הוועדה לביטחון לאומי, כנסת 25, פרוטוקול מספר 120, 2024-01-29 00:00

צביקה פוגל: בוקר אור, אנחנו ביום ה-115 ל-"חרבות ברזל"

צביקה פוגל:  אני לא יודע כמה מכם הספיקו לקרוא הבוקר, או לראות הבוקר את הפעילות של כוחות הביטחון, אבל אני לפחות בתור אחד שהיה שם כמה שנים מוריד את הכובע בפני כל המערכות

צביקה פוגל:  היכולת של צה"ל להילחם בכל כך הרבה גזרות, עם כל כך הרבה אנשים, בעיקר אנשי מילואים שנושאים בנטל היום

צביקה פוגל:  גם ברצועת עזה, גם ביהודה ושומרון

צביקה פוגל:  ביהודה ושומרון לפחות ארבע זירות הלילה: בית לחם, ג'נין, שכם, מה עוד פספסתי? קלקיליה

צביקה פוגל:  בכוחות מתוגברים, עם הישגים באמת יוצאי דופן

צביקה פוגל:  ברצועת עזה המלחמה במחנות המרכז, חאן יונס, עם הישגים שאנחנו לא תמיד מצליחים להבין מהם, אבל באמת הרבה מאוד

צביקה פוגל:  המאבק או המלחמה בעצימות נמוכה, ככה קוראים לזה, בלבנון, ממש ליד הבית שלי אנחנו שומעים את הרעשים, את הירי, את התקיפות כל הזמן

צביקה פוגל:  אתה מבין שהצבא שלנו פרוס לכל עבר

צביקה פוגל:  עושה את כל המאמצים כדי באמת לממש את ההישגים כמו שכולנו רוצים שיהיו

צביקה פוגל:       לשמחתי, למרות מה שחושבים חלק מהאנשים האחרים, נמצאים איתנו פה הבוקר כאלה שמזכירים לנו שבתוך המשימה של לנצח, חלק חשוב מהמרכיב הזה הוא החזרת החטופים

צביקה פוגל:  משפחות החטופים נמצאות איתנו פה, נציגות שלהם

צביקה פוגל:  וכמו תמיד בדיונים אצלי הם יפתחו את הדיון

צביקה פוגל:  בבקשה

גלעד קריב: חלק מרכזי ודחוף ביותר מבחינת לוחות הזמנים

צביקה פוגל: נכון

צביקה פוגל:  115 ימים

עופרי ביבס לוי: והחשוב ביותר

צביקה פוגל: בבקשה

עופרי ביבס לוי: אני עופרי ביבס

עופרי ביבס לוי:  אני אחות של ירדן ביבס וגיסתה של שירי ודודה של אריאל וכפיר

עופרי ביבס לוי:  אני כבר ארבעה חודשים מסתובבת עם פוסטרים של תמונות של המשפחה שלי, במקום שהם יהיו איתי פה

עופרי ביבס לוי:  ואני רוצה לספר לכם שאתמול הבת שלי, בת 4, חברה הכי טובה של אריאל, אמרה לי 'אמא, את יודעת, אנחנו לא מוצאים אותם

עופרי ביבס לוי:  כל כך הרבה זמן לא מוצאים אותם'

עופרי ביבס לוי:  היא חושבת שהם נאבדו

עופרי ביבס לוי:  'כל כך הרבה זמן לא מוצאים אותם, אז כנראה שהם מתים'

עופרי ביבס לוי:  איך אני אמורה לענות לה על זה? להגיד לה שיודעים איפה הם? להגיד לה שיודעים איפה הם ועדיין ארבעה חודשים לא הצליחו להביא אותם חזרה לארץ? איך אני אמורה לענות לדבר הזה?     יש שם עוד שני ילדים, משפחה שלמה

עופרי ביבס לוי:  משפחה שלמה שכבר ארבעה חודשים מוחזקת

עופרי ביבס לוי:  אזרחים שלנו, משפחות שלנו

עופרי ביבס לוי:  ובמקום שהתקשורת תעסוק היום בהתקדמות של משא ומתן, שתעסוק בוועדה שהייתה אתמול, באיך מקדמים את ההסכם כדי להחזיר אותם, אני צריכה לקום לבוקר שמה שאני מגלה זה שחברי כנסת רוקדים ושרים ומתכננים תכנונים שהם בכלל לא, אני אפילו לא יודעת איך להגיב לזה

עופרי ביבס לוי:  פשוט ביזיון

עופרי ביבס לוי:  פשוט ביזיון שזה נבחרי ציבור שלנו, שככה מתנהגים

עופרי ביבס לוי:  רוקדים על הדם של המשפחה שלי, רוקדים על הדם של החיילים שאיבדו את חייהם שם בקרב

עופרי ביבס לוי:  מתעסקים בדברים שהם, שאין שום מקום כרגע להתעסק בהם

עופרי ביבס לוי:  והמשפחה שלי שם נמקה מיום ליום

עופרי ביבס לוי:  כבר מעל חודשיים שאני לא יודעת מה עלה בגורלם של שירי והילדים

עופרי ביבס לוי:  אני רואה את אח שלי ואני רואה את התיעודים מהמנהרות ומתא הכלא שהוא מוחזק בו

עופרי ביבס לוי:  וכבר לא נשאר לי מילים

עופרי ביבס לוי:  לא נשאר לי מה להגיד לבת שלי, לא נשאר לי מה להגיד לעצמי, לא נשאר לי, מה עוד אפשר להגיד? אנחנו פה כבר, יש פה אנשים שמגיעים כבר כל שבוע במשך חודשים

עופרי ביבס לוי:  מה כבר נשאר לנו להגיד? כמה אפשר? מה, להתחנן, לבקש? לא

עופרי ביבס לוי:  זה חובת המדינה

עופרי ביבס לוי:  זה חובת מי שיושב פה בממשלה להתעסק בזה ורק בזה

צביקה פוגל: תודה רבה

יזהר שי: בוקר טוב, אני יזהר

יזהר שי:  באמת אני מאלה שחודשים מגיעים

יזהר שי:  ואת צביקה, שהוא יושב-הראש של הוועדה אנחנו מכירים כבר חודשים, בחדרים שונים כל פעם

יזהר שי:  וכן, שמעתם את זה

יזהר שי:  ואני חושב שמה שהיא אמרה זה אמרה של כאב

יזהר שי:  מה שהיה אתמול בלילה, שדיברו, זה פוליטיקה

יזהר שי:  ואנחנו לא נגד כל מי שרקד שם, אנחנו נגד הריקוד

יזהר שי:  וכל מי שעשה את זה כאילו עשה לנו "נא" בעין

יזהר שי:  אנחנו, זה מה שהרגשנו

יזהר שי:  יש זמן לכל דבר וזכותו של כל אחד לרצות ליישב את מה שהוא רוצה וזכותו גם של כל אחד לרקוד איפה שהוא רוצה

יזהר שי:  אבל שיידע שהוא עושה את הריקודים האלה מול הטלוויזיה ומראה לכולנו כמה הוא חזק, אולי הוא חושב שהוא עושה את זה לסינוואר, אבל שיזכור שביד השנייה הוא דוקר אותנו בלב

יזהר שי:  ואני רואה בזה חוסר רגישות, חוסר הבנה של המצב

יזהר שי:  אתם יכולים לשבת בחדרים ולתכנן את גוש קטיף הבא, זו זכותכם המלאה וחובתכם אם זו האידיאולוגיה שלכם

יזהר שי:  אבל ככה לעשות את זה, זה נראה פשוט רגע מבחינתנו

יזהר שי:  ועצם זה שאנחנו מדברים על זה, כי באמת ציינו פה את התנאים של ירדן שראינו במנהרות

יזהר שי:  אז ירדן וקלדרון אלה שני אנשים שעדינה במסמך המרתק שלה בערוץ 12 דיברה שהם היו כלואים שם לבד בחושך, בתוך איזה צינוק

יזהר שי:  אז זה ירדן

יזהר שי:  שפה גם חודשים מביאים אותו לפה

יזהר שי:  ועם כאב הבטן שכולם קמים שם, אני חושב שפשוט רק להגיד לאלה שצוהלים וחושבים שזה הכוח שלנו, או שזאת התשובה שלהם לסינוואר

יזהר שי:  אני לא מתווכח עם הפוליטיקה, אני רק עם האתיקה

יזהר שי:  וזה שזה מכבה קצת אותנו ומוריד לנו קצת את האנרגיה לראות כל כך הרבה שרים וחברי כנסת משתתפים בזה והופכים את זה לצהלה גדולה

יזהר שי:  והנה, זה הזמן כרגע להכות ולהיכנס לגוש קטיף

יזהר שי:  ושוב פעם, לא בקטע הפוליטי, בקטע האתי

יזהר שי:  איך אתם עושים את זה? פורים מתקרב ואנחנו לא יודעים איך נחגוג את פורים

יזהר שי:  את ביבס נשים שם? נתחפש לביבס? מה יהיו התחפושות? סינוואר, ביבס?      זהו

יזהר שי:  אז אני מזכיר לכולם שכרגע יש משהו מאוד עדין שקורה באירופה ואנחנו כולם רוצים לא לעשות גלים

יזהר שי:  וגם אנחנו אולי חלק מהפעילויות שלנו כמטה לפעמים מרעישות ואולי לא בדיוק בתזמון, אבל הכול בא מתוך כאב, כי זה נוגע אלינו ישירות לתוך הלב

יזהר שי:  זה לא פוליטיקה שאנחנו עושים כדי לקדם משהו

יזהר שי:  לא איזה להתחבר למישהו שאולי זה יעזור לי בעתיד

יזהר שי:  אנחנו עושים את זה כי זה כואב לנו בבטן מה-7 באוקטובר

יזהר שי:  ואם אפשר, פשוט לא בסדרת חינוך, אלא פשוט להגיד בבקשה הצנע

יזהר שי:  הצנע קצת

יזהר שי:  תודה רבה

צביקה פוגל: תודה רבה לכם על המילים הכול כך חשובות האלה

צביקה פוגל:  חשוב לשמוע אתכם, מאוד

צביקה פוגל:  בבקשה גיל

גיל דיקמן: גיל דיקמן, בן דוד של כרמת גת החטופה בעזה

גיל דיקמן:  אצטרף לדברי חברתי וחברי פה, שהפכנו לסוג של בני משפחה אחת גדולה

גיל דיקמן:  אנחנו באים לכאן שבוע אחרי שבוע ומדברים אליכם ומסתכלים לכם בעיניים ומספרים את הסיפור שלנו ואתם מבטיחים לנו שאנחנו הדבר הכי חשוב על סדר היום

גיל דיקמן:  ואנחנו רואים שבעיניי הציבור בישראל באמת נושא החטופים הוא הנושא הכי חשוב והכי דחוף

גיל דיקמן:  ואז אנחנו קמים בבוקר לתמונות שמראות לנו בדיוק ההיפך

גיל דיקמן:  בדיוק ההיפך

גיל דיקמן:  קוברים חיילים ואתם רוקדים

גיל דיקמן:  חטופים נמקים בצינוק ואתם רוקדים

גיל דיקמן:  משפחות בוכות על היקירים שלהם, חוששות לגורלם, ואתם רוקדים

גיל דיקמן:       היו כל כך הרבה ביקורות על הסגנון

גיל דיקמן:  אנשים הרגישו חופשי לבקר אותנו, המשפחות, על הדברים שאנחנו עושים ולהגיד שאנחנו מחזקים כל מיני גורמים מכאן ומכאן

גיל דיקמן:  מה עם המופע הבזוי שראינו אתמול? מה איתו? את מי הוא מחזק ואת מה הוא מחזק? חיילים, מאות אלפי חיילים התגייסו

גיל דיקמן:  וכשתשאלו אותם מה הם ראו מול העיניים, הם ראו את החטופים והחטופות שלנו, קודם כל

גיל דיקמן:  ולהציל אותם ולדאוג לזה שיהיה פה ביטחון

גיל דיקמן:  הם לא ראו את החגיגות ריקודים האלה של אתמול מול העיניים, לא זה מה שהם ראו

גיל דיקמן:  ולעשות את זה דווקא ברגע הזה, שהוא רגע כל כך קריטי, שהכול בו כל כך עדין

גיל דיקמן:  במשא ומתן לשחרור חטופים ובחברה הישראלית, שאמורה לצעוד ביחד

גיל דיקמן:  ומדברים איתנו כל הזמן על ה-ביחד ועל האחדות

גיל דיקמן:  דווקא ברגע כזה, האצבע הזאת בעין, בדיוק כמו שיזהר אמר, היא דוקרת אותנו ממש בלב

גיל דיקמן:  והיא מסמנת לנו שאנחנו הולכים בכיוון מאוד לא נכון

גיל דיקמן:  מאוד מאוד לא נכון

גיל דיקמן:  וזה כל החשש שלנו

גיל דיקמן:  שעל גב החטופים שלנו, זה יהיה חמורו של משיח עכשיו

גיל דיקמן:  כן, על הגב של החטופים שלנו זה יהיה חמורו של משיח? אנחנו לא נקבל את זה

גיל דיקמן:  ואנחנו נדבר על זה בכל מקום, ואנחנו נשתדל לעשות את זה בנימוס ובלי ריקודים ובלי צעקות

גיל דיקמן:  אבל כמה עוד אפשר? כמה עוד? כשאנחנו רואים שהדיבורים שלנו והתחינות שלנו בבקשה שתשימו אותנו בראש סדר העדיפויות מתקבלות בחיוך מזלזל ובחגיגות?      אתם לא רואים אותנו

גיל דיקמן:  והדבר הזה פשוט חייב להשתנות, חייב

גיל דיקמן:  אנחנו נמשיך לבוא לכאן, לייצג את הרוב המוחלט של אזרחי ישראל, שהניצחון שלהם זה לא הריקודים שלכם

גיל דיקמן:  אלא שאנחנו נקבל בחזרה את היקירים שלנו פה הביתה

גיל דיקמן:  לא שום יישוב שיקום שם, אלא אנשים שיחזרו הביתה כאן

גיל דיקמן:  זה הניצחון של מדינת ישראל וזה מה שרוב אזרחי ישראל רוצים

גיל דיקמן:  ובזה אתם צריכים להתעסק כאן בוועדות האלה וגם בכנסים שאתם מנהלים בערבים

גיל דיקמן:  תודה רבה

יזהר שי: אני בא מקיבוץ ניר עוז, הכול שרוף

יזהר שי:  תקומה מדברת על להקים אותו והדברים נופלים מימין, משמאל

יזהר שי:  אבל עוד לא שופץ בית אחד בעוטף עזה

יזהר שי:  בית אחד לא שופץ

יזהר שי:  אנחנו בתוך, יש לי אבא חטוף, קיבוץ שרוף, אין לנו קהילה, הכול מפורק

יזהר שי:  וחגיגות

יזהר שי:  הנה, זאת ההזדמנות לתת את המכה ולעשות "נא" בעין לסינוואר ולהקים עוד יישוב

יזהר שי:  רגע, בואו נתרכז, כמה כסף עבר אלינו? מישהו קם, כמה אנשים פגועים נפשית? זה הזמן שלנו לקחת עכשיו עוד משימות של התיישבות או לנסות לתקן את מה שנשרף שם? ואני לא מתווכח אם לצאת עם הצבא או לעשות רצועת ביטחון ולא כלום

