ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 166, 2024-01-30 00:00

יעקב אשר: בוקר טוב

יעקב אשר:  אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה

יעקב אשר:  על סדר היום הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (הוראת שעה – חרבות ברזל) (דייר ממשיך מיוחד), התשפ"ד-2024, מ/1703

יעקב אשר:       אני רוצה לומר גם לפרוטוקול וגם למי שמאזין ושומע שנקבעה ישיבה לעוד שבועיים או שלושה שבועות וזו ישיבה שאמורה להמשיך לדון בנושא של הצעת חוק זכויות רכישה של הדיור הציבורי

יעקב אשר:  במהלך התקופה הזאת נשב כולנו – כולל משרד האוצר ומשרד השיכון – כאשר מטרת הישיבה היא לנסות לקבל החלטות או חלופות או בכלל לדון ולנסות למצוא פתרון להמשך או אי ההמשך ואם יהיה המשך, באיזו צורה הוא יהיה בכל מה שקשור לזכויות רכישה בדיור הציבורי

יעקב אשר:  זו סוגיה כבדת משקל, לא זנחנו אותה למרות שבתקופה האחרונה היינו עסוקים ועדיין עסוקים בחרבות ברזל, ואכן נקבעה הישיבה בה נדון בהצעת חוק של שישה חברי כנסת

יעקב אשר:  אני מקווה שבישיבה הבאה נוכל להתקדם בעניין הזה

יעקב אשר:  אני לא יודע אם נצביע אבל לפחות נתקדם לאיזושהי הצעה כזו או אחרת

יעקב אשר:      את הצעת החוק בה אנחנו דנים היום יציג משרד השיכון

יעקב אשר:  זו הצעת חוק לתקופה של שנה שכמובן קשורה במצב המלחמה בה אנחנו מצויים

אילן רויזמן: הלשכה המשפטית, משרד הבינוי והשיכון

אילן רויזמן:  אנחנו נציג את הצעת החוק

אילן רויזמן:  מדובר בסיטואציה ייחודית בה אדם שיש לו בן משפחה שהוא דייר ציבורי והוא התגורר עם הדייר הציבורי בדירה הציבורית עד פטירת הדייר הציבורי או שהוא נכנס למוסד סיעודי ובן משפחה של אותו אדם מבקש נפגע במתקפה ב-7 וב-8 באוקטובר, נהרג, נחטף או נעדר מאז, אותו מבקש יוכל לקבל זכות מוגבלת בזמן להמשיך להתגורר כשוכר בדירה הציבורית, באותה דירה ציבורית או בדירה ציבורית שמתאימה למאפייניו לפי שיקול דעת המשרד, לאחר בחינת המאפיינים הכלכליים, הרפואיים, הסוציאליים

יעקב אשר: זה לא משהו אוטומטי

יעקב אשר:  זה משהו שנותן איזשהו קריטריון מסוים שעליו תהיה איזושהי ועדה

יעקב אשר:  איך זה עובד אצלכם?     

ששון גואטה: אני חושב שזאת הצעת חוק מבורכת וכל הכבוד למה שאתם עושים

ששון גואטה:  שמעתי על מישהו מקריית גת שיש לה כבר צו פינוי ומנסים לפנות אותה

ששון גואטה:  זה גם מבטל את צווי הפינוי? יש לה ילדה חטופה

ששון גואטה:  אתה מכיר את הסיפור?     

אילן רויזמן: כן

אילן רויזמן:  אני מניח שזה הסיפור

אילן רויזמן:  זה מקרה שייבחן על ידי המשרד

יעקב אשר: השאלה שלו היא אם הולכים רטרואקטיבית

אילן רויזמן: רטרואקטיבית, כן

יעקב אשר: יש לך עוד משהו לומר?     

אילן רויזמן: אלה העיקרים

יעקב אשר: אם אני מבין נכון, הצעת החוק מדברת על ה-7 וה-8 באוקטובר

אילן רויזמן: כן

יעקב אשר: אני לא יודע למה ה-8 באוקטובר ולמה לא ה-9 באוקטובר

אילן רויזמן: ב-8 באוקטובר היו עדיין יישובים בהם נכחו כוחות האויב

יעקב אשר: אני חושב שאנחנו צריכים להגיע כאן להגדרה יותר רחבה

יעקב אשר:  קודם כל, היה לי חשוב להבין

יעקב אשר:  בהתחלה לא כל כך הבנו את זה מנוסח הדברים ואחר כך אני מבין שאתה מאשר את זה שבסוף יש איזושהי ועדה, מעין ועדת חריגים כזו או אחרת, ובעקבות אישור החוק הזה, אם הוא יאושר, היא תצטרך לראות אם עומדים בתנאים או לא, אם זה נכון או לא נכון

יעקב אשר:  זאת לא חתימה אוטומטית

אילן רויזמן: כמובן

אילן רויזמן:  יהיה שיקול דעת וייקבע נוהל

יעקב אשר: אני רוצה לומר לך מה התחושה שלי וגם את עמדת הייעוץ המשפטי שתכף תיאמר

יעקב אשר:  יש לנו בעיה עם ההגדרה הזאת של ה-7 וה-8

יעקב אשר:  זה משהו שהוא לא כל כך הגיוני כי אלה לא רק חטופים

יעקב אשר:  אתה מדבר גם על חטופים וגם על חיילים שנהרגו

יעקב אשר:  אנחנו במצב מלחמה, על פי הכרזה על מצב מלחמה בעורף, או שאתם יכולים לבוא ולומר שלושה-ארבעה חודשים או משהו כזה

יעקב אשר:  לדעתי יש קושי משפטי לבוא ולהגדיר יום או יומיים

יעקב אשר:  אם היה מדובר רק על חטופים, עוד הייתי יכול להבין את היום או היומיים, אבל אם מדובר גם – וכך צריך להיות – על מי שנהרג כחייל בתקופה הזאת, אם חייל נהרג יום למוחרת, המשפחה שלו לא בעניין? בכל מקרה תצטרכו לבדוק ולראות את הדברים

יעקב אשר:      זאת ההערה שלנו גם בדיונים פנימיים וזה גם נאמר לכם בדיונים הפנימיים שהתקיימו קודם לכן

יעקב אשר:  אני אשמח לשמוע את תגובתכם

לירון אדלר: בתחילת העבודה על הצעת החוק ובאופן שבו הוגשה הצעת החוק הממשלתית, ההבחנה הזאת בין קבוצה שהיא מאוד מצומצמת לקבוצות יותר רחבות שנפגעות במהלך התקופה הזאת, במהלך המלחמה, היא הבחנה שהיא קשה

יעקב אשר: לפעמים יש קבוצה שנפגעת ואתה אומר שאם ההוא נפגע, ניקח גם את זה

יעקב אשר:  לא זה העניין

יעקב אשר:  כאן זאת אותה סיבה, אותו מסובב, אותו דבר

לירון אדלר: אנחנו מבינים שהרעיון כאן של הצעת החוק הוא לא לתת הטבה כספית במובן הזה אלא בעצם איזושהי זכות כדי שמשפחה שנפגעה לא תצטרך להתמודד עם צווי פינוי ודברים כאלה

יעקב אשר: בתקופה הקרובה

לירון אדלר: בתקופה הזאת

לירון אדלר:  זה מוגבל עד שש שנים וגם בתוך שש השנים לא חייבים לתת את כל שש השנים

לירון אדלר:  זה הרציונל

לירון אדלר:  ברור שהייתה כאן מתקפה שאנחנו לא הכרנו כמוה ובכל אופן בתוך תקופת המלחמה להבחין בין קבוצה שנפגעה בדיוק ביום הזה או לצערנו דברים עדיין קורים ועדיין יכולים לקרות – גם חטופים, חלילה, שלא נדע – ההגבלה של הדבר הזה ליומיים היא בעייתית

לירון אדלר:  ליצור משהו שמדבר על המלחמה הזאת בגלל שמה שהצעת חוק נותנת, רוצה לתת איזשהו פתרון שהוא יותר מיידי לסייע במצב הנוכחי של התמודדות עם קושי, אפשר לייחד את הפתרון הזה לזמן המלחמה אבל בתוך המלחמה להבחין בין זמנים כאשר גם כך ההטבה שניתנת, בסוף להבנתנו זו קבוצה מאוד מצומצמת

