטמן:  אכן, עלינו מ-0

שמחה רוטמן: 72 ל-0

שמחה רוטמן: 80 או 0

שמחה רוטמן: 83 בשנים שחלפו משנת 2016 עד 2021

שמחה רוטמן:  יכול להיות שהשתפרנו עוד קצת בתקופת הקורונה, אני לא יודע

שמחה רוטמן:  אנחנו עדיין נמצאים בפריון העבודה בתחום הבנייה הרחק מתחת

שמחה רוטמן:  הסיבה לכך היא שאנחנו התרגלנו, סליחה על הביטוי, אנחנו שקועים בעבודה זרה

שמחה רוטמן:  אנחנו צריכים להפסיק להיות שקועים בעבודה זרה, אנחנו צריכים לקחת את הפועלים ואת העובדים אצלנו, להכשיר אותם

שמחה רוטמן:       יש על כך תוכניות ואני מציע שתעשו דיון מעקב, כיצד מיושמת החלטת 1320

שמחה רוטמן:  עשו הכשרות, נתנו מענקים, הפסיקו עם זה באיזשהו שלב

שמחה רוטמן:  זה היה פרויקט וצריך לחדש ולקדם אותו, זה ייתן מענה לעשות בנייה יותר מתועשת

שמחה רוטמן:  לעשות פה אנשים שמקבלים שכר, ושלעבוד בבנייה יהיה דבר לא שהיא לא עבודה שאנחנו מחשיבים אותה כיום כעבודה לא נחשבת

שמחה רוטמן:  וגם בתחום החקלאות, שם הפריון גדול אבל גם שם הוא מבוסס הרבה מאוד על עבודה זרה

שמחה רוטמן:  אנחנו גם מוכרים את הענפים עתירי העבודה

שמחה רוטמן:       בסופו של דבר, המשק הישראלי צריך להתאים למשק של מדינת ישראל המודרנית

שמחה רוטמן:  שאנחנו רואים קדימה בכל תחום, בתחומים שאנחנו הסתמכנו על העובדים מהרשות הפלסטינית, נשארנו ודשדשנו מאחור

שמחה רוטמן:  צריך לתת את התמריצים הנכונים, זה יעלה לנו הרבה הרבה פחות, גם בדמים וגם בדמים

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת רוטמן, תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  ראשית יתקיים דיון, בעזרת השם, לפי החלטת 1320 שיצטרף לדיון שהתחלתי לגעת בו כבר, בנושא חזרתם של המקצועות הטכנולוגים שפסו מן העולם לתוכנית הלימודים

סימון דוידסון: תספר לחבר הכנסת כמה מוכנים לשלם לעובד ישראלי בתעשייה, והעובדים לא מגיעים – זה חלום

אליהו (אלי) רביבו: נכון, אני לא אספר לו, כי אז הוא לא יגיע לדיון שעוסק בכך

סימון דוידסון: 15,000 שקלים לעובד מתחיל בתעשייה, והעובדים לא מגיעים – לא מגיעים

אליהו (אלי) רביבו: זה נושא אחד

אליהו (אלי) רביבו:  ועדיין, חבר הכנסת רוטמן, אני אשמח לדעת מה לגישתך, אמורה להיות עמדת מדינת ישראל בעדכון המדיניות בכניסת עובדים פלסטינים לגבולות מדינת ישראל ולאיו"ש בימים אלה?     

שמחה רוטמן: אמרתי בצורה ברורה, אנחנו התנגדנו ומתנגדים, אנחנו חושבים שאסור בשום פנים ואופן

אליהו (אלי) רביבו: ולפיכך, והאם לגישתך לא אמורה להיקבע מדיניות מעודכנת?      

שמחה רוטמן: זה נקבע על ידי הקבינט

אליהו (אלי) רביבו: שמה?      

שמחה רוטמן: שלא מכניסים

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

שמחה רוטמן: אני מתכוון עובדים פלסטינים

שמחה רוטמן:  אתה מתכוון לעובדים זרים? אני חושב שצריך להתגבר אותם

אליהו (אלי) רביבו: אני הבהיר את דבריי, חבר הכנסת רוטמן

אליהו (אלי) רביבו:  בתחילת הדיון נתתי סקירה על כל תולדות הידיים העובדות במדינת ישראל ובימים אלו

אליהו (אלי) רביבו:  נגעתי באספירציה של ממשלות ישראל בעשורים האחרונים, שכקביעת מדיניות עובדים פלסטינים נכנסים לעבוד בישראל – זאת קביעת מדיניות, זאת לא החלטה

שמחה רוטמן: בקבינט בראשות שר האוצר בצלאל סמוטריץ', התקבלה החלטה שלא להכניס

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לדייק אותך

עידן רול: בקבינט הביטחוני החליטו לא להצביע

אליהו (אלי) רביבו: בדיוק

עידן רול: ואני אחזק את היושב-ראש, לא מספיק להחליט שלא מכניסים יותר פועלים פלסטינים, צריך לקבל החלטה אקטיבית

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא יותר

אליהו (אלי) רביבו:  פה אתה סוטה, זאת בדיוק הנקודה שאני מבקש להתייחס אליה

עידן רול: לא

עידן רול:  קודם כול לא התקבלה החלטה, צריך לקבל החלטה

אליהו (אלי) רביבו: לא הייתה הצבעה בקבינט

שמחה רוטמן: מי שמעלה דברים להצבעה בקבינט זה יושב-ראש המפלגה שלך, אבל בסדר

אליהו (אלי) רביבו: ברשותך, חבר הכנסת רוטמן, בקבינט הכלכלי – ועל זה, חבר הכנסת רול, אני מבקש שנתעכב כדי שלא נתבלבל – התקבלה החלטה שבעת הזאת לא נכנסים

אליהו (אלי) רביבו:  לא התקבלה החלטה כקביעת מדיניות, שיותר לא יכנסו עובדים פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו:  ולפיכך, יש מתן מענה אחר

שמחה רוטמן: נכון, כי זה של הקבינט

עידן רול: המשק הישראלי נגמל מפועלים פלסטינים, תעשה אלף, בית, גימל ודלת

ראול סרוגו: גם הקבינט הביטחוני לא התכנס בסוגייה הזאת

ראול סרוגו:  גם הקבינט הביטחוני לא דן בעניין

אליהו (אלי) רביבו: בדיוק, בדיוק

אליהו (אלי) רביבו:  זאת גישה שלי, חבר הכנסת רוטמן

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נמצאים כלוט בערפל

אליהו (אלי) רביבו:  חברים, תקשיבו

אליהו (אלי) רביבו:  דיון שבקצה שלו אין הצבעה של החלטה על עדכון מדיניות ממשלת ישראל, כאילו כלא היה, כאילו כלא היה

אליהו (אלי) רביבו:  וזאת הדרישה שלי, אדוני

עידן רול: אגב, הכנסת יכולה לדון ולא חייבת להחליט

עידן רול:  הקבינט תפקידו של הנהגה, לקבל החלטה מורכבת ככל שתהיה

ראול סרוגו: יושב-ראש הוועדה, למה הקבינט לא מתכנס כדי לדון בסוגייה הזאת? למה הוא לא מתכנס לקבל החלטה?      