יזהר שי:  אתה יודע, אפילו מפריע לי שראש הממשלה מתנצל בפני הקטארים או לא נעים לו שזה פלט? לא

יזהר שי:  אני מבטיח לאמיר קטאר שאני אבוא עם התמונה של אבא שלי אם הוא לא יחזור בחיים לכל משחקי הכדורגל שלו ולכל הפרצוף היפה שלו כלפי העולם, ולא ליד המכוערת שמממנת את הטרור

יזהר שי:  אבל אני אומר אותו דבר לכם

יזהר שי:  אתם בשבילי פתאום מהאחים שכל אחד חושב אחרת הפכתם פה למשהו אחר עם ההצהרות האלה

יזהר שי:  ואני חושב שאתם לא רגישים למה שעשיתם אתמול

יזהר שי:  זה ממש מראה חוסר רגישות מוחלט למצב

יזהר שי:  וזה מן ניצול של איזה, לא יודע, רייטינג או טיימינג

יזהר שי:  אנשים שאני דיברתי איתם והסבירו לי כמה הם מסורים להחזרת חטופים

יזהר שי:  אנשים בימין, אנשים בהתיישבות, שראו את הציונות שלנו דומה

יזהר שי:  כאילו, לא יודע

יזהר שי:  חטפנו סטירת לחי אתמול, משפחות החטופים

יזהר שי:  ואנחנו זועקים אותה פה

יזהר שי:  ואנחנו קודם כל זועקים שבאירופה ימצאו עכשיו פתרון כדי להחזיר לנו את החטופים

יזהר שי:  ושם אנחנו רוצים שכל האור יהיה

יזהר שי:  על אירופה

יזהר שי:  ולאחל להם בהצלחה במשא ומתן

יזהר שי:  להתגמש, ללחוץ, להגיע לפתרון הכי טוב שהם יכולים

יזהר שי:  אנחנו רק לא נפריע להם קודם כל

יזהר שי:  תודה רבה

צביקה פוגל: תודה רבה לכם על הדברים

צביקה פוגל:  ואני אמשיך לתת לכם את הבמה הכול כך חשובה הזאת

צביקה פוגל:  לא שלי, אלא שלכם, להשמיע את הדברים

צביקה פוגל:  כי גם אם אנחנו זוכרים את זה בחיי היום יום, חשוב לשמוע אתכם

צביקה פוגל:  כי זה מעצים את האירוע הזה ואת מה שאנחנו נמצאים בתוכו, שלא יהיה לכם שום ספק

צביקה פוגל:  אז תודה רבה על הדברים החשובים האלה

גלעד קריב: צביקה, אפשר רק שנציגי המשפחות שיושבים בשורה שנייה רק יזכירו את בני המשפחה שלהם?     

צביקה פוגל: בבקשה, בוודאי

צביקה פוגל:  יזהר, בבקשה

גלעד קריב: שנדע את השמות

נופר בוכשטב: תודה

נופר בוכשטב:  אני אעשה את זה ממש קצר, כי באמת הם אמרו פה הכול

נופר בוכשטב:  אני לא חושבת שיש הרבה מה להוסיף

נופר בוכשטב:  אני נופר, אחות של יגב

נופר בוכשטב:  הוא חגג ביום שלישי שעבר יום הולדת 35

נופר בוכשטב:  חגג הוא לא חגג

נופר בוכשטב:  לכבוד יום ההולדת שלו אספנו עוגות והעברנו אותן לעמותות לנזקקים, ליוצאות זנות, לילדי פליטים

נופר בוכשטב:  אני חושבת שבתקופה כזאת אנחנו רואים את האחדות של העם, אנחנו מדברים על האחדות של העם

נופר בוכשטב:  אנחנו גם מנסים לפעול למען זה, למען עתיד טוב יותר בהמשך

נופר בוכשטב:      אבל אני היום התעוררתי בהרגשה שעבדו עליי

נופר בוכשטב:  התעוררתי בהרגשה של, חשבתי שאמרו לנו שהכוח הצבאי יעזור להחזיר את החטופים

נופר בוכשטב:  הכוח הצבאי הוא מה שחשוב

נופר בוכשטב:  אנחנו צריכים למוטט את החמאס, נכון

נופר בוכשטב:  אבל החטופים הם בעדיפות עליונה

נופר בוכשטב:  האמנתי לזה, סמכתי על זה

נופר בוכשטב:  סמכתי עליכם, שזה מה שאתם רואים לנגד עיניכם

נופר בוכשטב:  ובכל זאת, התעוררתי היום לתמונות של שמחה וריקודים

נופר בוכשטב:  ואצלנו בראש יש את המשפחות שלנו, את אח שלי, את סבא שלו, את כל המשפחה שלה

נופר בוכשטב:  הם לא יכולים לרקוד

נופר בוכשטב:  הם חגגו ימי הולדת בשבי

נופר בוכשטב:  הם נמצאים שם, הם גוועים ברעב, הם עוברים גיהינום

נופר בוכשטב:  ואנחנו רואים ריקודים ושמחה

נופר בוכשטב:  ואיך זה יכול להיות? איך זה יכול להיות? אני חושבת שכל מי שנכח שם אתמול, אתם חברי הכנסת שלנו, השרים, נבחרי הציבור, צריכים לעמוד בפני הציבור, להתנצל

נופר בוכשטב:  להתנצל על חוסר הרגישות הזאת

נופר בוכשטב:  להתנצל בפני החיילים שמשרתים אותנו ושומרים על ביטחוננו

נופר בוכשטב:  להתנצל בפני המשפחות השכולות

נופר בוכשטב:  בפני החטופים

נופר בוכשטב:  אפילו לא בפנינו, לא בפניי

נופר בוכשטב:  בפני אח שלי, שכל עוד הוא יושב שם וגווע ברעב אנשים רוקדים וצוחקים ושמחים

נופר בוכשטב:  זה לא הזמן

נופר בוכשטב:  צריך להיות קצת יותר רגישים וצריך להבין איפה אנחנו עומדים היום

נופר בוכשטב:       אנחנו נמצאים כאן כל שבוע ונמאס לנו

נופר בוכשטב:  נמאס לנו להיות נחמדים

נופר בוכשטב:  אני לא יודעת לצעוק, באמת שלא

נופר בוכשטב:  אני גם לא אצעק, אבל אנחנו לא יודעים מה לעשות יותר

נופר בוכשטב:  אנחנו מתעוררים, רואים את השמחה הזאת, ואנחנו בוכים

נופר בוכשטב:  לנו כואב

נופר בוכשטב:  אנחנו לא יכולים להמשיך ככה יותר

נופר בוכשטב:  אנחנו צריכים שתזכרו את זה

נופר בוכשטב:  תודה

דקל ליפשיץ: אני דקל ליפשיץ, נכדו של עודד ליפשיץ, הבן של יזהר שדיבר פה מקודם

דקל ליפשיץ:  אני רק רוצה בכמה מילים קצרות להזכיר את האחריות שיש לממשלה

דקל ליפשיץ:  בין היתר יש לכם זכויות, מן הסתם

דקל ליפשיץ:  אנחנו מדינה דמוקרטית, מותר לכל אדם להביע את דעתו בצורה כזו או אחרת

דקל ליפשיץ:  בייחוד אם הוא נבחר ציבור ובממשלה והוא יכול להביע את העמדה של הקהילה שתומכת מאחוריו

דקל ליפשיץ:  מעבר לזכויות שלו יש לו חובה

דקל ליפשיץ:  חובה לנהוג באחריות

דקל ליפשיץ:  חובה לראות את התמונה הגדולה

דקל ליפשיץ:  החובה הזאת היא לא התממשה אתמול לצערי

דקל ליפשיץ:  ואני אמנם לא תומך בדעה, ואני לא חושב שזה פסול להחליט שאתם רוצים לעשות את מה שאתם רוצים לעשות

דקל ליפשיץ:  אני חושב שזו פשוט חובתכם לקחת אחריות ולהיות אחראיים למעשים שלכם

דקל ליפשיץ:  וכשזה מגיע למקום בנקודה כל כך רגישה, בזמן כל כך רגיש, בהזדמנות כזאת גדולה שיש עבורנו בכל מה שקורה באירופה, לא קורה באירופה

דקל ליפשיץ:  בין אם זה משפטים שמתנהלים בחו"ל

דקל ליפשיץ:  ולייצר תמונה כזאת שמייצרת לנו גם הד מאוד קשה בעולם ומסיבה את כל המבט ומכנסת את העניין שבמקום שהעין תהיה מיטוט חמאס וחטופים היא מסתכלת על התיישבות באזורים חדשים

דקל ליפשיץ:  זה פשוט לא הזמן וזה לא אחראי וזה לא תואם את הרגע

דקל ליפשיץ:  בבוא הזמן, כרצונכם, כמו שאמרתי, מדינה דמוקרטית, לא חייבים להסכים אחד עם השני, אבל אנחנו נשב לאותו שולחן

דקל ליפשיץ:  אבל פשוט זה עניין של אחריות

צביקה פוגל: תודה רבה דקל

צביקה פוגל:  תודה רבה לכם על הדברים החשובים האלה פעם נוספת

צביקה פוגל:  ועכשיו כמו שנהוג לומר בחלק מן המקומות, במעבר חד, אנחנו גם באיזה שהיא שגרה

צביקה פוגל:  והשגרה הזאת מחייבת אותנו לקיים היום דיון על אישור להארכת התקופה לביצוע הכשרת ריענון לכלי ירייה פרטיים

צביקה פוגל:  ואני רוצה להזכיר קצת את הנתונים

צביקה פוגל:  מאז ה-17 באוקטובר שאישרנו את התקנות החדשות, תנאי הסף והתבחינים

צביקה פוגל:  ועד היום, קצת למעלה משלושה חודשים, ליתר דיוק קצת למעלה מ-100 ימים, 80,000 אישורים מותנים ניתנו

צביקה פוגל:  אישורים מותנים זאת אומרת ניתן אישור, מי שקיבל את האישור הזה יכול היה ללכת לרכוש נשק, לבצע את מה שמחויב

צביקה פוגל:  זו כמות שמעולם לא הייתה

צביקה פוגל:  כלומר, בטח לא ב-20 שנים האחרונות אף אחד לא מכיר נתונים כאלה של כל כך הרבה אנשים שמגיעים

צביקה פוגל:  מעמיסים על המטווחים, מעמיסים על החברות שמקיימות את האירוע הזה

צביקה פוגל:       אז מעבר לעובדה שההספק הזה מעורר הערכה הוא גם מייצר המון לחץ

גלעד קריב: הערכה ודאגה

גלעד קריב:  הערכה אצלך, דאגה אצלי

צביקה פוגל: גלעד, אני לא מפריע לך אף פעם כשאתה מדבר

צביקה פוגל:  תשתדל, רק תשתדל לא להפריע לי

צביקה פוגל:  תודה

צביקה פוגל:  אל תחייב אותי להגיע למקום שאני לא רוצה להיות בו, אתה יודע

צביקה פוגל:  אני נהנה מהנוכחות שלכם ומהדברים שלכם, אז בואו נעשה את זה הדדי

צביקה פוגל:       הלחץ הזה שבו נתונים בעלי המטווחים ובעלי החברות מחייבים אותנו, לצערי הרב, אני אומר לצערי הרב, כי אני לא אוהב את זה שאנשים מחזיקים נשק מחויבים לעשות מטווח ולעשות ריענון ולראות שהם באמת עומדים בתנאים כדי להמשיך להחזיק נשק

צביקה פוגל:  ואנחנו מדברים על אנשים שהם לא תוצר של ה-100 ימים האחרונים, אלא כאלה שקיבלו נשק בשנים קודמות וחייבים לעשות את אותם מטווחים ואנחנו לא מסוגלים לעמוד בתנאים הנדרשים

צביקה פוגל:  ולכן המשרד לביטחון לאומי, האגף לכלי ירייה, מבקש להאריך את תוקף הצווים של אלה שהיו אמורים לבצע הכשרת ריענון או ריענון להכשרה, כל אחד שיקרא לזה איך שהוא רוצה, במהלך החודשים ינואר, פברואר, מרץ ולהאריך את זה בחצי שנה

צביקה פוגל:  כך שאלה בינואר יוארך עד יולי, אלה של פברואר עד אוגוסט ואלה של מרץ עד ספטמבר

צביקה פוגל:  זו הבקשה

צביקה פוגל:  אני אבקש מאגף לרישוי כלי ירייה לפרט את זה ונעבור אחרי זה להתייחסויות

צביקה פוגל:  בבקשה

ליאור אדרי: בוקר טוב

ליאור אדרי:  לימור ארזני, ראש חטיבת רישוי כלי ירייה

ליאור אדרי:  אנחנו באנו לבקש להאריך את הכשרת הריענון שנערכת לפי תקנות - - -     

גלעד קריב: מה ההבדל בין חטיבה לאגף?     

ליאור אדרי: חטיבה היא בתוך האגף

גלעד קריב: חטיבה היא בתוך האגף, בסדר גמור

צביקה פוגל: אתה מכיר את זה מהצבא, חטיבת המבצעים בתוך אגף המבצעים

צביקה פוגל:  בבקשה לימור

ליאור אדרי: אנחנו מדברים על הכשרת הריענון שנערכת לפי תקנה בשנה השנייה לתוקפו של הרישיון

ליאור אדרי:  מי שלא מבצע אותה הרישיון שלו מבוטל

ליאור אדרי:  מה שאומר שנדרש ממנו להגיש בקשה חדשה, להפקיד את הנשק במשטרה ולהתחיל את כל התהליך כמעט מחדש

ליאור אדרי:       אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים בתקופה של מלחמה

ליאור אדרי:  חלק מהאנשים שנושאים נשק וצריכים לעשות את הכשרת הריענון כרגע במילואים, חלקם פונו מבתיהם

ליאור אדרי:  על חלקם נורים עדיין טילים

ליאור אדרי:  ולכן אנחנו מבקשים שלא לפגוע בהם ולהאריך את המועד לביצוע הכשרת ריענון בחצי שנה, בהתאמה

ליאור אדרי:  כדי שלא נצטרך לבטל את הרישיונות למי שלא יעשה את זה וגם להעמיד אותם בסכנה

ליאור אדרי:  כי חלקם הנשק הוא להגנה עצמית וככל שהם לא יעמדו במועדים אנחנו נצטרך לבטל את הרישיון ולא יהיה להם נשק

ליאור אדרי:  זו בקשתנו

ליאור אדרי:       אני אומר גם שבחנו חלופות

ליאור אדרי:  אבל זאת החלופה שנמצאה הכי מתאימה

ליאור אדרי:  וזו בקשתנו היום מהוועדה

גלעד קריב: בכמה אנשים מדובר?     