לירון אדלר:  זה רק מי שהיה לו מישהו שהוא דייר בדיור ציבורי והוא כבר גר איתו ולא רוצים לפנות אותו מהדירה בסיטואציה בה הוא נתון

לירון אדלר:  מראש הקבוצה היא מצומצמת ולכן ההבחנה בתוך הקבוצה בעינינו היא קשה

יעקב אשר: נשמח לשמוע אתכם אבל לפני כן אני אתן לכם לחשוב עוד כמה דקות

יעקב אשר:  אני אחזור על דברי הפתיחה שלי כי חברת הכנסת נעמה לזימי הגיעה עכשיו

יעקב אשר:  אמרתי בדברי הפתיחה שאנחנו דנים היום על חוק שהוא חוק חרבות ברזל, דבר נכון לכשעצמו, ותכף נשמח לשמוע גם את דעתך

יעקב אשר:  אני הודעתי, ואת ודאי מודעת לכך, שקבענו ישיבה על הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) שהגישו שישה חברי כנסת ואת ביניהם

יעקב אשר:  אנחנו בשיח מול משרד השיכון כדי להגיע עם עמדה יותר מחודדת מבחינתנו, אולי חלופות אחרות, אולי דברים אחרים, אולי המשך או לא המשך

יעקב אשר:  אני לא רוצה לכבול את עצמי אבל אי אפשר להשאיר את זה כך להתייחסות

יעקב אשר:  חייב להיות משהו שצריך לעשות

יעקב אשר:  במשרד השיכון יש צוות שעובד על זה והבנתי שיש ועדה – ועדת הכהן - שיושבת על המדוכה

אילן רויזמן: היא לא קשורה

נעמה לזימי: ועדת הכהן לא קשורה

נעמה לזימי:  אלה קריטריונים של זכאות

יעקב אשר: זה יכול להיות קשור לעניין הזה אבל לא משנה

יעקב אשר:  אנחנו מבחינתנו קבענו דיון שיתקיים בעוד שבועיים, אם אני זוכר נכון

יעקב אשר:  הודעתי על כך בתחילת הדיון גם לפרוטוקול וגם לידיעת המגישים

אילן רויזמן: אכן היינו בשיח עם הלשכה המשפטית של הוועדה במסגרת ההכנה לישיבה היום

אילן רויזמן:  בחנו את ההערה

אילן רויזמן:  אנחנו סבורים שיש מקום להבחין בין מי שנפגע - כלומר, נהרג, נחטף, נעדר – במסגרת המתקפה שהיא אירוע חריג ברמה האישית והלאומית לבין חללים לצערנו הרב שנפלו במלחמה שעניינם דומה יותר למי שנהרג בכל פעולה צבאית, בין אם זה במלחמה, במבצע או בפעילות נקודתי באזור יהודה והשומרון

אילן רויזמן:  מהטעם הזה אנחנו סבורים שיש מקום להחיל את הצעת החוק רק על אותה אוכלוסייה שהוגדרה מלכתחילה

לירון אדלר: הוגדרה מלכתחילה לא רק כנפגעי פעולות איבה ואת זה חייבים לומר

לירון אדלר:  בהצעת החוק הממשלתית כתוב מי שנהרג בפעולות האיבה או המלחמה

אילן רויזמן: נכון

לירון אדלר: ההחרגה הייתה שזה קרה ב-7 או ב-8 באוקטובר

יעקב אשר: אם מישהו נהרג ביהודה ושומרון באותו יום בפעולת איבה, התמזל מזלו – ואני אומר את זה בציניות - שזה קרה ב-7 או ב-8 באוקטובר, אז כן, אבל אם זה קרה ב-9 באוקטובר, לא

יעקב אשר:  לא מתקבל על הדעת

יעקב אשר:  זאת נראית חקיקה שאולי היא פרסונלית במידה מסוימת לגבי בעיה אחת או שתיים

יעקב אשר:  אני חושב שאנחנו כמחוקקים לא יכולים להסתכל על דבר כזה בצורה כזאת

יעקב אשר:  אם אנחנו באים ואומרים שמדינת ישראל נכנסה ל-קרייסס ביטחוני חמור מאוד בו התערבבו כמה דברים ביחד, חטופים לא עלינו, הרוגים לא עלינו, הרוגים גם באזור עזה וגם במקומות אחרים, אז אם התקופה הזאת היא תקופת משבר כזאת גדולה ובתקופת משבר כזאת גדולה בא משרד השיכון עם הצעת חוק טובה שאומרת שאנחנו רוצים למנוע כאב לב מאותם אנשים שהם חלק מהמשפחה של אותו דייר ציבורי ואנחנו מקימים אצלנו איזושהי ועדה שבודקת וניתן לה אפשרות להאריך את זה בשנה, שנתיים, שלוש

לירון אדלר: שוב, זאת לא זכאות אוטומטית

יעקב אשר: זאת לא זכאות אוטומטית

לירון אדלר: יש בחינה של מצב כלכלי, בחינה של מצב סוציאלי

יעקב אשר: זה משהו שצריך לעבור את הבחינה שלכם אם זה מתאים או לא

יעקב אשר:  אני חושב שההגדרה כאן צריכה להיות הגדרה יותר רחבה

יעקב אשר:  אני לא יודע להסביר את זה לאימא או למשפחה שתאבד את הבן שלה שלושה ימים אחר כך, בתמרון הקרקעו או לפני התמרון הקרקעי

לירון אדלר: או בפעולת איבה

לירון אדלר:  היו אחר כך אנשים שנפגעו

נועה מושייף: משרד המשפטים

נועה מושייף:  צריך לזכור ברקע של הדברים שבסוף מלאי הדיור הציבורי לצערנו הרב הוא לא מאוד גדול ואנחנו מדברים על מתן זכות מוגבלת אמנם אבל שש שנים זה לא מעט זמן לאנשים שהם אינם זכאים לפי תנאי הזכאות

נועה מושייף:  זאת אומרת, בסוף זה בא על חשבון אנשים שזכאים לדיור ציבורי ואנחנו יודעים שלצערנו מלאי הדירות באופן כללי, בוודאי בדיור הציבורי, מאוד מצומצם

נועה מושייף:  אנשים ממתינים בתור זמן רב כאשר תנאי זכאות הם תנאים קשוחים

נועה מושייף:  בסוף אנחנו מדברים על קבוצה במצב סוציו אקונומי נמוך, על קבוצות – ואני אומרת את זה בהערכה ולא בזלזול – מוחלשות בחברה

נועה מושייף:  ככל שאנחנו נרחיב את מתן ההטבה הזאת, זה בא על חשבון הזכאים לדיור ציבורי שימשיכו להמתין לדירות ולא יקבלו אותן

נועה מושייף:      כאשר אנחנו מסתכלים על ההטבה הזאת, אנחנו חשבנו שבאופן כללי מתן ההטבה הזאת הוא לא דבר מובן מאליו אלא הוא מאוד מורכב על אף התכלית המאוד מאוד ראויה שהיא מצב מלחמה, הרצון לעזור למשפחות שאיבדו את עולמן וחרב עליהן עולמן, אז בוודאי עכשיו לתת להן יותר מתקופת התארגנות, לתת להן שש שנים לנסות לאסוף את החיים שלהן ואני יכולה רק להניח שזה לא פשוט

נועה מושייף:  בגלל התכלית הראויה אמרנו בסדר, אבל בואו נראה איך אפשר לתחם את הדבר הזה

נועה מושייף:  לכן תחמנו אותו

נועה מושייף:  לכן היה מקובל עלינו האופן שבו משרד השיכון תיחם את זה וזה היה אחד השיקולים שמבחינתנו אפשר לנו להגיד שהחוק הזה הוא אפשרי

יעקב אשר: אני לא מכיר שום חוק שעבר כאן בכנסת, ועברו חוקים רבים בנוגע לחרבות ברזל, והוא מגביל משהו ל-7 או ל-8 באוקטובר, למעט הגדרה של חטופים או דברים כאלה שגם זה לא מגביל

דני גיגי: כשאלה עניים, זה קל

נועה מושייף: להפך

נועה מושייף:  אני אומרת שהרצון שלנו הוא לשמור על החברה - - -     

יעקב אשר: אם הייתם באים עם הצעת חוק ואומרים שהיא רק לחטופים, סתם דוגמה, זה נתחם לאזור החטופים

יעקב אשר:  החטופים הם ב-7 או ב-8 באוקטובר

יעקב אשר:  אתם באתם ואמרתם לא רק חטופים אלא גם חיילים, ומבחינתי זה בצדק

יעקב אשר:  אתם לא יכולים לעשות סטופ, בשעה 7:00 בערב, ביום ה-8 באוקטובר

יעקב אשר:  זה משהו שהוא לא מובן

יעקב אשר:  בסוף אתם באים עם דבר טוב, אני מעריך את הממשלה ואת משרד השיכון שיזמו את הדבר הזה וזה בסדר גמור, אבל תביני מה ההשלכה מעבר להשלכות אחרות שאת דיברת עליהן, על מלאי הדירות וכולי

יעקב אשר:  תביני מה השלכות כלפי משפחה, בין דם לדם, בין דין לדין על פי לשון התורה

ששון גואטה: אני אשאל שאלה

ששון גואטה:  אם עכשיו חלילה חייל נפל ואמא שלו או אבא שלו באותו סיטואציה, לא ננסה לעזור להם? למה זה חל רק לגבי ה-7 וה-8 באוקטובר? למה לא נרחיב את זה?     