אליהו (אלי) רביבו: אני מבהיר, התקיימו דיונים בשני קבינטים שונים

אליהו (אלי) רביבו:  אחד, בכלכלי ששם הייתה הצבעה

אליהו (אלי) רביבו:  השני, ששם לא הייתה הצבעה

אליהו (אלי) רביבו:  בקבינט הכלכלי שהתקיימה הצבעה היא הייתה נקודתית, לגבי האם בעת הזאת ישובו פלסטינים לישראל

אליהו (אלי) רביבו:  שימו לב מה קרה, א', זה לא נקבע כחלק מקביעת מדיניות מעודכנת

אליהו (אלי) רביבו:  ב', חרף ההצבעה וההחלטה שלא ייכנסו, כן נכנסים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש ללמוד מה הפרמטרים? יכול להיות שהתאוריה של חבר הכנסת קריב, חלילה, נכונה

גלעד קריב: לא חלילה, לא חלילה

גלעד קריב:  התאוריות שלי נכונות

אליהו (אלי) רביבו: אל תגיד לי לא חלילה

אליהו (אלי) רביבו:  חלילה, שנתעורר למצב שבו אנחנו נדע שיש גוף פוליטי מסוים שמקדם בברכה כניסת פלסטינים כדי לעודד תעסוקה באזורים מסוימים, ותך כדי זה מנוון עסקים אחרים

גלעד קריב: זה מה שקורה

אליהו (אלי) רביבו: זה מה שקורה מבחינת התוצאה

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לדעת האם זאת קביעת מדיניות? ואני לא מתכוון לשחרר את זה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? אתה העלית פה משהו, אני מודה שלא חשבתי עליו קודם

גלעד קריב: כי אני פשוט יודע שראשי הרשויות המקומיות ביהודה ושומרון שהם רוצים להפוך שולחן – במובן הטוב אני אומר – כי זה קשור לביטחון התושבים שלהם, הם יודעים לעשות את זה, בטח בממשלה נוכחית

גלעד קריב:  לכן, אני לא יכול להבין את ראשי הרשויות ביהודה ושומרון, איך יש פועלים פלסטינים אצלם באזורי התעשייה מחוץ ליישוב

אלי אבידר: אני אשמח להתייחס לסוגייה הזאת

גיא יפרח: למה אתה מדבר בשמנו, אנחנו פה

גיא יפרח:  אנחנו יכולים לדבר בעצמנו

אליהו (אלי) רביבו: בלתי מתקבל על הדעת שאני נאלץ להצדיק ולבחון אפשרות לחזק את החשדות שלך וגם אתה גונב עוד זמן

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לאלי שבירו, ראש עיריית אריאל

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש שנהיה מצומצמים, כי אני נאלץ להתכנס לסיום הדיון

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני אשתדל לדבר בקצרה

אלי אבידר:  לא סתם אמרתי שכשמדברים על החלטות שמתקבלות על תחום הקו הירוק, חייבים באותה נשימה לדבר על יהודה ושומרון

אלי אבידר:  אני חושב שאסור להכניס פועלים פלסטינים לתוך היישובים – אסור להכניס פועלים פלסטינים לתוך היישובים

אלי אבידר:  זה לא משנה עכשיו זה יכול להיות להבא, ולכן צריך להיערך לזה

אלי אבידר:  עם זאת, אנחנו נמצאים ביהודה שומרון וברור לחלוטין שאם לא תהיה תעסוקה גם לאנשים ביהודה ושומרון, אנחנו נקבל את זה בדלת האחורית

אלי אבידר:  ולכן, פתחנו פרקי תעשייה שהם מבודדים, שהם לא נמצאים בסמיכות ליישוב

אלי אבידר:  פארק תעשיות אריאל מערב, נמצא במרחק של 6 ק"מ מהיישוב

אלי אבידר:  אין שום בעיה שבכזה מקום עם אמצעי ביטחון כאלה ואחרים אפשר להעסיק גם את הפועלים הפלסטינים, כי ברגע שהם יישבו בבית ולא תהיה להם תעסוקה, אנחנו נמצא אותם אחר כך על הגדרות

סימון דוידסון: גם החבר'ה מעזה עבדו ולא ישבו בבית וראינו מה קרה

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת דוידסון, זה הרבה יותר חמור מזה

אליהו (אלי) רביבו:  תקשיב, אתה אומר שלא ייכנסו בשום פנים ואופן

אלי אבידר: לתוך היישובים

אליהו (אלי) רביבו: שנייה, ליצור מעגלי הגנה מחוץ ליישובים – כן, אבל בתוך היישובים – לא

אליהו (אלי) רביבו:  כי אם לא ייכנסו בכלל ייווצר כאוס בתוך אותם דברים וזה יגלוש לתוך שטחי ישראל ואיו"ש

אליהו (אלי) רביבו:  שמעתי את מה שאתה אומר, ואני מוחה נגד מה שאתה אומר

אלי אבידר: אתה יכול שלא לקבל

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה, ולכן שמעתי את מה שאתה אומר

אליהו (אלי) רביבו:  רציתי לוודא שאני מבין היטב את מה שאתה אומר, ואני כאן שוב פעם מבקש לפקס את מעט הדוברים במעט הזמן שנותר לנו, להתייחס אך ורק לנושא שבו ממוקד הדיון – קביעת מדיניות עקרונית של מדינת ישראל, באמצעות ממשלת ישראל, באם ייכנסו לכאן עובדים מהשטחים, כן או לא

אליהו (אלי) רביבו:  קביעת מדיניות, אחר כך נשרשר באיזה תנאים, לאיזה אזורים, באיזה שעות ולאיזה ענפים

אליהו (אלי) רביבו:  הבנו? בסדר, תודה רבה

ששי שדה: לשם כך הייתי רוצה שתשמע את הפן של האנשים בעניין הזה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה להקשיב לגברת עידית ליפובצקי, מנהלת מרכז גהות לשוויון חברתי, ההסתדרות הלאומית

עידית ליפובצקי: תודה רבה, היושב-ראש

אליהו (אלי) רביבו: אם אפשר, בבקשה, רק בנושא שאנחנו מדברים ובאופן מתומצת, תודה

עידית ליפובצקי: ברשותך, אני רוצה להוסיף קול נוסף, קול שלא נשמע פה, לזעוק את זעקת הנשים

אליהו (אלי) רביבו: אגב, קראתי את נייר העמדה שלך, מאוד מנומק, מאוד מקיף ומאוד מרגש

