ועדת הכספים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 314, 2024-02-05 00:00

משה גפני: שלום לכולם, אני פותח את הישיבה

משה גפני:  ולדימיר, רצית הצעה לסדר, בבקשה

ולדימיר בליאק: תודה, אדוני היושב-ראש

ולדימיר בליאק:  קודם כול, משפחות החטופים יצאו, ואני עדיין רוצה להדגיש שוב את המחויבות שלנו להשבת כל החטופים

ולדימיר בליאק:  אני מייחל ליום שהם יחזרו הביתה, ואני חושב שהם יחזרו במסגרת עסקה

ולדימיר בליאק:  זאת תהיה עסקה כואבת, אבל היא תהיה ביטוי המנהיגות והערכים שלנו כמדינת ישראל היהודית והדמוקרטית

ולדימיר בליאק:       אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על שלושה דברים, ואני אשתדל בקצרה

ולדימיר בליאק:  אני אתחיל מיוקר המחייה

ולדימיר בליאק:  ב-1 בפברואר המשיך ביתר שאת גל התייקרויות מאוד מאוד משמעותי

ולדימיר בליאק:  הדלק התייקר שוב – 44 אגורות מתחילת השנה; חשמל – 2

ולדימיר בליאק: 6%; שטראוס – 25%, והרשימה ארוכה

ולדימיר בליאק:  היה פה דיון, אבל קצת מפליא אותי חוסר התגובה מצד הממשלה

ולדימיר בליאק:  שר האוצר לא אמר מילה, בטח לא ראש הממשלה

ולדימיר בליאק:  שמעתי ששר הכלכלה עשה איזו ישיבה וצעק על הספקים, אבל הוא עושה את זה בדיעבד

ולדימיר בליאק:  למה לא לעשות את זה לפני? יש מה לעשות – אפשר להחזיר את סימון המוצרים; אפשר לחייב מונופולים בשוק המזון לפרסם דוחות כספיים לציבור; אפשר לטפל ביכולת של המונופולים לתפוס מדפים; אפשר לפרק את המונופולים

ולדימיר בליאק:  אפשר לעשות הרבה דברים

ולדימיר בליאק:       אני חושב שדווקא עכשיו, כשהפוקוס הציבורי נמצא במקום אחר, האחריות לא על היבואנים, לא על דיפלומט, לא על שסטוביץ, לא על תנובה ולא על שטראוס

ולדימיר בליאק:  האחריות על הממשלה והאחריות על ועדת הכלכלה

ולדימיר בליאק:  האחריות עלינו

ולדימיר בליאק:  אנחנו צריכים לטפל בנושא הזה, אנחנו צריכים לטפל היום, בעת המלחמה, כשאזרחים מגויסים באופן מלא גם בחזית וגם בעורף

ולדימיר בליאק:  החובה שלנו היא לטפל בזה, ואני מצפה גם מהממשלה וגם מחברי הכנסת, דווקא ממפלגות חברתיות, להשמיע את קולם ולא לשתוק

ולדימיר בליאק:  יוקר המחייה הפך פה לבלתי נסבל, ואני שוב אומר, יש מה לעשות

ולדימיר בליאק:  אפשר לעשות, אפשר לקדם צעדים במתכונת חירום, כי המצב הוא מצב חירום

ולדימיר בליאק:  לא רק מלחמה, גם ביוקר המחייה

ולדימיר בליאק:       לגבי בנקים, שמעתי הבוקר ששר האוצר קורא לבנקים לא לכבד את הסנקציות שהוטלו על ידי הממשל האמריקני על ארבעה אזרחי ישראל, שחשודים לכאורה בפעילות בלתי חוקית בשטחים

ולדימיר בליאק:  אני רוצה להסביר גם לשר האוצר, אם הוא שומע

ולדימיר בליאק:  במערכת הבנקאית הבין-לאומית יש כללים, ואת הכללים האלה צריך לכבד

ולדימיר בליאק:  מי שלא מכבד, זה יכול לגרום לדברים  לא טובים

ולדימיר בליאק:  למשל, אפשר להטיל קנסות על הבנקים

ולדימיר בליאק:  מי שמחזיק בבנקים פה זה הציבור, ומי שישלם את הקנסות, זה הציבור, אזרחי ישראל

משה גפני: במדינת ישראל עוצרים פתאום חשבון בגלל ארצות הברית?     

יצחק קרויזר: לא עדכנו אותך שהפכנו לעוד מדינה בחסות אמריקנית

ולדימיר בליאק: אני מנסה להסביר לכם

משה סולומון: כן, יש לך עצמאות

ולדימיר בליאק: אם תיתנו לי לדבר, אני אסביר

משה סולומון: רק אל תהיה עוד שופר של אומות העולם

משה גפני: דקה, דקה

משה גפני:  זאת הצעה לסדר, אני מתנצל

ולדימיר בליאק: אם תיתנו לי להסביר, אני אסביר

ולדימיר בליאק:  אפשר לנתק את הבנקים הישראליים ממערכת התשלומים הבין-לאומית, מה-swift, ואז אי-אפשר להעביר כסף לחו"ל

ולדימיר בליאק:  אתם יכולים לתאר לעצמכם מה זה יעשה לסחר החוץ של מדינת ישראל? מה זה יעשה לצמיחה? מה זה יעשה לכלכלה?     

משה סולומון: אי-אפשר לחיות בהפחדות כאלה

ולדימיר בליאק: אני רוצה להסביר לכם עוד משהו, עד כמה שר האוצר שלנו סקטוריאלי

ולדימיר בליאק:  בשנתיים האחרונות, מאז פרוץ המלחמה בין רוסיה לאוקראינה, הגיעו לכאן 80,000 עולים

ולדימיר בליאק:  הרוב הגדול מרוסיה, חלק מאוקראינה

ולדימיר בליאק:  מכיוון שהוטלו סנקציות על בנקים בפדרציה הרוסית, מי שרוצה למכור נכסים במוסקבה או בעיר אחרת, לא יכול להעביר את הכסף לכאן

ולדימיר בליאק:  הוא לא יכול, כי יש סנקציות

ולדימיר בליאק:  יתרה מזאת, יש לא ארבעה, לא שמונה אנשים, לא עשרים אנשים ולא אלף אלא עשרות אלפי אזרחי מדינת ישראל גמלאים, שמקבלים פנסיה מהממשלה ברוסיה

ולדימיר בליאק:  במשך שנתיים הם לא יכולים לקבל את הפנסיה בגלל הסנקציות שהוטלו על הבנקים בפדרציה הרוסית

ולדימיר בליאק:  שמעתם פעם אחת בשנתיים האחרונות, פעם אחת, ששר האוצר התייחס לנושא הזה? פעם אחת? הוא שר אוצר במשך שנה, ויש פה לא ארבעה לא שמונה, לא עשרים ולא אלפיים

ולדימיר בליאק:  יש עשרות אלפי אזרחי מדינת ישראל

משה סולומון: לכן אתה מתנגד לעזור עכשיו לארבעת החבר'ה האלה?     

ולדימיר בליאק: יש עשרות אלפי אזרחי מדינת ישראל, שלא מקבלים את הכספים בגלל הסנקציות

ולדימיר בליאק:  פעם אחת הוא לא אמר את זה, ועכשיו, בגלל ארבעה אנשים שהם מהבייס שלו, הוא עושה מהומה ומנסה לפגוע במערכת הבנקאית של מדינת ישראל

ולדימיר בליאק:       דבר אחרון, אני מאוד מקווה שהיום יונח על שולחן הכנסת – מה? תקציב המדינה, בפיגור של 17 ימים

ולדימיר בליאק:  שלחנו מכתב לפני כמה ימים, אני וחברתי חברת הכנסת אפרת רייטן

ולדימיר בליאק:  שלחנו מכתב ליועצת המשפטית של הכנסת, וביקשנו להתערב

ולדימיר בליאק:  היא קראה לזה הפרה חמורה ומתמשכת של חוק-יסוד מטעם הממשלה

ולדימיר בליאק:  אני מאוד מקווה שהתקציב יוגש היום, וביום רביעי הוא כנראה יעבור, אלא אם כן מישהו מהקואליציה יתעשת

ולדימיר בליאק:  אם ביום רביעי הוא יעבור בקריאה ראשונה, זה משאיר לנו כעשרה ימים לאישור, עד שיחול הקיצוץ הרוחבי – 67 מיליארד שקלים

ולדימיר בליאק:       אני רוצה להתחייב על משהו ולהסביר לכם משהו

ולדימיר בליאק:  הגשנו בג"ץ בנושא הגשת התקציב

ולדימיר בליאק:  אנחנו נדרוש שהתקציב יוגש באופן מלא, בהתאם למה שנהוג בכנסת בדיוני התקציב

ולדימיר בליאק:  אנחנו נדרוש שהכנסת תקבל, וגם אנחנו כאן בוועדה, זמן מספיק לדיונים בכל סעיפי התקציב

ולדימיר בליאק:  אני חושב שזה אינטרס משותף שלנו, של קואליציה ואופוזיציה, שהתקציב יהיה נכון וצודק

ולדימיר בליאק:       אתה יודע מה הכי מקומם אותי, אדוני היושב-ראש? אולי יש לנו כל מיני אינטרסים, מגזרים והציבור שאנחנו מייצגים

ולדימיר בליאק:  אם האיחור הזה היה נובע מהניסיון של שר האוצר להיטיב עם המילואימניקים, עם בעלי עסקים, עם המפונים, עם צרכי החזית והעורף, הייתי נותן לו את כל הזמן שבעולם

ולדימיר בליאק:  היינו מתמודדים

ולדימיר בליאק:  שנינו יודעים שהאיחור הזה נובע מהניסיון של שר האוצר לא לבטל את הכספים הקואליציוניים-הפוליטיים אלא להלבין את הכספים הקואליציוניים, להסתיר אותם בתוך התקציב

ולדימיר בליאק:   אני אומר שוב, שאנחנו נדרוש את הגשת התקציב באופן מלא ושקוף, ואנחנו נדרוש זמן מספיק לדיונים, וכל האחריות על הקיצוץ הרוחבי עליכם, על הקואליציה

ולדימיר בליאק:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  חבר הכנסת סולומון

משה סולומון: אני מקווה שאנחנו עדיין מדינה עצמאית, שיודעת להגן על אזרחיה ויודעת להתנהל באופן עצמאי

משה סולומון:  יש ארבעה אזרחים, וכל זמן שאנחנו לא דנו אותם ולא שפטנו אותם או גרמנו להם לאיזשהו משפט, נכון להגן עליהם

משה סולומון:  אני מצר על כך שבנק לאומי משהה או מקפיא חשבון של אדם, שבכלל לא הוכח שהוא נשפט על משהו, ינון לוי

משה סולומון:  הבוקר שמעתי אותו מדבר ברשת ב' וזה מוזר באמת שאנחנו נגררים אחרי החלטות של מדינות אחרות, אף על פי שהן מדינות ידידותיות

משה סולומון:  אנחנו מכבדים, אבל לא ייתכן שלא נגן על האזרחים שלנו, וחבל שגם בתוך כנסת ישראל נגררים לתוך זה

משה סולומון:       רציתי להתייחס למה שבאמת שמענו כאן ואנחנו שומעים בכל בוקר ביום שני