נועה מושייף: אני מסכימה אדוני

נועה מושייף:  זה לא מצב פשוט

ששון גואטה: מה הבעיה להגדיל את זה?     

נועה מושייף: אמרתי מה הבעיה

נועה מושייף:  ככל שאנחנו נגדיל את זה, זה בא על חשבון אנשים אחרים

ששון גואטה:  בוא נתחם את זה כמו שאומר היושב-ראש, לא רק 7 ו-8 באוקטובר

נועה מושייף: תקופת המלחמה, לצערנו אנחנו כרגע לא רואים את הסוף שלה

נועה מושייף:  לכן ההרחבה הזו יכולה להיות מאוד מאוד ארוכה

יעקב אשר: אפשר להגדיר

יעקב אשר:  יכול להיות שגם ההגדרה של שלושה חודשים היא הגדרה מסוימת

נועה מושייף: מה ההבדל בין ה-7 וה-8 באוקטובר לבין שלושה חודשים?      

לירון אדלר: כל הצעת החוק היא באופן כללי בהוראת שעה לשנה

לירון אדלר:  אפשר להגיש בקשות עד אוקטובר הבא

נעמה לזימי: אני כמובן לא אומרת לך כבוד היושב-ראש מה לעשות

נעמה לזימי:  אני רק נותנת את המסגרת של מה שקורה

נעמה לזימי:  עד 2009 היה חוק דייר ממשיך

נעמה לזימי:  בשנת 2009 בוטל החוק

נעמה לזימי:  לא ניכנס למי ביטל אותו וכולי

נעמה לזימי:  נשאיר את הפוליטיקה בחוץ

נעמה לזימי:  בשנת 2009 החוק בוטל

נעמה לזימי:  המצב הנוכחי מתקיים בגלל ביטול החוק

נעמה לזימי:      אומרת נועה בצדק שאין דירות

נעמה לזימי:  עם כל הכבוד, משרד השיכון יודע את מצב הדירות כל כך הרבה זמן ולמה אנחנו באים לראות איך סופגים עוד מכבשת הרש בגלל שאנחנו הובלנו למדיניות שפשוט לא משאירה דירות

נעמה לזימי:  אני תוהה איפה משרד השיכון במשך 20 שנים

נעמה לזימי:  איפה המשרד כדי להבין מה קורה, את הידללות דירות הדיור הציבורי

נעמה לזימי:  אם אני לא טועה עד נקודת זמן מסוימת היו 212,000 דירות והיום יש כ-50,000 דירות

קריאה: 48,000 דירות

נעמה לזימי: מה זה אומר לנו? אי אפשר לומר שאנחנו רוצים לסייע לעניים ונגיד מי עני יותר ומהיכן אנחנו לוקחים

נעמה לזימי:  יצרו כאן מצב שהוא אבסורדי

נעמה לזימי:  גם אני קיבלתי פניית ציבור אחת ספציפית ואני כבר אומרת שמשרד השיכון טיפל בזה תוך יממה וההיענות הייתה היענות מכל הלב

נעמה לזימי:  זה מצב שנוצר בגלל מדיניות

נעמה לזימי:  זה לא מצב שנוצר בגלל המלחמה

נעמה לזימי:  מדיניות הצנע יצרה את המצב הזה

נעמה לזימי:  אפס דירות בדיור הציבורי ואין תוכנית אסטרטגית לדיור ציבורי

נעמה לזימי:  מדברים הרבה על רשות מקרקעי ישראל ואני אומרת שאולי כדאי לחשוב איך מייצרים את הדיור הציבורי דרך הרשות

יעקב אשר: זה לא הדיון עכשיו

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  לכן אני אומרת שלרגע נשאיר בצד את הסיפור של הדירות הציבוריות שאינן כי אתה צודק, זה נושא אחר של איך מגדילים את היצע הדירות

נעמה לזימי:  אם אנחנו רוצים לעשות כאן תיקון כי אנחנו רואים את העוול הנורא והגדול הזה, בוא נחזיר את החוק המקורי שפשוט בוטל

נעמה לזימי:  חבל

נעמה לזימי:  תיקון החוק פוטר אותך לחלוטין

נעמה לזימי:  לא מדובר באוכלוסייה כזאת גדולה

יעקב אשר: זאת אפשרות אחת

יעקב אשר:  אפשרות שנייה שאני רוצה התייחסות שלך לחלק הזה

יעקב אשר:  גם החלק הזה שדיברת עליו עכשיו הוא יהיה חלק מהדיון הגדול יותר שנקיים

נעמה לזימי: חוק הדייר הממשיך?     

יעקב אשר: כן

יעקב אשר:  זה גם לגבי כל מיני דברים שקרו בחוק במהלך השנים

נעמה לזימי: יש הזדמנות

יעקב אשר: אני לא לוקח את ההזדמנות אלא אני מטפל כרגע בבעיה כי אני מבין שמאחוריה יש כמה משפחות שנתקלו בבעיה הזאת

נעמה לזימי: והן חייבות טיפול

נעמה לזימי:  נכון

יעקב אשר: אנחנו צריכים לתת להן הסיוע הזה ואני רוצה לתת אותו אלא שאני רוצה לעשות את זה בצורה לא ממוקדת על משפחה מסוימת אחת או שתיים אלא לתת לזה רוחב קצת יותר גדול

נעמה לזימי: לנפגעי פעולות איבה בכלל

יעקב אשר: אני לא בטוח שזה יהפוך להיות מאות דירות

נעמה לזימי: אלה לא מאות דירות

נעמה לזימי:  מדובר ממש במעט

נעמה לזימי:  גם אם תעשה לכל נפגעי פעולות האיבה, אלה לא מאות דירות

יעקב אשר: את באה עם טיעון אחר

יעקב אשר:  לא שאת לא מסכימה איתי אלא את אומרת שצריך לקחת בחשבון, אבל אם ניקח רק את החטופים של ה-7 וה-8 באוקטובר – לא יודע מה זה ה-8 באוקטובר - ואת ההרוגים שהיו ב-7 וב-8 באוקטובר, זו המסה העיקרית

יעקב אשר:  אני חושב שאנחנו כמחוקקים לא יכולים לחוקק משהו לתאריך של יום מסוים אלא אם כן זה משהו שהוא מאוד מאוד ספציפי

יעקב אשר:  ה-7 באוקטובר ממשיך

יעקב אשר:  אנחנו גם היום ב-7 באוקטובר

יעקב אשר:  את שואלת שאלה טובה והיא היכן לעצור את זה

יעקב אשר:  אנחנו יכולים אולי להחליט שזה ייעצר בעוד 30 ימים, בעוד 10 ימים, שכרגע זה לא כל כך עצים, כאילו פחות עצים, ואז אנחנו חוזרים פלוס-מינוס למצב ביטחוני רגיל במדינת ישראל

לירון אדלר: אני חושבת שחשוב להגיד שבסופו של דבר הצעת החוק הזאת מאפשרת למשרד הבינוי והשיכון לעשות משהו שהיום לפי חוק הדייר הממשיך הרגיל הוא לא יכול לעשות

לירון אדלר:  בכל מקרה נשאר לכם שיקול הדעת גם לקבוע כללים וגם לבחון כל מקרה לגופו, מתי אי אפשר לתת את הזכות ומתי זאת משפחה שלא רוצים בסיטואציה הזאת לתת לה צו פינוי