עידית ליפובצקי: אני מודה לך על זה, כי הקול הזה לא נשמע פה

עידית ליפובצקי:  אנחנו שומעים את הפחד, את החשש, אבל אנחנו לא שומעים את אותן נשים, אימהות, ילדים וילדות שהיו חשופים לטראומה מזעזעת ושטנית של מפלצות החמאס

עידית ליפובצקי:  אנחנו קוראים לכם, המחוקקים, להתעשת ולהשמיע קול תקיף כנגד הרוע והטרור, אשר כיוון באכזריות בלתי נתפסת ובאלימות מינית שטנית כנגד אותן נשים, שהותקפו מינית

עידית ליפובצקי:       הקריאה שלנו באה לומר שהכנסת פועלים פלסטינים לשטחי ישראל, כמוה כזילות בטראומה של נשות ישראל

עידית ליפובצקי:  והיה וחלילה, יתאפשר לפלסטינים להיכנס לשטח ישראל, עלול להיות מסר בוטה של התעלמות מהטראומה המינית הן הישירה והם ההיקפית לנשות ישראל

עידית ליפובצקי:  נשים נאנסו בשל היותן ישראליות ויהודיות, ובשל המאבק הפלסטיני

עידית ליפובצקי:  הכנסת פועלים פלסטינים כמוה כהתעלמות מהכאב, מהטראומה והפחד המוחשי

עידית ליפובצקי:  זאת המסוכנות וזה החשש שלנו שאותם פלסטינים יסתובבו בקרבנו

עידית ליפובצקי:  וכולנו יודעים את הזוועות שנגרמו באותו יום, ועדיין כולנו, הרבה מנשות ישראל, סובלות ויסבלו מאותה טראומה מתמשכת

עידית ליפובצקי:  זוהי הקריאה שלנו, חלילה, לא להכניס אותם לידינו או לצדנו, בטח ביהודה ושומרון

עידית ליפובצקי:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: אני  מודה לך, גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  עמדתך נקלטה

אליהו (אלי) רביבו:  חשוב שהיא תילקח בחשבון כשמקבלים החלטה

אליהו (אלי) רביבו:  חשוב שנבין שכרגע בעת הזאת, בוודאי על פי ניירות העמדה המוצעות, בוודאי ובוודאי שלי, הוונה היא לכניסה מסוננת וגם בתנאים מגבילים כדי שלא יהיה חיכוך עם תושבי מדינת ישראל, נשים וגברים כאחד

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, מצופה כמי שנחשף למראות ומקרים מורכבים מהסוג הזה מאז פרוץ המלחמה, שכשאתם נותנים את הקול החשוב הזה, תבטאו שהפשעים האלה בוצעו כלפי נשים וגברים כאחד, ולא רק כלפי נשים, כפי שאנחנו בדרך כלל נחשפים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעביר את רשות הדיבור למנכ"לית מועצת יש"ע, הגברת שירה ליבמן

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, את קשורה לאליהו?       

שירה ליבמן: כן

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש לחזק אתכם, את אליהו היקר

אליהו (אלי) רביבו:  תתבשרו בבשורות טובות ומשמחות, משפחות החטופים בכלל

אליהו (אלי) רביבו:  אליהו הוא איש יקר וערכי, שוחחתי איתו מספר פעמים

אליהו (אלי) רביבו:  תעבירי לו מכאן את תפילותינו הכנות

שירה ליבמן: אני אמסור לו, תודה

שירה ליבמן:  אני מבקשת להודות על הדיון המשמעותי והחשוב הזה

שירה ליבמן:  לא סתם הוא נמשך לכל כך הרבה זמן

שירה ליבמן:  אני מקשיבה בקשב רב, הקול שלי קצת רועד ולא בגלל שאני מתרגשת מהמעמד, אלא כי אני חושבת שאנחנו צריכים להבין את גדול האחריות שיש לנו, סביב השולחן הזה

שירה ליבמן:  גורמי המקצוע השונים שנמצאים כאן, גורמי הכנסת והממשלה

שירה ליבמן:  ב-7 באוקטובר אמור לשנות לנו משהו מאוד משמעותי בתפיסת העולם שלנו

שירה ליבמן:  בתפיסת העולם של כל גורמי המקצוע שנמצאים כאן, ואני אומרת את זה בחרדת קודש

שירה ליבמן:  אנחנו צריכים להטיל ספק בכל מה שהיה ברור לנו עד ה-7 באוקטובר, וזה לא קורה כאן

שירה ליבמן:  אני לא רואה את זה, אני לא שומעת את זה, אני לא מרגישה את זה

שירה ליבמן:       לא יכול להיות שנשתמש באותן כלים ובאותם תבחינים כדי להחליט איזה פועלים ייכנסו איזה פועלים לא ייכנסו

שירה ליבמן:  כשאנחנו צריכים להבין לאור מה שקרה לנו ב-7 באוקטובר, שלא יכול להיות שמה שהיה הוא שיהיה

שירה ליבמן:  לא יכול להיות שדוחים סתם כדי לדחות, כמו שראש עיריית אריאל אומר, זה הרי ידפוק לנו בדלת וידפוק לנו בחלון

שירה ליבמן:  וצריך לשים את כל הסלט ואת כל הג'חנון הזה על השולחן ולדון בו

שירה ליבמן:  ולהבין מה המשמעויות שלו, ולא להתחבא

שירה ליבמן:  כל אחד אומר, זה ביטחוני, זה מדיני, זה מדיניות של הקבינט המדיני-ביטחוני או מדיניות של הקבינט המלחמתי

שירה ליבמן:  צריך להסיר את הכפפות האלו מהידיים שלנו, ופעם אחת להגיד אמת

אליהו (אלי) רביבו: גברתי המנכ"לית, האם למועצת ישע היום נכנסים עובדים פלסטינים?      

שירה ליבמן: אני אומרת את זה בכאב כל כך גדול

שירה ליבמן:  צריך להפסיק, אני לא יודעת איך לקרוא לזה, אתה אמרת להסיר מסכות – מספיק עם זה כבר

שירה ליבמן:  בואו נגיד את האמת לעצמנו פעם אחת, בלי להתבלבל בדרך

שירה ליבמן:  ראינו למה זה גרם לנו

שירה ליבמן:  יגאל, ראש המועצה שיצא מכאן אמר, זה לא יהיה 1,500 כמו בפעם שעברה, זה יהיה 3,500

שירה ליבמן:  זה לא יהיה 3,500 זה יהיה הרבה יותר – למה לחכות שוב פעם שזה ידפוק לנו בפרצוף? אנחנו צריכים להיכנס לדיון הזה בחרדת קודש

אליהו (אלי) רביבו: גברתי, האם היום נכנסים פלסטינים למועצת יש"ע?      