משה סולומון:  יישר כוח לך, אדוני היושב-ראש

משה סולומון:  אנחנו מקבלים את עלבוננו כמנהיגי ציבור, שומעים מאנשים וזה באמת צובט, זה כואב וזה קשה

משה סולומון:  כולנו לא ישנים בלילה בשקט מול העובדה שיש לנו חטופים שנמקים בשבי החמאס

משה סולומון:  זה כואב וכולנו עושים המון

משה סולומון:  אני רוצה להגיד שאנחנו שומעים וזה לא עובר לידינו

משה סולומון:  אותם אנשים מדברים כאן בכל יום שני, ונמצאים כאן כל הזמן

משה סולומון:  שנית, חשוב שנכיר שיש דרכים שונות וחשוב שמשפחות החטופים לא יחשבו שאנחנו מזניחים את זה

משה סולומון:  יש דרכים שונות להחזיר את החטופים האלה במהרה הביתה

משה סולומון:  שמענו כאן הבוקר שני קולות – אני שמח על כך, אדוני היושב-ראש, שנתת אפשרות לשני הדברים להיות נוכחים כאן – איך אנחנו נביא את אותם חטופים לכאן

משה סולומון:       אתמול ביקרתי בבית החולים השיקומי בסורוקה, והסתובבתי בין עשרות לוחמים שנפצעו והם כרגע בשיקום ארוך

משה סולומון:  הם אומרים לי דבר אחד, ואני אומר לך, זה עובר כחוט השני לאורך כל הלוחמים שנמצאים שם, שהם מצפים מממשלת ישראל, מצפים מצה"ל לנצח במלחמה ללא שום ספק

משה סולומון:  כלומר, הם הקריבו את חייהם, חבריהם נהרגו בקרב, והם מצפים מאיתנו שנמשיך עד הסוף, כי זאת הדרך היחידה להגיע לחטופים ולהביא אותם לכאן

משה סולומון:  הם יצאו לקרב הזה, כי לנגד עיניהם היו התמונות של אותם חטופים; לנגד עיניהם היה אותו ביזיון של ה-7 באוקטובר

משה סולומון:  מצד אחד, אנחנו תמימי דעים במטרה הגבוהה של החזרת החטופים, אנחנו חלוקים אולי על הדרך

משה סולומון:  חשוב מאוד מאוד שאנחנו כמדינה, על כל שלוחותיה, נכבד זה את זה ונבין שאף אחד לא שם בצד את הדברים האלה

משה סולומון:  אנחנו מחבקים וכמובן עושים הכול כדי שהחטופים יחזרו במהרה

משה גפני: תודה רבה, אנחנו חוזרים לסדר-היום הרגיל

משה גפני:  ולדימיר, אני רוצה לומר לך דבר אחד

משה גפני:  אני לא מביע עמדה פוליטית בעניין הזה, אבל אני יודע שכאשר במדינה כמו שלנו רוצים להלאים חשבון בנק, כלומר גם מלאימים את הכסף שנמצא שם, זה צריך להיות מבוסס על איזשהו הליך חוקי

משה גפני:  מה ההליך החוקי שעל פיו בנק לאומי הלאים את החשבון הזה? אני לא מביע עמדה, ואני נגד לריב עם ארצות הברית

ולדימיר בליאק: צריך רק להבין את ההשלכות

ולדימיר בליאק:  על זה אני מדבר

ולדימיר בליאק:  צריך להבין את ההשלכות

משה גפני: הכול אני יודע, אבל יש דבר שאי-אפשר - - -     

ולדימיר בליאק: אגב, אפשר לפתור את הבעיה

יצחק קרויזר: אתה יכול לעבור על זה לסדר-היום?     

ולדימיר בליאק: הרי אפשר לפתור את הבעיה

ולדימיר בליאק:  אפשר לדבר עם הממשל האמריקני

ולדימיר בליאק:  אתה יודע מה הבעיה? שהממשלה אמריקני לא מוכן לדבר עם שר האוצר שלנו

יצחק קרויזר: אולי צריך לבדוק מי הקרנות הישראליות שמפמפמות לממשל האמריקני את עלילת הדם

ולדימיר בליאק: תעשה מה שאתה רוצה

יצחק קרויזר: זה מה שיש לממשל האמריקני להתעסק, בארבעה חבר'ה שגרים בגוש עציון וחשבון הבנק שלהם?     

ולדימיר בליאק: אני מניח שהממשל האמריקני מתעסק יותר בכלכלת החימושים שלנו מאשר בזה

יצחק פינדרוס: פחות, פחות

יצחק קרויזר:  השאלה מי הקרנות והגופים הישראלים שדואגים לממשל האמריקני להתעסק בנושאים כאלה

יצחק קרויזר:  אולי עמותות שקיבלו פה את סעיף 46?      

משה גפני: רבותיי, אמרתי את דעתי, שאני סבור שצריך להיות הליך חוקי

ולדימיר בליאק: אגב, אמרתי גם שיש עשרות אלפים שיכול להיות ששר האוצר יתייחס גם אליהם

ולדימיר בליאק:  הם לא מהבייס, וזה סוג של בעיה

משה גפני: אני לא מביע עמדה

משה גפני:  אני מקווה שהוא ישמע את מה שאמרת, ויכול להיות שהוא בעניין הזה, אבל ההליך הזה, צריך לעשות אותו חוקי והוא לא נעשה חוקי

משה גפני:       אני חוזר לנושאים על סדר-היום: דיון בנושא ביטול הפחתת המכסים למוצרי חקלאות תעשייתית; סכנת סגירת מפעל ויטה פרי גליל וסכנת סגירת מפעל סולבר

משה גפני:  דיברתי עם הבעלים של חברת פרי גליל, הוא נמצא פה?      

משה ארם: אני המנכ"ל

משה גפני: אני יודע

משה גפני:  בלילות אני רואה אותך

משה גפני:  איך נלחמת אז, כמו אריה, והיום אתה ככה – לא משנה

משה ארם: יש לי סיבה

משה גפני: נתנו הוראה לא לגדל תירס בגליל בגלל המכסים

משה גפני:  בחקלאות לא הורידו את המחירים

משה גפני:  אין מציאות כזאת

משה גפני:  המכסים סוגרים את מפעל סולבר, זאת תמונת המצב, והמכסים סוגרים את פרי גליל

משה גפני:  חצור תהיה בלי מפעל עוגן, שהיה כל השנים

משה גפני:  אתם במשרד האוצר, אתם יושבים ויש לכם סיסמה, אתם רוצים להוריד מחירים? תורידו מחירים

משה גפני:  אני רואה באמת שהמחירים יורדים כל הזמן

משה גפני:  בגלל המכסים, המחירים לא מפסיקים לרדת

משה גפני:  איזה עליות מחירים

אליהו דלל: מכס לבד לא מוריד מחיר, תחרות מורידה מחיר

משה גפני: ודאי שלא

משה גפני:  אני מבקש לשמוע את נציגי המפעלים האלה, ואני רוצה שתתייחסו אחרת לנושא

משה גפני:  אני לא אסכים למציאות שבה אלפי עובדים, אם אני לוקח בחשבון גם את החקלאים, פשוט מאבדים את מקום העבודה שלהם

משה גפני:  אתם תישארו עם הסיסמה של הורדת מחירים

משה גפני:  אושיק אפרים, בבקשה

משה ארם: שלום לכולם, אני מנכ"ל פרי הגליל מ-2009

משה ארם:  אני נמצא במפעל הזה המון שנים ואיתך, הרב גפני, נלחמנו מלחמות גדולות בעניין המכסים

משה ארם:  בתקופת השר עודד פורר הוא החליט לחסל את החקלאות סופית, והוא, יחד עם שר האוצר שהיה אז ליברמן, החליטו לעשות את הצעד

משה ארם:  ישבתי איתם אישית, ביקשתי, התחננתי, הסברתי שזאת מכת מוות למפעל, המכסים האלה

משה ארם:  בינתיים בוצעו שתי פעימות, וזה לא עזר

משה ארם:  התקיימה איתי שיחה בוועדת כספים, אז היה פה חבר הכנסת לשעבר קושניר

משה ארם:  חוץ מאשר לשמוע אותי שתי מילים כשדיברתי על המכסים, אחרי דקה הוא ערך סרטון והעלה אותו לטיק-טוק

משה ארם:  אין לי טיק-טוק, אבל הבן שלי אמר לי: אבא, אתה בטיק-טוק

משה ארם:  הוא הראה לציבור איך הוא נכנס במנהל מפעל שרוצה כספי ציבור – לא ביקשתי ממנו כלום

משה ארם:  זאת ועדה מוקלטת, אפשר להסתכל על זה

משה ארם:  ככה היה היחס

משה ארם:       בינתיים הורידו שתי פעימות

משה ארם:  הורידו בצ'יפס מ-2

משה ארם: 5 שקלים ל-1

משה ארם: 7 שקלים; הורידו מוצרי עגבניות מ-1

משה ארם: 05 שקלים ל-0

משה ארם: 74 שקלים; הורידו שעועית והורידו אפונה

משה ארם:  סך הכול נזק למפעל שלנו – 12 מיליון, שהלכו מהמפעל ליבואנים

משה ארם:  צעקתי, אמרתי גם אצלך

משה ארם:  הייתי במשרד האוצר אצל שני רפרנטים, ופעם אחת עזבתי באמצע כי אין עם מי לדבר

משה ארם:  מביאים נתונים שלא קיימים

משה ארם:  הסבירו לי ששמן הזית ירד כמה פעמים, ומכל הרפורמה הגדולה הזאת, עדיין קונים שמן זית ב-48 שקלים, ל-750 מיליליטר

יצחק קרויזר: המגדל הישראלי נסגר ונגמר

משה ארם: אני יודע, אני בעצמי חקלאי

משה ארם:  אני מכיר טוב

משה ארם:  היום הגענו לקצה, ושואלים אותי: מה אתה רוצה? מה אני יכול לרצות? מה יש לי להגיד? מלפני שנה כבר לא זרענו

משה ארם:  הייתה החלטת הנהלה שהתגלגלה, ואמרו לי: אתה לא זורע בתנאים האלה

משה ארם:  אנחנו לא הולכים להתאבד

משה ארם:  איפה לא הייתי? איפה לא היה היושב-ראש חזיזה? עשינו הכול

משה ארם:  מעבר לזה, כל הדברים הרגילים התייקרו – המזוט עלה בשנתיים האחרונות ב-100%, הארנונות עלו

משה ארם:  יש כביש לחצור הגלילית, והמפעל תרם לו 4

משה ארם: 5 מיליון

משה ארם:  אני חושב ששילמתי אותו לבד, ויתקן אותי ראש המועצה שנמצא פה

משה ארם:  אולי עוד מישהו שילם משהו

שמעון סויסה: 1

שמעון סויסה: 8

שמעון סויסה:  אל תגזים כמו תמיד

משה ארם: 4

משה ארם: 6 מיליון שילמתי לך

משה ארם:  למה אתה אומר?      