ליאור אדרי: יש לנו 6,000 בעלי רישיונות פרטיים ועוד 6,000 מאבטחים

גלעד קריב: שנמצאים בתקופה הספציפית

גלעד קריב:  זאת אומרת שיש 12,000 נושאי נשק שאמורים בשלושת החודשים המדוברים לבצע ריענון

ליאור אדרי: ככל שמדובר במאבטחים זה אומר שפרנסתם תיפגע

יואב סגלוביץ': אפשר שאלת הבהרה? לפני אמירה, רק שאלה

יואב סגלוביץ':  אם יש 12,000 כאלה ויש עוד 80,000 שממתינים, שהם רישיונות מותנים, מדוע אתם לא נותנים עדיפות ל-12,000 האלה ראשונים בתור ושלא להפחית את המיומנות של האנשים? הרי יש אנשים שעדיין לא קיבלו

יואב סגלוביץ':  הם לא עשו עדיין מטווח

יואב סגלוביץ':  עושים להם הולד ונותנים קדימות לאלה

יואב סגלוביץ':  גם מבחינת הסדר והארגון שלכם בהמשך

יואב סגלוביץ':  הרי תראו, מה יהיה עוד חצי שנה?      

ליאור אדרי: רגע, אני אענה על זה

יואב סגלוביץ': ולכן אני חושב שמה שאני מציע פה היא אלטרנטיבה שהיא לפתח שלכם

יואב סגלוביץ':  זו אחת האלטרנטיבות שצריך לחשוב עליה אצלכם, לא אצלנו פה בכנסת

יואב סגלוביץ':  טרם הגעתכם לפה לבקש הארכה

צביקה פוגל: חה"כ סגלוביץ', שאלה מצוינת

צביקה פוגל:  בבקשה לימור

ליאור אדרי: מדובר בשני תהליכים שונים

ליאור אדרי:  אנחנו מדברים על בחינת בקשות, זה בפעם הראשונה שאדם עדיין לא קיבל

יואב סגלוביץ': אני מדבר על המטווחים

ליאור אדרי: לא, אין בעיה

ליאור אדרי:  במטווחים אבל, אני לא יכולה להורות להם לעשות, אני הרגולטור, אני לא יכולה להחליט עבורם מה הם עושים קודם

יואב סגלוביץ': את יכולה הכול

ליאור אדרי: רגע, סליחה

ליאור אדרי:  אנחנו מדברים על הקושי של הבן אדם עצמו, לא רק במטווח

ליאור אדרי:  אם בן אדם נמצא כרגע במילואים, בתוך עזה

יואב סגלוביץ': בואו, תעצרו פה שנייה

יואב סגלוביץ':  האמירות האלה חוזרות בכנסת כל הזמן, בכל הוועדות

יואב סגלוביץ':  היה פה חוק שדן בהארכת מועדים בוועדת החוקה

יואב סגלוביץ':  נגעו אלף ואחד דברים, כולל דברים שקשורים למשרד לביטחון לאומי

יואב סגלוביץ':  אני חושב שצריך טרם ההצעה שלי, טרם שמאשרים את זה, תביאו תוכנית מדוע

יואב סגלוביץ':  כמה נמצאים במילואים, כמה נמצאים במילואים מתוך האנשים האלה? אתם לא יודעים

גלעד קריב: או שיעשו הארכה רק לאוכלוסיות מיוחדות, בחקיקה אחרת, בוועדת חוקה

יואב סגלוביץ': אפשר ללכת על זה

גלעד קריב: דחיית מועדים לאוכלוסיות של מפונים, למשרתי מילואים

גלעד קריב:  אבל מאבטח שנמצא עכשיו תוך כדי פעילות, עכשיו, הוא לא מגויס למילואים, הוא לא מפונה

גלעד קריב:  הוא שומר על אתר ציבורי כרגע

גלעד קריב:  יש איזה שהיא הצדקה שבתל אביב האדם הזה לא יקבל קדימות במטווח ואתם תדאגו שהוא יעשה את ההכשרה הנדרשת? אתם מפקירים את ביטחונם של אזרחי ישראל כשאתם לא דורשים את ההכשרה בזמן כשאפשר

צביקה פוגל: בואו ניתן להם לענות אבל

צביקה פוגל:  אנחנו כל הזמן רק תוקפים

גלעד קריב: אנחנו לא תוקפים

יואב סגלוביץ': אני חושב שאפשר למצוא פתרון, זה מה שאני רוצה להגיד

יואב סגלוביץ':  פתרון בלי להשתמש בתקנות האלה

צביקה פוגל: לגיטימי לחלוטין להעיר את ההערות, גלעד, זה בסדר

צביקה פוגל:  אבל תנו להם צ'אנס גם לענות

צביקה פוגל:  בבקשה לימור או לייזר, בבקשה

אליעזר רונן: אליעזר רוזנבאום, משנה למנכ"ל וממלא מקום ראש אגף כלי ירייה

גלעד קריב: איש אשכולות

אליעזר רונן: לשאלתכם

אליעזר רונן:  תראו, כמות של רישיונות מותנים שנמצאים בתהליך יוצרים מציאות במטווחים מורכבת מאוד

אליעזר רונן:  עכשיו אני לא מנהל את המטווחים והתור שקיים שם בחלק יותר, בחלק פחות, אבל הוא כזה שאנחנו גם אם עכשיו נעשה מה שביקשתם, זה לא יתכנס

יואב סגלוביץ': למה אליעזר, אני שואל שאלה מעשית

יואב סגלוביץ':  מה זה לא יתכנס? הרי בסוף אתם רגולטור

יואב סגלוביץ':  אתם תגידו שהעדיפות היא לאלה, זה מה שיהיה

יואב סגלוביץ':  מעבירים רשימה שמית רק לאלה

אליעזר רונן: למה זה מה שיהיה? הוא לא חייב לי כלום

יואב סגלוביץ': מה שאמרתי קודם, שקלתם? שקלתם את זה ופסלתם את זה?     

אפרת רייטן: באיזה שיקולים אבל פסלתם את זה? זאת השאלה

אפרת רייטן:  בעצם השאלה זה מה השיקולים

יואב סגלוביץ': לתת קדימות לאלה שפג להם התוקף על פני כל האחרים

אפרת רייטן: לא, השיקולים כרגע

צביקה פוגל: חבריי חברי הכנסת

אפרת רייטן: זה מה שקשה לנו להבין

צביקה פוגל: אפרת, בואו ניתן להם צ'אנס גם לענות

צביקה פוגל:  זה שאנחנו כל הזמן נתקוף לא נקבל תשובות

אפרת רייטן: חד משמעית

אפרת רייטן:  אני מנסה להבין את המסר

צביקה פוגל: אנחנו רוצים תשובות ואנחנו רוצים לעשות את הצעד הנכון

אליעזר רונן: השיקולים הם לאפשר מצד אחד לא לגרום לכך שאנשים שמדובר עליהם ינואר, פברואר, מרץ רישיונם יפוג והם יצטרכו לעשות את כל התהליך מחדש

אליעזר רונן:  שזה לא הוגן ולא נכון

אליעזר רונן:  לצד הפעילות במטווחים, שיש עומס רב וגדול

אליעזר רונן:  היום יש במדינה 67 מטווחים, אם אני מדייק במספר שנקבתי בו

אליעזר רונן:  ולכן זה לא שעכשיו אנחנו אומרים להם חבר'ה, חכו חצי שנה, תגיעו לחודש יולי או אוגוסט ואז תבואו עוד פעם בבקשה

אליעזר רונן:  לא, אנחנו לא מאיצים בהם

אליעזר רונן:  הנה, אתמול למשל דיבר איתי מישהו שצריך לעשות את החידוש

אליעזר רונן:  והוא הלך לעשות את החידוש

אליעזר רונן:  זה לא שעכשיו יחכו חצי שנה עד שעוד פעם יבואו לבקש

אליעזר רונן:  אנחנו לא מתכוונים להמשיך לשחק עם הדבר, כי בסוף כמו שאמרתי, בסוף בן אדם צריך להיות בכשירות

אליעזר רונן:  לכן הוא צריך לעשות את הריענון

צביקה פוגל: לייזר, בא סגלוביץ' ואומר בואו נשנה את סדר העדיפויות

צביקה פוגל:  בואו קודם ניתן ל-12,000 האלה לעשות את הריענון

צביקה פוגל:  בוא, אני רוצה למקד את העניין

אליעזר רונן: אני לא יכול לקבוע את זה

נאור שירי: אני רוצה לשאול שאלה

אפרת רייטן: חדר בעייתי מאוד לנהל את הדיון

אפרת רייטן:  אני מוחה בפני מי שמארגן, יו"ר הכנסת, שהביא אותנו לכאן ולא לחדר שלכם

צביקה פוגל: המחאה התקבלה

צביקה פוגל:  חה"כ נאור שירי, בבקשה

צביקה פוגל:  וחבריי חברי הכנסת, אל תביאו אותי למצב שאני מתחיל לעשות לכם ספירה של קריאות

צביקה פוגל:  בבקשה

נאור שירי: אתה סתם תעשה את זה, כי אתה רוצה לצמצם את הנוכחות בחדר

נאור שירי:  שאלה, נניח ומאריכים את התוקף

נאור שירי:  לי יש את הכרטיס, נכון? ויש לו תוקף מסוים

נאור שירי:  והוא כבר פג תוקף פעם

נאור שירי:  נניח אם אני עכשיו הייתי במילואים

ליאור אדרי: זה לא החידוש הזה

נאור שירי: חידוש

ליאור אדרי: זה לא חידוש הרישיונות, זה הארכת ריענון שנעשית במשך השנה השנייה לתוקף הרישיון

ליאור אדרי:  הרישיון עדיין בתוקף

נאור שירי: ונגיד שהרישיון לא בתוקף?     

ליאור אדרי: הארכת תוקף רישיונות אנחנו שולחים לבן אדם הודעה גם במייל

נאור שירי: אז הוא צריך להראות S

נאור שירי: M

נאור שירי: S?      

ליאור אדרי: בוודאי

ליאור אדרי:  גם במייל יש לו את זה ויש לו את זה גם בנייר שהטופס שלו הוארך

צביקה פוגל: אלה שני דברים שונים

נאור שירי: כן, כן

בר לוי כהן: לגבי הארכת התוקף של הרישיונות, השר לביטחון לאומי חתם אתמול עת תקנות שמאריכות את התוקף בחצי שנה, בדיוק במנגנון דומה למנגנון הזה

בר לוי כהן:  התקנות האלה הן בעצם צעד משלים, כדי בעצם לאפשר את ההארכה

בר לוי כהן:  ההארכה הרי היא לא אוטומטית, אלא אם עומדים כמובן בכל התנאים: בתבחין, בתנאי סף

בר לוי כהן:  וכדי גם להתגבר על התנאי בעצם של ההכשרה התקנות האלה הן צעד משלים לתקנות תוקפה

בר לוי כהן:  וזה אמור להתפרסם היום ברשומות

צביקה פוגל: החשש של כל מי שיושב פה, כולל שלי, זה כמה הארכות אנחנו נעשה

צביקה פוגל:  זאת אומרת כמה זמן ניתן לאנשים שמחזיקים נשק להמשיך לא לבצע ריענון? הבנתי, חצי שנה

צביקה פוגל:  האם יש סיכוי שזה יהיה אחרי זה עוד חצי שנה?     

ליאור אדרי: כנראה שלא

יואב סגלוביץ': התשובה היא כן חד משמעית

יואב סגלוביץ':  ואני אתן גם הסבר, סליחה שנייה

צביקה פוגל: לא, אבל בוא, סגלוביץ', תן להם לענות

צביקה פוגל:  שאלתי אותם, לא אותך

יואב סגלוביץ': לא, אני אגיד לך מדוע

יואב סגלוביץ':  ניתנת תשובה שלא תהיה הארכה

יואב סגלוביץ':  ואני מראש שתהיה

יואב סגלוביץ':  א', היא הייתה בעבר

יואב סגלוביץ':  ו-ב', אתה רואה דוח של רשות ההסדרה שגם בהתקנת התקנות שהותקנו ב-17 בנובמבר לא קדמה שום חשיבה אמיתית ושום עבודת מטה

יואב סגלוביץ':  ואני מקריא לכם קטע אחד קטן ממה שהם כתבו

יואב סגלוביץ':  זה לא אני, זה רשות ממשלתית שבאה ואומרת דבר כזה, ואני מקריא את זה מסעיף 19

יואב סגלוביץ':  יש מה שנקרא הגדרת יעדים וקריטריונים

יואב סגלוביץ':  זה דוח שנעשה בהקשר של התקנות שתוקנו

יואב סגלוביץ':  הגדרת יעדים וקריטריונים קיבלו אפס נקודות

יואב סגלוביץ':  כשאתה הולך לפרשנות על מה הם מדברים פה, על הגדרת יעדים וקריטריונים טרם התקנות: "הניתוח לא הגדיר יעד מדיד לבחינת האפקטיביות וההצלחה של הרגולציה

יואב סגלוביץ':  האם בעצם ההימנעות מעומס הוא יעד? מה יקרה כשעומס העבודה של הרישיונות שיוארכו יגיע בחזרה לשולחנו של האגף בעוד שישה חודשים? מה צפוי בטווח הארוך?"