שירה ליבמן: ליישובים במועצת יש"ע לא נכנסים עובדים פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו: לאזורי התעשייה?      

שירה ליבמן: לאזורי התעשייה נכנסים, ואני חייבת להגיד כאן – למורת רוחם של רוב ראשי הרשויות, לזה נעשה ללא השיתוף שלהם

שירה ליבמן:  זה חשוב לומר את זה, אנחנו דיברנו על זה וגם צעקנו על זה במקומות הנכונים

אלי אבידר: זה לא נכון

שירה ליבמן: אוקיי

שירה ליבמן:  יכול להיות זאת העמדה שלך

אלי אבידר: אם יש שיתוף

אלי אבידר:  הצבא עבד איתנו בשיתוף פעולה על מנת למצוא את הדרך איך להכניס פועלים פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו: אני שואל אותך שאלה, האם נציגי אלוף פיקוד מרכז תיאמו איתך?      

שירה ליבמן: אתה יודע כמוני שההחלטה הזאת היא החלטה שקיבלנו אותה כהחלטה מוגמרת

אלי אבידר: נציגי פיקוד מרכז, כשהבקשה הייתה להכניס עובדים פלסטינים לתוך אזורי התעשייה באה מחלק מראשי הרשויות, אני אומר את זה בעדינות

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי, הבנתי

שירה ליבמן: הנהגת מועצת ישע התנגדה לזה

גלעד קריב: על פי ההסכם הקואליציוני התחומים האזרחיים של המינהל האזרחי, לרבות תחום העבודה,  נמצאים תחת אחריותו של שר האוצר, השר הנוסף במשרד הביטחון, מר בצלאל סמוטריץ'

גלעד קריב:  זה פשוט המשך הוצאת הדיבה של אלוף פיקוד המרכז עם השר הנוסף סמוטריץ, שהוא האחראי על התחומים האזרחיים

גלעד קריב:  תבדקו מהסכם הקואליציוני, מי אחראי על נושאי היתרי העבודה

גלעד קריב:  די, נו, באמת, הכול פה צביעות פוליטית, נוח שהפועלים הפלסטינים יהיו באזורי התעשייה ביהודה שומרון, כדי שהמפעלים לא יקרסו, אבל בתוך ישראל הריבונית – על זה מצפצפים

אליהו (אלי) רביבו: בסדר, הנושא הזה יתברר

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת קריב, קולך נשמע היטב

גלעד קריב: שמענו אתכם, תבדקו

גלעד קריב:  שבו מחוץ למשרד של סמוטריץ', הוא השר במשרד הביטחון, מדברים על אלוף פקוד המרכז

גלעד קריב:  צבועים, חצופים

אליהו (אלי) רביבו: חבר הכנסת קריב, ביטאת את עמדתך ומספיק, יש לנו עוד אנשים בדיון הזה

אליהו (אלי) רביבו:  חבר הכנסת קריב, תודה

שירה ליבמן: אני רק רוצה לסיים בבקשה אחת

שירה ליבמן:  אני מאוד מאוד מבקשת, לא סתם נמצאים כאן ראשי עיר,  בסוף האחריות על כניסת הפועלים הפלסטינים היא על ראשי הערים

שירה ליבמן:  ואם יהיו אירועים היא באחריות ראשי הערים, לא יכול להיות שתתקבלנה החלטות כאלה ללא שיתוף והסכמה של ראשי הרשויות בערים

אליהו (אלי) רביבו: כמו שאת שמה לב, גברתי, הדעות פה חלוקות

ראול סרוגו: זאת לא האחריות של ראשי הערים

ראול סרוגו:  ממתי האחריות היא של ראשי הערים?      

שירה ליבמן: בסוף שיש אירוע פונים לראש העיר

ראול סרוגו: זאת לא אחריות של ראש עיר

ראול סרוגו:  יש משטרה, ויש צבא ואת כולם והאחריות הביטחונית היא לא של ראש העיר

שירה ליבמן: נכון, נכון

שירה ליבמן:  אבל בסוף ראש העיר צריך לתת תשובות לתושבים

שירה ליבמן:  ואנחנו אחראים על הביטחון של התושבים

ראול סרוגו: זה כמו שראשי העיר סגרו אתרי בנייה, כי לא רצו לתת לערבים ישראלים לעבוד

ראול סרוגו:  זה מאותה סיבה, אין להם סמכות כזאת

אליהו (אלי) רביבו: ראול, ראול, סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  סיימת?     

שירה ליבמן: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעדכן אותך, כמו שאתה מבין מתחילת הדיון יש איזשהו ברדק, כי המתפ"ש שמנטרים את כניסת העובדים, אפשר לומר שאין להם say בימים האלה, לפחות מפרוץ המלחמה לפחות בעניין כניסת עובדים פלסטינים לתוך גבולות מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  ובאותה נשימה, מאותו צה"ל, פיקוד מרכז בראשות האלוף כן יכול להחליט שהוא מכניס

אליהו (אלי) רביבו:  כניסה לאזורים מסוימים חייבת להיות בשיתוף פעולה עם ראשי הרשויות הרלוונטיים, כי הם צריכים להתמודד עם כל ההשלכות, שהן רחבות יותר משאלת הביטחון, כן או לא

אליהו (אלי) רביבו:  אי-אפשר להתעלם מעמדתם ומגישתם, ואנחנו שומעים שהדעות כאן חלוקות

אליהו (אלי) רביבו:       אין ראייה אחת גם בתוך אותם אזורים שמעבר לקו הירוק

אליהו (אלי) רביבו:  אני שמח ששמענו את שתי הגישות בתוך האזורים האלה, כשבתוכן יש את העמדה של השלטון המקומי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור למר אסף גבע, מנהל תחום בכיר במחלקת הכלכלנית הראשית

אסף גבע: כן, תודה

אליהו (אלי) רביבו: שלום, אני מבקש לדעת מהי עמדתכם, והאם ביצעתם תסקיר לעניין ההשלכה על היציבות הכלכלית, או הפגיעה ביכולת ההישרדות הכלכלית של הרשות הפלסטינית? ועד כמה זה נלקח בחשבון במכלול השיקולים בקיום הדיונים, באם ייכנסו, כמה, לאן ובאיזה קצב?       

אסף גבע: לא בדיוק

אסף גבע:  אין לנו עמדה לגבי הנושא הזה

אסף גבע:  התבקשנו על ידי שר האוצר לחשב מהי הפגיעה הכלכלית בהיעדר פועלים פלסטינים לתחומים הספציפיים

אליהו (אלי) רביבו: יופי, עכשיו אתה עונה על השאלה הבאה שלי

אליהו (אלי) רביבו:  כן נקטתם עמדה

אליהו (אלי) רביבו:  אתם יודעים לאמוד מהו הסכום המצרפי מה-7 באוקטובר, כתוצאה מאי-כניסת עובדים פלסטינים לכלל הענפים, מחולק לכל ענף וענף, נכון?      