שמעון סויסה: 1

שמעון סויסה: 8 מיליון

משה ארם: 4

משה ארם: 6, ואני עומד על זה

משה ארם:  עד יולי 2024, זה התשלום האחרון שלך

שמעון סויסה: - - -     

משה ארם: למה אתה אומר את זה? אתה אומר שחייבת אותי ב-1

משה ארם: 8 מיליון? אתה צריך להחזיר לי כסף

משה ארם:  אפשר לבדוק את זה, ותבדקו את זה

משה ארם:  אני לא פוליטיקאי

משה ארם:  אני טוען בתוקף ששילמתי 4

משה ארם: 6 מיליון

משה גפני: אתה יודע, זה הפסיק לעניין, כי אם המפעל ייסגר, לא תהיה עבודה

משה ארם: על הכביש כבר שילמנו, ועובדים עליו

משה ארם:  כביש יפה מאוד הוא עשה, לא משהו קטן

משה ארם:       מעבר לזה, יש פה אירוע עצוב, אירוע לא קל

משה ארם:  שאלתם אותי למה לא באתי – כי אין לי מה להגיד

משה ארם:  אני אבוא לרקוד כדי שעוד פעם יגידו: אתה עושה ככה כדי לקבל ככה? אני לא רוצה כלום

משה ארם:  לא ביקשתי כלום

משה ארם:  כשהיה צריך לבקש, ביקשנו

משה ארם:  יותר מזה, החליטו לעשות מכרזים נקודתיים

משה ארם:  מה זה מכרז נקודתי? זה אומר שאתה צריך לתת מחיר שקית במדף

משה ארם:  פניתי לבית המשפט, הגשתי עתירה מינהלית ושאלתי: חבר'ה, מה זה מכרז נקודתי? אין לי סופר, ואיך אני יכול להגיד מה יהיה המחיר במדף? אני יודע למכור, לייצר

משה ארם:  הם עושים מכרזים כאלה מחו"ל, ומביאים עד היום

משה ארם:  כולם נהנים

אורי אור: בלי מכס, בלי מכס

משה ארם: ברור שבלי מכס

משה ארם:  איך הם יביאו עם מכס? יש רשתות גדולות, ואני באמת לא בא להתנגח ולהאשים מישהו

משה ארם:  הממשלה שקבעה את זה – היא אשמה; והשר שהיה פה – הוא אשם

משה ארם:  הם עשו את הפעולה

משה ארם:  כולם פטפטו, פטפטו, אבל לא עשו

משה ארם:  הם עשו בפועל

משה ארם:  יש לנו מינוס 12 מיליון, ואני יכול להביא את הנתונים

משה ארם:  הכסף הזה הלך למישהו

משה ארם:  הוא לא הלך לצרכן ולא הלך למישהו שחסר לו ואמרתם: אתם מוכרים ביוקר

משה ארם:  עובדה, המפעלים האחרים פורחים

משה ארם:  אמרתי, אנחנו לא תנובה, אנחנו לא גוף גדול

משה ארם:  אנחנו גוף קטן

משה ארם:  ברגע שאני לא אהיה, אתם תראו מה זה עליית מחירים ואתם רואים את זה כבר עכשיו

משה ארם:  ברגע שאני לא אהיה, אתם תלמדו את זה

משה ארם:  בסוף, מי שפוגע בחקלאות, זאת התוצאה – אין חקלאים

משה ארם:  כולם יודעים את זה, מדברים על זה

משה ארם:  בסוף לא תהיה חקלאות, והאוצר ישקיע כסף שתהיה חקלאות, זה לא יעזור

משה גפני: תודה, אני מסכים איתך לגמרי

משה גפני:  שמעון סויסה, ראש המועצה

שמעון סויסה: שלום לכולם, אני מסכים שבימים אלה, כשמתנהלת מלחמה במדינת ישראל, עולה הצורך להיות עצמאי ועולה הצורך בכך שמדינת ישראל לא תהיה תלויה באף אחד

שמעון סויסה:  נכון הכלל לגבי תחמושת ונכון הכלל לגבי חקלאות

שמעון סויסה:  אני בעד זה שיבינו שהחקלאות היא סוג דבר, שאם לא נעודד אותו, זאת תהיה מכת מוות ונהיה תלויים במדינות אחרות

שמעון סויסה:  אסור שהדבר הזה יקרה, כי בסוף החיסכון מינורי

שמעון סויסה:  אני בעד מציאות שבה המכסים לא מקשים על מפעלים דוגמת פרי גליל

שמעון סויסה:       באותה הזדמנות אני רוצה להגיד שאני בא לכאן למחות

שמעון סויסה:  אני חושב שמה שקורה עם העובדים של פרי גליל, הוא סאגה הולכת ונמשכת

שמעון סויסה:  בעוונותיי, 16 שנים אני ראש הרשות, ובגלגולים שלי עברתי כמה וכמה בעלים

שמעון סויסה:  אני אומר באופן חד-משמעי, שיש פה עובדי מפעל מסורים, שמרוויחים שכר מינימום

שמעון סויסה:  הם עובדים בשביל לקבל משכורת קצת יותר גבוהה, נשארים שעות על גבי שעות נוספות

שמעון סויסה:  גורמים למפעל הזה להרוויח הרבה מאוד שנים, וכל פעם קורה, אולי במקרה, או לפני בחירות לכנסת או לפני בחירות לרשויות – יש תקלה עם מפעל פרי גליל

שמעון סויסה:  צריך לבדוק אחת ולתמיד מה הסיבה

שמעון סויסה:  המפעל הזה עובד ועבד כל השנים, הכניס הרבה כסף כל השנים

שמעון סויסה:  מה קורה פה? גם המדינה נתנה סיוע למפעל הזה

שמעון סויסה:  למה אנחנו צריכים להגיע לשוקת שבורה, ובסוף לקחת את העובדים הפשוטים האלה, שחוץ מהעבודה הזאת אין להם שום עבודה אחרת, כי ארבעים שנה או שלושים שנה נמצאים במפעל בשכר מינימום

שמעון סויסה:  אם הם יוצאים בגיל 55 או 60, אף מוקם עבודה לא יקלוט אותם

שמעון סויסה:  משתמשים בהם כמו שחקנים על לוח שחמט

משה גפני: דיברת עם מישהו מהשרים שעוסקים בזה? שר האוצר? שר הכלכלה?     

שמעון סויסה: אני בקשר עם שר הכלכלה על זה, ושוחחתי איתו אישית על זה

שמעון סויסה:  אני בקשר גם עם דוד ביטן יושב-ראש ועדת הכלכלה

שמעון סויסה:  מפה אנחנו ניגש אליו, אבל אני אומר לבעלים, שצריך לחשוף את הדברים אחת ולתמיד, ולהגיד מה מסתתר מאחורי זה

שמעון סויסה:  מצד אחד, יש מפעל עובד, מייצר ועובדים מצוינים, ומצד שני, כל הזמן רוצים לפטר אותם

שמעון סויסה:  תחליטו, תגידו מה אתם רוצים? למכור את המפעל? תמכרו, יש הרבה קונים שרוצים לקנות

משה גפני: הבעלים אומר שהוא רוצה למכור את המפעל

שמעון סויסה: אני עוד לא שמעתי

משה גפני: אני שמעתי

שמעון סויסה: אז למה הוא לא מוכר?     

משה גפני: אני לא יודע

משה גפני:  אני לא הדובר שלו, אני רק אומר לך מה הוא אמר לי

משה גפני:  דיברתי איתו, ואמרתי לו שלא יפטר עכשיו את העובדים, ואנחנו עובדים על הנושא הזה

שמעון סויסה: הרב גפני, אני פה כי אני  יודע שאתה באופן אישי מלווה שנים רבות את מפעל פרי גליל, וזכית אפילו ליקיר העיר בזכות העזרה וההצלה של המפעל

משה גפני: האמת היא שאני יקיר חצור הגלילית

קריאה: גם טובא זנגריה

שמעון סויסה: אתה יצירתי, וצריך למצוא מתווה שהמפעל הזה ימשיך לעבוד כי יש לו מקום במדינת ישראל

שמעון סויסה:  והעובדים האלה לא צריכים לשלם את המחיר

משה גפני: תודה רבה, ראש מועצת טובא זנגריה

ויסאם פאיז עומר: אני מצטרף לדברי חברי שמעון סויסה לגבי הסוגיה שצורמת לכולנו

ויסאם פאיז עומר:  מי כמוך, כבודו, יודע שאנחנו נמצאים בימים מאוד קשים

ויסאם פאיז עומר:  תושבי טובא זנגריה וחצור הגלילית נפגעים מגל הפיטורים הזה, והוא עושה לנו עוול מאוד גדול

ויסאם פאיז עומר:  כולם נרתמו בשעתו כשאושיק קנה את המפעל, והוציא הרבה כסף מכיסם כדי שהמפעל הזה ימשיך לפעול וגם ישגשג

ויסאם פאיז עומר:  אנחנו, ראשי הרשויות, קוראים לשר האוצר להתעשת, לחשוב מחוץ לקופסה ולהגיד שיש אנשים מאחורי הפיטורים האלה

ויסאם פאיז עומר:  בתים ייסגרו, אנשים לא יהיה להם כלום בבתים

ויסאם פאיז עומר:  צריכים להתעשת ולמצוא פתרונות לאנשים האלה

ויסאם פאיז עומר:  אתם צריכים כבר למצוא פתרון

ויסאם פאיז עומר:  אושיק, אנחנו פונים ללבך למצוא פתרון ולעכב בינתיים את הפיטורים שיש בטובא זנגריה וגם בחצור, כדי לחשוב גם על האנשים האלה

ויסאם פאיז עומר:  קצת אנושיות, חברים

ויסאם פאיז עומר:  תודה רבה

משה גפני: תודה

משה גפני:  בבקשה, מוטי

מרדכי חזיזה: אדוני היושב-ראש, כבר נאמתי פעמיים ואני אתן לך שוב סקירה

מרדכי חזיזה:  אני מכבד גם את ראשי הרשויות שבאו לפה, את שמעון ואת ויסאם, ואת המנכ"ל שלנו

מרדכי חזיזה:  יש דברים שאמרתי ואני לא מתבייש, ואני אומר אותם עוד פעם

מרדכי חזיזה:  אני בא להביע פה את רחשי ליבם של העובדים

מרדכי חזיזה:  אני לא נציג של אף אחד

מרדכי חזיזה:  אני לא פוליטיקאי, אני לא עסקן

מרדכי חזיזה:  אני קיבלתי מנדט מהעובדים לייצג אותם

מרדכי חזיזה:  אני ואתה, רבי משה, אמרתי לך ואני אומר לך

מרדכי חזיזה:  היית מורי ורבי ותישאר מורי ורבי

מרדכי חזיזה:  בשבוע שעבר אמרת לי שאתה חורט את הדברים על הסלע ולא על חול היום

מרדכי חזיזה:  זה עוד פעם הסיפור של פרי הגליל מהצפון ומהפריפריה, אז אין לחברי הכנסת זמן לבוא ולשמוע את הכאב של הפריפריה

מרדכי חזיזה:  לא כולם נמצאים פה, וחבל מאוד

מרדכי חזיזה:  אם היה פה איזה מונופוליסט, היית רואה את ועדת הכספים של הכנסת מפוצצת, מלאה אנשים, מלאה חברי כנסת

מרדכי חזיזה:  אני מכבד את כל אלה שנמצאים פה כי גם הם היו איתנו וליוו אותנו

מרדכי חזיזה:  כואב לי שגם פה אני לא תמיד מוצא אוזן קשבת

מרדכי חזיזה:       אתה, אתה אדוני היושב-ראש, שמינה אותך הקדוש ברוך הוא להיות שליח שלנו, אני מבקש ממך פה היום להבין דבר אחד: אם לא יגדלו תירס מחר, אין זכות קיום לפרי הגליל, אין זכות קיום לעיירה הזאת

