ועדת החוץ והביטחון, כנסת 25, פרוטוקול מספר 116, 2023-12-19 00:00

יולי יואל אדלשטיין: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את ישיבת ועדת חוץ וביטחון

יולי יואל אדלשטיין:  הנושא שלנו הוא הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 25), מימון שכר לימוד מלא ללוחמים, התשפ"ד–2023

יולי יואל אדלשטיין:  אני מזכיר שזה מיזוג של הצעות חוק פרטיות של מספר חברי כנסת – אופיר כץ, אלי דלל, שרון ניר, מיכאל ביטון, יבגני סובה ויוליה מלינובסקי

יולי יואל אדלשטיין:  כל החברים האלה הגישו מספר הצעות חוק פרטיות

יולי יואל אדלשטיין:  דנו, מיזגנו, ואנחנו כרגע די ערוכים להכין את החוק לקריאה שנייה ושלישית

יולי יואל אדלשטיין:  אופיר כץ, היוזם הראשון, אתה רוצה לפתוח את הדיון ולומר משהו?      

אופיר כץ: תמשיך

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נמשיך בדיון

יולי יואל אדלשטיין:  בסדר גמור

יולי יואל אדלשטיין:  הגענו לנוסח שנמצא לפנינו

יולי יואל אדלשטיין:  משרדי ממשלה, משרד הביטחון, משרד האוצר, רוצים להתייחס לנוסח המוצע? כל אחד מציג את עצמו מחדש

איל הנס: אני ראש אגף ומנהל הקרן לחיילים משוחררים במשרד הביטחון

איל הנס:  כמו שהצגתי בפעם שעברה, מבחינתנו הנוסח הזה הוא נוסח שמקובל עלינו

איל הנס:  אנחנו רואים חשיבות בהעלאת התמיכה שאנחנו נותנים ללוחמים ל-100%

איל הנס:  מבחינתנו אפשר להתקדם

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, משרד האוצר

עלי בינג: בניגוד לדיון הקודם, בינתיים הגענו להסדרה של סוגיית המקור, בהמשך גם לפנייה של חבר הכנסת כץ ויושב-ראש הוועדה

עלי בינג:  היינו רוצים לבקש להכניס לנוסח שהמימון יהיה הדרגתי

עלי בינג:  זאת אומרת, שלא כבר בשנה הראשונה יהיה 100%, אלא שסך כל המימון לכל התואר יהיה 100%, אבל בשנה הראשונה והשנייה לצורך העניין נשאיר את זה 75% ובשנה השלישית מקבלים 150%

עלי בינג:  אני אגיד שעמדתנו המקצועית מלכתחילה הייתה שלא נכון להגיע ל-100% באופן כללי, כי אנחנו חושבים שתמיד נכון שהפרט יראה איזושהי עלות למה שהוא עושה, איזשהם דמי רצינות

עלי בינג:       אני מבין שגם השר שלנו וגם חברי הוועדה לא מסכימים

עלי בינג:  אנחנו מקבלים את זה

עלי בינג:  יש באמת מקור גם ל-100%

עלי בינג:  אנחנו רק מציעים שזה יהיה הדרגתי, כדי לא להגיע למצב שאנשים ביתר קלות נכנסים לשנה הראשונה כי הם לא רואים עליה בכלל עלות

עלי בינג:  בסופו של דבר, מי שמשלים את התואר – שזה כמובן הרוב המכריע של האנשים – מקבל 100% מסך המימון של התואר, ולכן הם לא נפגעים מזה בשום צורה

עלי בינג:  אבל זה יגרום לכך שההחלטה במה להתחיל ואיזה תואר ללמוד וכו' תתקבל יותר בשום שכל, ואנחנו חושבים שזה דבר נכון ומבורך

עלי בינג:  לכן, אנחנו מציעים לעשות איזושהי הדרגתיות במימון

יולי יואל אדלשטיין: זאת אומרת, אם אני אומר את זה בשפה פשוטה, אנחנו מממנים 100% של לימודי תואר, אבל הצעתכם היא שבשנה א' הוא יקבל נניח 75% כמו שאתה אמרת, בשנה ב' – 75%, בשנה ג' – 150%

יולי יואל אדלשטיין:  זאת ההצעה שלך

עלי בינג: אמת

עלי בינג:  כמו שאמרת, כבוד היושב-ראש, זה באמת מגיע בסופו של דבר לאותם 300%, זה פשוט הדרגתי

עלי בינג:  ועוד פעם, אני חושב שהיתרון של זה מנקודת מבט כלכלית של הפנמת עלות מסוימת הוא שהפרט יראה איזושהי עלות בשנה הראשונה שלו

עלי בינג:  ועוד פעם, היא חוזרת אליו בשנה השלישית כשהוא מסיים את התואר, ולכן זה עונה גם על הרציונל של הח"כים המציעים ושל היושב-ראש

יולי יואל אדלשטיין: מהי עמדת המציעים?     

אופיר כץ: יש פה הגיון במה שהם אומרים, לא 75%, אבל אולי אחוז יותר גבוה

אופיר כץ:  יש פה היגיון, אבל אני אשמח לשמוע את הגורמים הנוספים, את החבר'ה שלנו שם ואת עמדת משרד הביטחון

יולי יואל אדלשטיין: משרד הביטחון, מה אתם אומרים על ההצעה?     

איל הנס: אנחנו תומכים בכל עלייה

איל הנס:  כל עליה היא מבורכת

איל הנס:  ברור שמה שמוצע פה הוא יותר מהמצב הקיים

איל הנס:  יחד עם זה, אנחנו חושבים שההצעה המקורית היא הצעה יותר טובה, אבל אנחנו לא נתנגד בסוף להצעה שמיטיבה עם החיילים, גם אם בדרך אחרת

יולי יואל אדלשטיין: לא, זו לא דרך אחרת

יולי יואל אדלשטיין:  אני מבין את מה שאומר נציג האוצר

יולי יואל אדלשטיין:  הוא בעצם מדבר על דמי רצינות

יולי יואל אדלשטיין:  אני גם שומע את מה שאומר המציע המוביל, חבר הכנסת כץ

יולי יואל אדלשטיין:  75% זה לא קדוש, אבל השארת איזשהו סכום כסוג של ערובה, תסלחו לי על הדוגמה, אבל שמישהו לא יתחיל את לימודי התואר ובשנה השנייה יחליט שהוא עוד לא עשה טיול בדרום אמריקה ויזניח, אז אני מבין את המצב הזה

יולי יואל אדלשטיין:  אבל תכף נשמע

יולי יואל אדלשטיין:  יש לנו חברים שמייצגים את הלקוחות עצמם, נכון? מישהו מכם רוצה להתייחס?     

יהורז בן יהודה: אנחנו מהובלת פורום הלוחמים המשוחררים

יהורז בן יהודה:  אנחנו בעד שיהיה איזשהו תמריץ שייתן דרייב לבן אדם ללמוד, אבל אנחנו נגד הקטנוניות על המספרים הקטנים האלה

יהורז בן יהודה:  אין לנו בעיה שנגיד בגין סגירה של התואר תהיה השלמה ל-100%, או בגין עמידה ב-90% מהמחויבויות האקדמיות לקבל את ה100%

יהורז בן יהודה:  המשחקים של ה-150% דיפרנציאליות לפי שנים זה מתקבל, אבל אנחנו רוצים שהם יקבלו 100% בקצה עם סגירת התואר

יהורז בן יהודה:  עם סגירת התואר שיהיה 100%

יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז

יולי יואל אדלשטיין:  ברור, ברור, ברור

יולי יואל אדלשטיין:  לכן הבהרתי מה ההצעה שעלי השמיע כאן באוזנינו

יולי יואל אדלשטיין:  אני פשוט רק רוצה להסיר את זה מהשולחן

יולי יואל אדלשטיין:  היו ויכוחים גם בחדר הזה וגם מחוץ לחדר הזה אם ראוי לתת 100%

יולי יואל אדלשטיין:  הוויכוח הזה נגמר

יולי יואל אדלשטיין:  100% מלימודי תואר ישולמו על ידי המדינה

יולי יואל אדלשטיין:  הוויכוח הזה נגמר

יולי יואל אדלשטיין:  עכשיו אנחנו מדברים על הצעה ששמענו ממשרד האוצר, האם לא כדאי להשאיר – עוד פעם, אתם תסלחו לי, אני אומר את הדברים האלה בחיוך – איזה פיתיון בסוף להמשיך כמו שאתה אמרת בעצמך, לדרבן את האנשים להמשיך ללמוד ולסיים את התואר

יולי יואל אדלשטיין:  זה מה שעומד על הפרק

איל הנס: ברשותך, אני רוצה רגע להתייחס למשהו קטן, לגבי המילה "לסיים"

איל הנס:  היום אנחנו לא בודקים סיום של תואר, ואפרופו אנחנו יודעים שאפשר לגמור תואר גם אחרי חמש שנים, בסוף לקבל את התעודה אחרי חמש שנים

איל הנס:  לכן אני מציע שהנוסח לא יהיה "לסיים את התואר", אלא "סיום השנה השלישית"

יולי יואל אדלשטיין: סיום השנה השלישית

יולי יואל אדלשטיין:  אוקיי

אופיר כץ: איך זה יהיה?     

שרון ניר: בשנה השלישית

מירי פרנקל-שור: אבל יש לפעמים - - - סיום התואר

איל הנס: לא

איל הנס:  לצורך העניין, אם אנחנו נגיד - - -      

יולי יואל אדלשטיין: עוד לא קבענו

מירי פרנקל-שור: כי בהנדסה זה - - -       

איל הנס: לא, בהנדסה זה ארבע לצורך העניין, אבל גם בהנדסה אפשר למשוך את זה לחמש, שבע

איל הנס:  יש מקרים

מירי פרנקל-שור: אז בסיום התואר

איל הנס: לא, אני דווקא לא רוצה להגיד בסיום התואר, אלא בשנת הלימודים האחרונה, השנה השלישית או הרביעית שמזכה לפי הכללים

קריאה: אפשר להגיד "בשנת הלימודים האחרונה של הזכאות"

רותם קס: בשנת הלימודים האחרונה שמזוכה במלגה, אבל לא סיום

יולי יואל אדלשטיין: תכף, חבר הכנסת אלקין

יולי יואל אדלשטיין:  אני ראיתי את היד

יולי יואל אדלשטיין:  הנושא של רפואה נשאר בסוף מחוץ לתחום?     

איל הנס: לא

איל הנס:  רפואה, אדריכלות והנדסה הם בארבע שנים במסגרת החקיקה, ולכן אין פה משהו שונה

שרון ניר: אבל הם יקבלו חמש שנים

איל הנס: ארבע שנים

איל הנס:  לא מרחיבים

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי

יולי יואל אדלשטיין:  חבר הכנסת אלקין, בבקשה

זאב אלקין: שתי סוגיות

זאב אלקין:  אחד, לגבי הסוגיה שעלתה פה, בדרך כלל לסטודנטים בגילאים האלה יש גם משמעות תזרימית

זאב אלקין:  לא כולם יכולים לשחק עם הכסף הזה

זאב אלקין:  זה דבר אחד

יולי יואל אדלשטיין: לכן עוד לא קבענו מה - - -     

זאב אלקין: בדיוק

זאב אלקין:  לכן החלוקה פה היא חשובה, ואני הייתי משאיר איזשהו תמריץ לסוף

זאב אלקין:  יש פה היגיון, אבל לא הייתי עושה פחות מ-85% של התואר

אופיר כץ: זה המספר שאמרתי

שרון ניר: לגמרי

זאב אלקין: דבר שני, בזמן החקיקה הועלו שני נושאים שסומנו כאופציה לתוספת בהכנה לקריאה שנייה ושלישית ומופיעים בדברי ההסבר של החוק – אחד זה הוראת שעה על חיילי מילואים בחרבות, ברזל בגלל האירוע המיוחד שנוצר פה

זאב אלקין:  אני מבין שבדיוק היום בבוקר התקיים דיון בוועדת חינוך, ושם דנו על אופציה של עוד דחייה נוספת של תחילת שנת הלימודים האקדמית עם כל ההשלכות שיהיו לזה על תלמידי המילואים – כן יהיה, לא יהיה

זאב אלקין:  לכן אני חושב שבשנה הייחודית הזאת יש לזה מקום, כי חיילי מילואים הפכו כמעט לסדיר, לפחות במשך סמסטר

זאב אלקין:  הם מגויסים הרבה זמן

זאב אלקין:  אנחנו כאן בוועדה אלה שמאשרים את צווי 8 האלה, ולדעתי לא כולם ישוחררו גם במהלך ינואר

זאב אלקין:  לכן אני חושב שיש לזה מקום גדול מאוד לתת הוראת שעה דווקא בחקיקה הזאת לנושא הזה של חיילי מילואים בחרבות ברזל

מירי פרנקל-שור: מה ההצעה אומרת?      

זאב אלקין: היא אומרת שלחיילי המילואים שגויסו בצו 8 יש מימון לסמסטר או לשנה

זאב אלקין:  אפשר לדבר על זה, כי כרגע הוא בהיקף של סמסטר

מירי פרנקל-שור: לכל חיילי המילואים

זאב אלקין: לכל חיילי המילואים

שרון ניר: שנייה, רגע

שרון ניר:  אולי אפשר בדיון הספציפי הזה לומר רק ללוחמים

זאב אלקין: את יכולה להגיד אלה ששירתו

זאב אלקין:  מי שגויס ליומיים ושוחרר ומחכה – זה פחות שייך, אבל מי שנניח שירת במילואים לפחות שלושה חודשים ברצף או משהו כזה זה יותר שייך

משה טור פז: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת אלקין

זאב אלקין: אפשר להכניס הגדרה שמדברת על אלה שבאמת לקחו על עצמם תקופה ארוכה

זאב אלקין:  אבל סימנו את הנושא הזה בהליך החקיקה, ביקשנו שיתנהל על זה שיח מול משרד האוצר ומשרד הביטחון לקראת ההכנה לקריאה שנייה ושלישית

זאב אלקין:  אני חושב שכל מה שקורה עם שנת הלימודים כרגע רק עוד יותר מחזק את הצורך במהלך הזה

זאב אלקין:  הנושא השני שעלה הוא הנושא של הכללה של הכשרות מקצועיות

יולי יואל אדלשטיין: תכף נשמע

זאב אלקין: כן

זאב אלקין:  רציתי שלא נשכח את שני הנושאים האלה

יולי יואל אדלשטיין: ברור

יולי יואל אדלשטיין:  לא שכחנו, תכף נשמע התייחסויות

יולי יואל אדלשטיין:  אבל הבטחתי לחברים מהפורום התייחסויות

יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה

רון כץ: תודה רבה

רון כץ:  גם אני מוביל את הפורום

רון כץ:  בהתייחס לדברים שאמרו על התארים שהם ארבע-שנתיים, שוב, אני חושב שכבר הרבה מאוד זמן אנחנו חוזרים על זה דיון אחרי דיון

רון כץ:  אני לא מבין למה צריך לעשות את זה גם בתקופה כזאת

רון כץ:  מלבד התארים שמתייחסים אליהם – כמו תארי הנדסה, רפואה ואדריכלות – יש תארים שלוקחים במינימום ארבע שנים

רון כץ:  להחריג אותם כל פעם ולהוציא אותם החוצה כמו תארים כפולים או משפטים למשל ותארים כאלה, אני לא מבין למה עד עכשיו אנחנו לא מקבלים את ההתייחסות הרצינית שאנחנו צריכים

רון כץ:  מישהו שלומד שנה רביעית משפטים, לא מקבל את היחס שמגיע לו, שגם בשנה הרביעית יקבל את המלגה

רון כץ:  אני חושב שאני בעצמי אמרתי את זה לפחות שלוש פעמים בחדר הזה

רון כץ:  אני אשמח לקבל התייחסות גם של הח"כים וגם של הקרן

אלון שוסטר: מה נוהגים ברפואה?      

רון כץ: הוא אמר שלרפואה יש התייחסות חריגה

יולי יואל אדלשטיין: כן, כן

יולי יואל אדלשטיין:  ברפואה, הנדסה ואדריכלות נוהגים לתת ארבע שנים

אלון שוסטר: אבל לא יותר מארבע

יולי יואל אדלשטיין: כן

קריאה: אז למה משפטים - - -      

יולי יואל אדלשטיין: עבר הרבה זמן מאז שלמדתי באוניברסיטה

יולי יואל אדלשטיין:  מה קורה במשפטים? למה זה לא שלוש שנים? למה זה ארבע?      

רון כץ: זה לפחות שלוש וחצי בהרבה מהמוסדות

רון כץ:  למשל, אני עושה תואר כפול עם כלכלה

רון כץ:  אני מציג את עצמי בתור נציגות של הרבה חבר'ה שעושים תארים כפולים

רון כץ:  האוניברסיטה לא מאפשרת לפרוס את זה לפחות מארבע שנים

רון כץ:  זה גם לא אפשרי גם אם הייתי רוצה, אבל גם האוניברסיטה עצמה לא מאפשרת לי לעשות את זה

רון כץ:  אנחנו צריכים לראות מדוע אנחנו מחריגים תארים

רון כץ:  זה סטנדרט והרבה לוחמים משוחררים דווקא לומדים את התואר הזה

רון כץ:  זה בקשר לעובדה שאנחנו צריכים לפתור את הסוגיה הזאת

אלון שוסטר: גם בסיעוד יש כנראה תארים יותר ארוכים שלוקחים ארבע שנים

יולי יואל אדלשטיין: מה קורה בפועל עכשיו? מה קורה בפועל – דווקא אליך – כשיש רשימה סגורה של תארים שהם ארבע שנים?     

איל הנס: מה שקורה בפועל זה הדבר הבא

איל הנס:  זו בעצם ההגדרה של החוק

איל הנס:  החוק קובע שהכלל הוא שלוש

איל הנס:  יש החרגה לארבע בשלושה סוגי מקצועות – הנדסה, אדריכלות ורפואה

איל הנס:  ככה כתוב בחוק

אלון שוסטר: רפואה זה כולל סיעוד?     