יואב סגלוביץ':  אירוע שלם

יואב סגלוביץ':       עכשיו אני רוצה להגיד כמה דברים, ברשותך, ואני אשמח להתייחסות שלהם אחר כך מקצועית

יואב סגלוביץ':       אני מקרין את זה על כמה דברים

יואב סגלוביץ':  קודם כל, עבודת המטה שנעשתה לשינוי התקנות והתבחינים על הפנים

יואב סגלוביץ':  לא אני אומר, רשות ההסדרה אומרת

יואב סגלוביץ':  הם קיבלו ציון בינוני על דבר שהוא גולת הכותרת של המשרד

יואב סגלוביץ':  כמי שהיה במשרד, בושה לכם

יואב סגלוביץ':  הדבר השני, גם תהליך הלקוי, ראינו גם שהתהליך עצמו, בבחינת איך חולקו הרישיונות, מתוך ה-80,000, 14,000 נמצאים בבחינה של משרד המשפטים האם יש בכלל נפקות לרישיון שניתן שמהלך אותה חצי שנה

יואב סגלוביץ':  נמצאת בבדיקה

יואב סגלוביץ':  ואני אמרתי בקול רם, לא רק בדיקה, צריך חקירה פלילית על מה שקרה שם

אפרת רייטן: טירוף

יואב סגלוביץ': אבל ניתנו רישיונות שלא כדין, לפחות בהגדרה לא שלי, של גיל לימון, כפי שהיה בוועדה גם אצלך אבל גם בוועדת ביקורת המדינה

גלעד קריב: וזה ממשיך

יואב סגלוביץ': אנחנו הולכים בתהליך וצריך פה לשים את הדברים

יואב סגלוביץ':  אנחנו בסוף מחלקים פה נשק להמונים

יואב סגלוביץ':  זה לא ישראל מתחמשת, זה ישראל מתחרפנת

יואב סגלוביץ':  בסוף האנשים כאן חסרי מיומנות מינימלית

יואב סגלוביץ':  אני אומר לכם, אתם לא יודעים מה קורה במטווחים

יואב סגלוביץ':  אתם כן יודעים אולי

יואב סגלוביץ':  אנשים כולם עוברים, אין אחד שלא עובר

צביקה פוגל: לא, יש כאלה שלא עוברים, תאמין לי

צביקה פוגל:  אבל מעטים מידי

יואב סגלוביץ': בסדר, כולם עוברים

צביקה פוגל: אני איתך, סגלוביץ'

יואב סגלוביץ': ההדרכות העיוניות, עכשיו מה אתם רוצים לעשות? גם לחלק יותר נשק, גם לאנשים שיש סימן שאלה על 14,000 מתוכם, האם זה בכלל כדין או לא כדין

יואב סגלוביץ':  ולפטור את אלה שהיו קודם ממיומנות בנשק

יואב סגלוביץ':  עכשיו, נשק זה אירוע שאי אפשר להעביר אותו ככה

יואב סגלוביץ':  זה לא שאלה של מדיניות, אם אני חושב שצריך יותר נשק או פחות נשק, זו שאלה של התהליך

יואב סגלוביץ':  יש לנו פה תהליך קלוקל, שאתם באים ומבקשים עכשיו שניתן גם סטמפה על העניין הזה

יואב סגלוביץ':       עכשיו אני אומר לכם שיש פתרון

יואב סגלוביץ':  אתם אומרים לי שאין פתרון, אז אני אומר לכם לא אני זה שקובע כאן

יואב סגלוביץ':  אומר לכם לכו תעשו שיעורי בית, יש 12,000 לפי מה שאתם אומרים, יש כאלה שבמילואים וכו' יש להם אפשרות דרך ועדת החוקה לסדר את העניין של הארכת מועדים

יואב סגלוביץ':  כל מי שלא צריך הארכת מועדים אתם כן יכולים כמשרד לתת הנחיה

יואב סגלוביץ':  יש לכם קשר למטווחים

יואב סגלוביץ':  ולהגיד זאת הרשימה, רק אלו עושים בחודשיים הקרובים ואחר כך כל היתר

יואב סגלוביץ':  אבל מה שאתם עושים, אתם רוצים לעשות משהו אחר: כמה שיותר לא מיומנים להכניס אותם לתוך השוק

יואב סגלוביץ':  ואתם תבואו עוד חצי שנה

יואב סגלוביץ':  אתם תבואו כי אין אלטרנטיבה

יואב סגלוביץ':  כי הנתונים הסטטיסטיים אומרים שיצטרכו לעשות את זה

צביקה פוגל: חה"כ סגלוביץ', הדברים הובהרו

ליאור אדרי: אדוני, אני יכולה?     

יואב סגלוביץ': זה פשוט בושה וחרפה

צביקה פוגל: אני אתן לך

צביקה פוגל:  בואי רגע נשמע גם את השאר ואז נוכל לענות לכולם

יואב סגלוביץ': ועד עכשיו כל האמירות המקצועיות שלכם, אני אומר לכם, כל האמירות המקצועיות שלכם התרסקו אל קרקע המציאות

יואב סגלוביץ':  14,000 האלה עדיין לא קיבלנו תשובה מה איתם

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  חה"כ גלעד קריב, בבקשה

גלעד קריב: תראו, אנחנו במצב, באמת מצב הזוי

גלעד קריב:  לאור הגילויים שהתגלו גם בוועדה הזאת וגם בוועדה לביקורת המדינה, ולאור הגילויים שהתפרסמו בתקשורת, היה צריך לעצור את תהליך הנפקת רישיונות הנשק

גלעד קריב:  לא לבדוק 14,000 מקרים, אלא להורות על עצירה מוחלטת

גלעד קריב:  בוודאי אחרי ההתפטרות הרועמת של ראש האגף, שהעידה על אי הסדרים הקשים בכל התהליך הזה

גלעד קריב:  במציאות אחרת שהתחום הזה לא היה תחת אחריות המשרד לביטחון לאומי משטרת ישראל כבר הייתה פותחת בחקירה פלילית בהוראת היועצת המשפטית לממשלה על כל מה שקרה בתחום רישוי הנשק

גלעד קריב:       מה מסתבר? מסתבר שהחגיגה ממשיכה

גלעד קריב:  החגיגה ממשיכה

גלעד קריב:  ודרך אגב, כל יום מתפרסמים עוד פרטים על אי הסדרים האלה, בתקשורת

גלעד קריב:  ערמת התלונות רק הולכת וגדלה

גלעד קריב:  והדברים נחקרים בעצלתיים, אם בכלל

גלעד קריב:  לא גיל לימון המשנה ליועצת המשפטית היה צריך לבדוק את זה

גלעד קריב:  המשטרה הייתה צריכה לפתוח בחקירה פלילית, אבל איך אפשר שהמשטרה תפתח בחקירה פלילית על אי הסדרים במשרד לביטחון לאומי?      הדבר הוא לא בגדר הצהרה כללי

גלעד קריב:  מכיוון שתהליך הנפקת הרישיון בהיקפים מאסיביים ממשיך, בעוד חצי שנה לא נהיה עם 80,000 רישיונות מותנים, נהיה כבר עם 200,000 רישיונות מותנים

גלעד קריב:  המצב במטווחים יהיה הרבה יותר חמור

גלעד קריב:  עכשיו, חלק מאי הסדרים בעבודת המטה שלכם היא בדיוק היא ההלימה בין היכולת של המטווחים לבצע את התהליכים הנדרשים לבין קצב הנפקת הרישיונות

גלעד קריב:  לא עשיתם כאן תהליך מסודר של עבודת מטה, שלמשל בחן את השאלה האם המשרד לביטחון לאומי צריך להקים מטווחים

גלעד קריב:  לא פרטיים, אלא מטווחים שאתם או משטרת ישראל מנהלים כדי להתמודד עם זה

גלעד קריב:  פרצה המלחמה והשר לביטחון לאומי איתמר בן גביר ראה שיש לו חלון הזדמנויות בגלל הפחד המוצדק, המובן, של כל כך הרבה ישראלים

גלעד קריב:  אז הוא אמר הנה, חלון ההזדמנויות שלי לחולל את המהפכה שבכל סיטואציה אחרת הייתה קורית בצורה הרבה יותר מתוכננת, הרבה יותר מחושבת, הרבה יותר מסודרת

גלעד קריב:  אבל אצה הדרך לשר לביטחון לאומי, ולצערי הפקידות המקצועית במשרד שיתפה פעולה באופן מלא

גלעד קריב:  המשטרה לא התריעה בצורה מספיק ברורה שיש פה פשוט תהליך של מחטף

גלעד קריב:  לכן בעוד חצי שנה יחזרו לכאן ויאמרו לך אדוני יושב-הראש עכשיו כבר 150,000 איש ממתינים

גלעד קריב:       ואני רוצה לומר לכם בצורה הברורה ביותר

גלעד קריב:  אתם יודעים, תקנות רזות

גלעד קריב:  על פניו אתה אומר רגע, זה הגיוני

גלעד קריב:  אנחנו דוחים כל כך הרבה דברים בגלל המלחמה: תשלומי מיסים ותשלומי משכנתאות והגשת תצהירים לבית משפט, אז למה לא? אני אומר לכם למה לא

גלעד קריב:  כי אתם מפקירים את ביטחוננו

גלעד קריב:  כשאתם נותנים למאבטח בקניון, שעוד פעם, כפי שאמרתי, הוא לא חייל מילואים והוא לא מפונה והוא ממשיך את עבודתו

גלעד קריב:  כשאתם נותנים לאיש הזה לא לעשות ריענון שהוא צריך בשנה השנייה במשך עוד חצי שנה, אתם מפקירים את ביטחוננו

גלעד קריב:  גם אם יהיה שימוש שגוי בנשק, אבל גם אם יהיה שם אירוע טרור, אז אתם, המאבטח הזה, שלא עבר ריענון ואתם מדברים על הגנה על שלום הציבור? תלכו לעשות שיעורי בית, איך אתם מפקירים ככה את שלום הציבור ונותנים לאנשים שלא עושים ריענון והכשרה לשמור על הילדים שלנו בקניונים?     

צביקה פוגל: גלעד קריב, יש עוד אנשים שרוצים לדבר

צביקה פוגל:  בוא, תשאיר להם עוד טיפה זמן

גלעד קריב: תודה אדוני

צביקה פוגל: חה"כ מטי הרכבי צרפתי, בבקשה

מטי צרפתי הרכבי: תודה רבה

מטי צרפתי הרכבי:  בעצם מדובר כאן על השנה השנייה

מטי צרפתי הרכבי:  אנשים שקיבלו נשק, נכון? ובעצם אני יכולה לומר, לי בעבר היה רישיון לאקדח

מטי צרפתי הרכבי:  מאחר ופרצו לי הביתה ומשטרת ישראל לא נתנה לי מענה פעמיים, מתוך כספת, למרות שנמצא הנשק, לא מיצו את הדין

מטי צרפתי הרכבי:  עכשיו אין לי רישיון

מטי צרפתי הרכבי:  אבל אני זוכרת את השנה הראשונה

מטי צרפתי הרכבי:  יריתי במטווח בהצלחה רבה ובאמת אחרי זה צריך את הריענון הזה

מטי צרפתי הרכבי:  אני מניחה שכל ה-12,000 האלה, אם תבדקי כמה מתוכם היו בשימוש מבצעי להגנה עצמית שטענתם או באבטחה, הסיכוי הוא קלוש

מטי צרפתי הרכבי:  זאת אומרת זה אנשים שקיבלו נשק רק שנה לפני והם צריכים את הריענון הזה

מטי צרפתי הרכבי:  יותר מאשר אחד שיש לו 10 שנים רישיון וכבר עבר 10 מטווחים

מטי צרפתי הרכבי:  הרי אני מקווה שרוב האנשים לא משתמשים

מטי צרפתי הרכבי:  אתה לא יכול לצאת, מה שאתה נדרש על פי החוק

צביקה פוגל: אני לא משתמש

מטי צרפתי הרכבי: אז אותם 12,000 אנשים אין להם את ההכשרה המבצעית המספקת

מטי צרפתי הרכבי:  המטווח חשוב במתן הרישיון הבסיסי, אבל לכן זה ככה

מטי צרפתי הרכבי:  לכן זה בתקנות

מטי צרפתי הרכבי:  והדחייה של חצי שנה זו תגרום לכך שיהיו 12,000 אנשים פחות מיומנים

מטי צרפתי הרכבי:  ומדובר פה בכלי ירייה

מטי צרפתי הרכבי:  עכשיו, אנחנו יודעים שבקנה יש עוד 250,000 בקשות

מטי צרפתי הרכבי:  זאת אומרת, אנחנו הרי הקלנו בתקנות, בראיונות, בכל הדברים

מטי צרפתי הרכבי:  עשינו כבר את ההקלות האלה

מטי צרפתי הרכבי:  אז עכשיו אלה שכבר יש להם אקדח ביד, הם יקבלו דחייה לעוד חצי שנה? הרי הפקק הזה במטווחים יהיה קיים גם עוד מעט, מדובר בכלי ירייה

מטי צרפתי הרכבי:  מדובר בסכנת נפשות

מטי צרפתי הרכבי:  מדובר במאבטחים בגני הילדים, בבתי הספר

מטי צרפתי הרכבי:  הריענון הזה של השנה השנייה הוא יותר חשוב מאותם 80,000 שעומדים בתור

מטי צרפתי הרכבי:  הם כבר מחזיקים נשק ביד

מטי צרפתי הרכבי:       הזעקה היא זעקה אמיתית

מטי צרפתי הרכבי:  לא יכול להיות שבכזאת קלות אנחנו יוצרים הקלות ברגולציה שהיא קריטית

מטי צרפתי הרכבי:  כלי ירייה, הולכים להיות פה 500,000 כלי נשק פרטיים בידי אוכלוסייה

מטי צרפתי הרכבי:  זה מטורף

מטי צרפתי הרכבי:  אומרים לנו מילואימניקים, יש 200,000 מילואימניקים עכשיו

מטי צרפתי הרכבי:  זה אחוז קטן מהאוכלוסייה, זה בטל בשישים

גלעד קריב: לא בדקו

מטי צרפתי הרכבי: לא בדקו

מטי צרפתי הרכבי:  אז אין פה מספרים, לא נעשה פה איזה מחקר

מטי צרפתי הרכבי:  בקלות דעת מאריכים את התקנות

צביקה פוגל: תודה רבה לחה"כ מטי הרכבי צרפתי

צביקה פוגל:  חה"כ אפרת רייטן מרום, בבקשה

אפרת רייטן: תודה רבה אדוני היו"ר

אפרת רייטן:  האמת היא שצריך פשוט להקשיב לנרמול של מה שקורה כאן ולהגיד נראה לי אתם מנותקים

אפרת רייטן:  באמת, אני מסתכלת עליכם ואני אומרת אתם מנותקים או שאתם מפחדים מהשר? מה קרה פה? איך יכול להיות שאתם משתפים עם הדבר הזה פעולה? אני אומרת לכם את האמת

אפרת רייטן:  אני באה, אתם יודעים, לא הייתי בכל הדיונים

אפרת רייטן:  דווקא נוח לי להיכנס ולהקשיב לכם ולקרוא את הדברים האלה ולהגיד נהיה נתק, נהיה פער בין מה שאתם אמורים לעשות למה שקורה בפועל

אפרת רייטן:  עכשיו, אולי זה לא נוח לך, לכם, לשמוע את זה

אפרת רייטן:  אבל בסוף האחריות של האנשים, גם אלה שמחזיקים את הנשק וגם אלה שייהרגו או יירצחו בגלל הדברים האלה שנעשים פה עכשיו, שזה כאילו נורא ענייני וסך הכול תקנות והכל נראה כזה נורא יבש – בסוף זה עליכם

אפרת רייטן:  אני אומרת לכם את זה בצורה חד משמעית

אפרת רייטן:  מי שמשתף פעולה עם הטרלול הזה, עם חוסר היגיון המטורף הזה

אפרת רייטן:  וכשאתם מסתמכים על לחץ בזמנים, לא על מהות, על בעיות טכניות ואלה השיקולים, ולכן שאלתי מה השיקולים שלכם

אפרת רייטן:  מה השיקולים שלכם? האם זה לחץ על המטווח או שזה לחץ טכני, או שיש בזה איזה שהוא היגיון ורציונל אמיתי? ושמעתי שזה לחץ על המטווח, לחץ של זמן, טכני

אליעזר רונן: בואי תראי את הפניות שאנחנו מקבלים

אפרת רייטן: זה טכני, זה טכני

צביקה פוגל: לייזר, בואו

צביקה פוגל:  לייזר, אל תענו עכשיו, בבקשה

צביקה פוגל:  לימור, אל תענו עכשיו

אפרת רייטן: אני מבקשת לומר את דבריי עד הסוף

צביקה פוגל: תנו לחברי הכנסת לומר את דבריהם בבקשה

אפרת רייטן: אלה שיקולים טכניים של חוסר בכוח אדם, של חוסר במקומות

אפרת רייטן:  זה לא שיקולים מהותיים ואמיתיים, שהרציונל שלהם הוא חיי אדם

אפרת רייטן:  או באמת לשמור על חיי אדם

אפרת רייטן:  אני חושבת מ-א' עד ת' שלהפוך את העניין של החזקת נשק כמשהו שהוא נורמלי לחלוטין במדינה שומרת חוק, שיש לה משטרה, שיש לה צבא, זה טעות מיסודה