יעקב אשר: יכול להיות שאני יכול לבוא עכשיו – כולנו אנשים טובים ורוצים להיטיב עוד – ואין לי בעיה לקבל החלטה ימינה ושמאלה, קדימה גם ל-100 שנים אבל אנחנו לא שם

יעקב אשר:  אני לא רוצה לעשות את הדבר הזה

יעקב אשר:  מבחינתי יש דבר שנקרא חרבות ברזל

יעקב אשר:  גם כאן זה מופיע בהוראת שעה

יעקב אשר:  חרבות ברזל זאת הגדרה שהתחילה מה-7 באוקטובר ונגמרת, אני עוד לא יודע מתי

יעקב אשר:  אתם יכולים להציע הגדרה

יעקב אשר:  אני רוצה הגדרה נקודתית שהיא יותר רוחבית מההגדרה הנקודתית שלכם

יעקב אשר:  אתם דיברתם על יומיים ואני לא מצליח לקבל את זה

יעקב אשר:  צריכה להיות הגדרה שכל עוד חרבות ברזל קיים, כמו שעשו בכל החקיקות האחרות

נעמה לזימי: אתה צודק

נעמה לזימי:  אני אומרת שאנחנו הכי מבינים שקבוצת נפגעי פעולות איבה בסיטואציה ספציפית של דייר ממשיך בדיור ציבורי, היא קבוצה קטנה

נעמה לזימי:  אנחנו יודעים שיכול להיות במדינה כמו שלנו שיהיה עוד מצב

נעמה לזימי:  במקום שכל פעם נייצר הוראת שעה, הרי זאת עלות תקציבית, היא לא עלות וגם אתה מבין את זה

נעמה לזימי:  אין סיבה להקשות על נפגעי פעולות איבה

יעקב אשר: את צודקת

נעמה לזימי: אחד יהיה עוד חמש שנים ולא עלינו, שלא יהיה

יעקב אשר: כשנפתח את הכול, נעשה

יעקב אשר:  אני רוצה קודם כל כרגע לדון בהצעה הזאת, לגרום לכך שיפתרו את הבעיה של האנשים שהם יודעים עליהם עכשיו ואולי יש עוד כמה בודדים כאלה

אילן רויזמן: המתקפה שאירעה באוקטובר לא דומה לאף אירוע שהמדינה חוותה

אילן רויזמן:  היא לא דומה למצב הלחימה שקיים היום גם אם הוא בוודאי עדיין המשך של אותה סיטואציה מזעזעת והיא לא דומה לכל מלחמה או מבצע או פעולה צבאית שתהיה בעתיד

נעמה לזימי: נפגע פעולות איבה שנרצח, אם הוא נרצח לפני שנה, הוא נרצח והסטטוס שלו בעוני, דייר דיור ציבורי, הוא אותו מצב

נעמה לזימי:  גם אם המצב הקולקטיבי שלנו כאומה הוא מדמם יותר, הוא באותו מצב דיורי

נעמה לזימי:  אני לא מבינה את ההגדרה הזאת וזה עוד יותר מחזק את העניין

נעמה לזימי:  ה-7 באוקטובר הוא פצע מדמם של אומה אבל נפגע פעולות איבה הוא נפגע פעולות איבה

נעמה לזימי:  הרצח בתוך המשפחה הוא רצח בתוך המשפחה

נעמה לזימי:  טרוריסט רצח אותו או ב-7 באוקטובר או שנה לפני כן או ירצח אותו שנה אחרי

נעמה לזימי:  הסיפור הזה כאן הוא בדיוק שורש הבעיה

נעמה לזימי:  זה מה שניסיתי להבהיר

נעמה לזימי:  טוב שהבהרת את זה

נעמה לזימי:  תודה

נעמה לזימי:  אני מודה לך

יעקב אשר: נעמה כהרגלה, זה בסדר, מרחיבה את היריעה ואני חושב שההרחבה הזאת, אני לא יודע אם מקומה כרגע בדיון הזה

יעקב אשר:  יכול להיות שנצטרך להעלות את זה בדיון הכולל על כל התנאים ולהקים איזושהי ועדת חריגים לנושאים מסוימים לאומיים, אסונות לאומיים כאלה או אחרים שנגדיר אותם

יעקב אשר:  כאשר אני מדבר על המתקפה, זה לא יום המתקפה

יעקב אשר:  אין דבר כזה יום המתקפה כי אתה לא בודק לפי זה

יעקב אשר:  אם חלילה התפוצץ אוטובוס עם 24 אנשים - - -     

לירון אדלר: זה היה בתוך התקופה הזאת

נועה מושייף: אירוע הטבח היה אירוע מאוד מאוד חריג

יעקב אשר: אבל אנחנו באירוע הטבח

יעקב אשר:  מי שלא מבין, אנחנו היום נמצאים באותו אירוע

יעקב אשר:  זה האירוע ונכון שיש לו השלכות מעט אחרות

יעקב אשר:  אגב, אני לא יודע מה קורה אם אחד נפצע ב-7 נפטר ב-10

נועה מושייף: אני חושבת שזה כן יחול

נועה מושייף:  אני רק אבקש שתשאירו את זה ליומיים

נועה מושייף:  בסוף ככל שאנחנו נרחיב את זה, זה בא על חשבון אנשים שמחכים

קריאה: זה לא בא על חשבון

נועה מושייף: השיח על ההרחבה חייב להיות בד בבד

יעקב אשר: השיח ברור

ספיר סלוצקר עמראן: כמה אנשים נכנסים לגדר החוק הזה? שתי משפחות?     

יעקב אשר: אני אתן לכם לדבר

יעקב אשר:  אצלי לא מתפרצים

ספיר סלוצקר עמראן: זאת שאלה למשרד המשפטים

יעקב אשר: אני אאפשר לך לדבר

יעקב אשר:  אני מציע, תחשבו

יעקב אשר:  אמרתי את דעתי

יעקב אשר:  יש דעה נוספת שאני יכול להסכים איתה ברמה העקרונית

דני גיגי: מנכ"ל פורום הדיור הציבורי

דני גיגי:  קודם כל, אני חייב להגיד שעם כל זה שהמהלך הזה נראה מאוד טוב וחביב, הוא מהלך ציני כי מדובר במהלך שהתחיל כבר ב-2009, מהלך של ביטול חוק דייר ממשיך, של הוצאה של עשרות אלפי משפחות ממעגל הזכאות

דני גיגי:  בחוק דייר ממשיך הכניסו תנאי מאוד מאוד קטן, שינוי מאוד קטן שאומר שאתה חייב להיות זכאי כדי לקבל דייר ממשיך

דני גיגי:  זאת אומרת שאין דייר ממשיך כי אם אתה חייב להיות זכאי - - -     

יעקב אשר: אני לא הולך לנהל את הדיון הזה

דני גיגי: אני אגיע גם לזה

דני גיגי:  אתה דיברת בצדק על ההרחבה ועל הצורך להרחיב את מעגל האנשים

דני גיגי:  דובר כאן על כך שיש מחסור בדיור ציבורי ואני פונה כאן לנציגת משרד המשפטים

דני גיגי:  כל דבר שבו רומסים את הדיירים מוצדק במחסור

דני גיגי:  כל דבר

דני גיגי:  לא רוצים חוק מכר, אומרים מחסור

דני גיגי:  לא רוצים דייר ממשיך, אומרים מחסור

דני גיגי:  לא רוצים להכניס אנשים לוועדת חריגים, אומרים מחסור

דני גיגי:  כל דבר אומרים מחסור

דני גיגי:  מה זה מחסור? מחסור זה שמשרד השיכון קיבל כסף לקנות 1,700 דירות, אבל כמה דירות הוא קנה מהכסף הזה בשלוש השנים האחרונות? 100 דירות

דני גיגי:  יש לו כסף לקנות 1,700 דירות אבל הוא קנה 100 דירות

דני גיגי:  אתם לא מתביישים לומר מחסור? קיבלתם כסף מהמדינה לקנות 1,700 דירות וקניתם 100 דירות

דני גיגי:      לא רק זה אלא בירושלים יש התחדשות ובונים שם 1,200 יחידות דיור על קרקע של דיור ציבורי