איל הנס: לא

איל הנס:  רפואה לא כולל סיעוד

אלון שוסטר: בעולם שלי כן

מירי פרנקל-שור: מה שהחוק אומר על ההשתתפות במימון – מדובר על סעיף 7א1, סעיף קטן (ג), פסקה 2: ההשתתפות במימון תהיה בעד כל אחת משנות הלימודים של חייל משוחרר זכאי במוסד להשכלה גבוהה או במוסד לאומנות למשך שלוש שנים לכל היותר, או ארבע שנים לכל היותר במקצועות ההנדסה, הרפואה והאדריכלות, וכן במקצועות שקבע השר בצו באישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת – ולא היה צו

רותם קס: אין צו כזה

מירי פרנקל-שור: אין צו כזה

רותם קס: אין צו כזה, והנושא בבחינה

רותם קס:  אנחנו גם אמרנו בדיון הקודם שהנושא בבחינה

מירי פרנקל-שור: אמרתם את זה כבר בדיון המאוד-מאוד קודם

רותם קס: בינתיים פרצה מלחמה ואירועים נוספים קרו

עידן סיבוני: הנושא בבחינה כבר שנה ומשהו

מור הובר: אבל זה לא רק זה

מור הובר:  צריך להסתכל על אילו מקצועות אנחנו מדברים

יולי יואל אדלשטיין: אדוני, תציג את עצמך

מור הובר: אני מנכ"ל פורום ארגוני תעסוקת צעירים, קואליציה של עמותות שעוסקות בתעסוקה ובליווי צעירים בתעסוקה

מור הובר:  אני אתייחס רגע ספציפית לזה, אחר כך אולי על ההכשרות כשנגיע להכשרות

מור הובר:  המקצועות שאנחנו מדברים עליהם והם נמשכים לארבע שנים הם ברובם הגדול מקצועות שכוללים שנה של סטאז', שנה של התנסות מעשית במקצוע כחלק מהלימודים – סיעוד, חינוך

מור הובר:  זאת אומרת, רובם גם מקצועות חיוניים שאנחנו רוצים לראות יותר אנשים מגיעים אליהם

מור הובר:  ברגע שהם מוחרגים החוצה זה גורם לאנשים לא לגשת אל אותם מקצועות

מור הובר:  זאת אומרת, זה זרז שלילי

מור הובר:  צריך לראות את המקצועות שיש בהם שנה של סטאז' כחלק מתנאי השלמת התואר, ובאופן גורף להכליל אותם פנימה

מור הובר:  אלה בדיוק גם המקצועות של ארבע שנים שהם מדברים עליהם ולא נמצאים

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי

יולי יואל אדלשטיין:  דרך אגב, ממה שאני שומע פה בדקות האחרונות, אני חושב שיש חדשות טובות וחדשות פחות טובות

יולי יואל אדלשטיין:  החדשות הפחות טובות הן שמקצועות שדווקא חיוניים כרגע לא מופיעים ברשימה

יולי יואל אדלשטיין:  אם אתם שואלים אותי – ותכף חמישה איש בחדר הזה יקפצו עליי בניסיון לחנוק איתי – אם מישהו מתלבט אם ללכת עכשיו ללמוד משפטים או ללמוד סיעוד, כמדינה הייתי עושה הכול כדי שהוא ילך ללמוד סיעוד, ודאי בוגר יחידות קרביות – בוגר או בוגרת, לא משנה

רותם קס: היו"ר, אנחנו מסכימים שזה נושא מורכב

יולי יואל אדלשטיין: לכן אמרתי לא לקפוץ עליי

יולי יואל אדלשטיין:  אבל אני מוסיף שיש חדשות טובות בכך שאת הדבר הזה אפשר לתקן בצו

יולי יואל אדלשטיין:  זאת אומרת, אין סופיות לתהליך אלא אם אנחנו עכשיו נחוקק את החוק

יולי יואל אדלשטיין:  לכן אני גם מביע את דעתי

יולי יואל אדלשטיין:  אני גם אומר, במיוחד למשרד הביטחון, שאנחנו נצפה בעתיד הקרוב בוועדה לשמוע שהופיע הצו והמקצועות - - -      

אופיר כץ: אפשר לפנות אליו

אופיר כץ:  אנחנו נחתום

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו גם נפנה לשר הביטחון

יולי יואל אדלשטיין:  זה דבר ראשון

יולי יואל אדלשטיין:  דבר שני, אני לא נוהג לומר את זה יותר מדי אבל יש מלא פניות של משרד הביטחון בוועדה הזאת כל פעם עם נושא כזה או אחר

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו מצפים מאוד שגם הנושא הזה סוף סוף יטופל אחרי שהוא עלה במספר ישיבות, ואנחנו לא נצטרך לפתוח את החוק ולא נצטרך להעביר הסתייגויות

יולי יואל אדלשטיין:  אתם פשוט תביאו את הצו

אופיר כץ: מי שמביא את הצו אילו מקצועות יהיו בפנים זה שר הביטחון?      

רותם קס: כן

אופיר כץ: לא צריכה להיות מעורבות של שר העבודה והרווחה למשל?     

איל הנס: זה מה שכתוב

מירי פרנקל-שור: אל תערב עוד שרים, כי אחר כך שום דבר - - - אבל אתה מוזמן להתייעץ איתו

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא צריך

רותם קס: אני אענה לחבר הכנסת

רותם קס:  החוק אומר שזה צו של שר הביטחון, והוא מחייב בחינה מאוד מעמיקה עם הרבה שיקולים שהוזכרו כאן

רותם קס:  לכן זה נושא שאנחנו חושבים שהוא חשוב ומורכב ויש לו משמעות תקציבית

יולי יואל אדלשטיין: ודאי שיש משמעות, אבל יש גם השלכות חיוביות על משק המדינה כמו שאמרתי

יולי יואל אדלשטיין:  המקצועות שהוזכרו אלה מקצועות שלא ממהרים ללמוד אותם וחסרים במשק

יולי יואל אדלשטיין:  לזה נועד צו

יולי יואל אדלשטיין:  אני לא אמרתי לך: תכלול גם ריקודים סיניים לחמש שנים

יולי יואל אדלשטיין:  אני דיברתי איתך על דברים מאוד מעשיים

עידן סיבוני: אני מפורום הלוחמים המשוחררים

עידן סיבוני:  אני עדיין לא מצליח להבין למה אנחנו משאירים את זה נתון לצו או לשיקול דעת של שר ביטחון כזה או אחר, למה אנחנו עדיין מכוונים לשם

קריאה: זה החוק

עידן סיבוני: למה שלא נשנה את זה? אנחנו עושים בסוף איזושהי סלקציה

עידן סיבוני:  אני מבין את התמריצים שאנחנו מנסים לקדם, אבל אנחנו עושים סלקציה בין לוחמים

עידן סיבוני:  אני חושב שאין את הסלקציה הזאת עכשיו בעזה או בלבנון, וצריך לשנות את זה

עידן סיבוני:  אנחנו מדברים על זה כבר הרבה זמן

עידן סיבוני:  למה לחכות כל פעם לאישור של שר הביטחון בכל שנה?      

יולי יואל אדלשטיין: אתה מציע לכלול את הרשימה בחוק? זה דווקא יכול לפגוע בגמישות

עידן סיבוני: ודאי

עידן סיבוני:  להרחיב את הרשימה באופן גורף לכל הסטודנטים

עידן סיבוני:  אם צריך להרחיב מקצועות מסוימים בגלל סיטואציה כזאת או אחרת, אז להשאיר אופציה להרחיב את זה ליותר זמן

עידן סיבוני:  זה הכול

עידן סיבוני:  אבל למה צריך לתת לשר הביטחון את שיקול הדעת הזה כל פעם מחדש? אנחנו כבר רואים לאן זה הולך

עידן סיבוני:  אנחנו מדברים על שיקול הדעת של שר הביטחון יותר משנה, מאז שהעברנו את החקיקה הקודמת

עידן סיבוני:  בסוף, בשורה התחתונה זה לא קורה

יולי יואל אדלשטיין: תראה, אפשר לכלול בגוף החוק את הדברים, אבל לפעמים זה דווקא פוגע בגמישות ומשתנים דברים – מופיעים מקצועות, יורדים מקצועות, מבחינת הביקוש ומבחינת הצורך

מור הובר: למה לא לעשות 100% מהמקצועות? לימודים שמאושרים ומוכרים על ידי המדינה, שיינתן עבורם המענק

יולי יואל אדלשטיין: ברור

יולי יואל אדלשטיין:  הוויכוח הוא אם זה ניתן לשלוש שנים או לארבע שנים

מור הובר: עבור תקופת הלימוד

עידן סיבוני: למה לא לתת 100% מתקופת הלימוד לכל המקצועות? זה פשוט

עידן סיבוני:  למה אנחנו עושים את הסלקציה הזאת?     

שרון ניר: אולי משרד הביטחון התייחס לקריטריונים

שרון ניר:  אני חושבת שמה שהתווה את הדרך של משרד הביטחון – שווה להגיד את זה – זה בעצם סד זמן שמרבית המוסדות האקדמיים מוקצה לתואר כזה או אחר

שרון ניר:  זאת אומרת, אם אפשר לסיים לימודי משפטים בשלוש שנים, מעודדים את אותו לוחם ללכת למסגרת שבה ניתן לסיים את זה בשלוש שנים

שרון ניר:  זה פחות או יותר

שרון ניר:  זאת אומרת, בואו נגיד שמשיקולי תקציב הולכים בסוף על המסגרת המכווצת ביותר או הגרעינית ביותר

שרון ניר:  אם מישהו רוצה להרחיב או לעשות תואר דו-חוגי וכדומה, כמובן שאפשר, וכמובן שאפשר להמשיך גם לתארים גבוהים

שרון ניר:  אבל בסוף המדינה משלמת לך את התואר באופן שהוא מביא לידי ביטוי את המהות הבסיסית של העובדה שרוצים לתת לך תואר כלוחם

עידן סיבוני: אני מבין מה שאת אומרת, אבל בשורה התחתונה יהיו חבר'ה שיקבלו 100% מימון של תואר ויהיו חבר'ה שפחות

שרון ניר: לא, לא

שרון ניר:  למעט רפואה, נכון?     

איל הנס: כן, כן

איל הנס:  למעט רפואה, אדריכלות והנדסה, כולם שלוש שנים

איל הנס:  אין פה אפליה

שרון ניר: כל היתר מקבלים 100%

רון כץ: אבל יש חבר'ה שהם ארבע שנים ולא יקבלו

איל הנס: דרך אגב, הנדסה, אדריכלות ורפואה בהגדרה לומדים ארבע שנים

איל הנס:  אין אנשים שגומרים לפני

רון כץ: נכון, אבל יש תארים נוספים שבהגדרה הם ארבע שנים

רון כץ:  אלה לא התארים היחידים שקיימים בשוק והם ארבע שנים

רותם קס: אבל למשל, התארים באדריכלות וברפואה הם ארוכים

שרון ניר: זה ויכוח אין-סופי

שרון ניר:  כמציעת החוק שחושבת שלוחמים צריכים להיות לפני כולם – את זה אני אומרת לכם, לוחמים לפני כולם – אני חושבת שבסוף המדינה צריכה לייצר איזושהי מסגרת בסיסית שמאפשרת ללוחם שרוצה להתפתח

שרון ניר:  להתפתח מבחינת השכלה זה לגמרי בסדר, זה לגמרי לגיטימי, אבל בסוף המדינה נותנת ללוחם תואר

עידן סיבוני: אני שוב שואל בהתאם לזה, למה אנחנו משאירים את הסמכות לצו אצל שר הביטחון ולא עושים את זה בתוך החוק?      

שרון ניר: כי זו הסמכות שלהם לתגמל לוחמים

שרון ניר:  וטוב שזה כך, שמשרד הביטחון דרך היחידה להכוונת חיילים משוחררים מתגמל לוחמים

עידן סיבוני: סתם בשביל השאלה, כמה צווים כאלה יצאו עד עכשיו?      

רותם קס: כבר התייחסנו

רותם קס:  בשנה שהחוק פועל עוד לא עודכנו צווים

רותם קס:  צריך גם לזכור שהחוק הוא חוק טרי יחסית

רותם קס:  אנחנו אומרים את זה באמת

רותם קס:  התוכנית לפני זה הייתה מכספי תרומות

רותם קס:  לשמחתנו היא אושרה בבית הזה על ידי הוועדה

רותם קס:  זה לא חוק שמתנהל שנים רבות

אופיר כץ: היה דיון ראשוני אצלכם במשרד הביטחון לגבי הצו?     

רותם קס: ודאי

רותם קס:  יותר מדיון

איל הנס: אני גם ישבתי עם החברים האלה

אופיר כץ: אוקיי

איל הנס: אפרופו, הוועדה ביקשה ממני לשבת על זה

אופיר כץ: אז מתי הוועדה אמורה לקבל את הצו?     

רותם קס: זו לא השאלה לקבל את הצו, זו השאלה מה נכלל בצו, האם יש צורך בצו כזה

אופיר כץ: בסדר

אופיר כץ:  כשהצו יתקבל, גם פה יהיו חברי הכנסת ויושב-ראש הוועדה שיוכלו לתת את הדעת

אופיר כץ:  אבל אם לא יהיה צו, אין אפשרות לעשות שום דבר

רותם קס: לא

רותם קס:  אבל השאלה בכלל האם ישנו צורך כזה

רותם קס:  זה נושא שאנחנו בוחנים

שרון ניר: בטח שיש צורך, כי הצרכים משתנים

רותם קס: השאלה ביחס למה וביחס לאילו מקצועות

רותם קס:  זו סוגיה באמת מורכבת

עידן סיבוני: בחוק מוגדר כל כמה זמן צריך להינתן צו כזה?      

רותם קס: לא, ממש לא

עידן סיבוני: אנחנו רוצים אולי להגדיר את זה?     

רותם קס: החוק לא מניח שחייבים צו כזה

אלון שוסטר: אני רוצה לשאול את מציעי החוק

אלון שוסטר:  החוק דיבר על תואר ראשון או על שלוש שנים? זה הרי לא אותו דבר

אלון שוסטר:  מה המהות? יש שני סוגים של שוויון שאפשר לעשות והם לגיטימיים

רותם קס: שלוש שנים

רותם קס:  זה הדיפולט של הצעת החוק

אלון שוסטר: אוקיי

אלון שוסטר:  לכן יש פה הליכה מעבר, אחרת מראש היה - - -      

איל הנס: שלומדים שלוש שנים

איל הנס:  זה מה שהיה כשכתבו את החוק

שרון ניר: נוצרה לכאורה גמישות, שאם הוא כבר למד תואר ראשון אז יהיה לו לתואר שני 

שרון ניר:  זאת אומרת, יש פה הרחבה, אבל הרעיון הוא תואר ללוחם

יולי יואל אדלשטיין: מלכתחילה, עוד לפני שהגענו לתיקון המבורך של 100%, מטרת החוק הייתה לאפשר לימודים אקדמיים ללוחמים שתרמו מזמנם ומעבר לזה למדינה

יולי יואל אדלשטיין:  זאת המטרה

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו מדברים עכשיו, ובצדק, על כל שאר הפרטים איך להגיע לזה שבכל המקצועות זה יכסה, כמה שנים ובאיזה שכר

אלון שוסטר: היושב-ראש, אני חושב שהנקודה המהותית שתקל עלינו מאוד היא האם אנחנו רוצים לתת שלוש שנים

אלון שוסטר:  אגב, אני מכיר את זה

אלון שוסטר:  בקיבוץ שלי מדברים על שלוש שנים

אלון שוסטר:  מי שרוצה יותר, משלם יותר

אלון שוסטר:  אפשר להגיד: אנחנו רוצים תואר ראשון

אלון שוסטר:  ואז יש את השאלה לגבי רפואה, הרי רופא לא יכול תואר ראשון

אלון שוסטר:  זו גם שאלה מעניינת שמחברים את זה למקצוע

יולי יואל אדלשטיין: זה לא נמצא בתוך החוק

אלון שוסטר: אני מבין שהסוגיה הזאת נשארה עמומה

אופיר כץ: בחוק המקורי זה היה שלוש שנים מרגע שאתה יכול לנצל את זה

אופיר כץ:  זאת אומרת, אנחנו מדברים כמעט על כולם שזה תואר ראשון

אופיר כץ:  עכשיו כשהרחבנו את זה לחמש שנים, אולי יהיו כאלה שגם - - -      

איל הנס: לא, זה פעמיים שלוש

אופיר כץ: למה?      

איל הנס: שלוש שנים תואר ושלוש שנים מרגע שהשתחררת

אופיר כץ: כמה זמן הוא יכול לממש את זה?       

איל הנס: זו שאלה אחרת

אופיר כץ: בסדר

אופיר כץ:  אבל בתוך שלוש שנים הוא יכול להספיק שני תארים?     

איל הנס: לא

רותם קס: יש אנשים שעשו תואר ראשון בצבא – כל מיני היבטים כאלה

שרון ניר: כן, אבל אלה לא לוחמים בדרך כלל

שרון ניר:  עזבו, הקבוצה היא קבוצה סגורה

דרור גרנית: אולי שווה רגע לחדד את הנקודה הזאת

יולי יואל אדלשטיין: משרד המשפטים, כן

דרור גרנית: אני ממשרד המשפטים

דרור גרנית:  שווה רגע לחדד את הנקודה הזאת רק כדי להבהיר בהמשך לשאלתו של חבר הכנסת שוסטר ושל חבר הכנסת כץ

דרור גרנית:  יחידת המימון היא X לשנה במוסד אקדמי – הכוונה לאוניברסיטאות ולא למוסדות הפרטיים שבהן שכר הלימוד כמובן יותר גבוה

דרור גרנית:  X בשנה, נדמה לי שהיום זה סדר גודל של 12,000 ש"ח, כפול שלוש שנים שזה הרוב הגדול של התארים

דרור גרנית:  זאת אומרת, ההיקף של הזכאות כשמסתכלים פר קפיטה, זה סדר גודל של 36,000 ש"ח, Give or take

דרור גרנית:  כמובן, זה קצת משתנה בין השנים, אבל זה סדר הגודל של הזכאות

דרור גרנית:  זה לא לתואר פר תואר, כי יכול להיות אדם שיגיד: אני שנה ראשונה מתחיל ללמוד ספרות הודית; ומקבל על זה

דרור גרנית:  אחרי שנה הוא מחליט שבעצם לא בא לו על זה והוא רוצה ללכת ללמוד חקלאות

דרור גרנית:  אחרי שנה הוא מחליט שהוא משנה שוב והולך ללמוד שנה ראשונה משפטים

אופיר כץ: אז פה הוא סיים

דרור גרנית: הוא לא השלים תואר

דרור גרנית:  הוא קיבל את שלוש יחידות המימון שלו? נגמר

דרור גרנית:  זה לא שאומרים לו: טוב, תשלים עד תואר ותחליף כמה שאתה רוצה, ובסוף תגיע מתישהו לתואר

דרור גרנית:  לא

דרור גרנית:  נותנים לו שלוש יחידות מימון, שלוש שנות לימוד, וזו הזכאות

אלון שוסטר: אז מה הייתה הסיבה שבמקצועות מסוימים כמו הנדסה וכו' יש - - -      

דרור גרנית: לכן החוק קבע הסדר שאומר: אוקיי, יש מקצועות שבהם אנחנו יודעים ומבינים מראש שאלה מקצועות שבנויים על מסגרת יותר ארוכה

דרור גרנית:  אי-אפשר ללמוד משהו שהוא פחות מארבע שנים

דרור גרנית:  אנחנו גם לוקחים בחשבון שאולי יהיו עוד מקצועות כאלה שיהיה או לא יהיה מקום לממן אותם, ולכן משאירים את - - -      

אלון שוסטר: נניח שבסיעוד זה ארבע שנים ואומרים ארבע שנים, אבל הבן-אדם או הגברת אחרי שנתיים עוברים למשהו אחר, צריך להוריד מייד לשלוש שנים את ההקצבה

אלון שוסטר:  כלומר, אם הוא או היא ממשיכים במסלול של ארבע שנים הם מקבלים

אלון שוסטר:  אם לא – לא

דרור גרנית: נכון

דרור גרנית:  במצב כזה, לצורך הדוגמה שלך, אם אדם נגיד התחיל ללמוד סיעוד, שזה מתווה של ארבע שנים, ובו נניח שסיעוד יופיע בצו, ואחרי שנתיים הוא אמר: לא מתאים לי, אני משנה כיוון ואלך ללמוד ספרות-אנגלית; אז הוא יהיה זכאי רק לשנה השלישית, הוא לא יהיה זכאי לשאר

יולי יואל אדלשטיין: זה ברור

דרור גרנית: פה יש גם איזשהו אלמנט של שיקול דעת מינהלי שמוקנה לשר להגיד: אוקיי, אילו מקצועות אנחנו מכניסים לצו? יכול להיות שבסיעוד יש לנו מחסור בכוח אדם ואנחנו צריכים את זה, אבל ריקודים סיניים, כדוגמתו שלא היושב-ראש, זה תואר של חמש שנים ולכן לא נכניס את זה לצו

יולי יואל אדלשטיין: בסדר

יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה

רון כץ: אני רק אגיד שאני מרגיש שאנחנו הולכים פה סחור-סחור, כל אחד מציג את הטיעונים שלו

רון כץ:  בסוף יש תארים אחרים שבדיפולט שלהם הם ארבע שנים בדיוק כמו הנדסה וכל מה שמצוין שם