אפרת רייטן:  הגענו למצב הזה שבו בעצם מדינת ישראל פשטה רגל מיכולותיה המוסדיות להגן על אזרחיה והיא מחמשת את אזרחיה, כי היא לבד כבר לא יכולה

אפרת רייטן:  הגענו למצב המטורלל

מטי צרפתי הרכבי: הפקירה

אפרת רייטן: הגענו למצב המטורלל

אפרת רייטן:  וכעת אתם לוקחים את הצעד הזה צעד אחד נוסף ואתם אומרים אפשר, אין לנו ברירה, אין לנו כוח אדם, אין לנו זה, אין לנו זמן

אפרת רייטן:  חצי שנה נוספת

אפרת רייטן:  אני רק חושבת לעצמי האם גם רישיון רכב היו יושבים פה ולא היו מסכימים בשום פנים ואופן לעשות את הקלות הזאת שבה אתם כאילו חצי שנה נוספת

אפרת רייטן:  היו נותנים לי? רישיון רכב שהוארך הוארך לאוכלוסיות ספציפיות

אפרת רייטן:  אתם עושים את זה באופן גורף

אפרת רייטן:  מה קרה לכם? זה נשק, שכחתם

אפרת רייטן:  אתם יודעים, יכול להיות שאתם מתעסקים עם משהו יותר מידי וזה הופך להיות כאילו משהו שאין לו כבר את המשקל האמיתי שלו

אפרת רייטן:  אני שאין לי נשק, לבעלי יש, הבן שלי בצבא, כולם עם נשקים, אני אבל אין לי נשק

אפרת רייטן:  יכול להיות שהראייה שלי היא הראייה המפוקחת יותר מכל מי שיושב פה

אפרת רייטן:  מפני שאני מפחדת מנשק

צביקה פוגל: חה"כ אפרת רייטן

אפרת רייטן: מילה אחרונה

אפרת רייטן:  אני חושבת שאתם צריכים, באמת בכנות, בכנות אמיתית, שניכם דווקא, אתם, כל מי שיושב פה, שבסוף זה אצלכם

אפרת רייטן:  זה לפתחכם

אפרת רייטן:  יש לכם say, אסור להיכנע

אפרת רייטן:  אסור להיות פה רגע מקום שבו אתם זורמים עם הטרללת הזאת

אפרת רייטן:  זה לא באמת נחוץ וחשוב ונכון

אפרת רייטן:  המהות, תשאלו באמת את המהות האמיתית, של שמירה של חיי האזרחים, האם אתם פועלים עכשיו לטובתה או נגדה?      

צביקה פוגל: תודה חה"כ אפרת רייטן מרום

צביקה פוגל:  חה"כ נאור שירי, בבקשה

נאור שירי: שתי שאלות

נאור שירי:       אני רוצה שנייה להבין, כי שאלתי אתכם את זה וכמה חברים חוזרים ואומרים את זה

נאור שירי:  מאבטח בקניון, או שומר בגן ילדים

נאור שירי:  הוא עובד

נאור שירי:  יכול להיות שהוא גר בקריית שמונה, יכול להיות, לא יודע, הוא גר בשדרות, והוא מפונה

נאור שירי:  האם הוא נכלל ב-12,000 האלה?      

ליאור אדרי: כן

ליאור אדרי:  יש 6,000 מאבטחים, 6,000 פרטי

נאור שירי: אז אוקיי

נאור שירי:  אז אני חושב שנייה שזה לא הגיוני

מטי צרפתי הרכבי: אבל זו רק השנה השנייה

נאור שירי: 	בסדר, אני רק רציתי להבהיר את זה

נאור שירי:  כי אני יכול לקבל מישהו שהוא שלושה חודשים לא בבית, הוא לא יעשה מטווח

נאור שירי:  בסדר? אין מה לעשות

נאור שירי:  אני חושב שגם הסדירו את זה בחוקה, אבל אני שם את זה

נאור שירי:  אם יש מתוך ה-12,000, מה?     

אליעזר רונן: לא, ה-6000 שאמרת הם גם מילואימניקים

נאור שירי: לא, עזוב, מילואימניק הוא לא עובד עכשיו בגן ילדים

ליאור אדרי: אנחנו לא יודעים אם המאבטחים האלה, אם הם במילואים או מפונים או שהם עובדים כרגע

נאור שירי: רגע, אבל שנייה, שנייה

ליאור אדרי: רגע, אני רוצה להסביר משהו

צביקה פוגל: לימור, עזבו, בסדר

צביקה פוגל:  חברים, מותר לנו כחברי כנסת לשאול שאלות

צביקה פוגל:  התפקיד שלכם זה לרשום את זה ולענות לנו בסוף

צביקה פוגל:  אז בואו נמלא כל אחד את תפקידו

צביקה פוגל:  בבקשה חה"כ נאור שירי

נאור שירי: תודה

נאור שירי:  אז אני חושב שזה לא בעיה לעשות הצלבה בנתונים, אני חושב שזה לא בעיה לקבל את הנתונים

נאור שירי:  ואתם יודעים בטח לפלח נשק ארגוני, אדם שעובד בחברת אבטחה ואם הוא בשירות מילואים הכי פשוט בעולם

נאור שירי:  זה לא מסובך

נאור שירי:  אני חושב שזה כן צריך להגיע לפה

נאור שירי:  אני לא חושב שאנחנו יכולים להעביר את זה ככה, מהסיבה הפשוטה שהנתונים הם מאוד מאוד גדולים

נאור שירי:  ומי שעובד בסוף והנשק הוא כלי עבודה, בניגוד לכאלו נגיד שזה נשק אישי, אז יש פה הבדל קרדינלי וגם אין סיבה מהותית

נאור שירי:  אם הוא יכול ללכת לעבודה אז הוא יכול ללכת למטווח

נאור שירי:  בעיניי זו חובה גם של חברת האבטחה

נאור שירי:  ואני חושב שכן צריך לבקש את זה

נאור שירי:  אנחנו עוסקים פה כל הזמן בהארכות

צביקה פוגל: אני רק בודק עד כמה זה יתכן מה שאתה מבקש

נאור שירי: אני בטוח, באמת, ביום עבודה אנחנו מצליחים לעשות את ההצלבה

נאור שירי:  זה לא משהו גדול ואני חושב שזו פשרה שהיא יכולה להיות הגיונית

נאור שירי:  אנחנו כל פעם עסוקים בהארכה

נאור שירי:  אתה שם לב? גם בשיטור העירוני אנחנו מאריכים את זה מ-2011

נאור שירי:  גם ביישום אזיק אלקטרוני גם אנחנו מאריכים את זה

נאור שירי:  זה לא, זה נראה לי לא הגיוני

נאור שירי:  וזה הופך להיות קצת קל

נאור שירי:  אני לא חושב שהם לא עובדים

נאור שירי:  אנחנו יודעים שהאגף הזה הוא בין היעילים לצערי במדינה

צביקה פוגל: חה"כ נאור שירי, בחלק מהדברים שדיברת עליהם אני שותף יחד

יואב סגלוביץ': אני רוצה להוסיף איזה נתון אחד

צביקה פוגל: אני אתן לכם

צביקה פוגל:  תן לסיים

יואב סגלוביץ': רק נתון אחד תוך כדי נאור, זה לא הארכה ראשונה, זו הארכה שנייה

צביקה פוגל: לא, הארכה ראשונה לסעיף הזה

צביקה פוגל:  הייתה גם הארכה לתוקף רישיונות

יואב סגלוביץ': לא, לא

יואב סגלוביץ':  היו הארכות לשניהם

יואב סגלוביץ':  בטוח?      

אליעזר רונן: בטוח, יואב

בר לוי כהן: הייתה הארכה לקבוצה אחרת

יואב סגלוביץ': לאיזה קבוצה?     

נאור שירי: לפג תוקף

ליאור אדרי: נכון

יואב סגלוביץ': עוד פעם, אני אומר עוד פעם

יואב סגלוביץ':  הייתה, בואו, אני יודע מה אני אומר

ליאור אדרי: זו לא אותה אוכלוסייה, הם לא נכנסים

יואב סגלוביץ': למרות שהייתה כבר הארכה

יואב סגלוביץ':  לכן אני חוזר ואני מוסיף את העניין הזה תוך כדי מה שנאור

יואב סגלוביץ':  זה מחייב עבודה אחרת ועבודה נקודתית

גלעד קריב: זה לא תקין

גלעד קריב:  מה זה להשתמש בשוק הפרטי שלא יודע להתמודד עם יותר מכמה אלפי בקשות? עשיתם רפורמה - - -     

צביקה פוגל: גלעד, בוא ניתן להם צ'אנס לשאול

צביקה פוגל:  אני חושב שההערה שלך היא הערה ראויה

צביקה פוגל:  ונאור, אני רוצה שיסיים

צביקה פוגל:  בבקשה חה"כ נאור

נאור שירי: אני רק רוצה לסיים ולומר שאנחנו בטווח הארוך אנחנו בבעיה רצינית

נאור שירי:  אם אתה זוכר, לפני כמה חודשים אני שאלתי, או שזה היה חודשיים, שאלתי אם משטרת ישראל נערכה עם תוכנית עבודה לגבי תפיסת הביטחון במרחב הציבורי לעוד חצי מיליון נושאי נשק

נאור שירי:  וקצת צחקו, נכון? בקהל

נאור שירי:  זה בדיוק אותו דבר

נאור שירי:  יש אי התאמה בין מה שהמדיניות הממשלה, אני שם בצד, נסכים, לא נסכים

נאור שירי:  אני לא מסכים, אתה תסכים

נאור שירי:  לבין מה שקורה בשטח

נאור שירי:  אם אנחנו מגלגלים שנתיים מהיום ויש 67 מטווחים אין שום סיכוי שטווח הזמנים של ההכשרות, אין, זה לא עובד

נאור שירי:  אני מוציא בכלל את הירי הספורטיבי, את אלה שרוצים להתאמן יותר מפעם בשנה

נאור שירי:  אם אני אצטרך בסוף השנה לעשות ריענון ואין מקום במטווחים, מה אני אלך, לטווח איפה? אז אין פה גם את התוכנית הזאת

נאור שירי:       עכשיו, אני בטוח שהם מנסים, אבל אנחנו לא מדברים על זה

נאור שירי:  וגם בנוגע, שוב, למשטרת ישראל

נאור שירי:  אני אומר, חצי מיליון נושאי נשק במדינת ישראל עם מיומנות בינונית ומטה בממוצע, זה לא יכול להיות שאנחנו נישאר, נתנהג כאילו אנחנו ב-6 באוקטובר, זה לא עובד ככה

נאור שירי:  בטוח יש לזה משתנים

נאור שירי:  בטוח ההכשרות צריכות להשתנות ובטוח גם נושאי הנשק צריכים להיערך לזה

נאור שירי:  אלף ואחד דברים שאנחנו לא מדברים עליהם בכלל

צביקה פוגל: תודה רבה לחה"כ נאור שירי

צביקה פוגל:  עוד מישהו? בבקשה מטי

מטי צרפתי הרכבי: משפט אחד אדוני

מטי צרפתי הרכבי:  לנו כוועדה, לכם כוועדה, אני לא חברה בוועדה, יש אחריות

מטי צרפתי הרכבי:  הקלות הבלתי נסבלת של שינוי תקנות

מטי צרפתי הרכבי:  אנחנו בפרלמנט, אנחנו הרשות המפקחת

מטי צרפתי הרכבי:  ואני בטוחה שכאשר יצטרכו להצביע הפלא ופלא, הדלת תיפתח, יגיעו כל חברי הוועדה להרים יד כשהם לא היו בדיון הכול כך חשוב הזה

מטי צרפתי הרכבי:  איפה חברי הוועדה שאמורים להצביע? אז אנחנו זועקים זעקה באמת על הגנת האזרחים

מטי צרפתי הרכבי:  אבל לוועדה שאתה עומד בראשה יש אחריות ולא יעלה על הדעת שבכזה נושא מאוד חשוב נמצאים כאן חברים שכמובן מי שיכול יצביע, אבל האנשים האחרים שיתנו לזה גושפנקה

מטי צרפתי הרכבי:  הרי עוד רבע שעה מעכשיו, חצי שעה מעכשיו זה יעבור

מטי צרפתי הרכבי:  יש כאן קוסמות כזאת בפרלמנט

צביקה פוגל: יש לך יכולת לצפות את העתיד

מטי צרפתי הרכבי: כן

מטי צרפתי הרכבי:  יש קוסמות כזאת בפרלמנט

מטי צרפתי הרכבי:  ככה עוברות פה התקנות, ככה מזלזלים פה בחיי אדם

מטי צרפתי הרכבי:  ככה מקלים בחשיבות ובכבוד הכנסת הזאת

מטי צרפתי הרכבי:  ואני טוענת באמת בכבוד הכנסת הזאת

מטי צרפתי הרכבי:  לא יעלה על הדעת ששוב ושוב תקנות כאלה או לא משנה מה, יעבור בלי שיש כאן דיון מקיף

מטי צרפתי הרכבי:  וחכו עוד כמה דקות, הדלת תיפתח והאצבעות האוטומטיות יורמו

צביקה פוגל: תודה מטי, תודה רבה

צביקה פוגל:  סגלוביץ', בוא ניתן להם לענות

יואב סגלוביץ': אני רק רוצה להוסיף, אני מבקש התייחסות שלהם גם לדוח של רשות ההסדרה

יואב סגלוביץ':  זאת רשות ממשלתית שאומרת בצורה הכי ברורה את כל התקלות בהליך עבודת המטה

יואב סגלוביץ':  אבל לגבי הנושא הספציפי הזה היא נותנת באותות ובמופתים מדוע כל מה שאתם אומרים לא יקרה

יואב סגלוביץ':  ולכן אני אומר על העניין הזה, אסור להסכים לתקנות כמות שהן

צביקה פוגל: בוא נשמע אותם

יואב סגלוביץ': ואני חוזר, לא, כי אני רוצה גם לשמוע

צביקה פוגל: אני יודע על מה אתה מתעקש, זה בסדר, תן להם

צביקה פוגל:  אני סומך עליהם שיהיו להם תשובות

צביקה פוגל:  הם פקידים מאוד מקצועיים ואני מאוד סומך עליהם

צביקה פוגל:  לייזר, לימור, בר, בבקשה

ליאור אדרי: טוב

ליאור אדרי:  אנחנו נתחיל בזה שאין שום הקלה בתהליך, בסדר? קודם כל אנחנו לא מוותרים גם על האנשים האלה שאנחנו מאריכים להם את המועד לביצוע הכשרת ריענון

ליאור אדרי:  אין ויתור על בדיקת המסוכנות שלהם ואין ויתור על בדיקת הבריאות שלהם

ליאור אדרי:  אנחנו לא ויתרנו פה ולא הקלנו

ליאור אדרי:  זה דבר אחד

אפרת רייטן: איך זה לא מקל?     