מרדכי חזיזה:  בלי הצגות, בלי פילוסופיה ובלי כלום

מרדכי חזיזה:  אין אמת למציאות שדואגים לפריפריה

מרדכי חזיזה:  אין

מרדכי חזיזה:  לא תהיה אמת כי הכול יהיה הצהרות פופוליסטיות חסרות תוכן

מרדכי חזיזה:  אני אומר לך מתוך כאב, אדוני היושב-רש, כל יום אני בא הנה עם כאב יותר גדול, וכל יום אני חוזר לפה ואומר: אוי למדינה שתיתן לחקלאות ליפול במצב של מלחמה, ושמפעל פרי הגליל ייסגר

מרדכי חזיזה:  אוי למדינה הזאת, בתקופה הכי קשה, שהיא מפקירה ותפקיר את האנשים שלה

משה ארם: תודה רבה, מוטי

משה ארם:  אושיק, בבקשה

משה ארם: אני רוצה לדייק בעניין הסיוע שקיבלנו

משה ארם:  כפי שאתם יודעים, קיבלנו סיוע, עם עמדנו בו ועומדים בו עד היום

משה ארם:  הסיוע היה על 110 עובדים, וזה היה מ-2012 עד 2017

משה ארם:  אם אתה זוכר, זה נתקע באמצע ואתה הגעת לסייע לנו לקבל - - -     

משה גפני: מה זה אם אני זוכר

משה גפני:  כמעט הלכתי מכות במליאה על זה

משה ארם: בסוף קיבלנו מ-2012 עד 2017, והכול היה בסדר, ואנחנו עמדנו במה שאמרנו

משה ארם:  מי שלא עמד, זאת דווקא הממשלה שנותנת סיוע לעובדים

משה ארם:  היא נותנת את זה לכל מפעל, זה לא משהו חדש לפרי הגליל, כמו שניסו לצייר את זה

משה ארם:  היא נותנת את זה לכולם, וזה נקרא מסלול עובדים, כל אחד יכול לעשות את זה

משה ארם:  המפעל הגיע בתקופה ההיא ל-500 עובדים, 220 עובדים ועוד 300 עובדי קבלן

משה ארם:  הוא עבד והיה בתפוקה מלאה

משה ארם:  לימים, הקמתי מפעל טונה, ואפילו שמעון פרס, זיכרונו לברכה, גזר שם את הסרט

משה ארם:  הבאנו עוד עובדים, ואחרי זה הקמנו מפעל עגבניות, הבאנו עוד עובדים

משה ארם:  הקמנו מפעל סלטים, עשינו פארק תעשיות מזון

משה ארם:  מי שלא עמד בהתחייבות שלו זאת דווקא המדינה, שהלכה להוריד מכסים פעם אחרי פעם

משה ארם:  אם אתה זוכר, היו פה קרבות על הטונה, וגם אני השתתפתי בהם

משה ארם:  הינה, המפעל עומד, ושנים מביאים טונה מטורקיה, מהפיליפינים, מתאילנד כשאפשר ומסין

משה ארם:  כל פעם יש מצב כזה, שבאמת יש רצון ורוצים, ובעל הבית השקיע המון המון כסף

משה ארם:  המון, במאות, לא בעשרות, וכולם יודעים את זה

משה ארם:  אף אחד לא לקח שקל הביתה או איזה בונוס משמעותי כל השנים האלה

משה ארם:  או לא משמעותי – בכלל לא לקח בונוס

ולדימיר בליאק: הוא חילק דיבידנדים?     

משה ארם: לא, כלום

משה ארם:  כלום

משה ארם:  שום דבר

משה ארם:  אפילו לא עשר אגורות

ולדימיר בליאק: למה אני שואל? כי ביקשתי בדיון שהיה פה לפני שנתיים לראות את הדוחות הכספיים, ואמרו לי: זה לא עניינכם

משה ארם: אתה אישית, אני מסכים שתראה אותם

משה ארם:  אין לי בעיה

ולדימיר בליאק: כן, ברור

ולדימיר בליאק:  אני לא מבקש לפרסם

ולדימיר בליאק:  לנו, כחברי ועדה

משה ארם: אין לי בעיה לתת לך לעניין בזה

ולדימיר בליאק: אני אשמח

ולדימיר בליאק:  תודה

משה ארם: אף אחד לא לקח שקל

משה ארם:  אלה לא המקרים שאתה אומר: בעל הבית  לקח את הכסף, והיום הוא בא

משה ארם:  עשינו כל מה שהיה צריך לעשות, ואי-אפשר להגיד שלא עשינו

משה ארם:  הוועד פה, העובדים פה

משה ארם:  כל פעם קרה משהו וזה במיליונים

משה ארם:  הורדת מכס – זה דבר שנשמע מינורי כזה, אבל זה ממש לא בכמויות האלה

משה ארם:  המפעל הזה עובד על 80,000 טון

משה ארם:  זה המפעל הכי גדול בארץ והיה לי חשוב להדגיש את זה

משה גפני: אני ביקשתי מהבעלים ואני מבקש גם ממך

משה גפני:  אני מבקש בינתיים לא לפטר את העובדים

משה גפני:  אנחנו מקיימים דיונים, יש גם תקציב מדינה בדרך ואנחנו הולכים לדון בזה

משה גפני:  יכול להיות שתהיה לנו אפשרות לשנות את הגזרה הרעה הזאת

שמעון סויסה: הרב גפני, לא מתאים לך להגיד יכול להיות

שמעון סויסה:  אתה צריך להגיד: אני אעשה

משה גפני: הזמנים השתנו

שמעון סויסה: אני לא מאמין לך

משה גפני: אני אומר לך

שמעון סויסה: הפעם אני לא מאמין

משה גפני: אני אדבר איתך, אתה תשמע

משה גפני:  הזמנים השתנו, הכול השתנה

משה ארם: הבקשה הזאת, יש איתה בעיה, ואני גם אגיד לך למה

משה ארם:  המפעל היום במצב שאין לו חומר גלם, כי בשנה שעברה כבר לא זרענו

משה גפני: אבל אתם עשיתם את זה שאין חומר גלם

משה ארם: לא זרענו

ינון אזולאי: אושיק, אם לא זרעתם, סימן שאתם לא הולכים להמשיך עם העובדים

ינון אזולאי:  אתם הולכים לפטר את העובדים? כלומר, אתה הולך לסגור את המפעל בתוך חודש

משה גפני: כן, הוא אמר

משה ארם: נישאר עם 40 בשלב זה

ינון אזולאי: אתה מדבר על המכסים, אבל איפה הייתה כשקראנו לכם? למה לא באת ליידע את הוועדה?      

משה ארם: מתי? מתי? הייתי פה, אתה לא היית פה

ינון אזולאי: לא, לא

ינון אזולאי:  עכשיו אתה אומר את זה

ינון אזולאי:  כשאנחנו היינו בדיונים קודמים - -     

משה ארם: זה קרה

ינון אזולאי: - - כשכבר דנו בנושא הזה

ינון אזולאי:  זה הדיון השלישי

ינון אזולאי:  אם היית בא בדיון הראשון ואומר לנו את זה, אם אתה היית מעיר אותנו לפני זה, כשאתה יודע שהולך להוריד מכסים, כשאתה יודע שהולכים לטפל במכסים ולהחריג חלק, היית אומר: אומר דבר אני צריך בקפואים, בתעשייתי

ינון אזולאי:  היית בא ואומר לנו את זה

ינון אזולאי:  לא יכול להיות שפתאום אנחנו צריכים להתעורר, בגלל שהעובדים האלה הולכים הביתה

ינון אזולאי:  זאת לא חוכמה לבוא עכשיו ולהגיד לנו

ינון אזולאי:  אל תשכח, מצד אחד, אתם רוצים לקיים את החצי חינם שלכם, תמשיכו להתקיים והכול בסדר

ינון אזולאי:  מצד שני, העובדים האלה הולכים הביתה

ינון אזולאי:  מה קורה עם החצי חינם? ממשיך

משה ארם: יש לו 6,000 עובדים לחצי חינם

ינון אזולאי: אין בעיה

ינון אזולאי:  ומה עם ה-120 עובדים שנשארו?     

משה ארם: מה אתה אומר חצי חינם? מה זה קשור לעניין?     

ינון אזולאי: אותו אחד שיכול להחזיק את ה-6,000, שיחזיק גם את ה-120 ואנחנו נעזור לו

משה ארם: לא, לא, לא

משה ארם:  אתה מערבב את הדברים

ינון אזולאי: אתה יודע מה הבעיה? שהם ילכו וזה יהפוך למקום של נדל"ן

ינון אזולאי:  ימכרו את המקום הזה ואז יעשו מזה כסף

ינון אזולאי:  זה מה שיקרה

ינון אזולאי:  מה מבקשים מכם? להקפיא את זה

ינון אזולאי:  תבואו, תגידו מה אתם רוצים

ינון אזולאי:  אמר לכם את זה היושב-ראש גם אז

ינון אזולאי:  אנחנו נעזור לכם

משה ארם: חבר הכנסת המכובד, אתה הגעת קצת אחרי

ינון אזולאי: אושיק, הייתי בשלושה דיונים, וזה ההבדל

ינון אזולאי:  הייתי בדיונים גם לפני שנה וגם לפני שנתיים

משה ארם: היית בדיון של הטיק-טוק? לא הייתי בשני דיונים מסיבה אישית, ואמרתי אותה לרב גפני

ינון אזולאי: אין לי בעיה, שיבוא הבעלים או מישהו אחר

ינון אזולאי:  הגיעו לפה בעלים של חברות וחברות זרות מחו"ל

משה גפני: ינון, ינון, חכה עם זה

משה גפני:  ניר פלס, אל תחזור על הכול, רק תגיד מה המסקנות ממה שקורה עכשיו

ניר פלס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מבעלי מפעל סולבר באשדוד ובאשקלון

ניר פלס:  אנחנו מעסיקים כ—200 אנשים אצלנו, ואני לא אחזור על כל מה שאמרתי בישיבה שהייתה פה בשבוע שעבר, ולפני שנה במרץ ובאפריל פה, בחדר הזה

ניר פלס:  מדינת ישראל צריכה את סולבר

ניר פלס:  אני אגיד את זה בעברית מאוד פשוטה

ניר פלס:  מדינת ישראל צריכה את סולבר, ויש לה תלות אמיתית בקיומו של מפעל סולבר

ניר פלס:  אנחנו מחזיקים למעשה את מלאי החירום של מדינת ישראל בחלבון סויה לבעלי חיים – קוראים לזה כוספא – ואנחנו יצרן חלק מהותי מהשמן שמדינת ישראל צורכת

ניר פלס:       השינוי במכסים שבוצע לפני שנה במדינת ישראל, פגע בנו בצורה קיצונית

ניר פלס:  אותם 4

ניר פלס: 2% ירידה במכסים רק על האריזות הגדולות – אני לא מדבר בכלל על צריכה ביתית אלא רק על מוצרי B2B, למעשה,  מדובר ב-16 ליטר שרואים מאחורי כל חנות פלאפל

יצחק פינדרוס: זה לא הוריד את המחירים של הפלאפל?     