רון כץ:  אני לא מצליח להבין

רון כץ:  אנחנו שוב מדברים על הסלתה והשמנה של המדינה הזו, ולא רק כדי להגיד – אנחנו רואים שהם מקריבים את חייהם למען המדינה הזאת

רון כץ:  השיקול אם זה משפטים או תואר כפול לעומת סיעוד, אני לא רואה למה אנחנו ממשיכים להתעמק על ההבדל הדק הזה כשיש תארים שבדיפולט שלהם הם ארבע שנים

רון כץ:  יש פתרונות לפתור את זה אם זה בשינוי של החוק או דרך הצו של שר הביטחון

רון כץ:  אנחנו מאוד מכבדים ומעריכים אותו, אבל בפועל אנחנו לא רואים שזה מיושם

רון כץ:       כל יושבי החדר הזה, אפשר לפתור את הבעיה הזאת לא תוך זמן ארוך – אני באמת מעריך פה את כולם

רון כץ:  נחליט את הדרך שאנחנו עושים את זה, ולא נפריד, למשל ביני, שאני לומד ארבע שנים כי זה מה שהאוניברסיטה העברית מקצה לתואר שאני לומד, לבין חבר שלומד הנדסה וזה גם ארבע שנים

רון כץ:  יש פה סלקציה בין אנשים שבסוף נמצאים באותה אוכלוסייה של לוחמים, ואני לא רואה שום סיבה אחת הגיונית שהמצב יישאר על כנו

רון כץ:  אפשר לפעול ובדקות קצרות לשנות את זה

יולי יואל אדלשטיין: כן

יולי יואל אדלשטיין:  קודם כול, נסכם את הנקודה הזאת כך

יולי יואל אדלשטיין:  הדיון כרגע – לא רוצה לומר הוויכוח – הוא האם עדיף שזה יהיה בגוף החוק או עדיף שזה יהיה בצו שר הביטחון, שזה נותן יותר גמישות ויותר התחשבות

יולי יואל אדלשטיין:  דרך אגב, אני אומר את זה לא בציניות, שר הביטחון הוא אולי האיש העסוק ביותר במדינה בימים אלה, ולכן לאחרונה אנחנו לא זוכים לראות מה הצו יגיד

יולי יואל אדלשטיין:  אני מציע שכרגע לא נשנה את החוק

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו נמתין לצו בערך תקופה של חודשיים

יולי יואל אדלשטיין:  אם בתקופה של חודשיים הצו לא יגיע, אני בהחלט אציע למציעי החוק להגיש הסתייגות עם מקצועות נוספים

יולי יואל אדלשטיין:  אני מעדיף שזה יבוא ממשרד הביטחון, כיוון שאני חשפתי לפני כמה דקות שמזמן לא למדתי באוניברסיטה ואני לא יודע מה - - -      

זאב אלקין: הצעת חוק

זאב אלקין:  אם החוק יעבור, ההסתייגות כבר לא רלוונטית

יולי יואל אדלשטיין: סליחה

יולי יואל אדלשטיין:  תתייחסו לזה כפליטת פה – תיקון לחוק שיכניס מספר מקצועות נוספים

יולי יואל אדלשטיין:  אבל אני חוזר ואומר, אני מעדיף לעשות את זה בדרך המלך בצו של שר הביטחון שיכלול את המקצועות

יולי יואל אדלשטיין:  נעשה סביב זה דיון פה, נזמין גם את החברים, נראה אם כללתם כל מה שנדרש ושמשהו לא נשכח

יולי יואל אדלשטיין:  אבל אם אנחנו עכשיו בדצמבר, אז אני מציע – אופיר, גם לך אני אומר – שאם בפברואר לא נראה שום שינוי בנושא הזה, כי גם שנת הלימודים תהיה בפתח וכן הלאה, אז נגיש תיקון להצעת החוק

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה

יולי יואל אדלשטיין:  אתה מנסה להטעות אותנו עם המדים

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, דיברנו כאן בקריאה הראשונה - - -     

אופיר כץ: סליחה, טור פז

אופיר כץ:  שנייה רק לגבי הנושא הקודם

אופיר כץ:  אני מציע שנגיש את זה כבר עכשיו

אופיר כץ:  הינה, שרון רשמה, נגיש את זה ביחד

אופיר כץ:  בינתיים יהיו לנו את 45 הימים, זה יהיה במערכת

אופיר כץ:  ברגע שנרצה, נעשה את זה כבר

יולי יואל אדלשטיין: מצוין

יולי יואל אדלשטיין:  חברים, קיבלתי את השיפור להצעתי באהבה

רון כץ: אפשר להסביר את 45 הימים האלה, מה זה אומר?     

יולי יואל אדלשטיין: ברגע שהצעת חוק פרטית מוגשת לנשיאות הכנסת, צריכים לעבור 45 יום עד שהיא יכולה לעלות למליאה

יולי יואל אדלשטיין:  זה תואם מאוד את התאריכים שאני אמרתי

יולי יואל אדלשטיין:  אמרתי שאם לא נראה צו, אז בפברואר נוכל להגיש

יולי יואל אדלשטיין:  אתם תנסחו ביחד עם הייעוץ המשפטי עכשיו את התיקון, וקדימה

טלי גוטליב: ירשה לי אדוני היו"ר רק לתהות בדבר אחד

טלי גוטליב:  לי יש בעיה עם תלות בשר

טלי גוטליב:  הבעיה בתלות בשר היא שאנחנו לא יודעים אף פעם עד מתי הוא יהיה שר או לא יהיה שר, מה שיקול הדעת שלו או לא שיקול הדעת שלו, כשלעצמי, בכל הכבוד, אני מעדיפה - - -     

אלון שוסטר: את יודעת משהו קונקרטי?     

טלי גוטליב: לא קונקרטי בכלל

טלי גוטליב:  עכשיו בשיא הרצינות

טלי גוטליב:  אתם יודעים שאני לא מתבדחת על זה, כי יש פה חיילים ויש פה זכויות

טלי גוטליב:  אין לי חוש הומור גם ככה, אתה יודע, שוסטר

טלי גוטליב:  אבל מה שחשוב לי לומר, כשלעצמי אני מעדיפה את היציבות בחוק על פני צו

שרון ניר: לכן אני אציע הצעת חוק

שרון ניר:  זה בדיוק מה שנעשה

טלי גוטליב: עם כל הכבוד, אנחנו יודעים לחוקק

טלי גוטליב:  יש פה איזושהי שיטה שכל הזמן מביאים לנו צווים והופכים אותנו לסוג של חותמות גומי

טלי גוטליב:  אני רוצה יציבות

זאב אלקין: אפשר גם לחוקק שלא יחליפו שרים

טלי גוטליב: עוד פעם, אני לא צוחקת על זה

טלי גוטליב:  באמת, אתה כמנוסה פה בכנסת יודע עד כמה יש חוסר יציבות בתלות בשר

טלי גוטליב:  אני סומכת על שר הביטחון מאוד, ואני סומכת על האכפתיות שלו מאוד

טלי גוטליב:  אבל זה יכול להיות פעם אחת שר אחר, זה יכול להיות שאני אהיה תלויה בתקופות מעבר, זה יכול להיות שאנחנו נהיה באיזושהי תקופה מורכבת ולא יהיה לו זמן, ואז אנחנו פוגעים בו

טלי גוטליב:  אני רוצה חוק, רוצה יציבות, רוצה יציבות עבורכם, וזה הכול

טלי גוטליב:  ואנחנו גם יודעים לחוקק

יולי יואל אדלשטיין: טלי, את מתפרצת לדלת פתוחה

יולי יואל אדלשטיין:  הינה, החברים כבר תיקנו את ההצעה שלי ואמרו שהם כבר מניחים בימים הקרובים הצעת חוק

יולי יואל אדלשטיין:  אם הדבר יבוא על פתרונו, מה טוב

יולי יואל אדלשטיין:  אם לא יבוא על פתרונו, אנחנו בפברואר נוכל להצביע על הצעת החוק

טלי גוטליב: בשביל מה אני צריכה הצעת חוק פרטית? אני יכולה לתקן את זה פה

טלי גוטליב:  למה? אבל כולנו יודעים שהצעות חוק פרטיות ייגררו ועלולות להיגרר גם שנה, שנתיים ושלוש

מירי פרנקל-שור: למה? זה תלוי בחברי הכנסת

מירי פרנקל-שור:  ממש לא

יולי יואל אדלשטיין: טלי, במהלך שנותיי כאן בכנסת – אומנם זה לא פייר – בדרך כלל ליושבי-ראש הקואליציה זה הולך יותר בקלות, מהתבוננות על סמך ניסיון

טלי גוטליב: בסדר

טלי גוטליב:  אני רק מציפה את הכול

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, קינלי

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, בדברי ההסבר לחוק נאמר: "בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית תבחן ועדת החוץ והביטחון" – עוד נושא – ו"להחיל בהוראת שעה את ההוראות בדבר זכאותם של חיילים משוחררים למימון לפי סעיף 7א1 לחוק גם על חיילי מילואים המשרתים בשירות מילואים במלחמת "חרבות ברזל""

משה טור פז:       כזכור, העליתי את ההצעה הזו בקריאה ראשונה, ואז אמרנו שנדון בזה עכשיו

משה טור פז:  אז הינה, זה אפילו בדברי ההסבר

משה טור פז:  והאמת היא שלא ישנתי כל הלילה, לא כי אני נהנה מזה אלא כי הייתי במילואים עד עכשיו

משה טור פז:  אני גם לא נהנה לשבת פה על מדים, אני משתדל לא לעשות את זה אם אני לא בא ישר ממילואים

משה טור פז:  אבל באתי כדי להביא את הדאגה של המילואימניקים ולבטא את דברי ההסבר בהצעה

משה טור פז:       יש כאן דאגה בחוק מאוד חשובה לסטודנטים שהיו חיילים סדירים קרביים

משה טור פז:  אבל בימים אלו של חרבות ברזל, כשיש כל כך הרבה סטודנטים במילואים, אני חושב שאנחנו צריכים גם לדאוג לחיילי המילואים יפה שעה אחת קודם, ואם נחכה – אני אומר גם את זה, אדוני היושב-ראש, אתה יושב יותר זמן ממני כאן, הרבה יותר זמן, אני שלוש שנים ואתה נראה לי משהו כמו 30 – בעוד חודש אף אחד לא יזכור

משה טור פז:  גם אם תגידו לי שיזכרו, לא יזכרו

משה טור פז:  לכן הזמן הוא עכשיו

משה טור פז:  לכן אני מציע, או בלשון החוק או בהסתייגות אבל עדיף שבלשון החוק, שאנחנו נכלול גם את חיילי המילואים כהוראת שעה לחרבות ברזל

משה טור פז:       אני כבר אומר, כשאתה קובע חוק קבוע, זה עולה לך מעט כל שנה

משה טור פז:  נגיד, כאן ההשערה היא 70 מיליון שקל לשנה, אבל לאורך ימים ושנים

משה טור פז:  זה אומר שבעשר שנים זה יעלה 700 מיליון וכן הלאה

משה טור פז:  אני מציע לשנה הזאת, תשפ"ד, שחיילי המילואים כבר משרתים – אני ביום ה-76 נדמה לי, אם ספרתי נכון, ועוד היד נטויה כמו שאמר חבר הכנסת אלקין – ובשנת 2024, זה אני גם יודע, אנחנו צפויים לראות חיילי מילואים משרתים, ופה בוועדה אנחנו נדון בלהעריך ולשנות ולתת לחיילי המילואים הרבה יותר

משה טור פז:  אני מציע שכבר עכשיו בחוק "ממדים ללימודים" נכלול את חיילי המילואים כהוראת שעה לשנה זו בלבד, אבל באופן כזה שחייל מילואים ששירת מעל X ימים – הוועדה תקבע כמה – יקבל החזר שכר לימוד, אפשר חלקי, אפשר מלא

משה טור פז:  אבל בואו נקל על הסטודנטים עכשיו

טלי גוטליב: אבל זה שינוי מהותי של רעיון החוק

משה טור פז: לא

טלי גוטליב: לא שזו הצעה לא נכונה, אבל זה שינוי מאוד מהותי

טלי גוטליב:  עם כל הכבוד, זה אתה לא יכול

טלי גוטליב:  אתה רוצה להכניס - - -     

משה טור פז: חברת הכנסת גוטליב, היות שדנו בנושא אני אציע כמה הצעות למה זה לא - - -      

טלי גוטליב: אתה לא יכול לעשות הוראה מסויגת בחוק

טלי גוטליב:  אתה לא יכול

משה טור פז: רגע, רגע, שנייה

טלי גוטליב: הרעיון שלך הוא מאוד נכון כי אתה באמת דואג גם לחיילי המילואים, אבל אתה בקבוצה מאוד מסוימת בחוק הזה ועל הקבוצה הזאת אתה דן

טלי גוטליב:  זו מסגרת החוק

טלי גוטליב:  אתה רוצה פה עוד חוק

טלי גוטליב:  יש פה רעיון, ואנחנו צריכים לבחון אותו לא בהוראת שעה

משה טור פז: קודם כול, דנו בו

טלי גוטליב: אנחנו צריכים לבדוק מקור תקציבי, אנחנו צריכים לבדוק את זה מול האוצר, צריך לבדוק את זה בעוד אלף ואחד אלמנטים

טלי גוטליב:  לכן אי-אפשר

טלי גוטליב:  אגב מה שאתה מציע הוא מצוין, אתה דואג לחיילי המילואים

טלי גוטליב:  אבל אנחנו פה בחוק "ממדים ללימודים" של 100% עם כל המעטפת שבדקנו עבורו, ולכן לא נכון לעשות את זה

טלי גוטליב:  נראה שאני יכולה לעבוד אצלכם באוצר, לא?      

משה טור פז: רגע, לפני שהאוצר מגיב

משה טור פז:  חברת הכנסת גוטליב, קודם כול - - -     

אלון שוסטר: טלי, את איתנו או נגדנו?     

טלי גוטליב: חס וחלילה

טלי גוטליב:  אין נגדנו או בעדנו

אלון שוסטר: אז בואי ננסה

אלון שוסטר:  מה הבעיה?     

טלי גוטליב: אני בעד חוק שיש לו סיכוי לעבור

טלי גוטליב:  כל תוספת שנעשה פה עכשיו, אנחנו מעכבים את הקריאה השנייה והשלישית

אלון שוסטר: אנחנו לא נעכב את החוק

אלון שוסטר:  לא נעכב את החוק

אלון שוסטר:  החוק הגיוני וכדאי לקדם אותו

משה טור פז: חברת הכנסת גוטליב, רק שנייה

משה טור פז:  חוק "ממדים ללימודים" דואג לחיילים שהם סטודנטים

משה טור פז:  יש כל מיני סוגים של חיילים שהם סטודנטים

משה טור פז:  אני בא להציע – ואני לא מציע את זה פה פעם ראשונה, וכאמור זה כבר עלה לדיון בהצעה ראשונה וזה הובא לדיון כאן בדברי ההסבר שאנחנו בדיוק עכשיו נדון על השאלה איך את העיקרון הזה של מימון שכר לימוד או החזר שכר לימוד אנחנו מחילים כהוראת שעה על חיילים במילואים בחרבות ברזל

משה טור פז:  זו לא חריגה

משה טור פז:  להפך, זו לשון החוק

טלי גוטליב: אני רוצה רק להגיד לך שבאנו עכשיו מוועדת החינוך, ובגלל זה איחרתי

טלי גוטליב:  אני לא חברה שם, ואני רק רוצה להבהיר לך, חיילי מילואים שלא נכנסים לחוק "ממדים ללימודים" נכנסים תחת קטגוריות אחרות של מלגות

טלי גוטליב:  כשמשרד החינוך העביר תקציבים לתוך הדבר הזה, הייתה הסטת כספים כדי שיהיו מלגות לחיילי מילואים בצווי 8

טלי גוטליב:  לכן לא הכול נפתר - - -     

אלחנן פלהיימר: זה לא מדויק

אלחנן פלהיימר:  זה לא מדויק בכלל בכלל בכלל

טלי גוטליב: זה לא מדויק ולא מושלם, ברור

משה טור פז: זה לא מדויק, זה אפילו לא נכון

טלי גוטליב: זה לא לא נכון, זה נכון ועוד איך

אלחנן פלהיימר: זה לא נכון

אלחנן פלהיימר:  אני הייתי חלק מזה, זה לא נכון

משה טור פז: זה לא נכון, חברת הכנסת גוטליב

משה טור פז:  זה לא נכון

טלי גוטליב: זה ועוד איך נכון

אלחנן פלהיימר: זה לא

טלי גוטליב: טוב, אז תגיד שלא

טלי גוטליב:  בבקשה, שמשרד האוצר יאשר וישלול את מה שאמרתי

יולי יואל אדלשטיין: רגע, רגע, רגע

זאב אלקין: - - - לתת מלגות לחיילי מילואים - - - יש קרן מלגות - - -      

אלחנן פלהיימר: לא

אלחנן פלהיימר:  יש תוספת של 60 מיליון שקל - - -     

יולי יואל אדלשטיין: קודם כול, לא הצגת את עצמך

יולי יואל אדלשטיין:  הפרוטוקול לא ידע מי דיבר

יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה

אלחנן פלהיימר: תודה

אלחנן פלהיימר:  אני יושב-ראש התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות הארצית

אלחנן פלהיימר:  זה הארגון שמייצג את כל הסטודנטים במדינת ישראל

אלחנן פלהיימר:  קודם כול, אני מברך פה את החבר'ה שהובילו את המאבק של "ממדים ללימודים"

טלי גוטליב: רק תגיד לי מה לא נכון בכך ששמענו בוועדה מנציגי המדינה על הסטת מלגות לחיילי מילואים

יולי יואל אדלשטיין: טלי, טלי, בשביל זה נתתי לו לדבר

אלחנן פלהיימר: שנייה

אלחנן פלהיימר:  אני הייתי בוועדה, אני הצגתי את זה

טלי גוטליב: לא

טלי גוטליב:  אדוני, לפני שאתה אומר על משהו שאומר חבר כנסת שהוא לא נכון, אז הינה, אולי נשמע פה מנציגי המדינה מה לא נכון

אלחנן פלהיימר: אני בדיוק בא לגעת בזה

אלחנן פלהיימר:  הוא ביקש שאני אציג את עצמי קודם לכן

אלחנן פלהיימר:  בהתחלה ישר באתי לגעת בנושא

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, בבקשה

טלי גוטליב: אלחנן, הכול בסדר, יש לי עור של פיל

טלי גוטליב:  בבקשה

אלחנן פלהיימר: גם לי

אלחנן פלהיימר:  קודם כול, תודה רבה על הכינוס החשוב

אלחנן פלהיימר:  אני אתייחס לנקודה שלך ואחרי זה באופן רחב

אלחנן פלהיימר:  קודם כול, התוספת התקציבית היחידה שיש מתחילת המלחמה היא קרן מלגות בגובה של 60 מיליון שקלים לטובת סטודנטים משרתי מילואים, וזה נכנס בנוסף לקרן הסיוע

אלחנן פלהיימר:  יש 70,000 סטודנטים במילואים

אלחנן פלהיימר:  60 מיליון שקלים זה טיפה בים, זה משהו שהצלחנו להשיג מהרגע להרגע

אלחנן פלהיימר:  זה כמובן לא נוגע בכל ציבור הסטודנטים המשרת במילואים, לא בכל הלוחמים, לא בכל תומכי הלחימה

אלחנן פלהיימר:  זאת אומרת, אנחנו מסתכלים בהיבט רחב, כולם משרתים, מסייעים ומחרפים את נפשם למען המדינה בדרך כזו או אחרת

מירי פרנקל-שור: אלחנן, חוץ מה-70,000 הם סטודנטים שמלכתחילה זכאים ל-"ממדים ללימודים"

אלחנן פלהיימר: נכון

טלי גוטליב: בדיוק

טלי גוטליב:  לכן - - -     

אלחנן פלהיימר: שנייה

טלי גוטליב: לא להגיד על משהו שהוא לא נכון, אחרת קשה להתייחס ברצינות לטענה

אלחנן פלהיימר: לא, זה לא נכון

אלחנן פלהיימר:  שוב, אני חוזר על זה, זה לא נכון

אלחנן פלהיימר:  מי שיהיו זכאים לזה, זה מחולק 30 מיליון שקלים ל-2024, 30 מיליון שקלים ל-2025

אלחנן פלהיימר:  זאת אומרת, בסך הכול 6,000 סטודנטים יקבלו 5,000 שקלים במעמד הסוציו-אקונומי הכי נמוך שיש

אלחנן פלהיימר:  יש לך פה עוד עשרות אלפי סטודנטים

טלי גוטליב: רק שנייה

טלי גוטליב:  אלחנן, אנחנו הרי רוצים להיטיב

טלי גוטליב:  אנחנו לא בריב, חלילה, אנחנו פה רק לטובת החיילים שלנו, נקודה ומאה סימני קריאה

טלי גוטליב:  מתוך 70,000 הסטודנטים הלוחמים שאתה מדבר עליהם, כמה נמצאים תחת המטרייה של הצעת החוק של אופיר כץ "ממדים ללימודים"?      