צביקה פוגל: בואו, תנו להם

צביקה פוגל:  נו, אפרת, תני להם לענות

ליאור אדרי: הם ממשיכים להיבדק

צביקה פוגל: גם אם התשובות לא מוצאות חן בעינינו

צביקה פוגל:  חה"כ אפרת רייטן מרום, תנו להם לענות

צביקה פוגל:  אני לא מצליח לשמוע אותה

מטי צרפתי הרכבי: זה שאומרים זה לא הופך את זה

ליאור אדרי: בקבוצה הזאת נמצאים לא רק אנשים שזה לא השנה השנייה, זה לא רישיון חדש

ליאור אדרי:  זה גם אנשים ותיקים שמחזיקים בנשק הרבה מאוד זמן

ליאור אדרי:  יכול להיות שהם מיומנים

ליאור אדרי:  לכן הטענה שזה אנשים חדשים שחייבים את הריענון היא לא בהכרח נכונה

אפרת רייטן: את לוקחת על זה אחריות?      

ליאור אדרי: רגע

אפרת רייטן: את לוקחת על זה אחריות?     

מטי צרפתי הרכבי: זה גם

אפרת רייטן: את, את אישית, לוקחת על זה אחריות?     

ליאור אדרי: רגע

אפרת רייטן: אם כן, סבבה

אפרת רייטן:  בואי נחתום על זה ונלך

אפרת רייטן:  אם את לוקחת אחריות על כל האנשים האלה באופן אישי

צביקה פוגל: אפרת

אפרת רייטן: אז סבבה, בואו נתקדם

צביקה פוגל: אפרת רייטן מרום, תודה

צביקה פוגל:  בבקשה לימור

ליאור אדרי: אדוני יושב-הראש, בקורונה הוארכו הרישיונות האלה והמועדים לא פעם אחת ולא פעמיים, במשך תקופות מאוד ארוכות בקורונה אנשים קיבלו הארכות לביצוע הכשרת ריענון, כי המדינה חששה שהם יצאו מהבית

ליאור אדרי:  היו סגרים

ליאור אדרי:  הארכנו תקופות ארוכות בקורונה

אפרת רייטן: היו סגרים, אנשים היו בתוך הבית

אפרת רייטן:  איך את משווה?     

ליאור אדרי: היו סגרים ועדיין הארכנו

צביקה פוגל: אפרת

אפרת רייטן: אני לא מצליחה להבין את הדברים האלה

צביקה פוגל: את לא מצליחה, אבל אני כן מצליח

צביקה פוגל:  אז מה זה אומר על שנינו? שאחד מצליח ואחד לא?     

אפרת רייטן: שאתה כנראה יותר מוכשר ממני

צביקה פוגל: לא, לא, אני פשוט מקשיב

נאור שירי: שאתה היית בדיון ההכנה

צביקה פוגל: אני מקשיב

צביקה פוגל:  לא, לא עשיתי דיון הכנה

אפרת רייטן: לא, בואו, אין פה היגיון

צביקה פוגל: אתה יודע שכאשר אני עושה אני אומר לך

אפרת רייטן: אי אפשר למרוח אותנו

צביקה פוגל: לימור, בבקשה

אפרת רייטן: אנחנו אנשים תבוניים, יש לנו חשיבה

צביקה פוגל: לימור, בבקשה

צביקה פוגל:  תנסו גם להתייחס בבקשה לפתיחת מטווחים חדשים

צביקה פוגל:  כי אני יודע שהייתם מעורבים בזה, גם אני הייתי מעורב בזה וחשוב לדבר על זה

צביקה פוגל:  בבקשה

ליאור אדרי: יש חשיבה לפתוח עוד מטווחים שיהיו ברשויות המקומיות

ליאור אדרי:  לא מטווחים מסחריים

ליאור אדרי:  כאלה שהרשות המקומית תנהל אותם

ליאור אדרי:  ולכן שם היא באמת תוכל לתעדף את נושא ההכשרות ולא את ההכשרות הראשוניות, אלא את הכשרות הריענון

ליאור אדרי:  וכאן אנחנו צריכים את שיתוף הפעולה של הרשויות

ליאור אדרי:  אז גם על זה חשבנו

ליאור אדרי:  וגם לזה אנחנו רוצים לתת מענה

צביקה פוגל: יש פה מישהו ממרכז השלטון המקומי? לא

צביקה פוגל:  אוקיי, סליחה, בבקשה

צביקה פוגל:  היום אין, אבל יש כוונה לפתוח עוד מטווחים

צביקה פוגל:  אני למשל עזרתי לפתוח את מטווח - - -     

יואב סגלוביץ': משרד לביטחון לאומי, או משרד לביטחון פנים לשעבר, יש מטווחים במשטרת ישראל

יואב סגלוביץ':  אפשר לעשות אלף דברים אם רוצים, אבל צריך לרצות

צביקה פוגל: בסדר, סגלוביץ', תן להם צ'אנס

יואב סגלוביץ': צריך לרצות

צביקה פוגל: תן להם צ'אנס לענות

צביקה פוגל:  אולי הם כן חושבים על זה?     

יואב סגלוביץ': אני נותן צ'אנס יותר מידי זמן למשרד הזה

יואב סגלוביץ':  המשרד הזה, אני אומר לך עוד פעם, צביקה, בכל הכבוד, אנחנו מפקירים פה את אזרחי ישראל

צביקה פוגל: חה"כ יואב סגלוביץ', אני איתך מהיום הראשון פה

יואב סגלוביץ': ישב פה ראש אגף שהתפטר על הביזוי ועל מה שקרה בתוך המשרד הזה

צביקה פוגל: יואב סגלוביץ', אני איתך פה מהיום הראשון ולא נתת צ'אנס למשרד הזה אפילו לא דקה

צביקה פוגל:  אבל בוא נתקדם

יואב סגלוביץ': אני לא אתן לו צ'אנס אם יושב בראשו, סוכן כאוס, שמה שהוא מביא - - - ואתם מיישרים קו איתו

צביקה פוגל: אבל הם לא סוכני כאוס

יואב סגלוביץ': אבל הם כן, אני אגיד לך מי כן סוכן כאוס

יואב סגלוביץ':  ראש האגף פה שישב לא אצלך, בוועדת ביקורת המדינה, ישב למעלה ושאל אותו מי חילק את רישיונות הנשק? אז 14,000 רישיונות ניתנו שלא כדין

יואב סגלוביץ':  אנשי אמון של השר, אנשים פוליטיים שלו חילקו רישיונות פה

צביקה פוגל: עוד לא הוכח

יואב סגלוביץ': היה חמ"ל פה במשרד לביטחון לאומי

יואב סגלוביץ':  ואתה אומר לי זה מקצועי?     

צביקה פוגל: יואב, תודה

צביקה פוגל:  חה"כ יואב סגלוביץ'

יואב סגלוביץ': די חברים, בואו, מדובר פה על נשק לאנשים ומספרים לנו שהכול בסדר

יואב סגלוביץ':  אני אומר לכם מקצועית, לא בסדר

צביקה פוגל: יואב, קריאה ראשונה

צביקה פוגל:  די, אל תוביל אותי לשם

צביקה פוגל:  לא רוצה להיות שם

צביקה פוגל:       אליעזר, בבקשה

אליעזר רונן: הסיפור של שנה אם זה שנה וחודש, שנה וחודשיים, נכון, קבענו מועד

אליעזר רונן:  אבל זה לא מתמטיקה

אליעזר רונן:  וכאחד שעסק שנים רבות ואחז בנשק ונלחם, אם זה יהיה שנה וחודשיים, בנסיבות בהם אנחנו נמצאים, אני לא חושב שזו הבעיה

אליעזר רונן:  ואנחנו עושים את הפתרון ואנחנו לא מתכוונים להאריך בעוד תקופה

אליעזר רונן:  כדי לאפשר לאותם אלה שלא יכלו לעשות את הרענון

אליעזר רונן:  לאפשר להם

אליעזר רונן:  ולא לגרום להם לעשות את כל התהליך מחדש

אליעזר רונן:  גם את בטח לא רוצה שהם יעשו את כל התהליך מחדש

אפרת רייטן: אם זה, אגב, ישמור לי על החיים, אז כן, לא אכפת לי שיעשו את התהליך מחדש

אפרת רייטן:  גם ראית, התהליך הוא לא כזה ארוך

אליעזר רונן: אז אני כאחד שמכיר את נושא הנשק ומכיר, דרך אגב, חלק גדול מהאנשים הם גם היו במילואים ונלחמו וירו, אמנם לא באקדח, אבל בנשק האישי שלהם

אליעזר רונן:  לכן אני חושב שהבקשה שלנו לעד חצי שנה, אני אומר, עד חצי שנה

אליעזר רונן:  זה לא אומר שאנחנו לא נודיע להם שיעשו את זה בדחיפות ולא יחכו לחצי שנה, כי ברור לנו לגמרי שמי שיגיע לחצי שנה ויעבור אותו אז לא יקבל חידוש

אפרת רייטן: זו המלצה, לא משנה

אפרת רייטן:  זה לא יעבוד

אליעזר רונן: הוא לא יקבל חידוש

אליעזר רונן:  לכן אנחנו בהודעת ה-S

אליעזר רונן: M

אליעזר רונן: S שנוציא אנחנו גם נדגיש בפני אנשים שיהיה להם ברור שאין להם מה לחכות לקצה פרק הזמן בנושא הזה

אליעזר רונן:       לגבי מטווחים, אז אנחנו, כמו שאמרת, מגידו זה אחד מהמטווחים ויש עוד מספר מטווחים במועצות האזוריות שאנחנו בדין ודברים איתם

צביקה פוגל: דיבר יואב סגלוביץ', חבר הכנסת, על מטווחים משטרתיים

צביקה פוגל:  יש גם כאלה? בבקשה

אליעזר רונן: יכול להיות שאנחנו צריכים לתמרץ את המועצות האזוריות, כאלה שיש להם מטווחים והם צריכים להכשיר אותם בעלות כזאת או אחרת, כי בכל זאת, צריך חומת מפגע וצריך עוד כל מיני

מטי צרפתי הרכבי: צריך תב"ע, שזה המורכב

מטי צרפתי הרכבי:  זה בעיקר תב"ע

אליעזר רונן: ואת כל האישורים לדבר הזה

אליעזר רונן:  אנחנו מטפלים בדבר הזה

אליעזר רונן:  אני מקווה שיהיה שיתוף פעולה טוב יותר עם המועצות האזוריות ועם הרשויות המקומיות

אפרת רייטן: יש לי עוד הצעה קטנה

אפרת רייטן:  ממש הצעה קטנה

אפרת רייטן:  הצעה, לא ביקורת

נאור שירי: להגדיל את השעות?     

אפרת רייטן: שעות

אפרת רייטן:  אני פותחת את השעות של המטווחים, אני רואה זה עובד עד הצוהריים

נאור שירי: ארבע שעות

נאור שירי:  לא, ארבע שעות

אפרת רייטן: אני רואה שזה עובד עד ארבע

קריאה: ממש לא

אפרת רייטן: את רוצה שאני אקריא לך? בואי אני אקריא לך

אפרת רייטן:  אבל אני פתחתי עכשיו לפחות חמישה, בירושלים, בכרמיאל, בכל מיני מקומות

אפרת רייטן:  למה לא במקום זה, הנה, עד 15:00

אפרת רייטן:  אתה רואה את זה

צביקה פוגל: תודה אפרת

אפרת רייטן: מטווחים בירושלים

אליעזר רונן: חלק מהמדריכים שם הם גם מגויסים

צביקה פוגל: לייזר, בואו נתקדם

אפרת רייטן: אבל אתה מבין שיש עוד פתרונות?      

נאור שירי: בא לנו עוד פתרון עכשיו, תראה בלייב

צביקה פוגל: הבנתי, בואו נתקדם

אליעזר רונן: לכן אנחנו חושבים, קודם כל, אין מצב שעכשיו אני אגיד למטווח עצור הכול, תעבוד רק על הרענונים או על החידושים ואל תתעסק במשרד

אליעזר רונן:  זה לא יקרה

מטי צרפתי הרכבי: למה?     

יואב סגלוביץ': למה? לייזר, אתה יכול להסביר לי למה? אני לא צריך

יואב סגלוביץ':  חבר'ה, אם אני הייתי במשרד, הייתי מנסה

יואב סגלוביץ':  אני שואל מה אתם עשיתם

יואב סגלוביץ':  חברים, יש 12,000 שאם יעשו הצלבה, חלקם, יש 12,000 שאתם עד עכשיו לא בדקתם

צביקה פוגל: יואב, אני איתך, בוא

צביקה פוגל:  השאלות ברורות

צביקה פוגל:  אתה חוזר על אותן שאלות

יואב סגלוביץ': אני נותן את התשובה גם

יואב סגלוביץ':  אני נותן תשובה

יואב סגלוביץ':  לייזר אומר שאי אפשר

יואב סגלוביץ':  אני רק אומר ללייזר וגם אני הייתי יום יומיים, אפשר אם רוצים

אפרת רייטן: נכון, נכון

בר לוי כהן: אני רק רוצה להתייחס

צביקה פוגל: אני אתן לך

צביקה פוגל:  רק תני ללייזר לסיים

צביקה פוגל:  בבקשה

אליעזר רונן: לכן אנחנו חושבים שפרק הזמן הזה יאפשר לנו לסיים את הפער שהצטבר כתוצאה מהמלחמה וחובה עלינו לדאוג שהאנשים האלה יעשו את מה שהם צריכים לעשות ולא תהיה הארכה נוספת, אלא אם חס וחלילה

אפרת רייטן: תהיה מלחמה

אליעזר רונן: מלחמה אנחנו כבר בתוך המלחמה

צביקה פוגל: לייזר, תודה

צביקה פוגל:  בר בבקשה

נאור שירי: רגע, אני לא קיבלתי תשובות, לייזר

צביקה פוגל: אני אתן לך לשאול תכף

נאור שירי: לא, על המאבטחים עם הנשק הארגוני

אליעזר רונן: אז אני אומר, חלק מהם מגויסים

נאור שירי: אבל הם באים לעבודה, לייזר

נאור שירי:  אני לא מדבר על מי שמגויס

אליעזר רונן: לא כולם

נאור שירי: אבל אתם לא מראים שום נתונים

נאור שירי:  אתה אומר 'לא כולם', אתה מצביע לי על דברים

נאור שירי:  שנייה, שנייה לימור

נאור שירי:  להביא נתונים זה הכי בסיסי

נאור שירי:  יש 1,000 מגויסים? תן ל-1,000

נאור שירי:  מי שקם בבוקר והולך לעבודה, וחלק מהעבודה שלו זה נשק

נאור שירי:  אז למה?     