דני גיגי:  לא הוסיפו דירה אחת

דני גיגי:  אחר כך אומרים דייר ממשיך, לא, יש מחסור

דני גיגי:  חוק המכר, לא, יש מחסור

דני גיגי:  יש מחסור כי משרד השיכון לא קונה דירות ולא בונה

דני גיגי:  זה לא בגלל הדיירים ולא צריך להעניש אותם בגלל שמשרד השיכון כושל ועל זה שמשרד האוצר לא מעביר כסף

דני גיגי:  תתביישו

דני גיגי:  זה ניצול ציני

נעמה לזימי: וגם לא משפץ דירות

דני גיגי: ניצול ציני

דני גיגי:  אתם יושבים כאן ויש אנשים כמו הבן אדם הזה שיושב כאן והוא מטפל באמא שלו שהיא חולת אלצהיימר

דני גיגי:  שש שנים הוא גר איתה ולא רוצים לשים אותו בחוזה

דני גיגי:  תתביישו

ספיר סלוצקר עמראן: יושבים כאן משפטנים ומדברים על החוק

ספיר סלוצקר עמראן:  גם אני למדתי משפטים

ספיר סלוצקר עמראן:  אני עורכת דין, מתנועת שוברות קירות

ספיר סלוצקר עמראן:  בלימודי שנה ראשונה במשפטים כשלומדים דיני חוקה, הדבר הכי בסיסי שלומדים אותו זה שמה שחשוב זה כוונת המחוקק בחקיקת החוק

ספיר סלוצקר עמראן:  כוונת המחוקק בחוק בשנת 1998 הייתה לאפשר מוביליות חברתית ולעצור את העוני

ספיר סלוצקר עמראן:  כאן זה דבר שחייבים להתייחס אליו כי כשאנחנו אומרים שנתקן את זה עכשיו כך ואולי בעוד שבועיים נעשה כך, אנחנו כולנו יודעים באיזו מדינה אנחנו חיים ויודעים שהסיכוי שהדבר הזה יקרה הוא נמוך מאוד כי יבואו לכאן משרד האוצר ומשרד המשפטים - כמו היה בדיונים שהיינו בהם, אנחנו שחקנים חוזרים עשור, חלקנו גם יותר, והיינו מגיעים לדיונים האלה - וכל פעם זה אותו תירוץ

ספיר סלוצקר עמראן:      אני מבינה מאוד את הכאב של דני ואני רוצה לספר סיפור

ספיר סלוצקר עמראן:  אני מייצגת מישהי אותה אנחנו מלוות כבר שנים

ספיר סלוצקר עמראן:  היא רצתה להגיע לכאן היום אבל היא מאושפזת

ספיר סלוצקר עמראן:  אישה שבן זוגה לשעבר שרף את התינוקת שלהם בחיים

ספיר סלוצקר עמראן:  היא הייתה דיירת דיור ציבורי

ספיר סלוצקר עמראן:  היא ברחה על נפשה

ספיר סלוצקר עמראן:  הוא בסוף קיבל את הדירה

ספיר סלוצקר עמראן:  נכנס לכלא, יצא מהכלא וקיבל את הדירה

ספיר סלוצקר עמראן:  במשך 20 שנים היא מסתובבת בטיפולים

ספיר סלוצקר עמראן:  אמא שלה סיעודית, דיירת דיור ציבורי

ספיר סלוצקר עמראן:  אמא שלה ויתרה על דירת שלושה חדרים כי דירת שלושה חדרים שלה הייתה ממול הדירה של הגבר שתקף אותה ותקף את הבת שלהם

ספיר סלוצקר עמראן:  עכשיו היא גרה בדירת חדר

ספיר סלוצקר עמראן:  היא נמצאת איתה וסועדת אותה

ספיר סלוצקר עמראן:  אמא שלה במצב סיעודי

ספיר סלוצקר עמראן:  היא לא תהיה זכאית כי במשך חמש שנים העברנו אותה בוועדת חריגים כדי שהיא תהיה זכאית לדיור ציבורי ועכשיו הזכאות תמה כי לא הציעו לה דירה אחת במשך חמש השנים האלה, כי אין דירות

ספיר סלוצקר עמראן:  מה שדני אמר, זה משהו שחייבים להתייחס אליו

ספיר סלוצקר עמראן:  יש כסף ויש דירות, אלא הדירות לא נקנות

ספיר סלוצקר עמראן:      אני רוצה להבין ולשאול למה אנשים יכולים להקריב את החיים שלהם למען מדינה שלא שמה עליהם

ספיר סלוצקר עמראן:  למה אנשים צריכים להקריב את החיים שלהם עבור מדינה שעושה הבדל כל כך ציני, 7, 8, 10 , 11, הבדל בין דם לדם

ספיר סלוצקר עמראן:  בסופו של דבר האנשים כאן מבקשים לחיות בכבוד הכי מינימלי

ספיר סלוצקר עמראן:  מה אתם מאפשרים להם לעשות, לחיות בדירה מסריחה בת שני חדרים?      האנשים שאנחנו מדברים עליהם, בדרך כלל מדובר בקרובי משפחה הכי מוחלשים בתוך המשפחה, קשישים, אנשים עם צרכים מיוחדים, בעלי מוגבלויות, אימהות חד הוריות, הרבה נשים נפגעות אלימות שנאלצו לחזור להורים שלהן כי הן ברחו מגבר מתעלל והמצב הכלכלי לא מאפשר להן לא לחזור

ספיר סלוצקר עמראן:  זה או לחזור לגבר המתעלל או למשפחה

ספיר סלוצקר עמראן:  הנשים האלה, חלקן גם נאלצות לטפל בהורים שלהן כי ההורים במצב קשה כמו המקרה עליו סיפרתי

ספיר סלוצקר עמראן:  למה לאנשים האלה לא מגיע את הכבוד המינימלי כדי שלא יחריגו אותם או ידרשו מהם להקריב מישהו? הם הקריבו מספיק

ספיר סלוצקר עמראן:      העניין הזה שזכויות נקנות בדם, זה לא משהו שאנחנו יכולים להסכים לו

ספיר סלוצקר עמראן:  זה לא משהו שנסכים לו

ספיר סלוצקר עמראן:  אם אפשר, החוק הזה עבר בחוק ההסדרים והקונטקסט הוא חשוב

ספיר סלוצקר עמראן:  לא היה עליו דיון ואני לא חושבת שכאשר חברי הכנסת בזמנו ישבו והצביעו על החוק הם בכלל ידעו שהם מצביעים על החוק הזה

ספיר סלוצקר עמראן:  כמו שמצביעים בחוק ההסדרים – מעבירים בסיטונות

ספיר סלוצקר עמראן:  עכשיו יש הזדמנות לתקן

ספיר סלוצקר עמראן:  מה אנחנו מבקשים מכם? הייתה טעות, אנשים שילמו על הטעות הזאת במשך שנים

ספיר סלוצקר עמראן:  בבקשה, תגדילו רגע ראש, צאו ממה שכתוב בסעיף הזה ומה התקציב הזה ותאפשרו לנו לעשות בו איזשהו תיקון

ספיר סלוצקר עמראן:  יש הזדמנות בתקופה כל כך קשה במדינה, יש הזדמנות לעשות תיקון

ספיר סלוצקר עמראן:  בבקשה לעזור לנו להגיע לתיקון הזה ולא להגיד לנו מלאי דירות, מלאי דירות, מלאי דירות כי יש תקציב ויש יכולות

ספיר סלוצקר עמראן:  הנה, יש 1,000 ומשהו דירות שאפשר לקנות

ספיר סלוצקר עמראן:  התקציב נמצא

ספיר סלוצקר עמראן:  יש דירות בגילה, יש דירות במקומות אחרים

ספיר סלוצקר עמראן:  בבקשה, בבקש, האם אפשר לנסות לראות איך אפשר לפתור את הדבר הזה

ספיר סלוצקר עמראן:  בסוף אנחנו אלה שחוזרים לאנשים שבוכים לנו בטלפון שהם לא מקבלים תשובות, שהם לא מקבלים עזרה, שהם עומדים להיזרק לרחוב

ספיר סלוצקר עמראן:  המחשבה שעוד שש שנים המצב שלהם יהיה יותר טוב – זה לא הולך לקרות לא מבחינה נפשית ולא מבחינה אחרת

יעקב אשר: אני מודה לך על מה שאת אומרת

יעקב אשר:  הדברים חשובים

יעקב אשר:  אפשר לבוא ולקבל החלטות כפי שאנחנו רוצים אבל תבוא הממשלה ותמשוך את הצעת החוק ואז אנחנו פוגעים באותם אנשים שכרגע רוצים לעזור להם