שרון ניר: לדעתי, זו בדיוק הקבוצה שצריך למצוא

שרון ניר:  אם יש 70,000 אנשי מילואים ברגע זה – תכלית החוק היא לתת תואר ללוחמים משוחררים

שרון ניר:  זו התכלית של החוק

שרון ניר:  כולנו מדברים על התכלית הזאת

שרון ניר:  אם יש כאלה שכרגע נמצאים במילואים, והם לוחמים ולא נכנסים לתוך הקטגוריה מסיבה כזו או אחרת – כי הם בגיל 29 והם התחילו ללמוד מאוחר או כל סיבה שהיא, והם מחרפים נפשם בשנה הזאת ועושים למעלה מ-60 יום במגלן, בדובדבן ועוד, והם לא עונים ולא נכנסים לכאן – אותם צריך להכניס

שרון ניר:  זאת דעתי

שרון ניר:  זאת אומרת, אנחנו מחפשים בסוף להכניס את כל מה שאנחנו מסתכלים עליו, כי בסוף אנחנו מבינים שהצבא הוא צבא סדיר ומילואים בלי ה-3% שעושים מילואים

זאב אלקין: אלה תלמידי תואר שני, שרון

שרון ניר: לא, אני מדברת על אלה שלא מימשו את ההטבה הזו כי הם לא עמדו בקריטריונים מסיבה זו או אחרת, או לא נכנסו לתחולת החוק, או הגיעו אחרי שבע שנים, או לא מימשו כי הם הגיעו אחרי שלוש, ארבע, חמש שנים

שרון ניר:  הם כרגע בגיל 29, היו ארבע שנים באיזה טיול ולא מקבלים כלום מהמדינה

שרון ניר:  את אלה צריך להכניס, כי תכלית החוק היא חוק שנותן תואר ראשון ללוחמים

שרון ניר:  כל אנשי המילואים צריכים להיכנס לכאן, וכאן משרד האוצר יצטרך לתת - - -     

זאב אלקין: שרון, אבל סטודנטים שלמדו לפני שהחוק חוקק והיה 100% ושילמו - - -     

שרון ניר: לא למדו, לומדים

זאב אלקין: שנייה

זאב אלקין:  אני אסביר לך מקרה, ויהיו הרבה כאלה

שרון ניר: יש כאלה בטוח מ-29-28 שהתחילו ללמוד מאוחר

זאב אלקין: יהיו הרבה כאלה סטודנטים שעשו תואר ראשון

זאב אלקין:  אז הכללים לא היו לפי 100% של "ממדים ללימודים", הם קיבלו תמיכה הרבה יותר קטנה

שרון ניר: אז אני אומרת, אם אנחנו רואים שאלה אנשים שבגיל 29 ממשיכים לעשות מילואים, מחרפים נפשם, משאירים משפחות – ולצערנו, כולנו מבקרים אצל משפחות שכולות

שרון ניר:  הייתי עכשיו אצל משפחה שכולה של בחור בן 33 שהיה תוך כדי אלף ואחת דברים עם שלושה ילדים, והוא לוחם והוא נהרג

שרון ניר:  אני אומרת שכאלה שלא הגיעו לתוך הסיפור - - -      

זאב אלקין: רובם לומדים תואר שני עכשיו

שרון ניר: יכול להיות

שרון ניר:  אתה אומר ללכת עוד צעד

זאב אלקין: זה לא עוד צעד, זה אותו צעד

שרון ניר: אתה אומר לא ללכת לתואר ראשון, אלא להגיד שלוש שנים

שרון ניר:  מי שלא זכאי להטבה - - -     

זאב אלקין: כרגע אותו סטודנט לתואר שני, כשהוא היה בתואר ראשון הוא בוודאות לא קיבל את המימון כמו שיש כאן כי הוא לא היה אז, והוא מימן את זה מכיסו, הוא כרגע מממן מכיסו תואר שני

זאב אלקין:  המדינה לקחה אותו למילואים לשלושה-ארבעה חודשים

זאב אלקין:  יש לזה השלכות

זאב אלקין:  יכול להיות שהוא לא יוכל לסיים את התואר כתוצאה מזה, כי הוא יצטרך לגרור קורסים אחר כך

זאב אלקין:  ממש עוד לא ברור איך הם יתמודדו עם כל הסמסטר הזה

מירי פרנקל-שור: אתה מתייחס רק ללוחמים

שרון ניר: רק ללוחמים

שרון ניר:  רק ללוחמים, כי זו תכלית החוק

שרון ניר:  זו המסגרת

אלחנן פלהיימר: יו"ר הוועדה, אני יכול להמשיך שנייה רק להתייחס לנקודה?      

זאב אלקין: לוחמים שגויסו בצו 8 לצורך חרבות ברזל כהוראת שעה וששירתו X זמן

שרון ניר: 60 יום נניח

זאב אלקין: נניח

טלי גוטליב: סליחה

טלי גוטליב:  מה זה משנה אם הם שירתו 60 יום או 40 יום? אם הם היו באזור מסוים ויצאו מלחימה אחרי 40 יום, הם פחותים ממי ששירת 60 יום? לא בטוח

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע שנחזור לדיון יותר מסודר ממה שהיה עד כה

יולי יואל אדלשטיין:  חבר הכנסת טור פז, סיימת?     

משה טור פז: אני סיימתי

משה טור פז:  אני מחכה לשמוע מה יו"ר אגודת הסטודנטים חושב

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, אלחנן, תשלים את דבריך

אלחנן פלהיימר: אני אשלים את דבריי, ואני גם מתייחס לדיון שהיה פה בוועדה הקודמת, בוועדת חוץ וביטחון

אלחנן פלהיימר:  אני אחבר לזה גם את הדיון מוועדת החינוך, ואתחבר לדברים שאמר חבר הכנסת קינלי טור פז וגם הגיש את הצעת החוק

אלחנן פלהיימר:  יש פה שני דברים, קודם כול יש את "ממדים ללימודים" ואני מברך על כך שזה עולה ל-100%, ואני גם מאמין שיו"ר הקואליציה יצליח לקדם להצעת החוק כמה שיותר מהר, בעזרת השם שזה יקרה עוד השנה

אלחנן פלהיימר:  במקביל לזה, וגם דיברנו על זה וזה גם נכנס בדברי ההסבר, יש את הנושא של כל הסטודנטים המשרתים במילואים בתקופת מלחמת חרבות ברזל

אלחנן פלהיימר:       חבר הכנסת קינלי טור פז הגיש הצעת חוק – דיברנו על זה גם בדיון בוועדה הקודמת – וזה נכנס עכשיו לדברי ההסבר כמו שכבר אמרתי

אלחנן פלהיימר:  התייחסו פה למסגרות התקציביות, וסליחה, אני לא יכול לקבל את זה

אלחנן פלהיימר:  יש פה 70,000 סטודנטים שמשרתים במילואים

אלחנן פלהיימר:  ואתם יודעים מה? אם יש כפילויות – מעולה, זה יעלה פחות למשרד האוצר

אלחנן פלהיימר:  אבל לבוא בכל פעם ולהגיד: אין כסף, או: אנחנו נדחה את הדבר הזה; זה משהו שלא מתקבל על הדעת

אלחנן פלהיימר:       יש עכשיו סטודנטים שנמצאים בעזה או משרתים איפשהו בשירות מילואים וממשיכים לשלם שכר לימוד כרגיל, כאילו הם בימים כתיקונם

אלחנן פלהיימר:  הם לא נמצאים בלימודים, הם ממשיכים לשלם שכר דירה על מעונות סטודנטים, בין אם זה לאוניברסיטה או בין אם זה לחברה פרטית כמו סולל בונה או אלקטרה או איסתא

אלחנן פלהיימר:  בסופו של דבר, יש פה סטודנטים שבמקביל ללחץ האקדמי שלהם יש את הלחץ הכלכלי

אלחנן פלהיימר:  וכן, הוועדה צריכה להתייחס לזה

אלחנן פלהיימר:  עכשיו אנחנו לקראת תקציב 2024, ואם נדרשת תוספת תקציבית והסטות תקציביות שלכם במסגרת התקציב, תעשו את זה

אלחנן פלהיימר:       חברת הכנסת טלי גוטליב, דיברת על תקציב

אלחנן פלהיימר:  אתם הקואליציה, אתם מצביעים על תקציב המדינה, אתם מצביעים על ההסטות התקציביות

אלחנן פלהיימר:  אם יש חשיבות לממשלת - - -     

טלי גוטליב: על הסטות תקציביות לא צריך להצביע

אלחנן פלהיימר: שנייה

אלחנן פלהיימר:  אם יש חשיבות לממשלת ישראל ולקואליציה – ואני מאמין ומקווה שבאמת יש – לדאוג ברמה הרוחבית לכל הסטודנטים ומשרתי המילואים, אז כן, יש צורך בהוראת שעה כמו שחבר הכנסת קינלי טור פז אמר, ולדאוג להם מיידית ברמה הרוחבית

אלחנן פלהיימר:  זה בלתי נתפס שהם ימשיכו לשרת וישלמו כסף

משה טור פז: אני מזכיר שזה חד-פעמי וזה יתרון גדול

משה טור פז:  שוב, "ממדים ללימודים" זה לתמיד וזה נהדר, אבל פה אנחנו מדברים על שנה אחת

משה טור פז:  לכן, לא צריך לחשב כמה זה יעלה מול "ממדים ללימודים", חשבו את זה חלקי 10 או 20

משה טור פז:  ואללה, יש מלחמה כזאת פעם – אני מקווה – ב-50 שנה, ב-100 שנה, אף פעם, אז יאללה, בואו נדאג לחיילים

משה טור פז:  דרך אגב, בפעם האחרונה שעשו את זה – יש תקדים – ביום כיפור

משה טור פז:  לפני 50 שנה נתנו לכל הסטודנטים שכר לימוד, כל מי ששירת

משה טור פז:  אז עברו 50 שנה, אנחנו במלחמה לא פחות נוראית, ההפסד הוא לא פחות נורא, בואו נדאג להם

יולי יואל אדלשטיין: בסדר

יולי יואל אדלשטיין:  אופיר כץ, בבקשה

אופיר כץ: האוצר ואחרי זה אני

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, עלי

עלי בינג: כמה דברים

עלי בינג:  בהמשך גם למה שאמרה חברת הכנסת גוטליב, אני חושב שזה נושא ראוי וחשוב, אבל צריך לעבוד עליו בצורה מסודרת

עלי בינג:  אני לא חושב שזה נכון שאגב הצעת חוק פרטית אחרת, שעברה את הפרוצדורה הרגילה בוועדת שרים לחקיקה בנוסח שלה והייתה מתואמת, להלביש איזושהי הסתייגות שעלותה התקציבית דרמטית

עלי בינג:  הנושא הזה, אגב מה שאמר יושב-ראש התאחדות הסטודנטים, הוא בהחלט נמצא לפתח יומנו

עלי בינג:  כרגע ניתן איזשהו מענה ראשוני כפי שצוין

עלי בינג:  אנחנו לגמרי בשיח הזה, ואני לגמרי מקבל את מה שאתה אומר

עלי בינג:  המקום הנכון להסדיר את זה הוא במסגרת דיוני התקציב 2024

עלי בינג:       אגב, שר האוצר יושב על זה ואנחנו חושבים על זה, אבל זה לא נכון לעשות את זה כהסתייגות להצעת חוק פרטית כמו שאמרה חברת הכנסת גוטליב, אלא נכון רגע לעשות את זה בדרך המלך, לחשוב איך נכון להסדיר את זה

עלי בינג:  אני מניח שבמסגרת תקציב 2024 נבוא עם איזשהו סט נרחב יותר של הטבות למילואימניקים באופן כללי

עלי בינג:  נצטרך לתת ביחד את הדעת, כמובן ביחד עם השולחן הזה ועם הכנסת באופן  כללי, איך זה נראה, האם זה בצורת - - -     

מיכאל ביטון: אתם צריכים לשים לב לעיוות שיצרתם בתום לב

מיכאל ביטון:  שמתם עכשיו 500 מיליון שקל לחיזוק האקדמיה במלחמה בהיבט של מילואים ושל שני מוסדות שהם בגבול – תל חי וספיר

מיכאל ביטון:  מה קורה בהחלטה הזאת? אדם שלומד שם מקבל מייד שכר לימוד

מיכאל ביטון:  זה התמריץ כדי שהוא יבוא ללמוד שם

לימור סון הר-מלך: ובלי לשרת

טלי גוטליב: בלי שירות צבאי

מיכאל ביטון: תנו לי, אנשים

מיכאל ביטון:  אנחנו כמו להקה נודדת

מיכאל ביטון:  היום הייתי בדיון, 85 ח"כים חוקקו חוק על אנשי המילואים באקדמיה

מיכאל ביטון:  מקווה שהחוק הזה יעבור

אופיר כץ: אחרי ההצבעה הזאת איך יש סיכוי שהוא לא יעבור?      

מיכאל ביטון: אני אוהב אותך, אתה יודע את זה

יולי יואל אדלשטיין: השלב הבא זה אגרוף

אופיר כץ: אני חתום על החוק

מיכאל ביטון: כולנו

מיכאל ביטון:  אתה תראה מי חתם –  לפיד, ליברמן, גפני

אופיר כץ: אני לא חותם

מיכאל ביטון: הלוואי והמדינה הייתה נראית כמו הרשימה של החותמים – 85

מיכאל ביטון:  שרים וסגנים לא יכולים לחתום

מיכאל ביטון:  כל הכנסת חתמה בעצם

מיכאל ביטון:  אני חוזר – אתה שומע, האוצר? הנדיבות הזאת יצרה מצב כזה

מיכאל ביטון:  אדם פוטנציאלי בתל חי ובספיר שלא עשה צבא כלל יקבל מלגה מלאה

מיכאל ביטון:  יבוא חייל מהמלחמה לתל חי, יקבל גם מלגה

מיכאל ביטון:  זה השוויון שאנחנו רוצים במדינה? לא

מיכאל ביטון:  אנחנו רוצים שלוחם שהיה במלחמה יקבל פי שלושה מישהו שלא עשה צבא

אלון שוסטר: רק בלי לפגוע במי שבא לתל חי וספיר

מיכאל ביטון: אני לא אמרתי

טלי גוטליב: זה לא קשור

טלי גוטליב:  השאלה איך אנחנו מתעדפים את הכסף

טלי גוטליב:  אין גבול לכסף, אין גבול

מיכאל ביטון: והפתרון, הפתרון - - -     

טלי גוטליב: אני אקח את הכסף של תלמידים שלא עשו מילואים ואתן למילואים

מיכאל ביטון: רגע

מיכאל ביטון:  אוצר, הפתרון בשלביות, ואני מביא - - -     

עלי בינג: השם הוא עלי

מיכאל ביטון: רגע, רגע, רגע

מיכאל ביטון:  יולי, אני יכול לסיים משפט?      

יולי יואל אדלשטיין: אתה יכול

מיכאל ביטון: רק לסיים את המשפט

טלי גוטליב: שוסטר, אתה לא חושב שחייל מילואים צריך לקבל תיעדוף על פני סטודנט בספיר?     

מיכאל ביטון: רגע, משפט

יולי יואל אדלשטיין: טלי, טלי, טלי

אלון שוסטר: לא לפגוע בספיר, זה מה שאני אומר

טלי גוטליב: לא קשור

מיכאל ביטון: לא

מיכאל ביטון:  ברור

מיכאל ביטון:  מי פוגע? לתת את המלגות, לחזק את המקומות האלה

טלי גוטליב: הכסף צומח בעץ

מיכאל ביטון: אוצר, שומע?     