אסף גבע: כן

אסף גבע:  האומדן שלנו הוא כ-3 מיליארד שקלים

אליהו (אלי) רביבו: האם האומדן שלכם, בואו נדבר רגע על החקלאות, לוקח בחשבון אינטרפרטציות עתידיות לנזקים כלכליים?      

אסף גבע: לא

אסף גבע:  הוא לא לוקח בחשבון

אליהו (אלי) רביבו: למה? איך זה משקף את המציאות לשר ולקבינט?      

אסף גבע: אלה דברים שקשה לנו לקחת בחשבון במודל כלכלי

אליהו (אלי) רביבו: בואו ניקח לדוגמה את ענף הפיתוח והתשתיות, שרובו נסמך על הרשויות המקומיות

אליהו (אלי) רביבו:  הם ספקים של המדינה בחלק גדול

אליהו (אלי) רביבו:  בחודש אוקטובר ונובמבר הם עדיין פדו כספים על עבודות שביצעו שלושה חודשים קודם

אליהו (אלי) רביבו:  כלומר, התזרים שלהם לא נפגע בחודש אוקטובר-נובמבר, את הפגיעה אנחנו נראה במרץ

אליהו (אלי) רביבו:  ובמרץ ייתכן שכבר לא נהיה בסטטוס הזה

אליהו (אלי) רביבו:  השאלה היא, האם לקחת את זה בחשבון? האם לקחת בחשבון בענף החקלאות, בתחום העונתי פרדסנים? אומרים שיש פה נזק ישיר של מיליארד שקלים לתפוזים, אבל האם לקחתם בחשבון שמאותו עץ שממנו לא נקטף התפוז, הנזק לעץ יהיה בעוד שנתיים-שלוש קדימה, ולא רק לאותו פרי שהלך לאיבוד, שבגינו אתה מעוניין לשפות ולתכלל?     

רום בר-אב: אני אשמח לענות

רום בר-אב:  אני מאגף התקציבים במשרד האוצר

רום בר-אב:  המודל שאסף מדבר עליו הוא מודל שעוסק בהשלכות הישירות של אי-כניסתם של העובדים הפלסטינים

רום בר-אב:  כלומר, במשרד האוצר עוסקים במדיניות מאקרו ובוחנים את הדברים באמצעות נתוני מאקרו, נתוני שכר וכולי

רום בר-אב:  יושב-ראש הוועדה שואל על השלכות עקיפות – כמו שאנחנו קרואים להם – כלומר השלכות מסדר משני

רום בר-אב:  כלומר, לא אי-הכניסה של העובד כיום גורמת לנזק אבל היא תייצר נזקים מסוגים שונים בעתיד

רום בר-אב:      הערכות שונות לנזקים כאלה בוצעו והוצגו על ידי משרד החקלאות בפורומים שונים, אני מניח שהם יוכלו להרחיב על הדבר הזה בצורה יותר טובה

ראול סרוגו: המספרים הרבה יותר גבוהים

אלון שוסטר: ברשותכם, אני רוצה להתערב

אלון שוסטר:  אני לא מצליח להבין את הנונשלנטיות של התגובה שלכם

אלון שוסטר:  אתם מהווים אבן ראשה בארגון שנקרא מדינת ישראל

אלון שוסטר:  לו מדינת ישראל הייתה חברה פרטית, לו היא הייתה הקיבוץ שלי, לו הייתה המשפחה שלי, החברים שיוצאים יחד לטיול, היה עולה על הדעת שרכיב, חלק, גרגר מתוך הקבוצה היה נמצא בריסוק ומנהיגות הקבוצה לא הייתה לוקחת אחריות?      אתה יודע, לא מעניין אותי אם זה מיליארד או 3 מיליארד

אלון שוסטר:  מה-50 מיליון הראשונים, הייתי שואל את עצמי מאין יבוא עזרי

אלון שוסטר:  אין פלסטינים ואני לא רוצה להיגרר לשאלת הפלסטינים – לא רוצה להיגרר לשם

אלון שוסטר:  זה מרוץ עכברים שמקומו לא כאן בכלל

אלון שוסטר:  החליט מי שהחליט שאין פלסטינים, תביאו, אתם שמונעים יחד עם משרד הפנים ומשרד החקלאות, את האלטרנטיבה לבניין ולחקלאות

אלון שוסטר:  כל כך פשוט, מה זה משנה כמה מיליארדים? אתם מועלים בתפקידכם, תתחילו לעשות את מה שצריך

אלון שוסטר:  אתם פוגעים בכלכלה ובמשק הישראלי בזמן המלחמה – תתביישו

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה, חבר הכנסת אלון שוסטר

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש למקד, הדיון עוסק בשאלת המהות האם מדינת ישראל באמצעות ממשלת ישראל החליטה כקביעת מדיניות שלא ייכנסו לכאן יותר פלסטינים? ולא קיבלתי מענה לכך, זה אומר שלא נקבעה החלטה

אלון שוסטר: החליטו שבינתיים לא נכנסים

אלון שוסטר:  ואני אתן לכם רמז, לכולכם – ייכנסו פלסטינים בעתיד

אלון שוסטר:  ייכנסו בתנאים כאלה ואחרים פלסטינים

אלון שוסטר:  מה זה קשור לחודשים הקרובים?      

אליהו (אלי) רביבו: לא הייתה החלטה כזאת

סימון דוידסון: לא, לא, לא

סימון דוידסון:  לא החליטו את זה

סימון דוידסון:  שוסטר, זה כל הדיון, אין החלטה כזאת

אליהו (אלי) רביבו: בדיוק, צודק חבר הכנסת דוידסון

סימון דוידסון: זאת הבעיה, זה כל האירוע פה

סימון דוידסון:  תחליטו כן או לא

גלעד קריב: חבר הכנסת רביבו, אתה הובלת את מתווה הפיצויים בוועדת הכספים

גלעד קריב:  מה שחבר הכנסת שוסטר אומר הוא דבר מאוד פשוט, דה-פקטו היום לא נכנסים? תכניסו את זה למתווה הפיצוי

סימון דוידסון: לא החליטו אבל

גלעד קריב: לא יכול להיות שלחקלאי – עזוב 40-0 – בעמק חפר אין ידיים עובדות, כי אין פועלים פלסטינים ואין עובדים זרים ולא תכניסו את זה למתווה הפיצויים

גלעד קריב:  ממשלת ישראל, אתם לא רוצים לפתור את בעיית הידיים העובדות בחקלאות למשל, קחו את זה בחשבון במתווה הפיצויים לחקלאים בכל הארץ