מיכאל ביטון: לא פוגעים באף אחד

מיכאל ביטון:  הם מבצעים את המדיניות

יעקב אשר: מיכאל, עוד לא נכנסת ואפילו לא שמעת את ההקדמה שלי

מיכאל ביטון: החוק הזה הגיע בזכותי

מיכאל ביטון:  אני יזמתי את החוק הזה

מיכאל ביטון:  אני הסברתי את המחדל שבאמצע המלחמה מפנים אמא של חטופה מהבית

מיכאל ביטון:  שאף אחד לא יסביר לי

מיכאל ביטון:  הם עצרו את זה בלי חוק

מיכאל ביטון:  אני אומר לך שאתה לא צריך להיות לחוץ

מיכאל ביטון:  בחודשים הקרובים הם לא מפנים אף משפחה חטופה מהבית

מיכאל ביטון:  זה לא החוק הזה שיציל מישהו

מיכאל ביטון:  כמעט הייתי אומר מס שפתיים

יעקב אשר: מיכאל, תכבד אותי וגם תסתכל עלי

יעקב אשר:  אני שואל שאלה

יעקב אשר:  הצעת החוק הזאת מדברת על משהו ספציפי מאוד

יעקב אשר:  כשאני באתי ואמרתי שלא מקובל עלי שזה יהיה 7 ו-8 באוקטובר אלא זה צריך לחול על כל מלחמת חרבות ברזל

מיכאל ביטון: תלך יותר רחב ואני גם אסביר לך למה

יעקב אשר: עם כל הכבוד שאתה המנטור שלי, תן לי לדבר

מיכאל ביטון: אתה המנטור שלי

יעקב אשר: אני יודע ללכת יותר רחב

יעקב אשר:  אני יכול ללכת על אותה החלטה של 2009 ולבטל אותה ולקבל החלטה אבל זה כרגע לא על סדר היום של הוועדה

יעקב אשר:  כדי לעשות דיון על הדבר הזה, הדיון צריך להיות רחב יותר

מיכאל ביטון: לא, יש משהו באמצע

מיכאל ביטון:  משהו ראוי

יעקב אשר: אני אשמע את ההצעה שלך לגבי האמצע אבל אני אומר שאם הייתי מתכוון לעשות את זה, הייתי מודיע למשרד השיכון שאני הולך לתקן את החקיקה שנעשתה ב-2009

יעקב אשר:  אני הולך עם איזשהן נורמות ואני אומר שהנושא הזה של מה היה ב-2009, נקשור אותו גם לנושאים אחרים שיש לנו עליהם דיון בעוד שבועיים, למרות שאלה כביכול שני חוקים שונים אבל בסוף אלה אותם אנשים

קריאה: קוראים לזה נישול

יעקב אשר: לכן אני אומר שכרגע אני רוצה להתייחס להצעת החוק הזו

מיכאל ביטון: אני אציע הצעה מעשית לחוק הזה

מיכאל ביטון:  בעיני הצעה פרקטית

מיכאל ביטון:  לא נפגע בחלשים ביותר ובמי שנפגע במלחמה

מיכאל ביטון:  זה בוודאי

יעקב אשר: אף אחד לא רוצה לפגוע בחלשים

מיכאל ביטון: משרד השיכון גילה חידלון תפקודי בטיפול בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  הוא אפילו לא תקצב את זה כראוי

מיכאל ביטון:  הוא מביא תיקוני תקציב ב-2024 ואתה ראית תיקון תקציבי להגדלת רכש של דיור ציבורי? עכשיו התקציב יגיע לכנסת

מיכאל ביטון:  מישהו דואג לדיור הציבורי? את המיליארד ו-700 מיליון שקלים לא ביצעו, כסף שקיבלו לרכש, ועכשיו יש תיקון תקציבי ל-2024

מיכאל ביטון:  ראית שם מיליארד או שני מיליארד שקלים לדיור ציבורי? ראית חצי מיליארד שקלים למיגון דיור ציבורי בקריית שמונה, בשלומי, לעניים ביותר שאין ממ"ד? ראית שם משהו? משרד השיכון מגלה חידלון בטיפול בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:      ב-19 באוקטובר פניתי במכתב לשר, שבוע וחצי אחרי המלחמה וביקשתי שיעצור את כל הפינויים, זה לא זמן לפינויים, ואז אנחנו מגלים שבזמן מלחמה מפנים מהבית את גברת אטיאס שהיא אמא של עמית בוסקילה שהיא חטופה

מיכאל ביטון:  פנינו ועצרו את זה

מיכאל ביטון:  זה גם הגיע לתקשורת

מיכאל ביטון:  כך צריך לתפקד? אנשים במר ליבם, אלפי אנשים בדיור הציבורי צריכים להיות מאוימים בפינויים? אז הנה הביאו איזו הצעת חוק שאומרת לשלושת הבודדים האלה, לא נפנה אותם מהבית

מיכאל ביטון:  דה-פקטו לא מפנים ואף אחד לא ייגע בהם

מיכאל ביטון:  בסדר, תעגן את זה בחוק, גם זה בסדר, אבל איפה החריצות של חוק המכר כשאלפים נפגעים ומחכים? איפה החריצות הזאת שמשרד ידע להביא תיקון חקיקה כל כך מהר במלחמה למען חלשים, למען אנשים בודדים?     

יעקב אשר: על הנושא הזה תתקיים ישיבה בעוד שבועיים

מיכאל ביטון: אבל הקצב לא טוב

מיכאל ביטון:  הזמן לא טוב

יעקב אשר: אתה לא רוצה שאני אענה לך בשמם

יעקב אשר:  דיברנו לא פעם ולא פעמיים על הנושא

מיכאל ביטון: לא, אתה לא צריך לענות לי בשמם

יעקב אשר: אני לא מתכוון לתת לדבר הזה לרדת אבל שוב, איך אפשר כל הזמן לרכוב על הנושא הזה? בזה נעשה בישיבה ההיא

מיכאל ביטון: אני חוזר ואומר לסיום

מיכאל ביטון:  יש מחדלים חמורים בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  מוכרים ליזם בגילה 1,000 יחידות מתוך 200 שקיימות בקרקע, אדמה ל-1,000 ולא מוסיפים יחידה אחת

מיכאל ביטון:  אני מגיש בג"ץ בנושא הזה

מיכאל ביטון:  נמאס לי להגיש בג"צים נגד משרד השיכון ואני מנצח בבג"צים

מיכאל ביטון:  הגשנו בג"ץ על עורכי דין לא מוסמכים ולא מאושרים לעסוק בפינויים שלא קיבלו כתב הסמכה, השופט אמר שהפינוי לא בתוקף

מיכאל ביטון:  עכשיו יהיה בג"ץ על גילה ויהיו תביעות ייצוגיות

מיכאל ביטון:  אני לא מתכוון לוותר

מיכאל ביטון:  עכשיו אתה מביא חוק שהוא נכון, מהותית הוא טוב, אבל כך קח את התמונה הגדולה ותעבוד עליה

יעקב אשר: מה אתה מציע לגבי החוק הזה?     

מיכאל ביטון: לגבי החוק הזה

מיכאל ביטון:  קודם כל, אני מבקש שיהיו המון דיונים על חוק המכר והם יתקיימו כל השבוע כך שמהר נסיים איתו

מיכאל ביטון:  אני מבקש שיהיה דיון על מה שהם עושים בגילה

מיכאל ביטון:  אני מבקש שיהיה דיון למה אין ממ"דים לפני תקציב המדינה, למה אין 200 מיליון שקלים לממ"דים בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  זה שאני הבאתי כסף ממשרד הביטחון למגן דיור ציבורי בקרית שמונה, 100 מיליון שקלים, זה הגיוני? משרד הביטחון צריך לעשות את זה? אני צריך ממך סדרת דיונים על דיור ציבורי ולעשות את זה מהר

יעקב אשר: אנחנו עכשיו לא בפגישת עבודה

יעקב אשר:  אנחנו עכשיו יושבים על הדבר הזה

מיכאל ביטון: בדבר הזה

מיכאל ביטון:  אם אתה רוצה לעשות צדק היסטורי, תחשוב על מסעודה ביטון, אמא שלי עליה השלום, אם שכולה שאיבדה את אבי, על דודה שלי אסתר ביטון שאיבדה את מיכאל ביטון, ועל דודה שלי חנה ביטון שאיבדה את אייל ביטון

מיכאל ביטון:  כולן משפחות שכולות וכולן בדיור הציבורי

מיכאל ביטון:  אם אתה מביא חוק כזה מיוחד למצב המלחמתי - שהוא יחול על כל המשפחות השכולות בישראל ועל כל נפגעי פעולות איבה לדורותיהם

מיכאל ביטון:  זאת לא תהיה בושה לפנות משפחת נפגע פעולות איבה מהבית? אתה צריך למות ב-7 באוקטובר כדי שלא יפנו אותך?     