עלי בינג: השם הוא עלי

מיכאל ביטון: אם הייתי יודע הייתי חושב שאתה נביא, אבל מספיק לי בינג

מיכאל ביטון:  בינג זה מספיק לי

מיכאל ביטון:  כדי לתת את זה נכון עכשיו, צריך להגדיר בכללים של המלגות השונות את האופן הבא

מיכאל ביטון:  לוחם מילואים יכול לבוא לקבל את תל חי כי הוא לומד בתל חי, לקבל "ממדים ללימודים" כי הבאנו 100%, לקבל מה-60 מיליון מלגה מיוחדת, 60 מיליון שיש בה 500, לסטודנט מילואים, ואם נצליח לשכנע אותך – כולנו עם קינלי – שהוא יקבל פעם אחת בחיים במלחמה הזאת עוד תמריץ שיהיה חד-פעמי בהוראת שעה בגלל המלחמה

מיכאל ביטון:     ואז מה יצא? מי שבא רגיל לתל חי וספיר קיבל 10,000 שקל

מיכאל ביטון:  לוחם חייל מילואים יקבל 30,000, 35,000 שקל

מיכאל ביטון:  ואללה, אני אומר סוף סוף רוממנו אותם באמת

מיכאל ביטון:  כי אם הפער בינו לאחר יהיה 5,000 שקל של המלגה המיוחדת הזאת ששמו אותה ב-500 מיליון, לא עשינו

לימור סון הר-מלך: כן

לימור סון הר-מלך:  גם מישהו שלא משרת בכלל בצבא

מיכאל ביטון: הוא עובד

לימור סון הר-מלך: זה לא - - -     

מיכאל ביטון: הוא עבד

מיכאל ביטון:  הוא גם קיבל את התואר בגיל 23

מיכאל ביטון:  ההכנסה שלו גדולה

לימור סון הר-מלך: - - - הוא התנדב בשיקום - - - זה לא עובד ככה

יולי יואל אדלשטיין: רגע, רגע

רון כץ: אנחנו רוצים התייחסות גם מהצד שלנו איך הדברים נראים

יולי יואל אדלשטיין: רק רגע

יולי יואל אדלשטיין:  חברי הכנסת

יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה, קודם כול, עוד לא שמענו את אסף סנדרוביץ', העמותה למען משרתי המילואים

אסף סנדרוביץ': שלום, כבוד היושב-ראש

אסף סנדרוביץ':  קודם כול, אתמול התקיימה פגישה של השדולה איתנו, עם העמותה למען משרתי המילואים

אסף סנדרוביץ':  הפגישה הייתה מאוד טובה, היו שם המון נציגים עם המון תוצרים

אסף סנדרוביץ':  בהמשך למה שנאמר פה, אנחנו דורשים להכניס לחוק "ממדים ללימודים" כהוראת שעה את כלל הסטודנטים שהם אנשי מילואים וכרגע מבצעים בחרבות ברזל בשנת תשפ"ד, ויקבלו מימון מלא לשכר הלימוד, כמובן בהתאם למספר ימי המילואים שהם יבצעו בשנת הלימודים

אסף סנדרוביץ':       כמובן שיש לנו את "ממדים ללימודים" שזה עונה ללוחמים

אסף סנדרוביץ':  אבל אנחנו צריכים להבין משהו, הלוחמים שלנו עושים משהו שלא נעשה כבר עשר, 20, ו-30 שנה

אסף סנדרוביץ':  הם מחרפים את נפשם בעזה בלחימה, ואנשים נהרגים, והלוחמים עושים יותר מכולם

אסף סנדרוביץ':  לעשות מילואים זה לא דבר פשוט

אסף סנדרוביץ':  אני אומר את זה גם כאיש מילואים שנמצא במילואים מ-7 באוקטובר, וגם מבצע בממוצע 100 ימי מילואים בשנה

אסף סנדרוביץ':  בטח אני מדבר על אותם אנשים שמבצעים בעזה ולא יודעים אם הם יחזרו

אסף סנדרוביץ':  אנחנו מחויבים כעם וכמדינה – ואני אומר את זה בצורה מאוד ברורה – לתת להם הכול יותר מכולם

אסף סנדרוביץ':  לתת להם הכול יותר מכולם

אסף סנדרוביץ':       ללא קשר לאמירה הזאת, כמו שאמרתי אנחנו נמצאים במלחמה נדירה שקורית אחת לכמה עשרות שנים, ובלחימה יש אוכלוסיות שנפגעות, כמובן כפי שאמרתי אחת מהן היא הסטודנטים, וצריך לדון על איך וכמה לממן להם את שכר הלימוד כי הם כרגע נמצאים בלחימה ולא פנויים להתעסק בזה

אסף סנדרוביץ':  אנחנו צריכים עם המתווים - - -     

מיכאל ביטון: שכר הלימוד והקיום

מיכאל ביטון:  להיות סטודנט עולה 50,000 שקל בשנה, זה לא עולה 10,000, והוא הפסיד הכנסה ופעילות כלכלית

אסף סנדרוביץ': אז לדון איך וכמה

שרון ניר: תודה רבה

אסף סנדרוביץ': תודה רבה

שרון ניר: חבר הכנסת אופיר כץ, ואחריו חבר הכנסת שוסטר

אופיר כץ: כל מה שאנחנו שומעים פה אלו דברים ראויים

אופיר כץ:  כולנו רוצים לעזור כמה שיותר למי שנמצא עכשיו ונותן מעצמו 100%

אופיר כץ:  השאלה היא מה הדרך ואיפה האכסניה שאנחנו צריכים לעשות את זה

אופיר כץ:  אנחנו פה בחוק "ממדים ללימודים"

אופיר כץ:  אני באופן אישי עבדתי מאוד קשה מול משרדי הממשלה להגיע לרגע הזה ולהעלות את זה ל-100%

אופיר כץ:  אני אומר לכם שזה לא היה קל

אופיר כץ:  זאת הזדמנות להודות גם ליושב-ראש פה שעזר, ויש פה חברי כנסת קואליציה-אופוזיציה

אופיר כץ:  עלו רעיונות, ודיברנו עם טור פז - - -     

זאב אלקין: גם אלה שבאמצע

אופיר כץ: גם אלה שבאמצע

אופיר כץ:  דיברנו על זה לא מעט, ואני חושב שזה דבר טוב ואני חושב שצריך לקדם את החוק הזה – מיכאל, לא הפרעתי לך

אופיר כץ:  תודה

אופיר כץ:  מאחר שהחוק הזה גם עולה בהסכמת מציעים מהקואליציה ומהאופוזיציה, אני את החוק הזה מעביר בהסכמה

אופיר כץ:  שמעתי פה את המילה הסתייגות

אופיר כץ:  אם תהיה הסתייגות שתגרום לחלק מאיתנו כביכול להצביע נגד אנשי המילואים, אדוני היושב-ראש, אני מבקש ממך לא להעלות את החוק הזה להצבעה

אופיר כץ:  אם יהיה אישור מהאוצר – בשמחה, אף אחד פה לא נגד המילואימניקים

אופיר כץ:  אבל אם ייווצר מצב שתועלה הסתייגות ואנחנו נצטרך להצביע נגד ההסתייגות, שזה אומר נגד המילואימניקים, אני מבקש לא להעלות את החוק הזה להצבעה

אופיר כץ:  תודה

טלי גוטליב: בדיוק

טלי גוטליב:  אף אחד לא יסכים

שרון ניר: תודה רבה

שרון ניר:  חבר הכנסת שוסטר, בבקשה

משה טור פז: אז בואו נוסיף סעיף בהסכמה

טלי גוטליב: עזוב, משה

טלי גוטליב:  אתה יודע בדיוק איך מחוקקים חוקים בישראל

טלי גוטליב:  מצחיק, באמת

שרון ניר: חברים

אסף סנדרוביץ': חברת הכנסת שרון ניר, אני חושב שצריכים לחשוב איך אנחנו משווים את זה למה שהיה במלחמת יום כיפור שמימנו שכר לימוד מלא

טלי גוטליב: כן, אבל אתה במסגרת של חוק מאוד מסוים

שרון ניר: אני אתייחס בהרחבה לסוגיית המילואים, כי אני מזדהה באופן מלא עם הצורך לתגמל את האוכלוסייה הזאת מקצה לקצה, ואני חושבת שכל מי שיושב כאן בשולחן מבין את הצורך הזה

שרון ניר:  השאלה היא איפה עושים את זה ובאיזו פלטפורמה ומסגרת

שרון ניר:  אני אתייחס לזה

אלון שוסטר: אנחנו בעניינים צבאיים

אלון שוסטר:  זה מזכיר לי אי שם במרץ 1949 – אם אני לא טועה – שתי חטיבות, גבעתי וגולני, התחרו מי מגיע ראשון לאילת

אלון שוסטר:  אחת מהן הגיעה קודם, אבל גם השנייה עשתה עבודה

אלון שוסטר:  המאמצים שאנחנו עושים בכמה זירות הם אמצעים יוצאי דופן לאירוע יוצא דופן שלא היה כדוגמתו

מאיר כהן: מי ניצח?     

אלון שוסטר: אני חושב שגולני

אלון שוסטר:  אבל אני מדחיק את זה, אני מהצנחנים

אלון שוסטר:  היה אותו דבר גם בשארם בששת הימים

אלון שוסטר:  אנחנו מחויבים – אני אומר את זה לאנשי האוצר וביטוח לאומי – לבצע שינוי תודעתי

אלון שוסטר:  אני נזכר בלפני שנה ושנתיים, מיכאל ואני היינו במשרד הביטחון והחברים כאן בשדולה, היה צריך לתרץ למה צריך לסייע לחבורת ההזויים שעושה מילואים

אלון שוסטר:  אתם זוכרים את הפרומילים האלו של מפקדים ואיזה אחוז וחצי שבפועל משרתים

משה טור פז: רבנו על גרעינים

אלון שוסטר: היום חזרנו למאות אלפים – מאות האלפים האלו בשנה הזאת

אלון שוסטר:  נראה אחר כך איך מתייחסים בכלל לכל הנושא הזה, צבא קבע, צבא העם, שירות לכולם

אלון שוסטר:  אבל נכון לעכשיו אני מבקש מהוועדה הזאת לא לוותר על מסלול ברור לכל מי שמשקיע למעלה ממספר ימים

אלון שוסטר:  אמרנו למעלה מ-30 ימים, ורבים יעשו 70, 80 ומעלה

אלון שוסטר:  זה צריך להתבצע

אלון שוסטר:  אני מבקש מאוד לא לוותר ולא להוריד הסתייגויות עד שאנחנו לא רואים בעין את האור בקצה המנהרה

טלי גוטליב: אני מסכימה עם אופיר כץ

טלי גוטליב:  אני לא אצביע לחוק כזה - - -     

אלון שוסטר: אנחנו לא נפגע בחוק, טלי

שרון ניר: אנחנו ממש נעשה מאמץ לא לפלג ולא לייצר פה פילוג מדומה, כי אין פה שום פילוג, כולנו בעד הלוחמים

אופיר כץ: את לא תצטרכי להצביע נגד, כי אני לא מעלה את החוק

מיכאל ביטון: אבל זאת טעות, חברים

טלי גוטליב: אפשר לקבל זכות דיבור, בבקשה?      

שרון ניר: דקה

שרון ניר:  טלי, את עכשיו

שרון ניר:  אבל לפני שאת מדברת, אני ממש מבקשת לא לנסות לייצר פה פילוג מדומה, כי כל מי שנמצא פה סביב השולחן הוא גם בעד הלוחמים, גם בעד החוק וגם בעד אנשי מילואים

שרון ניר:  בבקשה, טלי גוטליב

טלי גוטליב: גברתי היו"ר, פשיטא של הפשיטא מה שאמרת

טלי גוטליב:  אני רוצה רגע להבהיר את הדבר הבא

טלי גוטליב:  הלוחמים עומדים לפני הכול, גם חיילי המילואים הלוחמים

טלי גוטליב:  זה בבסיס הכול, זה בבסיס החברה שלנו, זה בבסיס ניצחון המלחמה הזאת, זה בבסיס החזרת הגאווה הלאומית והחוסן הלאומי

טלי גוטליב:  שלא יהיה פה ספק

טלי גוטליב:  לא ננצח את המלחמה הזאת לא בגללי, לא בגלל השמאל, לא בגלל הימין, לא בגלל ההנהגה, לא בגלל מדינאים

טלי גוטליב:  אנחנו ננצח את המלחמה הזאת רק ואך ורק בזכות הלוחמים והמפקדים

טלי גוטליב:  אני אומרת את זה כל הזמן

טלי גוטליב:       אני רוצה לדבר רגע כחברת כנסת

טלי גוטליב:  יש לנו כמה כובעים בתוך המקום הזה של החקיקה

טלי גוטליב:  זה חוק שעבר וקיבל קדימות מאוד מאוד דחופה, כי היה בבסיסו הסכמה מאוד רחבה ולחץ מאוד מאוד גדול על האוצר, לחץ גדול על האוצר לתת את הרבע הנוסף הזה כהוראה קבועה בחקיקה

טלי גוטליב:  ההצעה של טור פז וגם ההצעה שלך היא הצעה נכונה

טלי גוטליב:  אני גם רוצה לתת לחיילי המילואים תמיכה באקדמיה, אפילו רק לסמסטר אחד

טלי גוטליב:  אז יצאנו מוועדת חינוך בהצעת חוק של ביטון, שנכפה הר כגיגית על האקדמיה לתת להם כל מיני פתרונות כדי שהחיילים הלוחמים שלנו יהיו רגועים

טלי גוטליב:  נתנו שם פתרונות בחוק שאנחנו ניתן להם ציון עובר לכל הסמסטר, סמסטר שלא יחשב בחישוב הממוצע לצורך תואר שני

טלי גוטליב:  מה שאנחנו יכולים לעשות ולקדם אנחנו נקדם, לא משנה מי יעמוד מולנו

מיכאל ביטון: וגם את זה ננסה להכניס שם

טלי גוטליב: אבל רק רגע, ביטון, שנייה

טלי גוטליב:  בחשבון פשוט שלך, אם יש לי 70,000 סטודנטים לוחמים שאני רוצה להכניס אותם כחיילי מילואים – ואגב, עוד לא ענית לי כמה נמצאים תחת "ממדים ללימודים" – אני מגיעה לסכום של למעלה ממיליארד שקל לפי חשבון שעשו לי כאן, מיליארד ו-50

טלי גוטליב:  אבל בוא נגיד שעשיתי 70,000 כפול 10,000, אני למעלה ממיליארד שקלים

משה טור פז: 700

משה טור פז:  אז תני להם חצי

משה טור פז:  350 את מוכנה?      

טלי גוטליב: סליחה, סליחה, זה לא "מוכנה"

טלי גוטליב:  איזו מין שאלה זאת? משה, זה לא מתאים לך

רון כץ: אבל ברור שהחוק לא יעבור ככה

טלי גוטליב: רק רגע

טלי גוטליב:  היו"ר אמרה לי לא לעסוק בפילוג

טלי גוטליב:  אני אומרת לך רק את הדבר הבא

טלי גוטליב:  אופיר, למזלי הטוב, אנחנו עדיין קואליציה, ולמזלי העוד-יותר טוב אופיר כץ הוא יו"ר הקואליציה

טלי גוטליב:  אין מצב שאנחנו נעלה חוק שיגרום לנו להצביע בהסתייגות נגד בגלל עמדת אוצר וחסר בתקציב

טלי גוטליב:  לכן, אני לא מוכנה לפגוע במה שכבר אופיר ויו"ר הוועדה יולי השיגו

טלי גוטליב:  השגתם פה חוק של מימון של 100%, צריך להעביר את זה עכשיו, לא בהסתייגות של הוראת שעה

טלי גוטליב:  מיליארד שקל זה לא הוראת שעה, גם 500 מיליון שקל זה לא הוראת שעה

טלי גוטליב:  לא, לא

טלי גוטליב:  זה דורש הסטה

טלי גוטליב:  הגענו להסטת תקציב מקסימלית

טלי גוטליב:  עכשיו הוסט מתקציב החינוך – ואני בטח לא חסידה של החינוך, עם כל הכבוד לפקידים כידוע

טלי גוטליב:  אני מעריכה אתכם מאוד אבל אני לא חסידה, אני מביאה אינפורמציה

משה טור פז: טלי, אין בעיה

משה טור פז:  אז את ואופיר מוכנים - - -     

טלי גוטליב: רגע, תן לי לדבר

משה טור פז: אני כבר הגשתי את כהצעת חוק

משה טור פז:  אתה מוכן - - -     

שרון ניר: חבר הכנסת קינלי, דקה אחת

שרון ניר:  אני רוצה - - -      

משה טור פז: רגע – לעשות את זה פטור מחובת הנחה ולתמוך בזה?     

אופיר כץ: ברגע שתבוא - - -     

משה טור פז: הוא מוכן

טלי גוטליב: אי-אפשר להבטיח תמיכה בלי אוצר

טלי גוטליב:  הבטחות שווא אלה חברי כנסת אחרים, לא אנחנו

אופיר כץ: אני, אופיר כץ, תומך בזה

אופיר כץ:  להגיד לך מה האוצר, מה משרדי הממשלה? אני לא יכול

משה טור פז: הרי יש פה 70,000 מילואימניקים

משה טור פז:  לא דאגנו להם בחוק הזה

טלי גוטליב: אנחנו פחות בסיסמאות, יותר בתוצאות

משה טור פז: יש פה כל מיני הצעות

משה טור פז:  יש את החוק, הוא כבר הוגש

משה טור פז:  אני מציע שתתמכו בו בחובת הנחה, נגיש אותו ביחד

משה טור פז:  יש גם חברי קואליציה מהליכוד

אופיר כץ: כשתחזור החקיקה הפרטית

אופיר כץ:  היא לא קיימת כרגע, אבל כנראה היא הולכת לחזור

משה טור פז: אבל היא מוגשת

אופיר כץ: אנחנו נעשה ונפעל

טלי גוטליב: אנחנו ביחד עם זה

טלי גוטליב:  בדיוק

משה טור פז: יש גם חברים מהליכוד שחתומים על החוק הזה

שרון ניר: חברים

טלי גוטליב: אפשר להשלים את דבריי?     

עידן סיבוני: אפשר להגיד משהו?     

רון כץ: אנחנו מנסים לדבר כבר חצי שעה והדיון הזה בשבילנו, אז בואו נתקדם

שרון ניר: רגע, רק דקה

שרון ניר:  תכף אני נותנת פה לעמותה

שרון ניר:  טלי, כולם רוצים לדבר בדיון, אז תסיימי את המשפט

טלי גוטליב: משה, אני רוצה להבהיר

טלי גוטליב:  הייתה הסטה עכשיו של תקציב החינוך משנת 2023 ל-2024 של 300 מיליון שקל שיועבר בתקציב הבא, בגלל הקושי של הגדלת הגירעון עכשיו בתקציב הנוכחי

טלי גוטליב:  יש לנו קושי

טלי גוטליב:  תסלח לי, זאת הצעת חוק פרטית שלך ויש לכולם רצון לתמוך בה, אבל זה צריך לעבור הרבה דברים

טלי גוטליב:  אני לא מדברת על הפטור מחובת הנחה שזו רק ההתחלה

טלי גוטליב:  זה צריך לעבור תמיכה של השרים, זה צריך לעבור את הפיקוח המשרדי

שרון ניר: טוב

שרון ניר:  חברת הכנסת גוטליב, תסיימי

טלי גוטליב: לכן צריך להצביע על החוק הזה, ולהעביר אותו הלאה לא בהוראת שעה שאין לה מקור כי זה יעכב את החוק

שרון ניר: תודה רבה, טלי

שרון ניר:  היועצת המשפטית

מירי פרנקל-שור: בהמשך למה שאת אומרת, בשבוע הבא תדון ועדת החוץ והביטחון בהצעת חוק ממשלתית להארכת גיל הפטור

מירי פרנקל-שור:  יבואו בעקבותיה צווים שקשורים לחוק המילואים

מירי פרנקל-שור:  אין חולק על כך שכאשר הוועדה דנה בצווים ובהצעת החוק צריך לראות מה המעטפת הכלכלית והתגמולים שיש - - -      

שרון ניר: מה גם שכל המעטפת של אנשי מילואים עולה בוועדת הרווחה, אם זה תגמול מיוחד ל-60 יום ואם - - -     

משה טור פז: אבל עד היום לא קיבלנו כלום, חבר'ה

משה טור פז:  74 יום ומה נתנו? 30 מיליון שקל

טלי גוטליב: על מה אתה מדבר? לא קיבלת שכר? קיבלת

טלי גוטליב:  לא קיבלת מענקים? קיבלת

טלי גוטליב:  די

משה טור פז: נו, באמת

קריאה: הסטודנטים משלמים על זה את שכר הלימוד שלהם ואת מעונות הסטודנטים

שרון ניר: לא, לא, לא

שרון ניר:  חברת הכנסת גוטליב, אנחנו לוקחים את הדיון ומסיטים אותו לצד

טלי גוטליב: בסדר

טלי גוטליב:  אין בעיה, אבל עוד פעם, זה חוק שחייב לעבור

קריאה: חבר'ה, אנחנו מתפזרים

שרון ניר: מי הנציג מטעמכם? עידן, בבקשה

עידן סיבוני: אנחנו שומעים את כל מה שאתם אומרים פה

עידן סיבוני:  בבניין הנכבד הזה היינו כבר קרוב לשנתיים וניסינו להעביר את "ממדים ללימודים"

אופיר כץ: מזל שאופיר פה

עידן סיבוני: אנחנו מכירים את המשחק הפוליטי, אנחנו ערים לו, ואנחנו לא מוכנים שיעשו את זה שוב על הגב שלנו

עידן סיבוני:  חד-משמעית

עידן סיבוני:  החקיקה הזאת תעבור, והיא תעבור עכשיו כמה שיותר מהר כי זה מה שצריך

עידן סיבוני:  מסכימים עם כל מה שאמרו כל מה שאמרו חברי הכנסת

עידן סיבוני:  תעשו את זה בצורה ובזמן הנכון ובמקום הנכון ובעיתוי הקרוב ביותר כי זה מה שצריך

שרון ניר: תודה על דבריך החשובים

עידן סיבוני: לא, עוד לא סיימתי

שרון ניר: אוקיי

עידן סיבוני: יש פה זמן שאנחנו מבזבזים

עידן סיבוני:  כולנו השארנו חיילים בגזרות

עידן סיבוני:  בואו נעשה את הדיון הזה ענייני, רציני, קשור לחוק

עידן סיבוני:  יש דברים שלא נגענו בהם כמו תחולה של החוק, על מי הוא חל

עידן סיבוני:  סטודנטים שמשרתים כרגע והתחילו כבר את התואר שלהם, האם הם מקבלים 100%? 65%? אנחנו כבר אומרים פה - - -      

שרון ניר: 100%

שרון ניר:  ברור ש-100%

שרון ניר:  אנחנו נכניס את זה לתוך הסעיפים

טלי גוטליב: זה ברור, לא צריך להכניס

עידן סיבוני: לא, שנייה, אבל יש שאלה

עידן סיבוני:  האם אני שקיבלתי בשנה הקודמת 75%, משלימים לי עכשיו 25% על השנה הקודמת ועל השנה שלפניה?      