גלעד קריב:  ואת זה הם לא עושים

ראול סרוגו: אדוני היושב-ראש, חשוב לי להגיד משפט קצר מאוד, אני אומר את זה לאוצר, באיחור במסירת דירות, שהקבלנים יאחרו כתוצאה ממחסור בעובדים האלה, זאת פגיעה עקיפה

ראול סרוגו:  לפי חוק המכר שתוקן בשנת 2022 אנחנו בכל מקרה צריכים לשלם פיצוי שכר דירה לדייר, ולא משנה מהי סיבת האיחור

ראול סרוגו:  אני חייב, החוק תוקן שהקבלן, גם אם הוא לא אשם ובטח שהדייר לא אשם, ישלם לדייר שכר דירה על האיחור במסירה

ראול סרוגו:  רק זה שקול למיליארד שקל בחודש, מיליארד שקל לדיירים על כך שהקבלנים איחרו במסירת הדירות ואלו ההוצאות העקיפות

אליהו (אלי) רביבו: חשוב שנחדד את הנוסחה

אליהו (אלי) רביבו:  על פי חוק המכר, באיחור מעל 60 יום

ראול סרוגו: זה הישן, זה הישן

ראול סרוגו:  החוק תוקן בשנת 2022, יש 30 יום גרייס ואחרי זה הקבלן יישלם 100% משכר הדירה, לא 150% כמו שהיה בעבר

ראול סרוגו:  אבל מכל סיבה של איחור, גם אם באופן וודאי העירייה לא חיברה את המבנה למים, הקבלן יישלם את שכר הדירה

אליהו (אלי) רביבו: אני מכיר את הנוסחה הישנה של עד 60 ימים

אליהו (אלי) רביבו:  ואם לא מסרו בתוך 60 יום זה רטרואקטיבית מהיום הראשון כפול 1

אליהו (אלי) רביבו: 5

ראול סרוגו: נכון, נכון

ראול סרוגו:  זה היה קודם לכן

ראול סרוגו:  זה תקף גם היום

ראול סרוגו:  זה תקף גם לרוכשי דירות שקנו לפני יולי 2022 שאז שונה החוק

ראול סרוגו:  הנזק הוא אדיר רק בשכר דירה, אז אתה מדבר על מיליארד שקל לחודש? הוא הרבה יותר גדול

אליהו (אלי) רביבו: לגבי משרד החקלאות חשוב שנציין שמנכ"ל משרד החקלאות דיווח פה בתחילת הדיון שלפחות הפעימה הראשונה של דרישתי כן תתקבל, גם אם זה יעשה בטרמינולוגיה מעט שונה

אליהו (אלי) רביבו:  לפחות  כן יינתן מענה מיידי וזמין להכנסת עובדים זרים, בפרט בתחום ההדרים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת ששון גואטה

ששון גואטה: קודם כול, תודה, אדוני היושב-ראש, על הדיון

ששון גואטה:  אני נהנה  מאוד לבוא לדיונים ואני יודע מה אתה עושה

ששון גואטה:  אבל אני רוצה לגעת בשלוש נקודות

ששון גואטה:  קודם כול, בנקודה של רוטמן שאמר שיש החלטה, שאנחנו נתגבר את האנשים וניתן להם מענקים כדי שיילמדו ויעבדו בכול מיני מקצועות

ששון גואטה:  תקשיב, אני לא יודע איפה רוטמן נמצא, אבל במציאות זה לא קורה

ששון גואטה:  במציאות אנשים לא רוצים לעבוד בבנייה ולא בחקלאות

ששון גואטה:  יש לך מחסור בנהגי סמיטריילר, אין לך נהגים – אנשים לא רוצים לעבוד

ששון גואטה:  אין עובדים

ששון גואטה:       המדינה נתנה עכשיו מענקים למי שרוצה לעבוד בחקלאות ותמרצנו את הנושא כדי לעודד את זה, ולא ראינו שום מענה

אליהו (אלי) רביבו: כמות גדולה מאוד של אנשים שכן ביקשו להצטרף לעבודה

ששון גואטה: כן, הם באו להתנדב

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מדבר על מתנדבים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מדבר על קליטת עובדים על פי התמריצים הידועים בשני מדרגים קרוב ל-4-0 ורחוק

סימון דוידסון: הפרויקט של הסטודנטים עם בנק ישראל שהצליח

גלעד קריב: ואז הם יחזרו, מה אתה חושב שהם יישארו?     

ששון גואטה: זה כלום לעומת הצרכים האמיתיים

סימון דוידסון: היה את הפרויקט של בנק לאומי עם הסטודנטים, זה באמת הצליח

סימון דוידסון:  אבל מלבד זה כלום

ששון גואטה: אני נכנסתי לדיון, אני הגעתי מוועדת כספים ששם היו דיונים על הפיצויים, קו עימות, כן האריכו או לא האריכו, נכנסתי ושמעתי את כולם מדברים והכול בסדר

ששון גואטה:  לא באתי לדבר ולהגיד אם כן להכניס עובדים פלסטינים או לא להכניס, אני רוצה לספר לכם מה קורה בשוק

ששון גואטה:  היום בשוק אין עובדים, אין עובדים

ששון גואטה:  הקבינט קיבל או לא קיבל החלטה ואני יודע שהוועדה הזאת כן מנסה לעשות, אבל המצב היום הוא שאין עובדים

ששון גואטה:  אין עובדים שייקטפו, יש בננות על העצים כרגע, בחקלאות המצב קטסטרופה, ואין באמת מי שיעבוד

ששון גואטה:  אנחנו רבים, אבל כל הפינג-פונג הזה לא עוזר לי

ששון גואטה:  בגדול אם להכניס או לא להכניס, המצב הקיים הוא שהחקלאות קורסת

אלון שוסטר: מזל שבקווי העימות אסור לעבוד, אז לא צריך את העובדים שם

ששון גואטה: גם בתחום הבנייה, אתמול ישבתי בפגישה, אין עובדים שיתחילו פרויקטים, וברגע שיהיה מחסור בדירות, מחיר הדיור יעלה

אליהו (אלי) רביבו: ידוע, ידוע, תודה רבה

ששון גואטה: אני רוצה ואני יודע את היכולות שלך, ואני רואה את ענבל ואני יודע שהיא אחלה ועוזרת לנו

ששון גואטה:  אבל אני מבקש שנדחוף את זה עוד

ששון גואטה:  שהאוצר יתחיל לשחרר, כי אני מכיר אתה את האוצר מהרבה ישיבות

ששון גואטה:  שייתן לנו להכניס עובדים ולהתחיל להניע את גלגלי המשק

ששון גואטה:  שגם בבנייה, גם בחקלאות ובכל הענפים החל מהמסעדות

ששון גואטה:  אפילו דיברתי על להביא נהגים, אין נהגים ואין מי שינהג

ששון גואטה:  צריך לעבוד על זה, והאוצר לא צריך לעצור אותנו

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה, חבר הכנסת

אליהו (אלי) רביבו:  אני רק רוצה לדייק כדי שנבין

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא האוצר ורק האוצר

אליהו (אלי) רביבו:  קצב כניסת עובדים זרים לישראל לכלל הענפים בתוכם בנייה וחקלאות הם פועל יוצא של מימוש ההקצאות שכבר נתנו ועדיין לא ממומשות