צביקה פוגל: אתה צודק

צביקה פוגל:  נתקדם

צביקה פוגל:  מה שאתה צודק, אתה צודק

ליאור אדרי: מאבטח מקבל רישיון לשלוש שנים

ליאור אדרי:  בסדר? במהלך השלוש שנים האלה הוא נדרש, דרך אגב, לחצי שנה, שהתקנות מאפשרות לו אפילו שלושה חודשים פער, בגלל ה מחשבה שהוא יכול להיות סטודנט או בלימודים ולא יוכל לעשות את הכשרת הריענון במועדה

ליאור אדרי:  לכן גם זה נשקל פה

ליאור אדרי:  לא בהכרח כולם כרגע עובדים, כמו שלייזר אמר, חלקם מגויסים

ליאור אדרי:  עכשיו, אם אתה תטיל עליהם חובה להמציא לי אישור שהוא במילואים, אין לי ממשק עם צה"ל עדיין

ליאור אדרי:  אנחנו פה מבהירים את זה, אין ממשק עם צה"ל מקוון

ליאור אדרי:  אם אתה תטיל עליו חובה להביא אישור שהוא במילואים, כשהוא תוך כדי לחימה, זה לא נראה לי הגיוני

נאור שירי: אבל לא צריך להטיל עליו חובה, צריך ללכת לצבא, תביא לי מי במילואים

ליאור אדרי: אז בבקשה, אנחנו רוצים ממשק מקוון עם הצבא

ליאור אדרי:  אין אותו עדיין, זה אומר שאתה תקבל כרגע מידע בטבלאות

נאור שירי: תביא לי אקסל

ליאור אדרי: זה לא, זה משהו שהוא יטיל עומס גם עליהם וגם עלינו

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  נאור, הבנתי את הפער בין השאלה שלך לתשובה

צביקה פוגל:  בסדר, אנחנו אינטליגנטים, באמת

נאור שירי: רגע, אוקיי, אז לא ממשק עם הצבא

נאור שירי:  ממשק עם אותה רשות שבה הוא עובד, יש? הרי אם אני מגיע לעבוד בשער בית ספר אני רשום

צביקה פוגל: נאור, ההערה שלך היא הערה נכונה

צביקה פוגל:  בוא

צביקה פוגל:  אבל הבנת שאין נתונים

נאור שירי: אבל לא עם הצבא

צביקה פוגל: אבל אין נתונים

צביקה פוגל:  לא על הממשק ולא על אין ממשק

נאור שירי: כיוון שהבנו שאין נתונים אני שמח שאתה תסכים איתי לחכות לנתונים

אפרת רייטן: וגם צריך לומר שאתם יודעים את זה היטב, אתם שניכם עורכי דין אני מניחה, או לפחות מישהו מכם? אין, לא יכול להיות, שאין דבר כזה

אפרת רייטן:  כשבית משפט בוחן החלטה כזו, הוא בוחן האם נבחנו כאן כל השיקולים והאם החלופות שנבחנו כאן על השולחן זאת החלופה הנכונה, הראויה והשקולה ביותר

צביקה פוגל: חה"כ אפרת רייטן מרום, תודה

צביקה פוגל:  שמעתי

צביקה פוגל:  הבנו, די, נו

אפרת רייטן: כשאנחנו שמים פה עוד חלופות שיכולות להיות יותר רלוונטיות ובשורה של התוצאה התוצאה תהיה הרבה יותר נכונה, הגיונית ורלוונטית, אז התוצאה שלכם היא לא

אפרת רייטן:  והיא תיפסל, אתם יודעים את זה

צביקה פוגל: תודה

צביקה פוגל:  תודה לחה"כ אפרת רייטן מרום

צביקה פוגל:  בר, בבקשה

בר לוי כהן: תודה

בר לוי כהן:  רק רציתי להתייחס לעניין המטווחים

בר לוי כהן:  בסוף זה גם גופים מסחריים, כלכליים

בר לוי כהן:  אני אומרת את זה בזהירות

בר לוי כהן:  אני בספק אם אפשר להנחות אותם לא לקבל אוכלוסייה מסוימת, כשבסוף זו הפרנסה שלהם

בר לוי כהן:  אבל אם יש מישהו עם אישור מותנה שמגיע ומבקש, אם להגיד להם אל תקבלו אותו

בר לוי כהן:  נשמח גם להתייעץ עם משרד המשפטים בנושא

בר לוי כהן:  על פניו אני בזהירות אומרת שאני לא בטוחה שזה אפשרי

צביקה פוגל: תודה רבה בר

נאור שירי: לא התייעצתם לפני?     

בר לוי כהן: לא

בר לוי כהן:  זה לא הובא לפתחנו

יואב סגלוביץ': לגבי הסדרה לא קיבלתי תשובה

יואב סגלוביץ':  שאלה לגבי הסדרה, הדוח של רשות ההסדרה

צביקה פוגל: יש פה מישהו מאיגוד לשכות המסחר? לא

צביקה פוגל:  יש פה, מי רצה? המכון הישראלי לדמוקרטיה?      

מטי צרפתי הרכבי: אולי הייעוץ המשפטי לוועדה גם?     

צביקה פוגל: אני אתן לכולם

נאור שירי: אולי משטרת ישראל, אולי יש לה מה לומר למשטרת ישראל

צביקה פוגל: מירית? בבקשה מירית

צביקה פוגל:  ואחריה עקיבא מערי ישראל

צביקה פוגל:  בבקשה

מירית שרעבי: אני מהמכון הישראלי לדמוקרטיה

מירית שרעבי:  תראו, מדובר פה בחובה של המשרד הביטחון הלאומי לפקח על בעלי רישיון כלי ירייה

מירית שרעבי:  עם זאת, המשרד לביטחון לאומי בוחר בפעם השנייה להתמודד עם המצב הנוכחי באמצעות שימוש בחלופה של הארכה גורפת לחצי שנה

מירית שרעבי:  מעבר לבעייתיות שבשימוש החוזר בכלי החקיקתי של הוראת השעה שעלול להפוך לנוהג בעייתי, הארכה גורפת וארוכת טווח של תוקף החידוש וההכשרות לא יכולה להמשיך להיות הפתרון המתאים למצב הנוכחי

מירית שרעבי:  זאת משום שבכך נמנע פיקוח אקטיבי מצד המשרד ביחס למיומנויותם של בעלי הרישיון בשימוש בכלי הירייה שבידיהם

מירית שרעבי:       דווקא בימים האלה, כאשר המשרד מצפה מבעלי הרישיון הפרטיים והמאבטחים להשתמש בכלי הירייה כדי לסייע באירוע ביטחוני מתאפשרת הפגיעה במיומנויותם של בעלי הרישיון

מירית שרעבי:  וצריך להגיד, מדובר גם בהכשרה מעשית, אבל גם בהכשרה עיונית שהיא לא פחות חשובה

מירית שרעבי:  מתי אפשר להשתמש בנשק ואיך

מירית שרעבי:  או במילים אחרות: מגבלות השימוש בנשק על ידי אזרחים פרטיים ומאבטחים במדינת ישראל

מירית שרעבי:       אנחנו חושבים שנכון לאפשר לבעלי רישיונות לפנות פרטנית לאגף כאשר נדרשת הארכה נקודתית בתוקף הרישיון או הכשרת הריענון

מירית שרעבי:  תראו, כבר קיימים מנגנונים כאלה בתקנות

מירית שרעבי:  לפי תקנות כלי הירייה תוקפם של רישיונות, פקיד רישוי רשאי להאריך את תוקפו של רישיון למשך 30 ימים וכן לתקופות נוספות, על סמך בקשה מנומקת מבעל הרישיון

מירית שרעבי:  פקיד הרישוי אף רשאי להאריך רישיון שפקע תוקפו, ובלבד שבעל הרישיון הגיש בקשה לחידוש הרישיון לא יאוחר מ-30 יום ממועד פקיעת תוקף הרישיון

מירית שרעבי:  גם ביחס להכשרת ריענון מאבטחים רשאים במקרים חריגים לבצע את ההכשרה בשלושת החודשים שלאחר החודש שבו מסתיים תוקף ההרשאה

מירית שרעבי:       אנחנו סבורים שמתן דחייה פרטנית ונקודתית במקום הארכה גורפת וארוכה יכול לתת מענה מאוזן יותר לאתגר שעימו מתמודד המשרד לביטחון לאומי

מירית שרעבי:  ובהקשר הזה אני אסיים עם עוד כמה שאלות לגבי ההתנהלות של המשרד

מירית שרעבי:  איך המשרד רואה את החובה שלו לפקח על בעלי כלי הירייה? האם יש כוונה להאריך את התוקף באופן הזה פעמים נוספות? מדוע המשרד מקצה משאבים להנפקת נשקים חדשים, אבל לא לפיקוח על בעלי הרישיון? שוב נוצרת פה פגיעה באיזון החיוני שבין השמירה על ביטחון הציבור לבין שמירה על שלום הציבור

מירית שרעבי:  תודה

צביקה פוגל: תודה רבה מירית

צביקה פוגל:  עקיבא, ערי ישראל, בבקשה

נאור שירי: ערי ישראל, מה זה? מרכז השלטון המקומי?     

עקיבא הכהן: בנושא כיתות הכוננות יש את הנושא של האימונים ושם במאמץ אפשר להגיד מאמץ קשה, אבל די פשוט מבחינת המערכת, הצלחנו לייצר קשר בין המשטרה לבין צה"ל, שיאמנו את כיתות הכוננות

נאור שירי: הם עשו את הקשר?     

עקיבא הכהן: כל מה שצריך זה לייצר את השת"פ הזה בין האגפים

עקיבא הכהן:  במקרה הזה זה הבט"פ

עקיבא הכהן:  אני יש לי קשר עם מדור הקליעה בצה"ל, הם שמחים לתת את השירותים לכיתות הכוננות

עקיבא הכהן:  אני בטוח שגם במקרה הזה

עקיבא הכהן:  זה עניין של בירוקרטיות, להצליח לייצר את זה

עקיבא הכהן:  אבל כן אפשר לפתוח את צווארי הבקבוק האלה באמצעות דברים שקיימים כבר

צביקה פוגל: ברור

עקיבא הכהן: לא נדרשת פה יותר מידי חשיבה מחוץ לקופסה

עקיבא הכהן:  פשוט לייצר את הסינרגיה בין הגופים השונים, זה דבר ראשון

עקיבא הכהן:  הדבר השני שאני חושב שהוא לא קשור במישרין לפה, אבל חשוב להציף את זה

עקיבא הכהן:  זה מקשה על אנשים לעשות את הרענונים הם חייבים, אבל אם הם רוצים לעשות מעבר לזה, זה עלות התחמושת

עקיבא הכהן:  עלתה מאוד מתחילת המלחמה

עקיבא הכהן:  מראש היינו פה במחיר של פי שלוש מארצות הברית, בעלות לכדור

עקיבא הכהן:  מתחילת המלחמה זה נסק מ-1

עקיבא הכהן: 60 לכדור ל-2

עקיבא הכהן: 5 שקלים לכדור

עקיבא הכהן:  זה מקשה על אנשים שרוצים להתאמן יותר, רוצים להגיע לרמת מיומנות יותר גבוהה

עקיבא הכהן:  אני לא יודע למה זה, מי מנצל את הסיטואציה, אבל מישהו מנצל את הסיטואציה הזאת וצריך לחקור את זה בשביל להקל על אנשים שכן רוצים להיות יותר מיומנים

צביקה פוגל: תודה רבה על הדברים החשובים האלה עקיבא

צביקה פוגל:  עוד מישהו רוצה להביע את דעתו? לשאול שאלות? חה"כ אלי דלל בבקשה

אליהו דלל: בוקר טוב אדוני היו"ר

אליהו דלל:  האמת היא שאני כיושב-ראש הוועדה לזכויות הילד אמור בשבוע הבא לקיים דיון בנושא הזה של הנשקים ומה ההשפעה שלהם על הילדים

אליהו דלל:  לחלק נשק זה דבר חשוב, נכון, אבל זה דבר קל

אליהו דלל:  בכל נושא הכשרות, כל נושא התקנון וכל הנושאים מסביב, הם הרבה יותר קשים

אליהו דלל:  אני חושב שגם הרשויות המקומיות צריכות לקחת חלק בפתיחה עירונית, זאת אומרת מטווחים עירוניים

אליהו דלל:  כי היום, נניח ברשות יחסית גדולה כמו נתניה יש מאות, מאות אנשים שהם אנשי עירייה

אליהו דלל:  זה השיטור העירוני, הפיקוח העירוני וכן הלאה, שהם מתאמנים כמעט באופן סדיר

אליהו דלל:  ולכן אני חושב שאם הרשות הייתה נכנסת לנושא הזה או לפחות ממליצים אנחנו בכנסת לרשויות ולנסות אפילו לממן חלק מזה אני חושב שזה הדבר הכי נכון ואז גם לא תהיה מגבלה כזאת או אחרת מבחינת העלויות

אליהו דלל:       הנושא החשוב מבחינתי הוא בעיקר הנושא של הילדים שציינתי קודם

אליהו דלל:  הנשק איפה הוא מאוחסן, מי נוגע בו ולא ליצור מצבים חס וחלילה שבהם יהיו אבדות של ילדים או נקרא לזה תקלות כאלו ואחרות

אליהו דלל:  תודה

צביקה פוגל: עוד מישהו רוצה להתייחס? אז אני אבקש ברשותכם הפסקה של 10 דקות, אני רוצה להתייעץ מקצועית עם האנשים שבאו לכאן ולראות מה אנחנו יכולים כן לעשות

צביקה פוגל:  תודה רבה

צביקה פוגל:  עוד 10 דקות נחזור לכאן

צביקה פוגל: מכובדי, תודה על הסבלנות

צביקה פוגל:  היה לי חשוב לקבל את ה-10 דקות האלה ולדבר עם האנשים היקרים של האגף לרישוי כלי ירייה ולעשות גם איתם קצת סדר בנושא הדברים האלה

צביקה פוגל:  כי סך הכול בדיון עד עכשיו עלו דברים מאוד חשובים

צביקה פוגל:  הדוברים שדיברו פה אמרו דברים מאוד חשובים, שחלקם אי אפשר שלא לקחת אותם בחשבון ולהזיז אותם מסדר היום

צביקה פוגל:       האם יש פה מישהו נוסף שרוצה לומר את דברו, לפני שאני אתן ליועץ המשפטי של הוועדה לומר את דברו? בבקשה

צביקה פוגל:  כן, בבקשה ישי

ישי פולק: ישי פולק

ישי פולק:  אני מחזיק במספר כובעים, אבל אני רוצה לדבר בנושא כמנכ"ל התאחדות האיכרים, בנושא של החקלאות ויושב ראש איגוד הירי המעשי בנושא של הספורט

ישי פולק:  צריך להבין כמה דברים

ישי פולק:  קודם כל אמירה שלך שהפריעה לי, כל נושא נשק מחויב בכספת, מחויב בכספת שרק לו יש גישה ולכן קטע של טיפול איפה זה נשמר ולמה זה נשמר, התשובה היא שיש לזה פתרון כבר עשרות שנים

נאור שירי: נשקים ארוכים לכיתות כוננות אין כספות

ישי פולק: זה בסדר גמור

נאור שירי: זה לא בסדר גמור

נאור שירי:  לא, לא לכל נשק יש כספת

נאור שירי:  אני לא אמרתי שזה אתם, פשוט אי אפשר לומר לכל הנשקים

נאור שירי:       מחלקים M16 לאנשים בלי כספת

ישי פולק: צריך להבין שנכון שיש סמכות לרשות המוסמכת, אבל זה לא במקום להפקיד את הנשקים במשטרה בזמן שמבקשים את ההארכה