שרון ניר: התשובה היא כן, וזה יהיה בתוך החוק

אופיר כץ: מי שנמצא יקבל את ה-100%

מיכאל ביטון: לא רטרואקטיבי

מיכאל ביטון:  אני לא חושב

מיכאל ביטון:  מהשנה הזאת 100%, לא רטרואקטיבי

עידן סיבוני: לכן אני שואל על עניין התחולה

עידן סיבוני:  אם אנחנו אומרים עכשיו הרחבות גדולות, אז יש את הסטודנטים

שרון ניר: התחולה היא מיום מעבר החוק

עידן סיבוני: אז אני אומר שצריך גם בזה לדון רגע, האם הסטודנטים שקיבלו עד עכשיו 66% וכבר התחילו את הלימודים לפני זה לא רשאים לקבל גם את ה-100% עכשיו

עידן סיבוני:  אם אנחנו מדברים על תקציבים גדולים ולעשות הרבה מאוד כסף למכללות אחרות או למקומות אחרים, או להעביר את הכסף התקציבי במקומות כאלה ואחרים, אז למה לא להשלים ללוחמים שכבר עכשיו סטודנטים, שילמו 66% ולהעביר להם רטרואקטיבי?     

טלי גוטליב: גברתי היועמ"שית - - -     

עידן סיבוני: שנייה, טלי, טלי

טלי גוטליב: רק רגע

טלי גוטליב:  חשוב להתייחס לזה דקה

טלי גוטליב:  גברתי היועמ"שית, הוא אומר דבר מאוד נכון אבל החוק שותק על זה

טלי גוטליב:  למה שנתייחס לזה? כי נצטרך את עמדת האוצר

טלי גוטליב:  נשאיר את זה לפרשנות

טלי גוטליב:  בעיניי זה גם חל רטרואקטיבי

עידן סיבוני: אז אני שוב אומר, רק רגע, תנו לי לסיים

שרון ניר: רגע, הוא מדבר, ואז היועמ"שית תתייחס

שרון ניר:  תודה, טלי

שרון ניר:  היועמ"שית אחרי זה תתייחס

עידן סיבוני: תנו לי רק לסיים כי צריך לדון פה בדברים חשובים

עידן סיבוני:  הזמן קצר והמלאכה מרובה

שרון ניר: תודה על דבריך החשובים

עידן סיבוני: אנחנו ערים לכל מה שאמרתם

עידן סיבוני:  אנחנו פה, פורום הלוחמים המשוחררים, זמינים בשבילכם כדי לדבר על כל הצעת חוק נוספת שצריכה לבוא כבר בשבוע הקרוב, אם זה חבר הכנסת קינלי, אם זה חבר הכנסת ביטון

עידן סיבוני:  אני מבקש להעביר את הצעת החוק הזאת כמה שיותר מהר

עידן סיבוני:  היא דחופה, דחופה, דחופה

עידן סיבוני:  תודה

שרון ניר: תודה

שרון ניר:  היועמ"שית, בבקשה

מירי פרנקל-שור: טלי, אני מציעה - - -     

מאיר כהן: אני רוצה להגיד כמה מילים

שרון ניר: שנייה

שרון ניר:  היא רק מכניסה את התחולה ואז אתה

מירי פרנקל-שור: אני מציעה שהכנסת תאמר את דברה בכל דבר, מכיוון שאחר כך כאשר אנחנו מגיעים לפרשנויות, תמיד יש פרשנות ובדרך כלל היא שונה בין הכנסת לבין הממשלה

טלי גוטליב: השאלה אם זה לא יעכב את החקיקה

מירי פרנקל-שור: זה לא יעכב את החקיקה

מירי פרנקל-שור:  לכן צריך להחליט עכשיו מי יקבל מה, מתי, איך, האם רטרואקטיבי, מכאן ואילך וכו' וכו' לכל החלטה

מירי פרנקל-שור:  אם רטרואקטיבי, כמובן שיש עלות תקציבית נוספת

מירי פרנקל-שור:  לכן הצעתי לחברי הוועדה היא כזאת, צריך להתייחס לסוגיית התכלית, אני רוצה להתייחס לסוגיית ההכשרות המקצועיות, ואני מבקשת להתייחס גם להסתייגות

מירי פרנקל-שור:       קודם כול, אתחיל בהסתייגות

מירי פרנקל-שור:  בהמשך למה שנאמר, ההסתייגות יוצרת בעיות נוספות

מירי פרנקל-שור:  היא גם יכולה ליצור בעיות עם חיילי הסדיר

מירי פרנקל-שור:  יש מקומות שחיילי הסדיר מבצעים את אותה פעילות כמו חיילי המילואים

מירי פרנקל-שור:  ישבו שני סטודנטים בשולחן באוניברסיטה, אחד יקבל מימון ואחד לא יקבל מימון

מירי פרנקל-שור:  אין חולק על כך שצריך לדון בחיילי המילואים

מירי פרנקל-שור:  אני לא חושבת שזו האכסניה

מירי פרנקל-שור:  כפי שאמרתי, אני חושבת שהאכסניה צריכה להיות והדיון צריך להתקיים כאשר יבואו החוקים והצווים שדנים בחוק המילואים, וועדת החוץ והביטחון תצטרך לדון – וזה כבר יהיה בשבוע הבא – ולדאוג לכך שכל חיילי המילואים יקבלו את המעטפת הראויה

מירי פרנקל-שור:  צריך להתייחס בהצעת החוק הזאת לחלוקה

מירי פרנקל-שור:  אני מבינה שזה 85%, 85%, 85%, ובסוף 145%; ו-85%, 85%, לתואר לשלוש שנים – 130%

אופיר כץ: אל תיבהל, ה-145% זה ארבע שנים

עלי בינג: לא

עלי בינג:  רק לא שמעתי את ההצעה של שלוש השנים

שרון ניר: 85%, 85%, ו-130%

טלי גוטליב: אלה שמים לב על כל שקל ואגורה ושתי אגורות

מירי פרנקל-שור: בסופו של דבר, ההחלטה היא שלוש שנים או ארבע – 85%, ובשנה הרביעית תהיה השלמה

שרון ניר: 145%

עידן סיבוני: התחולה הזאת חלה גם על מי שלומד עכשיו?     

שרון ניר: אנחנו נתייחס לזה

מירי פרנקל-שור:  אני מציעה לוועדה כרגע לא רטרואקטיבית אבל מיום קבלת החוק ואילך

מיכאל ביטון: של השנה הזאת

מירי פרנקל-שור: של השנה הזאת

מיכאל ביטון: בשנת הלימודים הזאת זה יחול

עידן סיבוני: סטודנט שמתחיל עכשיו מקבל 85%, בעוד שלוש שנים מקבל - - -     

מירי פרנקל-שור: נכון

מירי פרנקל-שור:  זאת הייתה ההבנה כאשר הצעת החוק הזו אושרה בקריאה ראשונה

עידן סיבוני: ומה עם החבר'ה שעכשיו לומדים?     

מירי פרנקל-שור: יש לנו עוד תיקונים

מירי פרנקל-שור:  אני חושבת שצריך כרגע לאשר

מירי פרנקל-שור:  זה מה שנמצא ביד

שרון ניר: תודה

מיכאל ביטון: אני מצביע בעד

שרון ניר: רגע, רגע

עידן סיבוני: מה עם החבר'ה שלומדים עכשיו?     

שרון ניר: אנחנו ניתן לחבר הכנסת מאיר כהן 

שרון ניר: בבקשה

מאיר כהן: א, תדאגו שבינג שמע את זה טוב טוב

מאיר כהן:  נציג האוצר בינג, שמעת את החלוקה? אחרי זה תרשום את זה

מאיר כהן:  ב, ההישגים של המילואימניקים, עד עכשיו כמעט ואין כלום

מאיר כהן:  לכן אתה שדיברת, תחזור בך מהאמירה של פוליטיקה-לא פוליטיקה

מאיר כהן:  לגיטימי שחבר כנסת יבוא, יקרא חוק ויגיד: אני רוצה שדרך החוק הזה נצ'פר גם את המילואימניקים

מאיר כהן:  אופיר, אני חושב כמו טלי שצריך להצביע על החוק הזה כולם כמקשה אחת

מאיר כהן:  זה לא חוק שאנחנו צריכים להתווכח עליו, זה לא חוק שצריך לבוא מהאופוזיציה או מהקואליציה, או כמו שאמר אלקין לא מזמן – תקשיב טוב, אופיר – או מאלה שבאמצע

מאיר כהן:  אז אנחנו נסמוך את שתי ידינו על החוק הזה

מאיר כהן:       טור פז עושה משמרות לילה ומגיע לכאן גם כדי להספיק להיות לוחם מילואים בתפקיד מאוד בכיר וגם להיות חבר כנסת

מאיר כהן:  לכן הכוונות הן כוונות מצוינות

מאיר כהן:  אבל אני באמת מציע שאתם תתחייבו, אנחנו נתחייב ואתה תתחייב שהחוק הזה מייד יבוא, או במתווה שאת, מירי, הצעת, תתמכו יד אחת

מאיר כהן:  יש מקום לחשוב גם על אנשי המילואים ששולשה-ארבעה חודשים לא יהיו באוניברסיטה והאוניברסיטה לוקחת כסף

יהורז בן יהודה: מאיר, אנחנו רוצים להתייחס לזה, כי הסוגיה שאתה מעלה פה מדברת כבר על יוקרת השירות הקרבי ומשרתי המילואים והיא מצריכה התייחסות

מאיר כהן: מאה אחוז

יהורז בן יהודה: שנייה

יהורז בן יהודה:  מבחינתנו זה אירוע חקיקתי אחר והוא הרבה יותר רחב והרבה יותר גדול

מאיר כהן: ובכל זאת, הוא רחב ושגרתי, וצריך לחשוב היות שאנחנו מקבלים מכתבים מסטודנטים

יהורז בן יהודה: ודאי

יהורז בן יהודה:  לצורך העניין, אנחנו בעד שכל משרת מילואים, בלי קשר לשירות קרבי בסדיר שלו או לא, יקבל מימון על שנת הלימודים הזאת

יהורז בן יהודה:  אבל במידה שנותנים מימון כזה, אנחנו עדיין צריכים לשמר את יוקרת הלוחם, כי הלוחם יקבל ממילא את 100% האלה, והוא צריך לקבל פי שניים או שלושה על השירות במלחמה

יהורז בן יהודה:  חייבים לשמור על זה

שרון ניר: נכון

שרון ניר:  תודה רבה

משה טור פז: חברת הכנסת ניר, אני רק רוצה לומר שאני מקבל את הדברים של חברי חבר הכנסת כהן, ולאור זאת אני מסיר את ההסתייגויות

משה טור פז:  חבר הכנסת כץ, אני מבקש ממך להיות שותף שלי

משה טור פז:  אני מזכיר שמי שביקש את הגשת החוק הזאת מלבד אנשי המילואים היה שר החינוך קיש בהבנה שהוא לא יכול להגיש את זה כשר חינוך

משה טור פז:  הוא פנה אליי כחבר ועדת חינוך ולחבריי וביקש שנגיש את החקיקה הזו, למרות שהיא פרטית, בשם הממשלה

אופיר כץ: זה לא בדיוק בשם הממשלה אבל בסדר

משה טור פז: אני יודע, הרי בסוף היא פרטית

משה טור פז:  אבל יש מספר חברים גם בקואליציה - - -      

אופיר כץ: לא, כי אין לו את האישור מהאוצר, אז הוא ביקש ממך

משה טור פז: בסדר

משה טור פז:  הוא אמר את זה מפורשות

משה טור פז:  יש מספר חברים בקואליציה שחתמו על הצעת החוק, ואני מבקש שתהיו יחד איתי בעניין הזה

אופיר כץ: דיברנו על הצעת החוק - - -     

עידן סיבוני: אנחנו כולנו איתכם

שרון ניר: תודה

שרון ניר:  כולנו באותו צד בעניין הזה

שרון ניר:  תודה רבה

אופיר כץ: אני רוצה להגיד תודה גם למאיר וגם לטור פז

אופיר כץ:  כמובן, אנחנו בכלל מחויבים פה לנסות ולסייע למילואימניקים בכל דרך

אופיר כץ:  לגבי הצעת החוק הזו שלך, טור פז, תוסיף אותי בחתימות וננסה לקדם אותה ביחד

שרון ניר: תודה רבה

שרון ניר:  אני רוצה רגע להגיד כמה דברים ואנחנו נעבור ממש מהר להצבעה

שרון ניר:  אני חושבת שאנחנו עושים פה היום מהלך היסטורי, מהלך שמביא לידי ביטוי את האמירה הברורה שלנו שלוחמים, אלה שנותנים את חייהם, אלה שמסכנים את חייהם, אלה שנלחמים ממש ברגעים האלה, הם לפני כולם, ולכן שכר לימוד ללוחמים הוא דבר שהכנסת רואה בו חשיבות עליונה

שרון ניר:  מדובר פה במהלך היסטורי, ולכן הוא חובק קואליציה ואופוזיציה וכולם תחת האלונקה באותה נשימה

שרון ניר:       כל מה שדובר כאן בהקשר של זכויות אנשי מילואים שגם הם, אחוזים בודדים מהאוכלוסייה, צריכים לקבל תגמולים ומעטפת, בטח בעת הנוכחית אבל בכלל אותם אנשי מילואים שנמצאים פה, ולכן הנושא הזה יידון בהצעות נוספות, יידון בוועדת העבודה והרווחה ויידון גם בוועדת חוץ וביטחון

שרון ניר:  לעניין הנושאים שהוזכרו פה, כפי שהוצע פה על ידי האוצר ומשרד הביטחון, אנחנו נלך לשיטת תשלום במסגרת החוק וגם נעגן אותה, של 85%, 85%, ו-130%

מיכאל ביטון: רגע, שקט בבקשה

מיכאל ביטון:  שקט, שקט

מיכאל ביטון:  אי-אפשר

מיכאל ביטון:  עכשיו מקריאים את החוק

מיכאל ביטון:  דממה

שרון ניר: לפני שנקריא את הצעת החוק אני אתייחס לדברים שעלו כאן ואנחנו נגיד סיכומים

מור הובר: סליחה, לפני הסיכומים - - -      

שרון ניר: אנחנו נדבר על מענק שמביא לידי ביטוי תשלום שיהיה בו גם דמי רצינות, ולכן 85% מהתשלום בשנה הראשונה ובשנייה, ו-130% מהתשלום בשנה השלישית

שרון ניר:  אחת שמדובר בתואר ארבע-שנתי, אנחנו נדבר על 85%, 85%, 85%, ו-145% בשנה הרביעית

מירי פרנקל-שור: זה מי שהתחיל

שרון ניר: לגבי תחולת החוק, כמו כל חוק תחולת החוק היא החל מחקיקתו, זאת אומרת מיום פרסומו

שרון ניר:   נראה לי שהתייחסנו להכול

מיכאל ביטון: מבחינה מקצועית

שרון ניר: מבחינה מקצועית

שרון ניר:  נושא הכשרות מקצועיות יעלה בהצעת חוק נוספת שאני אעבוד עם הוועדה, ויצטרף אליי חבר הכנסת אופיר כץ וחברת הכנסת לימור סון הר מלך וכל מי שירצה

מור הובר: סליחה שאני מתפרץ

מור הובר:  אני חייב לשאול למה לא לכלול כבר בחוק הזה "ממדים ללימודים" את ההכשרות המקצועיות? לימודים מקצועיים הם לימודים לכל דבר בדיוק כמו לימודים טכנולוגיים

מור הובר:  זה אותו דבר

מור הובר:  בעצם מה שאתם אומרים פה: העלות שלהם היא פחותה

מור הובר:  זאת אומרת, לימודים מקצועיים לרוב לוקחים שנה, לא שלוש

טלי גוטליב: מה זה הכשרה מקצועית? תן דוגמה

שרון ניר: אלה לימודי תואר

מור הובר: לימודי תעודה ולא לימודי תואר – לימודים של חשמל, לימודים של ספרות

טלי גוטליב: במה שהוא אומר יש הרבה היגיון

שרון ניר: כי תכלית החוק היא תואר ללוחמים

שרון ניר:  אני רוצה להיות ברורה

מור הובר: לא, אבל אנחנו מקבלים לימודים

מור הובר:  החוק הוא "ממדים ללימודים"

שרון ניר: אפשר להעלות עוד נושאים אבל זו תכלית החוק

שרון ניר:  הכנסת והממשלה רוצים לעודד לימודי תואר באקדמיה ללוחמים

מור הובר: ומה עם לוחם שלא יכול?     

שרון ניר: אנחנו מדברים על נושאים נוספים

שרון ניר:  אפשר לשמוע את זה, אבל זו לא התכלית שכרגע לשמה התקדמנו

טלי גוטליב: בואו ניתן לו רגע

מירי פרנקל-שור: קודם כול, אפשר להשתמש בפיקדון ואפשר - - -      

מור הובר: אבל לפני "אפשר להשתמש בפיקדון", כי קל לזרוק את זה ל"להשתמש בפיקדון"

מור הובר:  סליחה

מור הובר:  קודם כול, אני אציג את עצמי שוב

מור הובר:  אני מנכ"ל פורום ארגוני תעסוקה צעירים, קואליציה של 70 עמותות שמקדמות תעסוקה של צעירים, גילי 35-20 בישראל

מור הובר:  ההכשרות המקצועיות זה מסלול לקריירה בדיוק כמו תואר

מור הובר:  כן, יש פיקדון, אבל בפיקדון גם אפשר להשתמש ללימודים אקדמיים

מור הובר:  אותו דבר, אפשר להשתמש לזה עם הפיקדון

מור הובר:  החוק "ממדים ללימודים" בא לתת מענק עבור לוחמים, ואומר: אנחנו מוקירים את ההשקעה שלכם, ובאיזה אפיק קריירה שאתם הולכים לבחור, אנחנו איתכם יד ביד ומממנים את ההכשרה שלכם כל עוד זה במוסד שמוכר על ידי המדינה

טלי גוטליב: הוא אומר דברים שצריך להתייחס אליהם

שרון ניר: אני אתן רגע ליועצת המשפטית להתייחס לתכלית החקיקה

שרון ניר:  בבקשה

מור הובר: הכשרה מקצועית אומנם עולה פחות אבל היא קיימת פה

שרון ניר: אני מבינה לגמרי את מה שאתה אומר, ואנחנו בטח רוצים לעודד לוחמים להשכלה אקדמית וגם להכשרות מקצועיות, אבל אנחנו נקריא רגע את תכלית החוק

מור הובר: אבל בעצם אם אתם לא מכניסים את זה, אתם אומרים חד-משמעית שמי שלא מסוגל ללכת להשכלה אקדמית בגלל הפרעות קשב, בגלל יכולות - - -      

טלי גוטליב: זהו, זו בעיה

שרון ניר: לא

שרון ניר:  יש פיקדון, טלי

מור הובר: אבל פיקדון יש גם ללימודים אקדמיים

מור הובר:  את יכולה להגיד את זה אותו דבר

מור הובר:  למה את צריכה את חוק "ממדים ללימודים"? שישתמשו בפיקדון

מור הובר:  אבל את עושה פה החרגה מהפיקדון

מירי פרנקל-שור: כי זו הייתה המטרה

שרון ניר: המטרה היא לעודד השכלה גבוהה

מור הובר: לא

מור הובר:  המטרה היא לתת ללוחמים המשוחררים תמיכה בתחילת הקריירה

מירי פרנקל-שור: תן לנו דוגמה

מור הובר: מי שרוצה ללמוד חשמל, רוצה להיות חשמלאי, מי שרוצה לעבוד בתור נגר, מי שלא יכול לשבת שלוש שנים בכיתה ועדיין רוצה לרכוש מקצוע

מור הובר:  לכל המקצועות האלה שאני אומר יש רשימה מסודרת, היא נמצאת במשרד העבודה

אופיר כץ: מאיפה הרשימה הזאת?     