ניר פלס: זה לא הוריד את המחירים של הפלאפל

ניר פלס:  זה לא השפיע

ניר פלס:  4

ניר פלס: 2% על 40% מהמכירות, זה 1

ניר פלס: 5% מהמכירות שלנו

ניר פלס:  תעשייה שהיא ברמה גלובלית עושה 1

ניר פלס: 5%

ניר פלס:        למה אני בא לפה, חוץ מזה שמדינת ישראל צריכה אותנו? כי אנחנו בתחרות לא הוגנת

ניר פלס:  אנחנו המפעל היחיד בעולם בתעשיית הכראש – התעשייה שמייצרת שמן וכוספאות, היחיד בעולם שלא עובד 24/7

ניר פלס:  זאת תעשייה שעוצרים בה פעם בחצי שנה לתחזוקה

ניר פלס:  אנחנו עוצרים בכל שבת ובכל חג, והמשמעות היא שאנחנו לא מנצלים את המפעל כמו מפעל בחול; המשמעות היא ש-set up של המפעל שלנו זה ארבע שעות להפעלה, כולל עובדים, צריכת חשמל והכול, וארבע שעות לעצירת המפעל הזה

ניר פלס:  אנחנו בתחרות לא הוגנת כי יש כשרות

ניר פלס:  אנחנו מברכים על הכשרות, פועלים בישראל, אבל המפעל בלטביה מקבל בד"ץ כשהוא עובד עם עובדים גויים בשבת

ניר פלס:  אנחנו פועלים בישראל, ויש פה באופן מובנה חולשה לסולבר כי אנחנו לא יכולים לעבוד בשבת

ניר פלס:  אנחנו רק רוצים תחרות הוגנת

ניר פלס:  היות ונמשיך לא לעבוד בשבת, אנחנו לא יכולים להתחרות ביבוא עם המגבלה הזאת

ניר פלס:  הנזק שלנו הוא חצי מיליון דולר בחודש

משה גפני: אני רואה שרח"ל נתנו לכם מכתב

ניר פלס: רח"ל נתנו לנו מכתב כי הם הבינו שצריך אותנו

ניר פלס:  מה שקרה עכשיו, עם פרוץ המלחמה, היה שאוניות הפסיקו להגיע לישראל לנמלים

ניר פלס:  זה נורא פשוט – לשבת מול הנמל באשדוד וחיפה, לעלות על הכרמל ולראות את הנמל

ניר פלס:  אוניות הפסיקו לבוא

ניר פלס:  לעומת זאת, משק החי לא חי מאקסלים

ניר פלס:  משק החי אוכל בכל יום כוספא, ואם אין כוספא, אין בעלי חיים במדינת ישראל

ניר פלס:  יש בנו תלות

ניר פלס:  אנחנו עם מבנה עלויות שמאפשר החזקת מלאי חומר גלם גדול, ויש שלוש אפשרויות שמדינת ישראל צריכה להחליט מה היא עושה איתן

ניר פלס:  כמו שהזהרנו פה לפני שנה, אנחנו לא יכולים לתפקד עם מגבלת השבת, בלי מכס על השמן רק למפעלי מזון ופלאפלים

ניר פלס:  לא לצריכה ביתית, אנחנו לא משפיעים על יוקר המחייה

ניר פלס:  יש שלוש אפשרויות ורח"ל שלחו מכתב

ניר פלס:  הם אמרו במפורש במשק החי, ואני רואה שנמצאים פה גם החקלאים וגם התעשיינים

ניר פלס:  תחזירו את המכסים כפי שהם היו קודם לכן

ניר פלס:  אני מזכיר שהם היו 7

ניר פלס: 5% לפני חמש שנים וחצי, וירדו

ניר פלס:  ועכשיו הם אפס

ניר פלס:  נעשה פה תרגיל לא הגון

ניר פלס:  נכון, השאירו את המכס על הסויה, אבל על הקנולה ושמן תירס, שמן חמנייה, הורידו לאפס

ניר פלס:  והם תחליפיים לחלוטין מבחינת תעשיית המזון

ניר פלס:  בעצם, לא נתנו לנו שום דבר

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  הממשלה, בבקשה

משה גפני:  משרד האוצר, אל תחזור, בבקשה, על מה שאמרת

משה גפני:  תגיד לוועדה האם יש חשיבה מחדש

משה גפני:  אתם רואים מאות ואלפי עובדים, אתם רואים פגיעה בחקלאות באופן הכי חמור

משה גפני:  זה בכלל לא משנה מה שאתה אומר, משנה מה שהם עושים

משה גפני:  בבקשה

גל ברנס: נכון להיום, עוד לא קיבלנו שום פנייה מהמפעל, לא קיבלנו נתונים ולא שום בקשה

גל ברנס:  יש לנו קושי - - -      

משה גפני: מאיזה מפעל?     

גל ברנס: משני המפעלים

ניר פלס: אנחנו שלחנו מכתבים למשרד הכלכלה, למשרד האוצר ולמשרד החקלאות

ניר פלס:  שלחנו לכולם והרמנו דגל בשנה שעברה והשנה

יצחק פינדרוס: לא הבנתי, היה פה דיון שלישי ועוד לא קיבלתם כלום?     

אורי אור: אני חתמתי על מכתב בשם החקלאים

גל ברנס: לא קיבלנו פנייה מפרי גליל שיושבים פה, לאיזשהו צעד שמבקשים מהמדינה להפעיל

ינון אזולאי: הוא שאל על סולבר

גל ברנס: נבדוק

גל ברנס:  אני לא יודע

ינון אזולאי: איך אתה יודע שלא קיבלת מפרי גליל?      

גל ברנס: כי הנושא על סדר-היום

ינון אזולאי: בדקת, וגם סולבר על סדר-היום, ולא בדקתם

ינון אזולאי:  אני אגיד לך מה התשובה, התשובה היא שעל פרי גליל לא קיבלת ועל סולבר קיבלת

ינון אזולאי:  אם אתה יודע ששניהם על סדר-היום, בדקת וראית שפרי גליל לא קיבלת, וראית שסולבר קיבלת

ינון אזולאי:  נוח להגיד

גל ברנס: לא

גל ברנס:  אם הייתי מקבל, הייתי - - -     

ינון אזולאי: הרי קיבלת, יכול להיות שלא בדקת

ינון אזולאי:  היית צריך לבדוק כי הוא שלח

גל ברנס: אני אבדוק אם הגיע ולא העלינו, ואני אתייחס בהתאם

גל ברנס:  עלה פה סיפור התירס, שאותו בדקנו באופן ספציפי

משה גפני: עוד לא ראיתי את התקציב

משה גפני:  אתם מביאים מכסים ודברים כאלה שאתם רוצים שאנחנו נאשר

גל ברנס: אנחנו לא מביאים מכסים

גל ברנס:  אני חושב שלא הבאנו לפה צו שמעלה מכס יותר - - -     

משה גפני: לא מעלה מכס

משה גפני:  יש שם כמה מכסים שאתם רוצים שנעביר

משה גפני:  אני לא אעביר את הצווים האלה בלי שאתם מעלים בחזרה את המכס

משה גפני:  עם כל הכבוד, החוכמה לא רק אצלכם

משה גפני:  אני רואה את הדמעות של העובדים

גל ברנס: בסדר, אבל לא הצלחנו לקבל שום נתון רלוונטי - -      

משה גפני: אז מה אם שר האוצר הקודם דרש את זה? או שר החקלאות הקודם?     

גל ברנס: - - שקשור למפעל פרי גליל ולאותם מכסים

משה גפני: בסדר, זה לא יעבור פה

משה גפני:  אני חייב להוכיח לשמעון סויסה שהכוח נשאר

משה גפני:  אבל הוא לא נשאר; המדינה השתנתה

משה גפני:  אני לא אסכים בשום פנים ואופן

משה גפני:  אני אומר לך, אתה יכול להגיד ליוגב, אתה יכול להגיד לאיתי

משה גפני:  אני לא מתכוון להעביר דברים שנוגעים למכסים, עד שאתם לא מעלים בחזרה את המכס

משה גפני:  אני רוצה את סולבר ואני רוצה את פרי גליל

ינון אזולאי: ב-5 בנובמבר נשלח מכתב מארגון חקלאי ישראל

גל ברנס: דובר פה על נושא יוקר המחייה, ואנחנו מדברים על שימורים וירקות קפואים

משה גפני: אולי מפסיק עם השטויות האלה? כבר עברתי פה יותר מדיי הורדות מחירים

משה גפני:  אני לא מפסיק לראות פה הורדות מחירים

גל ברנס: אלה שווקים של 2 מיליארד שקל

ינון אזולאי: עוד מעט תחלקו את זה חינם, לפי המכסים שאתם מורידים

ינון אזולאי:  באמת

משה גפני: בדיוק

משה גפני:  אתם מקבלים עודף

יצחק פינדרוס: תגיד לי, למה מוכר הלאפה שלי לא יודע שהורידו לו את השמן? אני לא יודע

ינון אזולאי: זאת לאפה, והוא מדבר איתך על הפלאפל

גל ברנס: מדברים פה על הפלאפל כאיזושהי דוגמה, אבל בסוף אנחנו מדברים על שוק מוסדי מאוד גדול, שהולך לכל חברות המזון בישראל

יצחק פינדרוס: ירדו המחירים בחברות המזון?     

משה גפני: אתה יודע מה? מיותר

משה גפני:  אני לא רוצה להתווכח איתך

משה גפני:  אני מבקש שתבדוק במשרד האוצר, באגף התקציבים, האם הם מוכנים להעלות בחזרה את המכס בנושאים הספציפיים האלה, שדיברנו עליהם כבר הרבה פעמים

משה גפני:  אם לא, אין בעיה

משה גפני:  לא יהיו מכסים, לא יהיו הורדות, לא יהיו עליות

משה גפני:  אין בעיה

משה גפני:  אתם רוצים להילחם עם ועדת הכספים – תילחמו

משה גפני:  אתה יודע מה, אם אתה אומר שזה מוריד מחירים, למה לא נתת תקציבים למפעלים האלה במקום הפגיעה במכס, שמביאים את העגבניות מטורקיה? למה לא הבאתם? אמרת שתיתנו תקציב

גל ברנס: יש תקציב למפעלים שרוצים לעשות השקעות

גל ברנס:  יש תקציב במשרד הכלכלה, ואפשר לבקש לעשות השקעות, והמדינה משתתפת באותן השקעות להגדיל פריון ויכולת תחרות

ינון אזולאי: הוא שואל על התמיכות לחקלאים

ינון אזולאי:  בזה לא הביאו כלום

גל ברנס: אני מבחין, כי אין תמיכות בתעשייה בישראל

ינון אזולאי: אתה הבנת בדיוק על מה הרב גפני דיבר, והכי פשוט לזרוק את זה למקום אחר

ינון אזולאי:  הוא דיבר על החקלאים, אמר שהבטחתם מתן תמיכות, ולא העברתם

ינון אזולאי:  מצד אחד, אתם אומרים: אנחנו מורידים את המכסים, מעלים מכסים, אתם משחקים עם זה איך שאתם רוצים

ינון אזולאי:  מצד שני, אתם אומרים: אנחנו נעזור לחקלאים, אבל החקלאים לא קיבלו שקל מאז ועכשיו הקפאנו את זה

ינון אזולאי:  בנוסף לכול, אתה רוצה להגיד שהם לא הגישו בקשה

ינון אזולאי:  סולבר, למשל, נניח שהם לא הגישו בקשה

ינון אזולאי:  אתה יודע לעזור להם עכשיו? אתה יודע לעזור לפרי גליל? הרי הם אומרים לך: הדבר היחידי שיכול לעזור לי, זה העלאת המכס

ינון אזולאי:  אתה יודע לעזור לו?     