יעקב אשר: ניכר שלא קראת את הצעת החוק

יעקב אשר:  הצעת החוק מדברת כרגע על ה-7 וה-8 באוקטובר – וזה לא מקובל עלי

יעקב אשר:  אני רוצה לדבר על האירוע שנקרא חרבות ברזל כאשר מבחינתי לא יהיה הבדל בין אחד שנהרג ב-9 באוקטובר לבין מי שנהרג ב-7 באוקטובר

יעקב אשר:  זאת גם הדעה של הייעוץ המשפטי

יעקב אשר:  החוק אומר שלגבי אותם אנשים למשרד השיכון תהיה אפשרות בוועדה מסוימת שהוא יקים, לפי קריטריונים כאלה ואחרים, לאפשר עד שש שנים להמשיך בגלל האירוע הטראומתי בתקופה הזאת

יעקב אשר:  זאת הצעת החוק

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך שהיא תהיה על כל משפחה שכולה בישראל ועל כל נפגעי פעולות האיבה

מיכאל ביטון:  זה שלב ראשון

מיכאל ביטון:  אחר כך נדבר על 2009

יעקב אשר: אני מדבר גם על נפגעי תאונות דרכים

מיכאל ביטון: בבקשה, תרחיב

יעקב אשר: בדיוק אבל להרחיב זה הכי קל

מיכאל ביטון: זה לא קשה

מיכאל ביטון:  אלה לא הרבה אנשים

נעמה לזימי: נפגעי פעולות איבה ומשפחות שכולות, זה סיפור שאנחנו מכירים בו כסיפור ספציפי

נעמה לזימי:  אתה בא לנפגעי תאונות דרכים? כמובן שאני אהיה בעד אבל אין חקיקה כזאת

נעמה לזימי:  בנושא שלנו, למה לתחם את זה?     

יעקב אשר: אני מבין מאיפה זה בא ואני בעד ואני רוצה לשנות את הסיפור הזה

נעמה לזימי: המדינה ביטלה חוק ואז היא כועסת

יעקב אשר: אם את רוצה למה הדברים האלה נמרחים כך ולמה משרד השיכון בורח - - -     

נעמה לזימי: כי זה לא חוק טבריה

נעמה לזימי:  בוא נגיד את האמת

נעמה לזימי:  אם זה היה חוק טבריה מושחת למקורים, זה היה מטוקטק

יעקב אשר: בגלל שאתם עובדים לא נכון

נעמה לזימי: אנחנו עובדים לא נכון? בוודאי

נעמה לזימי:  לא חוק טבריה

נעמה לזימי:  שני החוקים עברו באותו יום

נעמה לזימי:  אל תגידו לנו את זה

נעמה לזימי:  אל תגזימו

מיכאל ביטון: אני מציע ששניכם תעצרו

מיכאל ביטון:  אני אומר לך שאם הנושא הוא מהותי על האירוע של החטיפה - - -     

יעקב אשר: נעמה, תכניסי לך לראש, את לא יותר טובה מאף אחד אחר שיושב כאן ליד השולחן, לפחות מהצד של חברי הכנסת

נעמה לזימי: זה מזמן בראש שלי

נעמה לזימי:  לכן אני כאן

נעמה לזימי:  בגלל שצריך לעזור למי שלא עוזרים לו כי אף אחד מאיתנו לא יותר טוב מהם

יעקב אשר: עם כל הכבוד, את מנהלת כבר שישה-שבעה חודשים מלחמה כדי שהדבר הזה יעלה, שידונו בו ויתקנו את הכול

יעקב אשר:  בינתיים, חוץ ממלחמה עוד לא יצא שום דבר

נעמה לזימי: אתה מציע לא לנהל את המלחמה ולסמוך עליכם? מה אתה רוצה?     

יעקב אשר: שתקשיבי

נעמה לזימי: אני מקשיבה לך

נעמה לזימי:  פנינו אליך 30 פעמים, פנינו לכולם 30 פעמים

יעקב אשר:  קודם כל, תקשיבי

יעקב אשר:  את לא רוצה להקשיב

נעמה לזימי: אני אקשיב

יעקב אשר: את יודעת ומיכאל ודאי יודע כי אני גם שוחחתי איתו שלא הייתה אמורה להיות ישיבה, לפחות מבחינת משרדי הממשלה

יעקב אשר:  אני באתי והודעתי, גם כאן וזה כבר מופיע בסדר היום של הוועדה, שיש דיון והדיון הזה יהיה רחב

יעקב אשר:  הדיון יהיה דיון ראשון ואני מתאר לעצמי שיהיו עוד כמה דיונים ונדון בכל ההשלכות של חוק המכר

יעקב אשר:  אני חושב שגם אפשר להעלות בדיון הזה נושאים אחרים שקשורים לחוק הזה

יעקב אשר:       כרגע הגיע משהו שטוב שהממשלה עשתה אותו

יעקב אשר:  יש לי שתי אפשרויות כאשר אפשרות אחת היא לומר שאתם אנשים לא טובים ולכן גם דבר טוב שאתם עושים, לכו עם זה הביתה ואז אני פוגע באנשים

יעקב אשר:  אפשרות שנייה היא שאני אמצא פתרון לדבר הזה מבלי שזה מוריד לי כל זכות טיעון לאותה ישיבה שהיא חלק מהצעות החוק שלך, של מיכאל ושל אחרים שהולכות להידון כאן בעוד שבועיים

מיכאל ביטון: עם כל הכבוד לך, תפסיק לחלק ציונים

יעקב אשר: אתה מחלק ציונים

יעקב אשר: במשך חודשים אתה לא הבאת את חוק המכר

יעקב אשר:  למה אתה גורר רגליים? תפסיק עם זה

נעמה לזימי: אתה מאשים אותנו כשהם לא מביאים את החוק

מיכאל ביטון: אל תעשה את זה

מיכאל ביטון:  אם בא לך חוק חשוב, היית מביא אותו לכאן

מיכאל ביטון:  אל תסביר לנו איפה אנחנו טועים

מיכאל ביטון:  אתה יודע כמה אני אוהב אותך וזה לא לעניין

מיכאל ביטון:  יש חוק מכר? תביא אותו 

יעקב אשר: מה שאת אומר עכשיו רק נותן את הסיבה למה לא להביא אותו

מיכאל ביטון: אל תסביר

מיכאל ביטון:  תביא אותו

מיכאל ביטון:  אתה עיכבת אותו

מיכאל ביטון:  אתה יושב ראש-הוועדה עיכבת אותו

יעקב אשר: לא אני עיכבתי אותו

מיכאל ביטון: אתה עיכבת אותו ולא הבאת את החוק הזה, לא גמרת אותו והוא מילה אחת, הוא תאריך אחד, הוא משפט אחד בלבד

מיכאל ביטון:  אתה היית יכול לגמור אותו

יעקב אשר: אי אפשר לגמור את החוק הזה

מיכאל ביטון: היית יכול אבל בחרת לשתף איתם פעולה ולעכב אותו

מיכאל ביטון:  אל תסביר לנו כל פעם איפה אנחנו טועים, עם כל הכבוד לך

נעמה לזימי: אני אענה לך

נעמה לזימי:  אני דווקא רוצה להגיד לך משהו הפוך

יעקב אשר: לא

יעקב אשר:  אני הבנתי הכול

מיכאל ביטון: אל תגיד הבנת

מיכאל ביטון:  אתה מסביר לנו איפה אנחנו טועים אבל אנחנו לא מקדמים חוק קל ופשוט

מיכאל ביטון:  אנחנו בעד החוק שהגיע לכאן היום ואפשר להרחיב אותו

נעמה לזימי: אני לא נגדך יושב-ראש הוועדה

נעמה לזימי:  אני רוצה להגיד משפט

יעקב אשר: לא

יעקב אשר:  אני הבנתי הכול

יעקב אשר:  אתם גורמים נזק לדבר הזה

נעמה לזימי: אני מאמינה לכנות שלך

מיכאל ביטון: אתה מחלק ציונים

יעקב אשר: אתה בא לכאן על הצעת חוק מסוימת

מיכאל ביטון: אל תחלק ציונים

מיכאל ביטון:  אני בעד ההצעה הזאת

מיכאל ביטון:  אמרתי את זה

מיכאל ביטון:  אמרתי שהחוק הזה טוב אבל תרחיב אותו לנפגעי פעולות איבה ומשפחות שכולות

מיכאל ביטון:  לעשות חוק לשני אנשים? מה עם האחרים? למה לא פועלים באותה מהירות ובאותה נחישות?     