דרור גרנית: היא לא מסודרת

מור הובר: למה? יש רשימות של ואוצ'רים, יש הכשרות מקצועיות שהמדינה מממנת או מודיעה בשלב קולות קוראים

עידן סיבוני: מה שהוא מדבר עליו זה בצו?     

מור הובר: אם אני רוצה עכשיו ללכת ללמוד מתוכנה לבניית אתרים, למה שאני לא אוכל לעשות את זה פה?     

אופיר כץ: משרד הביטחון, המקצועות שאפשר להשתמש בהם מכספי הפיקדון, אילו מקצועות נמצאים בפיקדון ולא נמצאים ב-"ממדים ללימודים"?     

מאיר כהן: גם התואר נמצא בפיקדון

איל הנס: כל מקצוע שאחד מהרגולטורים במדינת ישראל אישר אותו מלואו-טק להייטק

איל הנס:  מספיק שמשרד מסוים אישר אותו, אפשר לעשות אותו בפיקדון

אופיר כץ: אז הכול נמצא מכספי הפיקדון

איל הנס: כמעט הכול נמצא שם

איל הנס:  תמיד יש דברים שמישהו המציא ואין משרד - - -      

טלי גוטליב: אני רוצה רגע לומר משהו על זה, ברשותכם, בסדר?      

איל הנס: יש שם כ-4,000 מקצועות

אופיר כץ: אנחנו פה לטובת הלוחמים

אופיר כץ:  אם הלוחם לא רוצה ללמוד תואר באקדמיה, הוא רוצה את אחד המקצועות שהבחור – סליחה, שכחתי את שמך

מור הובר: מור

טלי גוטליב: החוק הזה לא נותן לו מענה

אופיר כץ: אז אני שואל מה מונע מבעדנו להכניס?     

מירי פרנקל-שור: כי תכלית החקיקה היא עידוד לימודים אקדמיים

שרון ניר: עידוד השכלה גבוהה

מירי פרנקל-שור: אפשר לחשוב אולי על נתיב אחר

טלי גוטליב: אפשר להציע משהו?     

לימור סון הר-מלך: רגע

לימור סון הר-מלך:  אבל בדברי ההסבר של החוק כתוב: "בעת הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית תבחן ועדת החוץ והביטחון של הכנסת את האפשרות לכלול גם הכשרות מקצועיות"

מור הובר: וגם בחוק עצמו כתוב: "לסייע לחיילים משוחררים בהשתלבות בחיים האזרחיים לאחר שחרורם"

מור הובר:  זו המטרה

טלי גוטליב: ברשות הוועדה, אני רוצה רגע להציע משהו

אופיר כץ: מהי עמדתכם? טלי, סליחה

טלי גוטליב: הכול טוב

טלי גוטליב:  אולי אני אומר משהו אחד

טלי גוטליב:  טוב, שיגידו קודם

איל הנס: בגדול אנחנו תומכים בכל הכשרה ובכל דבר שאפשר לתת לחיילים משוחררים

שרון ניר: ללוחמים משוחררים

איל הנס: קודם כול לחיילים משוחררים

איל הנס:  אפרופו בואו נפתח דיון על תומכ"ל

איל הנס:  אתם רוצים? אפשר לפתוח

שרון ניר: לא, לא

שרון ניר:  אנחנו מדבירם היום על הלוחמים, אנחנו לא מסתעפים

טלי גוטליב: אפשר להעיר משהו רגע? דקה

טלי גוטליב:  קודם כול, הוא אומר משהו מאוד מאוד הגיוני

טלי גוטליב:  אנחנו אומרים שני דברים – א, אנחנו רוצים לחוקק את החוק הזה, אז אם נראה קשיים נצטרך לעשות איזשהו פתרון אחר

טלי גוטליב:  אבל אני רוצה רגע לדבר בהיבט הזה

טלי גוטליב:  מבחינת תקציב תיאורטי, אנחנו לוקחים בחשבון את החיילים המשוחררים ולוקחים בחשבון את התקציב שנתנו להם

טלי גוטליב:  זה נכון? איפה חבריי מהתקציב? בינג, סליחה שאני משעממת אותך, אבל שנייה כדי רגע להתייחס למה שהוא אומר

טלי גוטליב:  חברים, כשלקחנו את החוק הזה – חבר'ה, תקשיבו רגע

טלי גוטליב:  אופיר, זה מה שרציתי להגיד לך, זו לא בעיית תקציב

טלי גוטליב:  תקשיבו רגע, רבותיי

טלי גוטליב:  זו לא בעיית תקציב, כי התקציב לוקח בחשבון "ממדים ללימודים" ל-100% משוחררים

טלי גוטליב:  הוא לא אומר אחר

עלי בינג: לא, לא, לא

עלי בינג:  מה פתאום

טלי גוטליב: אם 100% ילמדו אתה תיתן להם 85%?      

עלי בינג: - - -     

טלי גוטליב: אוקיי

שרון ניר: לא

שרון ניר:  אבל אני רוצה בקצרה להסביר

שרון ניר:  תקשיבו, אנחנו מפחדים לא על אלה שלא יכולים, אנחנו מפחדים שזה ייצר בדיוק את המדרגה ההפוכה, שכאלה שיכולים ללמוד השכלה גבוהה – וזה מה שהמדינה רוצה לעודד, צמיחה, השכלה גבוהה, וזו התכלית של התואר – פתאום ילכו ללמוד מקצועות חופשיים ולא לימודי תואר

שרון ניר:  אנחנו רוצים לעודד השכלה גבוהה ואנחנו רוצים לעודד לוחמים, והקבוצה הזאת תחשוב על קבוצה משותפת שגם מעודדת השכלה וגם מעודדת לחימה

שרון ניר:  תאר לך שפתחת את זה, אתה יכול לאבד את עמוד התווך הזה שנקרא השכלה

מור הובר: את לא תאבדי את עמוד התווך הזה

שרון ניר: למה? אתה לא אומר שמי שיכול חייב

מור הובר: אני אסביר

מור הובר:  אני אענה למה את לא תאבדי את זה

מור הובר:  היום במדינת ישראל מי שיכול ללמוד תואר אקדמי הולך ללמוד תואר אקדמי

מור הובר:  ההשקעה של המדינה באקדמיה בישראל נמדדת בעשרות מיליארדים

מור הובר:  ההשקעה של מדינת ישראל בהכשרות המקצועיות נמדדת במאות מיליונים, אבל במיליונים

מור הובר:  מי שיכול ללמוד תואר אקדמי הולך

מור הובר:  בסוף, אם את מחשבת את הכסף, העלות של שלוש שנות לימוד בגדול היא באזור 40,000-35,000 שקל שכר לימוד מלא

מור הובר:  העלות של הכשרה מקצועית לרוב היא באזור 20,000-10,000

מור הובר:  היא נמוכה יותר

מור הובר:  אנשים בהעדפה שלהם, ביכולת, בהסללה של המדינה ומערכת החינוך היא לשם

שרון ניר: זאת נקודת מוצא שלך

שרון ניר:  יכול להיות שהיא נכונה, היא לא בהכרח נכונה

שרון ניר:  יהיה עכשיו את היכולת לברור

מור הובר: זאת נקודת מוצא שהיא נכונה והיא מבוססת

מור הובר:  אם את אומרת השתלבות - - -      

שרון ניר: מדינת ישראל מעודדת השכלה גבוהה ומעודדת לוחמים, וזה הניסיון של ההצעה הזו - - -     

מור הובר: אבל מדינת ישראל מעודדת גם הכשרות מקצועיות

אופיר כץ: יש לי משהו להגיד לגבי העניין של ההשכלה הגבוהה

אופיר כץ:  אני יושב-ראש אגודת הסטודנטים באשקלון

שרון ניר: חברים, זה נורא נורא מפריע

רון כץ: היו"ר, אפשר רגע להכניס מילה?      

אופיר כץ: רק שנייה אחת

אופיר כץ:  אני רוצה להגיב על מה שהוא אמר

אופיר כץ:  הרעיון של השכלה גבוהה - - -      

יולי יואל אדלשטיין: תציג את עצמך, בבקשה

אופיר כץ: אני יו"ר אגודת הסטודנטים באשקלון

אופיר כץ:  העניין של השכלה גבוהה שהמדינה רוצה לעודד זה נכון, אבל כיום יש המון המון תארים בהשכלה הגבוהה שהם לא רלוונטיים

אופיר כץ:  אנשים עושים אותם נטו כדי לקבל העלאה במשכורת במגזר הציבורי

אופיר כץ:  לעומת זה, מקצועות התעודה, למשל הנדסאים, חשמלאים, נצרכים למשק, יעילים לא פחות ואדם בוחר לעשות אותם

אופיר כץ:  אני באמת מסכים איתו

אופיר כץ:  למה שהמדינה לא תעודד את זה? זאת אומרת, השכלה גבוהה זה מעולה, אבל יש המון תארים לא רלוונטיים

יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז

רון כץ: בואו רגע נתייחס לדברים

רון כץ:  אני לא מכיר פה את האנשים, אני מכבד פה את כולם, אבל אנחנו עומלים על החוק הזה, ורוב חברי הכנסת פה מכירים אותנו מעל שלוש שנים

רון כץ:  אני לא זוכר בדיוק את התאריך הראשון שהגעתי לפה

רון כץ:  נפגשתי כמעט עם כל אחד מכם בחדר שלו

רון כץ:  אני חושב שגם אנחנו באופן אישי עמלנו על ההכשרות המקצועיות האלה ורצינו להכניס את זה, וכל פעם משהו אחר נכנס

רון כץ:  עכשיו כשאנחנו מגיעים לישורת האחרונה לפני ההצבעה, לפני הקריאה פה ובמליאה, אנחנו לא רוצים שעוד משהו יעכב את זה ואנחנו רוצים לעמול על זה באופן פרטני

רון כץ:  אבל עכשיו כדי לקדם את העסק של התואר ללוחמים משוחררים שנתנו את הכול ואת חייהם למען המדינה, זה כרגע מה שצריך לעמוד לנגד עינינו

רון כץ:  על העניינים הפרטניים שלצערי לא הצלחנו להכניס לתוך החוק, אנחנו נעבוד

רון כץ:  אני מאמין שלכולם פה זה אכפת וחשוב

מור הובר: אבל זה לא עניין פרטני

מור הובר:  אתה בעצם אומר - - -      

יולי יואל אדלשטיין: רגע, רגע

רון כץ: אבל תקשיב רגע

רון כץ:  אני מנהל את העסק הזה כבר שלוש שנים ורציתי להכניס פה את ההכשרות המקצועיות

מור הובר: בסדר

מור הובר:  אבל אתה אומר שלמי שהולך ללמוד תואר אקדמי מגיע יותר

רון כץ: ממש לא

יולי יואל אדלשטיין: חברים יקרים, מספיק לי - - -      

קריאות: - - -     

יולי יואל אדלשטיין: חברים, מילא חברי כנסת מתפרצים ומתווכחים אחד עם השני

יולי יואל אדלשטיין:  אל תעשו את זה

יולי יואל אדלשטיין:  מאיר כהן, בבקשה

מאיר כהן: באמת אין שום טעם עכשיו לבוא ולתקוע את הדבר הזה שהוא חשוב

מאיר כהן:  אבל אני רוצה רק להוסיף לכם – אופיר, אתה היוזם – יש את משרד העבודה והרווחה

מאיר כהן:  אגב, כשאתה בא ללשכת העבודה ואתה רוצה ללמוד להיות חשמלאי או להיות מכונאי, יש ואוצ'רים של משרד העבודה שמממנים את הקורסים האלה

יולי יואל אדלשטיין: נכון

מאיר כהן: זה אחד

מאיר כהן:  דבר שני, לא שאין מקום לחשוב, אבל אני חושב שאנחנו צריכים ללכת במסלול אחר, כמו שאמרתי עם ההצעה של קינלי

מאיר כהן:  הרי בסופו של דבר לעולם לא נוכל להגיע לשלמות ולהתקדם אם כל פעם יבוא מישהו – גם אם הוא צודק, זה לוקח את החוק הזה ותוקע אותו לעוד שנתיים

מאיר כהן:  אני מתחייב בפניך עם חבריי, גם אופיר, ניפגש, נראה איך אפשר לקדם את זה, איך אפשר להוסיף על הוואוצ'רים של משרד העבודה

מאיר כהן:  אני יודע את זה בוודאות

מאיר כהן:  וואוצ'רים זה כסף

מאיר כהן:  את באה ללשכת התעסוקה ואומרת: אני מובטלת, אני רוצה ללמוד חשמלאות

מאיר כהן:  הם מממנים את זה גם אם זה שנתיים

מירי פרנקל-שור: זה לא בא על חשבון הפיקדון

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא

יולי יואל אדלשטיין:  זה לא הפיקדון

מור הובר: חלקם באים על חשבון הפיקדון

מור הובר:  זה לא 100% מימון

מאיר כהן: לא, לא, לא

מאיר כהן:  לא פיקדון

מאיר כהן:  חבר'ה, יש אחוז קטן אבל רוב הכסף הוא מוואוצ'רים

מור הובר: הוואוצ'רים בחיסרון

מור הובר:  אין ואוצ'רים

מור הובר:  אין ואוצ'רים

מאיר כהן: אני אומר לך שאני אהיה איתך, אנחנו נהיה איתך

מאיר כהן:  בואו ניפגש

מאיר כהן:  חבל עכשיו לתקוע את זה

יולי יואל אדלשטיין: כן, אפשר לפתור את זה בתקציב 2024 בתוספת תקציב לזה

יולי יואל אדלשטיין:       טוב, חברים, אני רוצה לסכם

יולי יואל אדלשטיין:  הדיונים מאוד מעניים על כל מיני נושאים – מירי, סליחה

יולי יואל אדלשטיין:  אני חוזר על הסיכום

יולי יואל אדלשטיין:  כל הדברים שנאמרו בדיון הזה הם דברים מאוד מאוד חשובים

יולי יואל אדלשטיין:  אני גם חושב שמהיכרי את חברי הכנסת שאמרו פה: אני מתחייב; אלה לא אנשים שיצאו מהחדר וישכחו מה אמרו

יולי יואל אדלשטיין:  במקרה אחד למשל – כבר דיברנו על כך לגבי הצו, או לחילופין חוק – אז חברי הכנסת אופיר כץ ושרון ניר כבר אמרו שיניחו את ההצעה הזאת בימים הקרובים על שולחן הכנסת במידה שהצו יתעכב ולא יגיע

יולי יואל אדלשטיין:       לגבי נושאים אחרים, אני רוצה לומר מניסיוני הצנוע תפסת מרובה – לא תפסת

יולי יואל אדלשטיין:  אני מאשר את מה שאמרת שאת הגלגולים השונים של חוק "ממדים ללימודים" כולנו זוכרים, ואת הדרמות שהיו פה לפני משהו כמו שנה סביב כמה ולמה

יולי יואל אדלשטיין:  כולנו זוכרים והגענו לכאן

קריאה: 30 במאי 2022

יולי יואל אדלשטיין: צריך לומר תודה לכל המציעים, ובמיוחד לאופיר, אבל לכל המציעים של הצעות החוק הפרטיות, שהיו דיונים לא פשוטים ועיכבו את מסיבות כאלה או אחרות

יולי יואל אדלשטיין:  ברגע שזיהו את ההזדמנות להגיע להסכמה ולהגיש את זה, אני חושב שזה הזמן להעביר את זה

יולי יואל אדלשטיין:  יש קונצנזוס רחב

יולי יואל אדלשטיין:  בנסיבות שאנחנו נמצאים אני לא חושב שמישהו מחברי הכנסת בכלל יעז לבוא ולהתנגד

יולי יואל אדלשטיין:  לכן אני מציע לרדת מהקו הזה שתמיד אפשר לשפר כל הצעה

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו כולנו מכירים

יולי יואל אדלשטיין:  גם אני הייתי כזה, כשקואליציה מציעה לתת למישהו העלאה ב-50%, אז אני כאופוזיציה מייד מציע להעלות ב-70%, וכן הלאה וכן הלאה

יולי יואל אדלשטיין:  כאן אנחנו ניצמד לדברים שיש וניקח בחשבון את כל ההערות

יולי יואל אדלשטיין:  הדבר היחידי שהייתי שוקל – אופיר, רק אם זה על דעת המציעים – הוא מה שנאמר פה לגבי דמי רצינות

יולי יואל אדלשטיין:  נגיד לעשות 85%, 85% - - -     

מירי פרנקל-שור: - - -      

יולי יואל אדלשטיין: אה, פספסתי

יולי יואל אדלשטיין:  אני קודם כול רוצה להתנצל בפני כל הנוכחים, יצאתי לדבר שלא יכולתי לבטל

יולי יואל אדלשטיין:  תודה גם לשרון שהחליפה אותי בזמן הזה

יולי יואל אדלשטיין:  אני מציע שניצמד

יולי יואל אדלשטיין:  את שאר הדברים נקדם בהזדמנויות הקרובות

יולי יואל אדלשטיין:  כן, חברים, מה רציתם?      

עידן סיבוני: אני רוצה שוב רגע לשאול לעניין התחולה, שאלה שהיא קריטית גם לכל הסטודנטים שאנחנו מדברים איתם ונמצאים כרגע במלחמה

עידן סיבוני:  אם אנחנו מעלים ל-100% מימון, ואני סטודנט שהתחיל ללמוד לפני - - -      

אופיר כץ: שנה שנייה

עידן סיבוני: קיבל 66%, קיבל 75% בשנה שעברה, עכשיו מקבל 85%

עידן סיבוני:  דמי הרצינות שאני מקבל בסוף, אני מקבל השלמה על כל התואר אחורה? כלומר, משלימים לי 44% על ה-66%  של שנה א', משלימים לי 25% של שנה ב', ועוד 15% של שנה ג'? האם יש לזה התייחסות? כי זה בסוף משהו שפוגע בשוויון בין הסטודנטים שבמלחמה

יולי יואל אדלשטיין: שאלה מצוינת

יולי יואל אדלשטיין:  אני רוצה לשמוע התייחסות

יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה

דרור גרנית: אם האמירה של היועצת המשפטית היא שהתחולה היא מהשנה הזאת, ניקח כדוגמה את הדוגמה שנתן חבר הכנסת כץ – אדם נמצא במסלול של שלוש שנים; בשנה הראשונה הוא היה ב-75%, בשנה השנייה הוא היה ב-75% שהופכים עכשיו ל-85%, ובשנה השלישית הוא יקבל את ה-100% על אותה שנה בוודאי, אבל על מה משלימים לו? רק על השנה הנוכחית, לא על השנה הראשונה

עידן סיבוני: אז למה אנחנו עושים את זה ככה? למה שלא נחיל את זה בחוק? יש סטודנטים של שנה ג', הם עכשיו בעזה, למה שהם גם לא יקבלו את זה?      