ישי פולק:  ולכן אותם מבקשים או אותם אנשים יקבלו דרישה מהמשטרה להפקיד את הנשק, לבצע תפיסה

ישי פולק:  והנשק הזה פשוט ילך להפקדה במשטרה

ישי פולק:  חלק מהנשקים האלה, בטח ובטח בספורט, אבל גם באזרחות, מדברים בעלויות מאוד מאוד גבוהות של כלי הירייה

ישי פולק:  שנבין, כלי הירייה שהגעתי איתו לכנסת ערכו הוא 35,000 שקלים

ישי פולק:  זה כדי להבין שיש אנשים שזה תחום העיסוק שלהם וזה תחום המומחיות שלהם ולכן גם הכלים הם כלי קנייני

ישי פולק:  זה כלי שעולה כסף, והרבה כסף

ישי פולק:  ולהגיע למשטרה למחלקות האחסון של הנשק הזה, עד שאתה תראה את הנשק הזה חזרה נשמתך תפרח

ישי פולק:       דבר שלישי, כשאנחנו מדברים על עבודה של מדריכי ירי

ישי פולק:  אני גם מדריך ירי בין היתר, כי זה חלק מהעיסוק של הספורט

ישי פולק:  כשאנחנו מדברים על קטע של מדריכי ירי אנחנו נלחמים, דרך אגב, בשעות העבודה של מדריכי הירי

ישי פולק:  כיוון שלבקש מבן אדם כזה לעבוד כל כך הרבה שעות עבודה שהוא צריך להדריך אנשים בשימוש בכלי ירייה יש פה גם קושי בתחום של דיני עבודה ובקטע של הערנות שלו, בקטע של מה שהוא צריך לעשות

ישי פולק:  ומספר האנשים שהוא יכול להכשיר בו זמנית, גם פה יש בעיה

ישי פולק:  ולכן, כשאנחנו מדברים כרגע, ואני מבקש להבין דבר אחד: אני מאמין בזכות לשאת נשק, אני מאמין בניתוק הזכות לשאת נשק, כיוון שהחוק לא קובע זכות לשאת נשק במדינת ישראל

ישי פולק:  ולכן אני שם בצד את האמונה שלי או את הדעה שלי בקשר להצפת השוק באקדחים

ישי פולק:  שימו את זה רגע בצד, זה לא מעניין

ישי פולק:  מה שכן מעניין זה שיש כרגע ציבור גדול, שאני חייב להגיד שזה מעניין אותי כי זה התפקיד שלי, של ספורטאים, כאשר שני התבחינים האלה למשל נמצאים בתחתית שרשרת המזון של משרד לביטחון לאומי בהקשר של חידוש רישיונות, מתן רישיונות חדשים, לאנשים שנמצאים בחזית של האיום

ישי פולק:  החקלאים למשל, בחזית של האיום

ישי פולק:  ולכן דווקא הם לא נמצאים בשרשרת המזון

ישי פולק:  אבל הספורט למשל, שאנחנו מתאמנים לפחות פעם בשבוע ואנחנו חיים מהדבר הזה, פתאום נופלת עלינו כזאת נפילה ויש פתאום הפסקה ועצירה לגמרי של ענף ספורט במדינת ישראל

ישי פולק:  ענפי ספורט, אבל אני מייצג את הירי המעשי

ישי פולק:       שורה תחתונה שהדבר הזה הוא טכני, הוא נדרש, והתוצאה הקולוסלית שתיגרם אם לא תהיה את ההארכה הזאת זה עומס על המשטרה, עומס על הבט"ל ובסופו של דבר אובדן רישיונות כלי ירייה למספר תחומים שאני לא יכול להסכים להם ולכן אני פה מדבר אליכם בצורה הכי ברורה שיכולה להיות

ישי פולק:  הדבר הזה הוא הכרחי לתקופה מוגבלת

ישי פולק:  אני סיימתי עכשיו 107 ימי מילואים

ישי פולק:  להתעסק גם עם הדבר הזה אל מול כל הציבורים שלי זה הזוי ברמת העומס שהדבר הזה מפיל

מטי צרפתי הרכבי: בעוד חצי שנה לא יהיה עומס?      

ישי פולק: בעוד חצי שנה נתמודד עם זה

צביקה פוגל: רב פקד אלון, בבקשה

רפ"ק אלון קסוס: אלון, חטיבת אבטחה

רפ"ק אלון קסוס:  אני רק רוצה להפיג טיפה טיפה את החשש של חברי הכנסת, בנוגע למאבטחים

רפ"ק אלון קסוס:  המאבטחים מתחלקים לשתי אוכלוסיות: אוכלוסייה שהם מונחים משטרת ישראל, חטיבת אבטחה ואז הם כן עושים הכשרות

רפ"ק אלון קסוס:  הם עדיין עושים את ההכשרות בזמן הזה

רפ"ק אלון קסוס:  מי שנמצא, מי שעובד, לא מי שבמילואים, מי שעובד עושה הכשרות לפי רמת ההכשרה שלו, לפי כמות הימים שהוא מוכשר

רפ"ק אלון קסוס:  והם עושים הכשרות בין פעמיים בשנה ל-12 פעמים בשנה, תלוי ברמת ההכשרה

רפ"ק אלון קסוס:  כך שזה עדיין ממשיך

רפ"ק אלון קסוס:       בנוסף לזה, חה"כ סגלוביץ' דיבר מקודם על המטווחים המשטרתיים

רפ"ק אלון קסוס:  אני רק אגיד ככה, המטווחים המשטרתיים היום בתפוסה מלאה

רפ"ק אלון קסוס:  לא מסוגלת להכיל את כמות השוטרים לאימון של השוטרים

רפ"ק אלון קסוס:  אז להכניס עוד אזרחים זה נראה לי לא מעשי באמת

רפ"ק אלון קסוס:  זהו

צביקה פוגל: תודה רבה אלון

צביקה פוגל:  ממלא מקום מנהל האגף

נאור שירי: מנכ"ל, מנהל האגף

נאור שירי:  מנכ"ל תפעול, סמנכ"ל אסטרטגיה

אליעזר רונן: קודם כל, במכללה הלאומית לשוטרים יש שם מטווח של פוליסיטי

אליעזר רונן:  אנחנו כן מכניסים לשם אזרחים וכן מתאמנים שם

אליעזר רונן:  גם משרדי ממשלה וגם גורמים אחרים

אליעזר רונן:  זה עסקי לכל דבר

אליעזר רונן:  ולגבי ההערה שהייתה כאן לגבי מטווחים, אז אני אתן פה רשימה: מגידו, אזור, כפר ורדים, פתח תקווה, שילת, באר שבע, מועצה אזורית יואב, מודיעין ומישור אדומים בתהליכים של הקמת מטווחים

אליעזר רונן:  כך שאנחנו לא ב-שב ועל תעשה, לוח הזמנים הוא אולי קצת איטי

אליעזר רונן:  אבל עוד פעם, בנסיבות שהיו והעיכובים שהיו

נאור שירי: בית שמש ברשימה?     

צביקה פוגל: לייזר, תודה רבה

נאור שירי: הם יישוב זכאי פתאום

אליעזר רונן: ככל שתלוי בנו נאיץ מול הרשויות

אליעזר רונן:  דבר אחרון, זה כפי שכבר נאמר כאן על ידי האיש שהציג כאן, שאחראי על החקלאות, אני אומר עוד פעם, אנחנו ננסה הכול שבמהלך מספר החודשים שעומדים לרשות כל אותם אלה שצריכים לעשות את הרענונים, שלא ימתינו לסיום פרק הזמן, אלא נאיץ בהם מידי חודש בחודשו

אליעזר רונן:  נעקוב אחר הנתונים, לראות שאנשים עושים ריענון

אליעזר רונן:  הרי זה לא עכשיו אוקיי, נשאיר להם הודעה, אנחנו נחכה עכשיו

אליעזר רונן:  אנחנו כל חודש נבדוק כמה מתוך המספרים האלה כבר עשו ונשתדל, לא נשתדל, אלא נאיץ בהם בהודעות בנושא הזה

צביקה פוגל: תודה לייזר

צביקה פוגל:  היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה

גלעד נווה: אז ככה, כמה הערות קצרות

גלעד נווה:  דבר ראשון, לגבי הנושא של מטווחים פרטיים, הרעיון שעלה פה

גלעד נווה:  הרגולטור לא יכול באמת להנחות פה את המטווחים הפרטיים לבוא ולתעדף

גלעד נווה:  הדבר היחיד שהם כן יכולים לעשות ואולי כן כדאי לבקש ולראות אם הם עושים את זה בפועל זה נושא של שימוש באמצעים רכים, נקרא לזה כך

גלעד נווה:  זאת אומרת לנסות לשכנע את המטווחים, לראות אם יש איזה שהוא שיתוף פעולה או משהו בסגנון

גלעד נווה:  יכול להיות שזה כיוון שאפשר ללכת אליו

גלעד נווה:       לגבי הדברים שלייזר אמר, על הנושא של מטווחים של מועצות

גלעד נווה:  אני חושב שכדאי שהוועדה כן תקיים אולי איזה שהוא דיון מעקב לגבי הסטטוס של זה

גלעד נווה:  זאת אומרת איך התוכנית הזאת מתקדמת, איך כן יש שכנוע של המועצות, התקדמות של הנושאה הזה בעצם

גלעד נווה:  כי יכול להיות שזה באמת פתרון נוסף שיכול לפתור חלק מהבעיה בעומסים

גלעד נווה:       בלי קשר לזה ובהקשרים של מידע שהוועדה צריכה לקבל, אני יודע שזו הייתה העמדה גם של משרד המשפטים לפחות בדיונים קודמים

גלעד נווה:  יכול להיות שהוועדה צריכה לקבל עוד מידע, עוד דיווחים בעצם, או על בסיס תקנות התבחינים או על בסיס פקודות אחרות שקיימות לוועדה, לגבי כל הנושא הזה של רשיונות, שימוש לרעה, פליטות כדור, תאונות, כמות התאבדויות וכו'

גלעד נווה:  מידע בעצם כללי שכדאי שהוועדה תאסוף ותפקח בצורה הזאת

גלעד נווה:  יכול להיות שזה יותר יישב את הדעת על הנושא של איך בעצם מתקדמים עם מתן הרישיונות

גלעד נווה:       כן יש נקודה אחת שאני חושב שהמשרד צריך להתייחס, לפחות לשים את זה פה על השולחן

גלעד נווה:  בהנחה שהתקנות האלה לא מקודמות, יכולים להיווצר פה צווארי בקבוק ובעצם חוסר התאמה בין מה שכבר עבר

גלעד נווה:  זאת אומרת בין ההארכה הקודמת של תקנות ההכשרה ובין אם מדובר בתקנות תוקף בעצם של הרישיונות, שהם בסמכות של השר

גלעד נווה:  מה שלא עובר בפני הוועדה

גלעד נווה:  יכול להיות שזה גם עוד משהו שאתם צריכים להתייחס אליו כרגע פה ולהסדיר את הפערים שיכולים להיווצר

גלעד נווה:  זה יותר אלייך, בר

צביקה פוגל: בבקשה, את רוצה?     

בר לוי כהן: בשמחה

בר לוי כהן:  כן, אז אני אסביר באמת את התקנות שנחתמו אתמול על ידי השר לביטחון לאומי באמת מאריכות במנגנון יחסית זהה, את הרישיונות שצפויים לפקוע בחודשים ינואר, פברואר ומרץ בחצי שנה

בר לוי כהן:  התוצאה אם לא תהיה כרגע את ההארכה הזאת זה בעצם שיהיה איזה שהוא פער

גלעד נווה: את ההארכה בתקנות האלה

בר לוי כהן: בדיוק, סליחה, נכון

בר לוי כהן:  את ההארכה בתקנות האלה, יהיה פער

בר לוי כהן:  כי בעוד אנחנו מודיעים שאנחנו מאריכים את הרישיונות, ההכשרה היא תנאי להארכת רישיון

בר לוי כהן:  ובעצם תהיה חוסר הלימה בין היכולת שלנו באמת להאריך לבין העובדה שככל שהם לא יעמדו ויבצעו את ההכשרה, אם התקנות האלה לא יאושרו, המשמעות היא בעצם ביטול של הרישיון

בר לוי כהן:  וזה בעצם יהיה חוסר הלימה בין מה שכבר קודם

בר לוי כהן:       ונקודה אחרונה, זה תקנות שהן בסמכות השר לביטחון לאומי, אבל הן בהתייעצות עם שר הביטחון

צביקה פוגל: מכובדי, אני לא יכולתי, חבריי חברי הכנסת ומכובדי כולם

צביקה פוגל:  אני לא יכולתי להתעלם מההערות שהיו כאן ומהשאלות שעלו כאן

צביקה פוגל:  ועלו הערות ושאלות מוצדקות ונכונות

צביקה פוגל:  אני ביקשתי את אותו פרק זמן לצאת החוצה עם האנשים של האגף לרישוי כלי ירייה כדי לברר באמת מה האפשרויות שלנו

צביקה פוגל:  מאחר והארכנו את נושא הרישיונות מאוקטובר לחצי שנה, זאת אומרת שמאפריל מתחיל לחזור הלחץ על מספקי הרישיונות, על האגף, על המטווחים, על כל החבורה הזאת

צביקה פוגל:  זאת אומרת שיש לנו חודשיים עכשיו להיערך

צביקה פוגל:  אני גם הבהרתי לאנשי האגף בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים: לא תהיה הארכה נוספת

צביקה פוגל:  לא תהיה

צביקה פוגל:  זה המקסימום שאנחנו יכולים לספוג

צביקה פוגל:  זה המקסימום שהמשק מבחינת אפשרויות אחיזה בנשק יכול לספוג מבחינת התמשכות חוזר האימונים או חידוש הרישיון

צביקה פוגל:       לכן לאור כל הנתונים האלה ועם ההערות הנוספות שהערתי לאגף על להגיע לדיונים הבאים עם נתונים, כשם שביקשו פה חברי הכנסת בצדק

צביקה פוגל:  נתונים הרבה יותר מדויקים והרבה יותר מפורטים

צביקה פוגל:  אנחנו לא נעבור על זה לסדר היום בדיונים הבאים

צביקה פוגל:  אז אני מבקש, בכל זאת, מכל חברי הכנסת שנמצאים כאן, כן לקבל את ההצעה להארכה

צביקה פוגל:  תכף יקרא אותם היועץ המשפטי

צביקה פוגל:  אני לא שלם עם זה, לא נוח לי עם זה

צביקה פוגל:  אבל אני גם מבין שאין לי הרבה ברירות במצב הנוכחי

צביקה פוגל:  אנחנו ב-29 לחודש, ב-31 נגמר חודש ינואר

צביקה פוגל:  אנחנו באמת כבר מעבר לקצה

צביקה פוגל:  אדוני היועץ המשפטי, בבקשה

צביקה פוגל: תודה רבה אדוני היועץ המשפטי

צביקה פוגל:  מי בעד? מי נגד? מי נמנע? עם כל החוסר נעימות שבעניין, כי לא נעים לי לעשות את זה, ההארכה מאושרת, התקנה תוארך

צביקה פוגל: ההארכה אושרה

צביקה פוגל:          תודה רבה לכולם