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא יכול לעשות שקר בנפשי ולא לציין את זה, בכל פעם שמבקשים הגדלת הקצאה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לסגן ממלא מקום ראש מעלה אדומים גיא יפרח, שיצא תוך כדי צו 8 והגיע כדי לבטא את עמדותיו, תשמור על עצמך ותחזור בשלום, בעזרת השם

גיא יפרח: תודה רבה

גיא יפרח:  אני חושב שזה דיון מאוד חשוב והיה חשוב לי מאוד להגיע לכאן ולומר את עמדתי

גיא יפרח:  אני מברך אותך, אדוני היושב-ראש, על עצם קיום הדיון הזה שבעיניי הוא קריטי וחשוב

גיא יפרח:  אני חושב שאנחנו צריכים לדבר על כמה עקרונות

גיא יפרח:  עיקרון ראשון, אם לא הצלחנו להבין ב-7 באוקטובר שההסתמכות על כוח עבודה פלסטיני היא הסתמכות שטעות בצידה, אז אנחנו מבולבלים

גיא יפרח:  זה אמביוולנטי לכך שמחר אנחנו ניקח פועל איראני שהוא האויב שלנו – לכולנו ברור שאיראן היא האויב –ונאמר לו, בוא תעבוד במדינת ישראל

גיא יפרח:  כנראה שאנחנו נמצא כמה איראנים שרוצים להרוויח את לחמם, הם עניים והם גם לא יעשו שום דבר

גיא יפרח:  רובם, האיראנים העניים, שיעבדו בישראל לא יפגעו במדינת ישראל

גיא יפרח:  אבל הישות האיראנית היא ישות אויב, וגם הפלסטינים הם אויב

גיא יפרח:  ולכן, אנחנו צריכים להבין שה-7 באוקטובר הצליח – אני מקווה – לגרום לכולנו להבין שאנחנו לא יכולים להסתמך על כוח העבודה הזה, זה עיקרון ראשון

גיא יפרח:       העיקרון השני הוא שלא יכול להיות שתהיה הפרדה בין יהודה ושומרון לבין ישראל

גיא יפרח:  ואני חושב שכולם בחדר הזה, גם הציניים ביותר מביננו, מבינים שדמו של תושב במעלה אדומים זהה לדמו של תושב בהרצליה

גיא יפרח:  ולכן, כשאנחנו מדברים על הכנסת עובדים כן או לא, עם כל מיני מתווים, זה צריך להיות אחיד

גיא יפרח:  האיום ביהודה ושומרון הוא אותו דבר כמו האיום במדינת ישראל

גיא יפרח:       העיקרון השלישי, מאחר ואני בן אדם פרגמטי, הוא שצריך למצוא מתווה ביניים

גיא יפרח:  מהרגע שבו אנחנו מבינים שאנחנו צריכים להציף את מדינת ישראל, להציף לא פחות, בעובדים זרים

גיא יפרח:  צריך להיות מתווה ביניים שאומר מה קורה עד אז, כי אני לא אטום למציאות והמציאות מחייבת אותנו להמשיך ולגלגל את גלגלי המשק

גיא יפרח:  אני לא נכנס למתווה כי יש כאן אנשי מקצוע, אני יכול להגיד מהי דעתי אבל היא פחות מאנשי המקצוע

גיא יפרח:  אנשי המקצוע צריכים למצוא דרך שבו המשק לא נפגע אנושות

גיא יפרח:  בטווח הביניים, בין הרגע שסיימנו להעסיק עובדים פלסטינים ועד לרגע שהצפנו את ישראל בעובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

גלעד קריב: אפשר לשאול האם במעלה אדומים יש פועלים פלסטינים באזורי התעשייה?     

גיא יפרח: אני יכול לענות על זה? אני חייב לענות לו על זה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אתה לא חייב

אליהו (אלי) רביבו:  אני קובע מה חייב, בסדר? יושב-ראש ועדת הכספים עשה איתי חסד ומרח דיונים אחרים

אליהו (אלי) רביבו:  התחיל הדיון בדוח ההפרשים, אני סמוך ובטוח שאתה מגיע איתי יחד

גלעד קריב: אני אכין לך שם את הקרקע

אליהו (אלי) רביבו: אני מתכנס לדבריי סיכום

אליהו (אלי) רביבו:  היום את בהנחת רוח, עורכת הדין משש, לא נדרשת לשום שאלה

יעקב מושקוביץ: אפשר מילה?      

אליהו (אלי) רביבו: מילה

אליהו (אלי) רביבו:  אתה הגעת מרחוק ועבדת איתי באמצע הלילה, אז מותר לך

אליהו (אלי) רביבו:  אני מצטער, לא אוכל יותר

אליהו (אלי) רביבו:  יענקל'ה, תציג את עצמך לפרוטוקול

יעקב מושקוביץ: אני יענק'לה מושקוביץ, אני גר במושב קדש ברנע, סמוך לגבול מצרים, אני חקלאי

יעקב מושקוביץ:  ואני יכול להגיד לכם, ואני לא רוצה להאריך, טיפלתי בכל האזור שלנו, אנחנו מסודרים עם כוח אדם ואנחנו ממשיכים לייצר

יעקב מושקוביץ:  אבל אני רואה את עצמי בשליחות לאומית לדאוג גם לחקלאים אחרים מעבר למדינת ישראל, למרות שזה לא המנדט שלי

אליהו (אלי) רביבו: אני עד לכך, אני עד לכך

יעקב מושקוביץ: אני עושה את זה מהנשמה, מהלב ומהכאב ממה שקורה לנו

יעקב מושקוביץ:  אני רוצה להגיד שמדינת ישראל נתנה חליפה יפה לחקלאים שמעסיקים עובדים זרים – אני מציין את המשפט הזה

יעקב מושקוביץ:  קיבלנו חליפה באמצעות חברות ההשמה, באמצעות הסכם בילטרלי, באמצעות החזרת תאילנדים לפה

יעקב מושקוביץ:  מתבצעת עבודה בלתי רגילה על ידי רשות האוכלוסין וזה כל יום גדל וגדל ועובד יפה

יעקב מושקוביץ:       הדיון פה היום הוא על החקלאים שמעסיקים פלסטינים ולא מעסיקים עובדים זרים והם לא קיבלו פתרון

יעקב מושקוביץ:  פשוט לא קיבלו פתרון וזה מצב בלתי אפשרי

יעקב מושקוביץ:  עכשיו הם מתחילים את קטיף ההדרים, מתחילים את הגיזום במטעים, כי אם לא יגזמו את המטעים לא יהיו לנו פירות קיץ במדינת ישראל