דרור גרנית: שנייה

דרור גרנית:  שוב, אמרנו שהשאלה של השירות במילואים היא לא האכסניה הנכונה, זה לא קשור לזה

עידן סיבוני: זה קשור לסטודנטים בשנה ג' שכרגע בעזה והם רוצים לקבל 100% כמו כולם

מירי פרנקל-שור: אתם יכולים לתת הערכה כמה סטודנטים נמצאים באמצע התואר?     

דרור גרנית: שליש מהסטודנטים, נכון? אם ההנחה שלנו היא שרוב המסלולים הם שלוש שנים, הנחת העבודה היא שבעת הזאת בערך באופן גס שליש מצויים בשנה א', שליש בשנה ב' ושליש בשנה ג'

דרור גרנית:  אז אפשר לעשות פה כמובן הוראת מעבר שתעשה החלה רטרואקטיבית גם לאלה שבשנה א'

מירי פרנקל-שור: לא

מירי פרנקל-שור:  אני חושבת שאולי מי שנמצא בשנה השנייה והשלישית יקבל 100%

עידן סיבוני: ודאי

עידן סיבוני:  אנחנו מדברים על תואר שלם לכל לוחם, אז זה לא משנה מתי הוא התחיל את התואר ואם היה חוק כזה או אחר לפני

אופיר כץ: אז שלוש שנים אחורה

עידן סיבוני: שלוש שנים אחורה

עידן סיבוני:  שכל הסטודנטים שהם עכשיו שנה ג' גם יקבלו

עידן סיבוני:  סגירת התואר ב-100%

אופיר כץ: בסדר

יולי יואל אדלשטיין: אם אני מבין נכון, ההצעה שלך - - -     

אופיר כץ: מי שנמצא בעזה

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא

יולי יואל אדלשטיין:  רגע, רגע

עידן סיבוני: לא, לכולם

עידן סיבוני:  אני בלבנון

עידן סיבוני:  גם לי

יולי יואל אדלשטיין: חברים, אנחנו לא נצא מזה

יולי יואל אדלשטיין:  היו פה דיונים קודמים על לוחם כזה, לוחם אחר

יולי יואל אדלשטיין:  חבר'ה, מי שמביא אספקה כרגע לעזה עם המשאית שלו לא הוגדר אף פעם לוחם ולוקח סיכון הרבה יותר גדול מאיש קומנדו שנמצא כרגע במקום אחר, לכן אני מציע לא להיכנס כרגע להסתבכויות

יולי יואל אדלשטיין:  אבל אני מבין מההצעה שאתם אמרתם או ממה שגם אמר אופיר, זה שמי שנמצא כרגע כבר בלימודים במסגרת "ממדים ללימודים" יקבל כבר את מלוא המימון כפי שקובעת - - -      

עידן סיבוני: חד-משמעית

עידן סיבוני:  בדיוק

אופיר כץ: מרגע שהוא התחיל ללמוד הוא מקבל 100%

עידן סיבוני: מרגע שהוא התחיל ללמוד, לא משנה לפי איזו חקיקה ולפי איזה מתווה, גם אם זה 66%, גם אם זה 75%, גם אם זה 80%

יולי יואל אדלשטיין: מי שלומד כרגע לתואר במסגרת תוכנית "ממדים ללימודים" יהיה זכאי להטבות של הצעת החוק הנוכחית

עידן סיבוני: חד-משמעית

עידן סיבוני:  תואר מלא לכל לוחם, לא משנה מתי התחיל

עלי בינג: לא, לא

טלי גוטליב: בינג, תבהיר את זה

עלי בינג: אם אפשר רגע לחדד

מירי פרנקל-שור: אני רק אחדד את זה

מירי פרנקל-שור:  גם מי שנמצא בשנה השנייה והשלישית

עידן סיבוני: והרביעית, וכל שנה שנכללת במסגרת התואר שלו

עידן סיבוני:  תואר מלא ללוחם, כל לוחם, לא משנה מתי הוא התחיל

מירי פרנקל-שור: בסופו של דבר, בסוף הוא יקבל את - - -      

עידן סיבוני: בדיוק

עידן סיבוני:  מימון מלא

יולי יואל אדלשטיין: התייחסות אגף התקציבים, בבקשה

עלי בינג: אני מציע לנסח הוראת מעבר שאומרת שמי שנמצא עכשיו בתואר, בשנה השלישית או הרביעית שלו הוא מקבל אחורה את ההפרש כמו שדיברנו קודם

אופיר כץ: או השנייה

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור

עלי בינג: הבנתם

עלי בינג:  85%, 85%, אתה מקבל את ה-130% - - -       

יולי יואל אדלשטיין: ואז את ההשלמה

יולי יואל אדלשטיין:  אוקיי

אופיר כץ: יופי

יולי יואל אדלשטיין: טוב, חברים, אנחנו צריכים לקרוא את החוק, נכון?      

מירי פרנקל-שור: רגע, יש כאן שאלה

לימור סון הר-מלך: ומי שלומד שנה רביעית?     

עידן סיבוני: גם שנה רביעית

עידן סיבוני:  כל אחד מקבל הכול

דרור גרנית: בתוכניות שמזכות

דרור גרנית:  במילים אחרות, אם אדם - - -     

איל הנס: הוא לומד הנדסה

דרור גרנית: רגע

דרור גרנית:  לא, לא

דרור גרנית:  זו נקודה חשובה, וכדאי שנבהיר אותה כדי שכולנו נבין שאנחנו על אותו קו

דרור גרנית:  אם אדם למד שנה ראשונה תואר בהיסטוריה

דרור גרנית:  בשנה השנייה הוא החליף והתחיל ללמוד שלוש שנים בתואר אחר, והוא מתכוון להשלים, אז הוא יכול לקבל שלוש יחידות מימון

דרור גרנית:  דיברנו קודם על יחידות המימון, זה לא תואר

יולי יואל אדלשטיין: חד-משמעית

טלי גוטליב: ברור, פשיטא

קריאה: כן, לגמרי

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בעד שהם יהיו חופשיים, אבל עד גבול מסוים

דרור גרנית: אם אדם נמצא במקצועות של ארבע השנים ונמצא בשנה הרביעית, הוא יקבל על שלוש השנים האחרונות

טלי גוטליב: זה בפנים

טלי גוטליב:  יש לזה רשימה של השר

טלי גוטליב:  כן

עידן סיבוני: אגב, בהקשר ליחידות המימון, מי שעכשיו השתבשה לו השנה ובגלל הלחימה הוא יצטרך להקפיא את הלימודים או שהוא לא יספיק את כל נקודות הזכות שלו, האם אפשר לפתוח עוד יחידת מימון, לעשות החרגה לדבר הזה?      

דרור גרנית: זה כבר יהיה דיון על - - -     

אופיר כץ: לא

אופיר כץ:  מה זה לפתוח? זו לא יחידה חדשה

אופיר כץ:  הוא לא מימש, זה נשמר לו

דרור גרנית: ברשותך אני אתייחס

עידן סיבוני: אם תוכלו להתייחס לזה במשרד הביטחון ללוחמים שלא הצליחו, או שהמוסד לא יגבה את זה

יולי יואל אדלשטיין: הבנו

יולי יואל אדלשטיין:  התייחסויות

זאב ריינמן: אני מאגף תקציבים במשרד הביטחון

זאב ריינמן:  במסגרת המלחמה יש החלטת ממשלה שאושרה בה הקמה של קרן סיוע של משרד הביטחון ומשרתי מילואים

זאב ריינמן:  היא מוכוונת בין היתר לאוכלוסיית הסטודנטים – זה גם רשום בהחלטה וגם בתקנון שהופץ – ושם אפשר לקבל פיצוי על נזק כלכלי שנגרם לאור כך שלדוגמה התחילה שנת הלימודים עבור אותו סטודנט והוא שילם שכר לימוד ולא לומד

זאב ריינמן:  קיבלנו כבר הגשות לא מעטות של סטודנטים כאלה, וחלקם כבר קיבלו מענה וחלק יקבלו

זאב ריינמן:  זה ערוץ, וחשוב שכל המשרתים ידעו את זה

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור

מירי פרנקל-שור: רק שנייה

מירי פרנקל-שור:  הסעיף הזה מדבר על אוכלוסיות נוספות

מירי פרנקל-שור:  אומנם אנחנו מתרכזים רק בלוחמים, אבל יש כאן אוכלוסיות שכוללות חייל משוחרר שהוא בודד או בן לאוכלוסייה הערבית, לרבות הדרוזית או הצ'רקסית, או הוגדר במהלך שירותו הצבאי כעולה חדש, וגם אושרה בקשתו לתשלומי משפחה להורי חייל

מירי פרנקל-שור:  הכול יחול על הכול ללא שום דיפרנציאל

לימור סון הר-מלך: גם אם יש כפל?     

מירי פרנקל-שור: לא, כפל לא

יולי יואל אדלשטיין: לא, אין כפל

איל הנס: אין דבר כזה כפל

לימור סון הר-מלך: אם הוא חייל בודד, יש?     

איל הנס: אם הוא חייל בודד והוא לוחם, הוא מקבל לפי ההגדרה

טלי גוטליב: זה לא פוגע בכללים אחרים?     

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא

יולי יואל אדלשטיין:  התקציב חושב על פי הצעת החוק

טלי גוטליב: נכון, זה מה שאני אומרת

טלי גוטליב:  אז תנו לזה לעבור

יולי יואל אדלשטיין: גלעד, תתחיל לקרוא את הצעת החוק, בבקשה

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו נצביע מייד בסיום ההקראה

מאיר כהן: בלי דברי ההסבר

יולי יואל אדלשטיין: עם דברי ההסבר ופירושים

גלעד נווה: "הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 25) (מימון שכר לימוד מלא לוחמים), התשפ"ד–2023     אנחנו ננסח את זה

גלעד נווה:  אבל ההסכמה היא שבמקרה של תואר של שלוש שנים אנחנו מדברים על 85%, 85%, ואז 130%

גלעד נווה:  במקרה שמדובר בתואר ארבע-שנתי שהוא נכלל בתוכו – 85%, 85%, 85%, 145%

גלעד נווה:  אנחנו נראה איך ננסח את זה

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור

מירי פרנקל-שור: רגע, ויש הוראת מעבר

מירי פרנקל-שור:  מי שכבר התחיל את הלימודים, בסופו של דבר תהיה השלמה ל-100%

יולי יואל אדלשטיין: חד-משמעית

עידן סיבוני: תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין: זו תקופת הזכאות

טלי גוטליב: כן, כן

יולי יואל אדלשטיין: אוקיי

יולי יואל אדלשטיין:  מדהים לראות שדיונים של שנים ושעות כל פעם בוועדה מסתכמים בשלושה משפטים בחוק

לימור סון הר-מלך: יש לי שאלה

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, לימור

לימור סון הר-מלך: סטודנט שלמד שנה ראשונה או שנה שנייה ועכשיו המלחמה גרמה לו לחשוב שהוא לא מתאים למקצוע והוא רוצה מקצוע אחר, הוא יקבל את השנתיים שהוא למד?     

אופיר כץ: הוא יכול לממש כל שנה פעם אחת

רותם קס: הוא יכול לעבור לתואר אחר

יולי יואל אדלשטיין: זה מה שאמרו נציגי המשרדים

מירי פרנקל-שור: אבל הוא לא יקבל את כל התואר מהתחלה

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא

יולי יואל אדלשטיין:  הוא לא יקבל תואר מהתחלה

יולי יואל אדלשטיין:  הוא יקבל שלוש שנים

איל הנס: הוא למד שנתיים – הוא קיבל שנתיים

יולי יואל אדלשטיין: בדוגמה שניתנה פה, אם הוא למד שנה ספרות-אנגלית, החליט שזה לא בשבילו, הלך ללמוד חינוך ושנה שלישית הלך ללמוד ארכאולוגיה, הוא יקבל שלוש שנות לימוד, אבל הוא לא יקבל תואר נוסף בארכאולוגיה אם הוא ירצה להמשיך שם אחר כך עוד כמה שנים

יולי יואל אדלשטיין:  זה מה שהוא יקבל

יולי יואל אדלשטיין:  זה שלוש יחידות מימון

לימור סון הר-מלך: ההתניה היא שבסוף אתה מסיים את התואר

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, אין התניה

יולי יואל אדלשטיין:  זה שלוש יחידות מימון

יולי יואל אדלשטיין:  אם נניח הוא במקצוע חינוך ואנחנו מגדירים שזה שלוש שנים, אז הוא למד שנה ראשונה, שנה שנייה, שנה שלישית, קיבל את כל יחידות המימון אבל לא הגיש את העבודה הסופית

יולי יואל אדלשטיין:  הם אדישים לזה

יולי יואל אדלשטיין:  כלומר, הם לא אדישים, הם רוצים שהוא יסיים, אבל מבחינת החוק הם אדישים לזה

לימור סון הר-מלך: אוקיי

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה

מירי פרנקל-שור: רק לגבי ההסתייגות, חבר הכנסת קינלי

משה טור פז: אני מסיר את ההסתייגויות שלי לאור הדברים שנאמרו כאן, ויחד עם חבר הכנסת כץ אני אעשה מאמץ לקדם חקיקה נוספת לטובת הסטודנטים אנשי המילואים

רון כץ: חבר הכנסת טור פז, אנחנו גם נשמח לקחת חלק בהצעת החוק הזאת שמתגבשת, ואנחנו גם רוצים להודות לך על הסרת ההסתייגות

רון כץ:  המטרה שלנו בסוף היא לייצר מוצר טוב לכל הלוחמים והמילואימניקים שמשרתים בעת הזאת

יולי יואל אדלשטיין: אני מצטרף לדברים

יולי יואל אדלשטיין:  אני רוצה להודות לחבר הכנסת טור פז

יולי יואל אדלשטיין:  חשבת על נושא מאוד מאוד חשוב שהעסיק את הוועדה ואת כולנו, עובדה שהוא נכלל בדברי ההסבר

יולי יואל אדלשטיין:  התחשבת בנסיבות העניין ובצורך לקדם במיידי את החוק "ממדים ללימודים"

יולי יואל אדלשטיין:  אני חושב שגם על סמך ניסיון עם החברים האלה כדאי גם להתייעץ איתם וגם לשמוע אותם, ואם הם יתגייסו כנראה שיהיו סיכויים יותר טובים להעברת התיקונים והחוקים

אופיר כץ: אפשר משפט?     

יולי יואל אדלשטיין: איך לא?     

אופיר כץ: אפילו שלושה משפטים

אופיר כץ:  קודם כול למילואימניקים, הכי פשוט, הם נותנים לנו 100% ואנחנו צריכים להחזיר להם 100% ולא שקל אחד פחות

אופיר כץ:  מגיע להם ומגיע להם בזכות, וזה המינימום שאנחנו יכולים לעשות עבורם

אופיר כץ:  דבר שני, אני חושב שהמסר שאנחנו מעבירים – ומאיר וטור פז, תודה על זה כי זה חשוב – כשאנחנו מגיעים למליאה מאוחדים ובלי הסתייגויות וכולם ביחד, משדרים ללוחמים שאנחנו פה מאוחדים בכל מה שקשור אליהם, זה מסר שהוא לא פחות חשוב מהחוק עצמו

אופיר כץ:  תודה על ההבנה, זה דבר נכון, טוב וראוי

אופיר כץ:  לכם, החבר'ה מהפורום, תודה

אופיר כץ:  אתם משקיעים בזה שנים רבות, ובסוף הגעתם לאן שרציתם, ויש לנו עוד הרבה עבודה

אופיר כץ:        אני רוצה להודות גם לשר הביטחון

אופיר כץ:  ותודה אחרונה לך, אדוני, יושב-ראש הוועדה, על הנכונות, על הזמן

אופיר כץ:  למרות שזו תקופה כזאת עמוסה, אתה אמרת לי שזה דבר חשוב לא פחות מדברים אחרים שמגיעים לשולחנך ופינית לזה זמן, ובזכות היכולות שלך לקדם את זה כמה שיותר מהר

אופיר כץ:  אתה שותף מלא לחוק הזה

אופיר כץ:  תודה על כל מה שעשית

אופיר כץ:  תודה לצוות הוועדה, ההנהלה, הייעוץ המשפטי

אופיר כץ:  ומי שאני בוחר לא להגיד אני לא אומר

אופיר כץ:  תודה

יולי יואל אדלשטיין: תודה, חבר הכנסת אופיר כץ

אופיר כץ: ולחברי הכנסת המציעים כמובן

יולי יואל אדלשטיין: זה בדיוק מה שרציתי לומר

יולי יואל אדלשטיין:  אני מעמיד להצבעה הצעה שנולדה כיוזמה ברוכה של חברי הכנסת אופיר כץ, אלי דלל, שרון ניר, מיכאל ביטון, יבגני סובה ויוליה מלינובסקי, כהצעות חוק פרטיות שהוועדה מיזגה להצעת חוק ואנחנו כרגע נצביע עליה

יולי יואל אדלשטיין:      אם כן, לקריאה שנייה ושלישית הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 25), (מימון שכר לימוד מלא ללוחמים), התשפ"ד–2023

יולי יואל אדלשטיין:  מי בעד? ירימו את ידם רק חברי הוועדה

יולי יואל אדלשטיין: אושרה     

יולי יואל אדלשטיין: פה אחד

יולי יואל אדלשטיין:  התקבל

יולי יואל אדלשטיין:  רשמנו בפנינו את הרצון שלכם לתמוך בהצעת החוק

יולי יואל אדלשטיין:  בבחירות הקרובות תוכלו לממש את זה אם תיבחרו

אופיר כץ: אפשר רגע לומר משהו לפני סיום הישיבה? אפשר להעלות משהו?     

יולי יואל אדלשטיין: כן

אופיר כץ: אני יו"ר אגודת הסטודנטים באשקלון

אופיר כץ:  יש סיפור שקורה עכשיו

אופיר כץ:  קיבלו החלטה לממן שכר לימוד לשנה שלמה לסטודנטים בספיר ובתל חי

אופיר כץ:  מה שקרה זה שבאשקלון בחרו לא לממן את זה

אופיר כץ:  דיברנו עם האוצר, האוצר אומר לנו: משרד הביטחון החליט לא להכיר באשקלון כמפונים

אופיר כץ:  הסיבה שלא הכירו היא בגלל יכולת תקציבית שהיא 180,000

אופיר כץ:  מה שקורה עכשיו זה שפוגעים באלפי סטודנטים באשקלון, אנחנו שקופים בעיני המדינה

אופיר כץ:  גם ככה הפקירו את אשקלון, עכשיו זה הגיע לסטודנטים, מפקירים אותנו ואומרים: זה משרד הביטחון

אופיר כץ:  האוצר שולח אותנו לביטחון כי הביטחון החליט

אופיר כץ:  בוועדת הכספים מצאו פתרון להחריג את העסקים ולתת להם מימון 100%

אופיר כץ:  אני חושב שאפשר גם למצוא את הפתרון ולהחריג גם אותנו

אופיר כץ:  פה בוועדת החוץ והביטחון אני מבקש מהחברים, הם יכולים לעשות מאמץ ולסייע לנו, כי בסוף אנחנו שקופים

מאיר כהן: אנחנו בדקנו את זה

מאיר כהן:  הסיבה היא שאלה אזורי מלחמה

מאיר כהן:  זאת הסיבה

מאיר כהן:  אבל הוא צודק מיליון אחוז

אופיר כץ: אשקלון זאת העיר שחטפה הכי הרבה מטחים והכי הרבה פגיעות ישירות

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו נבדוק

יולי יואל אדלשטיין:  יש לנו ישיבת ועדה גם עם שר הביטחון בימים הקרובים, אנחנו נעלה מולו את השאלה הזאת ונשמע את התשובות

אופיר כץ: אני מודה לך

אופיר כץ:  תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין:  ישיבה זאת נעולה