גל ברנס: אנחנו לא מאמינים שהעלאות מכסים זה כלי טוב לפתרון

ינון אזולאי: תן לו פתרון אחר

גל ברנס: מי שרוצה לעשות השקעות, יש תקציבים במשרד הכלכלה

אחמד טיבי: אתה הצעת פתרון אחר?     

ינון אזולאי: תן לו שימור עובדים, משהו שיכול לעזור לו גם במפעל

קריאה: במציאות של היום, אתם רוצים לסמוך על טורקיה? זה מה שאתם רוצים?     

גל ברנס: מפעלים שרוצים לעשות השקעות ולהתייעל, יש כלים במשרד הכלכלה, יש תקציבים ואפשר לתמוך בהם

אחמד טיבי: גפני, הם הציעו פתרון אחר?     

משה גפני: לא

משה גפני:  הוא אומר: הם לא הגישו בקשה

משה גפני:  סולבר הגישו

גל ברנס: הצענו שני פתרונות

משה גפני: הבעלים של פרי גליל לא רוצה

משה גפני:  הוא אומר: מה אני צריך להיכנס לעניין הזה? המדינה לא שומרת עליי, אז לא

משה ארם: האם חברת ההמבורגר הגדולה בארץ, שהיא אמריקנית – אתם יודעים על מי אני מדבר – שמייבאת את הקטשופ ואת הצ'יפס מאמריקה, האם היא הורידה את מחיר ההמבורגר מתישהו, שאתם זוכרים?      

גל ברנס: איזו חברה?     

משה ארם: החברה האמריקנית הכי גדולה שמוכרת המבורגר בארץ

משה ארם:  יש לה אות M

משה ארם:  אתה מכיר את זה? היא מייבאת, היא יבואנית

משה ארם:  נתת לה מתנה 70 אגורות בצ'יפס

משה ארם:  קיבלת משהו?     

ינון אזולאי: החברה הכי גדולה בארץ שמוכרת צ'יפס וקטשופ זאת אסם

משה ארם: אמרתי לך המבורגר, לא אמרתי לך אסם

משה ארם:  אסם לא מוכרת צ'יפס

ינון אזולאי: הוא שאל אותך שאלה נכונה

ינון אזולאי:  יש לך תשובה לזה? ראינו שהם הורידו לנו משהו במחיר? לא הורידו כלום

משה גפני: תודה

משה גפני:  דלל, בבקשה

אליהו דלל: אדוני היושב-ראש, אני חושב שמשרד האוצר עושה עבודה קלה

אליהו דלל:  הוא אומר: יוקר המחייה, ובוא נוריד מכסים

אליהו דלל:  זאת עבודה קלה מאוד

אליהו דלל:  אני רוצה לומר לך שהורדת מכסים לא בהכרח מביאה להורדת מחירים

אליהו דלל:  אם לא עושים עבודה קשה ועבודה יסודית, לא תהיה פה הורדת מחירים

אליהו דלל:  כשאתה נותן מכס למשהו, ומי שמרוויח מזה הם היבואנים וזה לא מגיע לאן שזה מגיע, אתה לא מטפל ביוקר המחייה

אליהו דלל:       בדקתי מחירים של פרי הגליל בסופר, ודווקא המחירים שלהם הכי זולים בסופר

אליהו דלל:  מעניין, זה פשוט לא הגיוני

אליהו דלל:  אתה לא מבין למה זה

אליהו דלל:  מה מסתבר? מי שמייבא, כבר לא מעניין אותו מה המכס והוא מרוויח על זה

אורי אור: לא, הוא נהנה מהמכס

אורי אור:  הוא שם את המכס בכיס

גל ברנס: רק שיהיו בפני חברי הוועדה הנתונים הנכונים – אלה שווקים שאין בהם כמעט יבוא, גם בירקות הקפואים

משה ארם: לא נכון, לא נכון

משה ארם:  שופרסל מייבא ירקות קפואים

משה ארם:  אל תגיד דברים שאתה לא יודע

משה ארם:  רמי לוי מייבא צ'יפס קפוא חמש שנים

משה ארם:  תגיד דברים מדויקים, אתה לא מבין בנתונים

משה גפני: תודה

משה גפני:  אפרים, אפרים, לא להתפרץ

אליהו דלל: אין ספק שאני בעד שוק חופשי וליברלי, ללא מכסים, אבל צריך להבין שמדינת ישראל נמצאת במצב אחר לגמרי

אליהו דלל:  חשוב גם לשמור על החקלאות ולשמור על מפעלי התעשייה

אליהו דלל:  מה יקרה בסוף? אותם מאות ואלפי עובדים יבקשו דמי אבטלה, ושכרנו יצא בהפסדנו

אליהו דלל:  כשיש יבוא ואין ייצור מקומי, ואין מי שיהיה לו כוח להפעיל מול אותו יבוא, בסוף תהיה העלאת מחיר ולא הורדת מחיר

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  חבר הכנסת יאסר חוג'יראת

יאסר חוג'יראת: פנה אליי חבר ועד העובדים מפרי הגליל, טלאל אל מסרי, שנמצא כאן

יאסר חוג'יראת:  יש כאן שני ראשי רשויות, ראש הכפר טובא זנגריה, וראש העיר חצור

יאסר חוג'יראת:  פעם היינו יחד חברים כראשי רשויות

יאסר חוג'יראת:  זה לא הדיון הראשון שעולה בוועדת הכספים על מפעל פרי הגליל

יאסר חוג'יראת:  זאת לא פעם ראשונה

יאסר חוג'יראת:  העניין של פריפריה זה עניין שצריך לקבוע בו מדיניות

יאסר חוג'יראת:  הממשלה צריכה לקבוע מדיניות ולשמור על התעשייה בפריפריה בכלל, ובצפון בפרט

יאסר חוג'יראת:  המפעל הספציפי הזה מעסיק הרבה מהיישוב הבדואי טובא זנגריה

יאסר חוג'יראת:  מדובר בהרבה משפחות, וברגע שהמפעל הזה ייסגר או יהיו צמצומים, זה יפגע בהרבה משפחות, גם בטוב וגם משפחות מהחברה היהודית בכל הגליל

יאסר חוג'יראת:       תפקידנו כאן לא להתווכח עם האוצר, אלא לנסות להציע פתרונות

יאסר חוג'יראת:  הוויכוח עם האוצר לא יועיל ואני חושב שכחברי ועדת הכספים אנחנו צריכים להיות יוזמים ולתת פתרונות, כדי לעזור לאנשים, למפעל, ובקצה לאותן משפחות שנמצאות ברובן מתחת לקו העוני

יאסר חוג'יראת:  אנחנו נמצאים עכשיו בגל התייקרויות נורא

יאסר חוג'יראת:  מתחילת ינואר אנחנו שומעים כל יום על התייקרויות, וזה מכביד על אותן משפחות מוחלשות, שרובן נמצאות בפריפריה, ובעיקר מהחברה הערבית והבדואית בצפון

יאסר חוג'יראת:  היישוב הבדואי, הערבי שנמצא בצפון, זה טובא זנגריה, ואני חושב, חבריי, כבוד היושב-ראש, שלא צריך לדאוג לפתרונות, אלא לעזור למפעלים ולאוכלוסייה שנמצאת בצפון

משה גפני: תודה

משה גפני:  אלון שוסטר, בקצרה

אלון שוסטר: תודה רבה

אלון שוסטר:  אני אגיד לחברים מהאוצר, שמי שרוצה זרימה חופשית ככל האפשר של סחורות – גם לאנשים מותר לנוע, גם דעות להחליף וזה מצוין

אלון שוסטר:  אבל בעניין סחורות, קרי הקטנת המכסים והמכסות, צריך לקחת בחשבון שהוא משלם פעמיים

אלון שוסטר:  אלא אם כן, הוא רוצה להפקיר אותנו ליבואנים בזמן שגרה ובזמן חירום

אלון שוסטר:  הוא צריך לשלם פעם אחת בהקטנת הכסף שנכנס לאוצר בגלל המכסים, ופעם שנייה הוא צריך לשלם את מה שהובטח והוזכר כאן לתמיכה חכמה, נכונה בכל הרכיבים עליהם דיברנו, ולא מתבצעים

אלון שוסטר:  זה הסיפור, וכל השאר זה סיבוב באותו עניין

אלון שוסטר:       מתי יגיע הרגע, אולי תחת כנפי מצב החירום הזה, שנצליח להסכים? בעיניי, יש פה בעיניי הסכמה מלאה על זרימה חופשית של סחורות, בד בבד עם תמיכה חכמה בתעשייה ובחקלאות המקומית

משה גפני: תודה רבה

טל וייל צמרת: שלום, אני מנהלת תחום יבוא, משרד החקלאות

טל וייל צמרת:  שלום, בוקר טוב, אדוני היושב-ראש

טל וייל צמרת:  אני רוצה לחזק את כל מה שנאמר פה לגבי הרפורמה, ושהמכסים ירדו באופן משמעותי ולא התקבלו תמיכות ישירות בכל הפגיעה בחקלאים, בחקלאות

טל וייל צמרת:  הייתה פגיעה באופן משמעותי במפעלים, ובסוף הפגיעה היא בציבור, וצריך לזכור את זה

טל וייל צמרת:  המדינה צריכה לעזור כאן באופן מיידי, להעלות בחזרה את המכסים, לשמור על הייצור המקומי, והמשמעות היא שמירה על העובדים, על העצמאות, על הייצור המקומי שלנו, ולא להסתמך על יבוא

טל וייל צמרת:  אם לא נעצור את זה בזמן, ניזכר כשכבר יהיה מאוחר מדיי

טל וייל צמרת:  ראינו שיש ענפים שנפגעו כמו השום הטרי

טל וייל צמרת:  אנחנו רואים שני נציגי מפעלים שבאו לדבר, ואני רוצה לחזק אותם

טל וייל צמרת:       ביקשת בדיון הקודם לדבר על נתונים, ואני רוצה לחזק

טל וייל צמרת:  בדקנו את נתוני היבוא, וראינו שגם במפעל סולבר הייתה עלייה בנתוני היבוא גם בשמן הקנולה וגם בשמן חמניות

טל וייל צמרת:  הטענות שלהם נכונות, ואנחנו רואים בנתונים שמאז הפחתת המכסים, היבוא עלה

טל וייל צמרת:  צריך להבין שהדברים האלה משפיעים, וצריך לחשוב מה אנחנו עושים

טל וייל צמרת:  הם בעצם ביקשו להעלות את המכסים על התעשייה

טל וייל צמרת:  אפשר להפריד את פרטי המכס ולהעלות את המכסים בחזרה, כדי שלא ייפגע יוקר המחייה, ומצד שני, גם בסיפור של פרי הגליל –  אנחנו רואים שיש עלייה

ולדימיר בליאק: מה התפקיד שלך במשרד החקלאות?     

טל וייל צמרת: מנהלת תחום יבוא

ולדימיר בליאק: אז בגדול את נגד היבוא

ולדימיר בליאק:  אני רוצה להבין את מערכת היחסים בינך לבין היבוא

משה ארם: מה תפקידו של שר החקלאות? מה הוא עשה בעניין?     