יעקב מושקוביץ:  חייבים לעשות משהו מהיר, אין זמן

יעקב מושקוביץ:   אני לקחתי יוזמה, וראיתי שאחרי כל הדיונים לא קורה כלום

אליהו (אלי) רביבו: תעבור להצעת המחליטים

יעקב מושקוביץ: הכנתי הצעת מחליטים, והעברתי את זה גם למשרד החקלאות וגם לחברי הכנסת, דרך הוועדה הזאת, כל חברי הכנסת קיבלו את ההצעה שלי

יעקב מושקוביץ:  קיבלתי תגובות, קיבלתי אפילו שיחות משרים שרוצים להעלות את זה במיידי לממשלה

יעקב מושקוביץ:  הם מבינים את הסוגיה, אי-אפשר להגיד מה לא ומה כן

יעקב מושקוביץ:  אנחנו לא מתווכחים עם ההחלטות של הקבינט

אליהו (אלי) רביבו: יענקל'ה היקר, למען ההגינות מנכ"ל משרד החקלאות עדכן שבהמשך לכל פגישותינו ושיחותינו לעומק הלילה, כן יש גישה והיא מיידית ומחר היא תעלה כהצעה, אני מציע להסתפק בכך

אליהו (אלי) רביבו:  לצערי אני לא אוכל להקשיב לשאר הדוברים

יעקב מושקוביץ: אבל אם הם מגבשים הצעה, אני הייתי מציע שזה יהיה בצורה משותפת

יעקב מושקוביץ:  אני מבין שיש מחר פגישה עם ענבל, נשב יחד וננסה לבנות

אורן לביא: למען ההגינות, יענקל'ה הוא חלק ממשרד החקלאות ואנחנו מקיימים שיחות טלפון יום-יומיות, כולל אתמול בערב, והוא מעודכן בכל הדברים

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר שאני אעשה מימוש ב-800

אורן לביא: אני עדכנתי אותך שיש מחר פגישה עם רשות האוכלוסין ומשרד החקלאות, ביום רביעי, אמרתי את זה

אליהו (אלי) רביבו: אני אפנה לייצר עוד 1,000, אני לא אממש תמיד את מלוא המכסה לפני שאני אפנה לבקש מלאי חדש

אלון שוסטר: הערה מאוד חשובה, נכונה מאוד

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש, הכול מאוד מאוד חשוב

אליהו (אלי) רביבו:  יענקל'ה, תודה

אליהו (אלי) רביבו:  תתאמו אחרי כן, אני אשמח גם להצטרף עם זה יסתדר במסד הזמנים שלי

קריאה: אדוני היושב-ראש, אפשר מילה על העסקים הקטנים של השיפוצים

קריאה:  אני מחכה כל הדיון בשקט

אליהו (אלי) רביבו: וכמוך יש עוד 13 שעכשיו מחכים, בלית ברירה ובצער רב

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, עניין הקצאת השיפוצים עומד ותלוי בתהליכי עבודה שכבר התחלתי אותם

קריאה: אני יודעת, אנחנו מודים לך מאוד?       

אליהו (אלי) רביבו: וקיבלתי אישור עקרוני לראשונה מאז קום המדינה בעקבות פנייה נמרצת של הוועדה שכן תקבלו הקצאה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא שוכב כאן וזה לא שיח הדיון

אליהו (אלי) רביבו:  מחר אולי כן, מוחרתיים אולי כן, אבל זה לא בדיון של היום

אליהו (אלי) רביבו:  אני מצטער

אליהו (אלי) רביבו:  כפי שאמרתי, התחיל דיון שאין לי פריבילגיה, אני ממש מצטערת עורך דין ואאיל, אני תמיד נותן לך את רשות הדיבור

אליהו (אלי) רביבו:  אני מרכז הקואליציה בוועדת הכספים, יש דיון מהותי שאני לא יכול להעדר ממנו

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש לשמור על שקט, בבקשה

אליהו (אלי) רביבו:       אני מודה לכל חברי הכנסת ובראשם סגן שר החקלאות, שהגיעו ולקחו חלק פעיל מאוד בדיון

אליהו (אלי) רביבו:  וכל המוזמנים הרבים שהגיעו מכל קצוות הארץ

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה קוראת לממשלת ישראל לקבוע מדיניות קוהרנטית, רציפה ויציבה אם יש מניעה ביטחונית להכניס פועלים פלסטינים

אליהו (אלי) רביבו:  אם יש היא גם כלפי כל אלה שגם היום נכנסים, ואם אין שתאפשר כניסה בהתאם לצורך ובכפוף לאותם תבחינים

אליהו (אלי) רביבו:  יש להתחשב בהשלכות הכלכליות למשק, ובפרט לענף הבניין והחקלאות ולאמץ את מתווה המל"ל עוד היום במקביל

אליהו (אלי) רביבו:       הוועדה תמשיך לדחוף להבאת עובדים זרים לכלל ענפי המשק: לחקלאות, לבניין, לסיעוד ולתעשייה

אליהו (אלי) רביבו:  ובתוך אלה שפתחנו כחדשים ולתוך אלה שאנחנו עובדים עליהם כדוגמת הפיגומים – לצורך העניין – המסעדנים, שוטפי הכלים, בתי המלון, המסעדות ועוד ענפים רבים ומגוונים

אליהו (אלי) רביבו:   אני אומר לכל אלה, ואני פונה לבניין ולחקלאות, שקיבלו הקצאה במסלול ירוק ומצפים שאני אאיץ את התהליך ביחד עם כלל המשרדים הרלוונטיים, שיפעלו לממש את המכסות שכבר נתנו להם ורק תוך כדי זה נפעל לייצר מלאי נוסף

אליהו (אלי) רביבו:       יש להבין שדין ישראל הוא כדין איו"ש

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מתכוון לעמוד על כך, אני מצטרף לבקשתו של גלעד קריב, אולי הגיע הזמן שנפעל לספח את איו"ש לכלל מדינת ישראל ואז לא תהיה אבחנה בין כמות הנכנסים ולאן על פי חלוקה שבתוך שטחי ישראל מוגדרים יותר או פחות

אליהו (אלי) רביבו:       הוועדה תקיים ישיבת מעקב בקרוב כדי לעקוב ולבחון את ההחלטות שהתקבלו, ואת מצב כניסת הפועלים הפלסטינים

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה מבקשת מנציג הכלכלנית הראשית במשרד האוצר לקבל ניתוח של ההשלכות הכלכליות של אי כניסת פלסטינים לפי ענפי ולפי חודשים בהתחשב בהשלכות שהנזקים נקבעים כבר היום אבל יראו אותם מחר

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה, הישיבה נעולה