טל וייל צמרת: גם שר החקלאות דיבר עם שר האוצר, והם דיברו על כל סיפור העצירה של הרפורמה

טל וייל צמרת:  כמובן, אנחנו קידמנו את זה אצלנו במשרד

משה ארם: אבל הוא קובע את המדיניות

משה ארם:  לא הבנתי

טל וייל צמרת: להזכירכם, הרפורמה קרתה בממשלה הקודמת, לא בממשלה הנוכחית

משה ארם: יש ממשלה חדשה כבר הרבה זמן

טל וייל צמרת: נכון, והוא פעל לעצירה של הרפורמה, ואת זה כולנו מכירים

טל וייל צמרת:  עכשיו אנחנו מבקשים גם מהאוצר שיעלו בחזרה את המכסים, ויגנו על זה

טל וייל צמרת:  כפי שדיברתם על הצ'יפס, על העגבניות ועל השעועית, אנחנו רואים שיש עלייה ביבוא

ולדימיר בליאק: בגדול, אתם במשרד החקלאות מתנגדים ליבוא? אתם מתנגדים ליבוא במחלקה שלך?     

טל וייל צמרת: אנחנו מבקשים שתהיה עלייה בחזרה של המכסים לפני הרפורמה, וצריך לזכור שאם רוצים לעשות רפורמה, צריך לעשות אותה בצורה אחראית

ולדימיר בליאק: אני לא מביע עמדה כרגע, אבל יכול להיות שיותר נכון להמשיך את הרפורמה ולתת סובסידיות, ולא לעצור את הרפורמה ולחזור אחורה?     

טל וייל צמרת: אני אומרת ששנתיים אנחנו בתוך זה, הורידו את המכסים, לא נתנו תמיכות

ולדימיר בליאק: אבל לא השלימו את המהלך

ולדימיר בליאק:  את מסכימה איתי? אולי צריך להשלים את המהלך

ולדימיר בליאק:  יכול להיות שכן ויכול להיות שלא

טל וייל צמרת: אבל זה לא קרה

טל וייל צמרת:  בואו נעשה חשיבה מחדש

ולדימיר בליאק: אז נחזור אחורה

משה גפני: סליחה, מה שקרה זה שהחליטו על רפורמה, אבל לא לקחו בחשבון את המפעלים, את החקלאים, כאילו נמצאים באיזה מגזר עסקי

משה גפני:  לא לקחו בחשבון את מה שיקרה פה מבחינת מקומות כמו חצור הגלילית או מפעלים שנמצאים במקומות האלה

משה גפני:  לא פתרו את הבעיה

ולדימיר בליאק: אני מסכים איתך

ולדימיר בליאק:  אתה מתפרץ לדלת פתוחה

ולדימיר בליאק:  אני רק אומר שהתחילו את הרפורמה כשהמצב שהיה לא טוב, ורצו לשפר את המצב

משה גפני: אני חולק על העניין הזה

ולדימיר בליאק: שוב, בלי להביע עמדה בעד הרפורמה או נגדה, יכול להיות שיותר נכון להשלים את הרפורמה, לבחון את ההשלכות שלה במקום לעצור באמצע ולחזור אחורה

ולדימיר בליאק:  למה צריך מחלקת יבוא במשרד החקלאות, אם אתם נגד יבוא? אני תוהה עם עצמי

טל וייל צמרת: אנחנו לא נגד היבוא, ולא להכניס דברים שלא אמרנו

טל וייל צמרת:  אנחנו לא נגד היבוא, יבוא הוא חשוב

אלי שני: את קרובה לזכייה בפרס נובל לכלכלה

אורי אור: גם הרפורמה זה פרס נובל לכלכלה

אורי אור:  הרס את החקלאות

ולדימיר בליאק: אבל הרפורמה לא הושלמה

קריאה: הפחתת המכסים לא השפיעה במיליגרם על יוקר המחייה

קריאה:  גם על זה צריך להסתכל משני הצדדים

אורי אור: הרפורמה הזאת היא הפטנט הכי מודרני להרס החקלאות

משה גפני: תודה, משרד הכלכלה, בבקשה

יואל בן שושן: שלום לכולם, אני מנהל תחום תעשייה במשרד הכלכלה

יואל בן שושן:  לגבי מפעל פרי גליל, אנחנו במשרד הכלכלה בעד הפחתת המכסים

משה גפני: מה אתם עושים על מנת שלא יפטרו את העובדים, ושהמפעל ימשיך?     

משה ארם: אתה בעד הפחתת המכסים?     

יואל בן שושן: אם זה בא יחד עם תמיכה של האוצר, אבל התמיכה של האוצר לא הגיעה

ינון אזולאי: התמיכה של האוצר לא הגיעה, ולכן מה?     

יואל בן שושן: נכון להיום, אנחנו לא רוצים להעלות את המכסים בחזרה

ינון אזולאי: אבל התמיכה של האוצר לא הגיעה גם על מה שהיה

ינון אזולאי:  כרגע יש בעיה עם המפעל הזה

ינון אזולאי:  איך אתם יכולים לעזור להם?     

יואל בן שושן: במשרד הכלכלה יש מספר תוכניות סיוע, עמידות פריון, מכון ייצור מתקדם

יואל בן שושן:  נכון להיום, מפעל פרי גליל לא פנה למשרד הכלכלה לבקשת סיוע

יואל בן שושן:  יש לך מספר כלים

אליהו דלל: אין להם חומר גלם, זה מה שהוא טוען

יואל בן שושן: למשרד הכלכלה יש מספר כלי סיוע

יואל בן שושן:  כרגע הוא לא פנה, כשהוא יפנה, אנחנו נבדוק

משה גפני: הבנו, תודה

משה גפני:  אחמד טיבי, בבקשה

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, בכל פעם שוועדת הכספים דנה בעניין סגירת מפעלים או סכנה המרחפת על סגירת מפעלים, לנגד עיניה עמדו הפועלים, העובדים והמשפחות שלהם

אחמד טיבי:  כך גם הפעם

אחמד טיבי:  זאת לא פעם ראשונה שאנחנו דנים במפעל הזה, פרי הגליל

אחמד טיבי:  נדמה לי שיש שם 150 עובדים קבועים ו-200 עובדי קבלן

אחמד טיבי:  יש גם משפחות מטובא זנגריה באזור

אחמד טיבי:  נמצא פה ראש המועצה

אחמד טיבי:  שאלתי את נציג האוצר אם יש לו פתרונות אחרים, והוא ענה שאין

גל ברנס: לא עניתי שאין

אחמד טיבי: גפני ענה במקומך שאין

משה גפני: אני מייצג את האוצר

משה גפני:  אתה לא

אליהו דלל: אם יש, שיגיד לנו

משה גפני: מה הפתרון?     

אחמד טיבי: אני אומר – תן פתרון

אחמד טיבי:  אין

אחמד טיבי:  האמת היא שאין, ולכן, האנשים כאן

אחמד טיבי:  אני מכיר את גפני קצת יותר מאחרים

אחמד טיבי:  הוא נשמע אסרטיבי הפעם, ולכן, כדאי לכם להציע הצעות שירצו את ועדת הכספים ומי שעומד בראשה

אחמד טיבי:  אי אפשר להקריב את משפחות העובדים ככה

אחמד טיבי:  לכן, צריך פתרון

אחמד טיבי:  תודה רבה

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  כן, מוטי

מרדכי חזיזה: אני רוצה להגיד מילה למשרד הכלכלה

מרדכי חזיזה:  תקשיב, אני אומר לך בכנות, אני חולק עליכם

מרדכי חזיזה:  קודם כול, אני מופתע שיש במדינת ישראל משרד כלכלה

מרדכי חזיזה:  אם אתה אומר שלא התקשרו, אני יכול להגיד לך שבמשך 14 יום אני מנסה להשיג אתכם רק כדי לדבר איתכם

מרדכי חזיזה:  באחד הימים, אמרתי את זה גם פה בוועדה, ענה לי המשנה למנכ"ל, אחד בשם מוטי

מרדכי חזיזה:  אומר לי: חזיזה, תקשיב, אתם בראש מעייננו

מרדכי חזיזה:  אנחנו נדבר איתך, יפגשו אותך, ישמעו אותך

מרדכי חזיזה:  אני חוזר על מה שאני אומר, שאם הייתי בעל מונופול, אם הייתי יבואן, הייתם מתייחסים

מרדכי חזיזה:  אבל בגלל שאני עובד ייצור, לא התייחסו

מרדכי חזיזה:  גם לא חזרו

מרדכי חזיזה:  ניסיתי להשיג את שר הכלכלה

מרדכי חזיזה:  אז מה אם אני עובד ייצור? מה קרה? ניסיתי שבע פעמים

מרדכי חזיזה:  הגעתי לכל הלשכה, ובלי סיפורים

מרדכי חזיזה:  ואני אמרתי את זה לאדוני היושב-ראש

מרדכי חזיזה:  אמרתי לו

מרדכי חזיזה:       נכון, אין לי שום אימפריה כלכלית ולא משחק בפריימריז ולא משחק פוליטי

מרדכי חזיזה:  אני בא לייצג עובדים

מרדכי חזיזה:  באתי שתשמעו, לא רוצה כסף

מרדכי חזיזה:  אמרתי ואני אומר שאני לא מבקש אגורה מבעלי הבתים

מרדכי חזיזה:  אם כן, תנו את זה לחקלאים

מרדכי חזיזה:  תנו את זה באופן ישיר לחקלאים

מרדכי חזיזה:  בואו, תעזרו לחקלאים כדי לגדל וכדי לתת לעובדים לעבוד

מרדכי חזיזה:  לא באנו לבקש רחמים, לא באנו לבקש טובות

מרדכי חזיזה:  איפה ההתייחסות? אתה אומר שלא פנו? אני פניתי

מרדכי חזיזה:  אני לא המנכ"ל

מרדכי חזיזה:  אני עובד

מרדכי חזיזה:  אני לא מנכ"ל, לא בעל הבית, לא מייצג אותו

מרדכי חזיזה:  אני מייצג את העובדים

מרדכי חזיזה:  אני יודע שאני חוזר הביתה היום, וכל העובדים שקיבלו מכתבי פיטורים, הולכים הביתה

מרדכי חזיזה:  למה? כי משרד הכלכלה לא ענה לי

מרדכי חזיזה:  משרד האוצר לא מבין מה זה פריפריה

מרדכי חזיזה:  עם כל הכבוד, יש משרדים, אבל זה תיאורטי

מרדכי חזיזה:  בפועל לא נעשה כלום למען הפריפריה

מרדכי חזיזה:       אני חוזר ואומר, כולם פה אלופים בהצהרות פופוליסטיות

מרדכי חזיזה:  בזמן אמת, לבוא ולהנציח את האמת ולהראות הלכה למעשה, אדוני היושב-ראש

מרדכי חזיזה:  אני מסכים עם כל החברים, גם עם טיבי – אתם לא פה

מרדכי חזיזה:  אנחנו שייכים למדינה אחרת

מרדכי חזיזה:  אנחנו לא מוצאים אוזן קשבת

מרדכי חזיזה:  למה? במה חטא העובד שרוצה לעבוד? מה יותר פשוט מאדם שרוצה רק לעבוד? לא להיות נתמך, לא להיות בלשכת הרווחה

מרדכי חזיזה:  תנו לו ללכת לעבוד

מרדכי חזיזה:  גם הזכות המינימלית הזאת לא ניתנת במדינת ישראל לעובדי הצפון, ובמיוחד לעובדי פרי הגליל, שאין לנו מנוחה יום אחד

יואל בן שושן: לא התקבלה פנייה למשרד הכלכלה

ינון אזולאי: יואל, אתה יודע שהמפעל עומד להיסגר?      

יואל בן שושן: כן

ינון אזולאי: מה אתם עושים? גם אם לא קיבלתם פנייה, מה אתם עושים?      

יואל בן שושן: לנו בתור משרד אין כלים

ינון אזולאי: אבל אתה מבין מה שקורה

ינון אזולאי:  היו שם כ-350 עובדים ונשארו כ-120 עובדים

ינון אזולאי:  עכשיו פיטרו עוד 53 עובדים, ויכול להיות שעד סוף החודש יפטרו את כולם

ינון אזולאי:  זה לא מפריע למשרד? אתם דואגים רק ליבואנים במשרד?     

יואל בן שושן: ממש לא

יואל בן שושן:  ההפך

יואל בן שושן:  אנחנו דואגים לכולם, גם ליבואנים וגם לתעשייה

יואל בן שושן:  בתפקידי אני מנהל תחום תעשייה

ינון אזולאי: אבל מה עשית?     

יואל בן שושן: אני דואג לתעשייה

ינון אזולאי: מה עשית למען העובדים האלה?     

יואל בן שושן: המפעל עצמו לא בא ואומר: תעזרו לי, במה אפשר לבוא ולעזור? ככל שיפנה, אנחנו נעזור לו

ינון אזולאי: הם היו בוועדה כבר שלוש פעמים

ינון אזולאי:  אתה רואה מפעל שנמצא בקשיים

ינון אזולאי:  מה אתם עושים למען העובדים?      

יואל בן שושן:  אנחנו לא יודעים לעזור לעובדים

יואל בן שושן:  אנחנו יודעים לעזור למפעל, שיעזור לעובדים

אליהו דלל: גם בשבוע שעבר הם היו פה

אליהו דלל:  מה עשיתם בשבוע הזה?     

משה גפני: אני רוצה שתדעו, גם משרד הכלכלה, גם משרד החקלאות ובעיקר משרד האוצר

משה גפני:  אני לא מתכוון מהשפה ולחוץ

משה גפני:  אין לי שום עניין בפרי גליל ואין לי שום עניין בסולבר

משה גפני:  לוקחים את הרפורמה של הממשלה הקודמת, ולא הבאתם לזה שום תוכנית לוואי

משה גפני:  לא אמרתם: אנחנו נדאג

משה גפני:  אתם אומרים: לא פנו אלינו

משה גפני:  אומר לי הבעלים של המפעל: שהמדינה לא תעשה לי טובות, אני רוצה למכור את זה

משה גפני:  העובדים יסבלו, זה לא מעניין אתכם

משה גפני:  אני אומר לכם, אתם תרגישו את זה בתקציב

משה גפני:  אם אתם לא באים עם תוכנית שמשאירה את פרי גליל בחצור, ומשאירה את סולבר באשדוד ובאשקלון - -      

ולדימיר בליאק: אנחנו לא נאשר את התוספת לחינוך העצמאי 

משה גפני: - - פה יהיה מאוד מעניין

משה גפני:  מאוד מעניין יהיה פה

משה גפני:  זה דבר אחד

משה גפני:  דבר שני, אושיק אפרים, אני מכיר אותך, נשארת צעיר, אותו דבר, עם אותן אנרגיות

משה גפני:  אני מבקש לא לפטר את העובדים

משה גפני:  תנו לנו את החודש הזה

מרדכי חזיזה: אדוני, המכתבים יצאו

מרדכי חזיזה:  שיבינו את זה פה, המכתבים יצאו, והעובדים כבר מגישים את הפיטורים

מרדכי חזיזה:  אני אשמח מאוד שמכאן תצא הבשורה שאני חוזר למפעל פרי הגליל, ואין פיטורים

משה גפני: אני דיברתי איתך, אני דיברתי עם הבעלים

משה גפני:  אני מבקש, תנו לנו את החודש הזה

משה גפני:  יכול להיות שאחרי זה גם אנחנו נרים ידיים ונגיד שאין מה לעשות

משה גפני:  אבל אני חושב שיהיה פתרון

משה גפני:  אני מבקש מכם, תחזירו את העובדים, כדי שיהיה לנו בסיס על מה לדבר

משה גפני:       ראש מועצת טובא זנגריה, בבקשה

משה גפני:  אני רוצה לסיים

משה גפני:  אחריו שמעון סויסה

ויסאם פאיז עומר: תודה, אדוני

ויסאם פאיז עומר:  אני מצטרף לעמדת היושב-ראש ומדבר לליבך

ויסאם פאיז עומר:  אם אדוני לקח את זה כיוזמה אישית, אני בטוח שהוא יעזור לכולנו

ויסאם פאיז עומר:  האוצר יודע שצריך לתת פתרון לשימור העובדים, עד למציאת פתרון

ויסאם פאיז עומר:  תודה רבה לכולם

משה גפני: תודה

משה גפני:  סויסה

שמעון סויסה: אני מצטרף לדברים שנאמרו פה על ידי היושב-ראש

שמעון סויסה:  אני רק אומר שגם הזמן של הזריעה והשתילה כמעט עובר

שמעון סויסה:  צריך לבקש שיעשו הזמנות כדי לשתול ולזרוע, כי בסוף המפעל מתפרנס מזה, וזאת נקודה חשובה

שמעון סויסה:  דבר שני, אני מזכיר לכולם, לא כלכלי להחזיק מפעלים בחצור הגלילית

שמעון סויסה:  אבל דווקא בימים אלו, כשירושלים שקטה ותל אביב שקטה, אנחנו חוטפים את כל התופת ואנחנו עומדים בגאון

שמעון סויסה:  את זה צריך לזכור

שמעון סויסה:  אם אתם רוצים מדינה חזקה, צריך פריפריה חזקה

שמעון סויסה:  הדברים הקטנים האלה מאוד משמעותיים

שמעון סויסה:  לכן, אני אומר לשלושתכם, התפקיד שלכם זה לעשות, ולא להגיד: השר ההוא והשר ההוא

שמעון סויסה:  שר החקלאות צריך לקבוע מדיניות; שר האוצר צריך להגיד איך מאזנים או נותנים תקציבם, וככה פותרים את הדברים

שמעון סויסה:   בסוף זה פרוטות בתקציב מדינת ישראל

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  אורי דורמן מהחקלאים, רק משפט

אורי אור: אני ממשיך את מה שאמר ראש העיר חצור

אורי אור:  המפעל הזה, וכל מפעלי המזון, תעשיית המזון, נמצאים רובם בצפון, רובם בפריפריה

אורי אור:  צמודה אליהם החקלאות, והחקלאות הולכת יחד איתם

אורי אור:  כאשר המפעלים האלה מצמצמים, גם החקלאות מצטמצמת

אורי אור:  העלאת מחיר המים, הורדת המכסים – היינו פה בשלושה דיונים על המכסים, כאשר כבר הייתה הבנה

אורי אור:  הייתה הבנה

אורי אור:  שר החקלאות הביא מכתב שהייתה הבנה, ולא עמדו בהבנה הזאת

אורי אור:  כל זה מכניס את כל התעשייה הזאת למצוקה

אורי אור:       כבוד היושב-ראש, אני חושב שאתה זוכר שב-2016 היה מבצע לפסח, הורידו את המכסים לאפס

אורי אור:  נתנו תמיכה של  25 מיליון, אבל הצרכן לא הרגיש בגרוש

אורי אור:  את הכול גרפו לכיס הקמעונאים והיבואנים

אורי אור:  זה העניין

אורי אור:  צריך להפסיק את הדבר הזה

אורי אור:  צריך להפסיק את הפטנט הזה

אורי אור:  צריך להחזיר ולתמוך

אורי אור:  עמק החולה יהיה השנה חום אם לא יזרעו בעוד שבועיים

אורי אור:  עמק החולה יהיה חום, כי אין הזמנות

אורי אור:  צריך לעצור את זה, לעשות חושבים ולעשות תוכנית קדימה בשביל לשקם את כל התעשייה הזאת ואת כל הענף הזה

אורי אור:  תודה

משה גפני: אלי שני, רצית להגיד משפט

אלי שני: המדיניות הכלכלית בישראל עד 7 באוקטובר הייתה מבוססת, מצד אחד, על מכסים גבוהים, שמייקרים לנו את המחייה, ומצד שני על קצבאות שהולכות וגדלות

אלי שני:  מה-7 באוקטובר המצב יצטרך להשתנות

אלי שני:  תקציב הביטחון מזנק, הוצאות הריבית של המדינה מזנקות, קצבאות הנכות, נפגעי איבה – יש למדינה זינוק בהוצאות והיא לא תוכל להגדיל את הקצבאות, אולי אפילו תצטרך להקטין אותן

אלי שני:  אם לא נפעל להקטין את יוקר המחייה, שפירושו מכסים נמוכים, רפורמה חקלאות, רפתות גדולות, לולים גדולים שיאפשרו לנו לקבל גם חלב בזול וגם ביצים בזול, בסופו של דבר, אנשים יהיו רעבים במדינה

אלי שני:  תודה רבה

ינון אזולאי: וגם לגמור על החקלאים בדרך

ינון אזולאי:  לדרוס אותם

אביב חצבני: אני מנהל איגוד תעשיות המזון

אביב חצבני:  אני מצטרף באופן מלא למה שאמר חברי מהחקלאים

אביב חצבני:  תעשייה וחקלאות שלובות אחת בשנייה

אביב חצבני:  אני אתן נתון אחד פשוט: צ'יפס קפוא מ-2020 להיום כמעט הכפיל את עצמו ביבוא, והמחיר עלה ב-14%

אביב חצבני:  הנושא של להפחית מכסים ומצד שני זה יבוא לצרכן – לא ראינו את זה קורה

אביב חצבני:  אני רק מניח את הנתונים פה, ואני מחזיר את זה לוועדה

קריאה: תספר את זה לאוצר

משה גפני: תודה רבה

משה גפני:  רבותי, אני מבקש גם ממשרד האוצר, גם ממשרד הכלכלה וגם ממשרד החקלאות, התקציב יגיע השבוע, בעזרת השם, אני מניח כך

משה גפני:  אני לא במתח עם העניין הזה, אבל לא משנה

משה גפני:  זה יהיה בן ערובה

משה גפני:  אני לא אסכים שעובדי ייצור, עובדים סתם וחקלאים בגליל ובצפון הארץ יהיו נתונים להפקרות כזאת, שזורקים אותם ולא מתחשבים בהם

משה גפני:  זאת מדינה חסרת תרבות, אם זה יהיה

משה גפני:  אתם לא יכולים בשום פנים ואופן לדבר גבוהה גבוהה במשרד האוצר, ולהשאיר את העובדים של סולבר מחוץ לעבודה, רק בגלל שיש תוכניות כלכליות שאף אחד לא מבין אותן

משה גפני:  תודה רבה, אני רוצה תשובה עד התקציב

משה גפני:       חמש דקות הפסקה ואחרי זה נעבור לסעיף האחרון

משה גפני:  הישיבה נעולה