נעמה לזימי: יעקב, אני מאמינה לכנות ליבך בנושא הזה של חוק המכר

נעמה לזימי:  לא היית צריך להגיד את הדברים שאמרת כי לא באנו ואמרנו שאתה נגד החוק

נעמה לזימי:  זה לא נאמר פעם אחת

יעקב אשר: אני לא נגד החוק

נעמה לזימי: אני יודעת שלא ולא נאמר פעם אחת שאתה נגדו

נעמה לזימי:  דיברנו על אי הזריזות

יעקב אשר: אני לא יודע אם אני בעד החוק כמו שביקשתם אותו

נעמה לזימי: גם עם זה אני מסכימה איתך

נעמה לזימי:  גם לזה אני מוכנה

מיכאל ביטון: תעשה דיון על זה

יעקב אשר: זה מה שאני רוצה לעשות

נעמה לזימי: אני מבינה את מה שאתה אומר

נעמה לזימי:  אני גם הסכמתי שנגיע לפשרות מהרגע הראשון גם עם השיח מול השר, השיח מול האוצר וכולי אלא שאפילו את השיח הזה לא ניהלו איתנו 

נעמה לזימי:  זה מה שאמרנו

נעמה לזימי:  אני ציינתי עובדה ואמרתי שכאשר משרדי ממשלה או שר מסוים רוצה משהו, תוך שבועיים מחוקק כאן חוק שאפילו בסוף בג"ץ פסל אותו

נעמה לזימי:  חבל שלא כלפי החלשים

נעמה לזימי:      זאת לא ביקורת עליך שאתה לא מעוניין בחוק אלא לתהליכים שלא קורים מול אלה שכן קורים

נעמה לזימי:  כאן אני אומרת לך שהבנתי, יש משפחות, נכון אלה רק שתיים-שלוש

יעקב אשר: לא

יעקב אשר:  יש יותר

יעקב אשר:  מה שאני ביקשתי, זה משהו אחר

יעקב אשר:  אני מדבר על כל תקופת חרבות ברזל

נעמה לזימי: אני מסכימה אבל אני אומרת שנפגעי פעולות איבה ומשפחות שכולות הן נפגעי פעולות איבה ומשפחות שכולות

נעמה לזימי:  מה פתאום משרד השיכון ברוב קמצנותו והצנע התקציבי שלו, כולל האוצר, פתאום מגדירים סיטואציה

נעמה לזימי:  אנחנו נרוץ איתך על זה כי הרי הקבוצה היא לא קבוצה גדולה, גם אם תרחיב לכל נפגעי פעולות איבה

נעמה לזימי:  אנחנו נגיע לנפגע פעולות איבה שחבל שלא קרה לו ב-7 באוקטובר ושהוא פספס? זה מה שנגיד לו? די להשתלח

נעמה לזימי:  אנחנו לא משתלחים בך

נעמה לזימי:  אני לא מבינה את זה

יעקב אשר: את רוצה להקשיב? אני לא רוצה לחזור שוב על הדברים

יעקב אשר:  אני בן אדם פרקטי

יעקב אשר:  אני רוצה להוציא מישיבות שאנחנו מקיימים לא רק כותרות

יעקב אשר:  אני גם לא רוצה להיכנס כרגע לכל מה היה כי עובדה שהיה דבר וגם אם הייתי מכנס את הוועדה לפני חודשיים או שלושה, היינו נמצאים בדיוק באותו מקום

יעקב אשר:  אני מנסה להוביל את זה ותאמיני לי שזה לא היה לי קל אבל אני מוביל את זה ואני אוביל את זה, וגם אמרתי את זה למיכאל בשיחה אישית

יעקב אשר:  עובדה ששלושה-ארבעה ימים אחר שדיברתי איתו כבר יצא זימון לישיבה הזאת וזה לא בכדי

יעקב אשר:  אני לא רוצה כרגע להיכנס, לא הייתי מלכתחילה בעניין וכולי, אבל אני פתחתי את הישיבה ואמרתי – ושניכם לא הייתם בה בהתחלה – שאנחנו הולכים לדון על כל החוק ברמה הכוללת שלו ואני הולך להיכנס לזה

נעמה לזימי: לכן לא דיברתי בדיון הקודם על נפגעי פעולות איבה

יעקב אשר: אל תפריעי לי עכשיו

יעקב אשר:  כרגע יש הצעת חוק מסוימת שדעתי לא נוחה ממנה, לא ברמה הכוללת כמו שאתם מסתכלים כמומחים לחוק הזה ואני פחות מומחה

יעקב אשר:  אני כרגע מסתכל על באשר הוא שם

יעקב אשר:  לא מקובל עלי המשפט הזה 7 ו-8 באוקטובר

נעמה לזימי: מסכימה

יעקב אשר: יש לנו כרגע אירוע טראומתי, מלחמה גדולה ומבחינתי היום הוא גם ה-7 באוקטובר

יעקב אשר:  אנחנו כרגע במלחמת 7 באוקטובר

יעקב אשר:  אני מבקש ומודיע למשרד השיכון שאני אקדם את החקיקה הספציפית הזאת על חרבות ברזל באופן כללי, על חייליה, חטופיה ואזרחיה שנפגעו בכל מקום שהוא בארץ בתקופה הזאת

יעקב אשר:       לגבי הטענות הצודקות או לא צודקות, זה לא נכנס, אני אפילו לא למדתי את מה שהיה ב-2009

יעקב אשר:  אתה רוצה שאני עכשיו אתקן את זה אחורה

מיכאל ביטון: לא, אני לא רוצה

מיכאל ביטון:  אני רוצה להגיד לך משהו

יעקב אשר: תקשיב רגע

יעקב אשר:  הדרך שלי היא לא כזאת ואני כרגע מתייחס לזה, מתקן את זה, מוציא משהו טוב תחת ידינו והולך הלאה למשהו הטוב הבא שהוא יותר קשה, יותר בעייתי אבל אני חושב שאם הוא ייעשה בדרך יותר נכונה, נגיע לתוצאות והתוצאות הן לא רק עוגמת נפש

מיכאל ביטון: היושב-ראש, אתה יודע שאני אוהבה אותך אהבת נפש ואלה לא סתם מילים

יעקב אשר: פנים אל פנים

מיכאל ביטון: אני יודע שפיך וליבך שווים אבל אני יודע עוד דבר, שאם הייתי יושב-ראש ועדת כלכלה ואתה היית בא אלי עם חוק שמיטיב עם העניים והחלשים ביותר, הייתי מסתער עליו וגומר אותו

יעקב אשר: או גומר אותו או שלא

מיכאל ביטון: לא

מיכאל ביטון:  אתה יודע איך טיפלתי בחוקים

יעקב אשר: היית מסתער

מיכאל ביטון: אתה יודע איך טיפלתי בכל דבר שהגיע אלי מכם חברי האופוזיציה כולל זה שמקלב מחליף אותי כיושב-ראש

יעקב אשר: נכון

מיכאל ביטון: הנושא הזה הוא בנפשי

יעקב אשר: לא בכל הצלחנו

יעקב אשר:  אני רוצה להצליח כאן

מיכאל ביטון: הנושא הזה הוא בדמי ובנפשי

מיכאל ביטון:  הוא עבר בקונצנזוס עם הממשלה

מיכאל ביטון:  אמרת להקשיב ואתה לא מקשיב לי

מיכאל ביטון:  אתה אומר הדדיות ואתה לא נוהג כפי שאתה דורש

מיכאל ביטון:  החוק הזה עבר בקונצנזוס מלא במליאה

מיכאל ביטון:  הוא עבר פה אחד בהסכמת ממשלה

מיכאל ביטון:  יש בו משפט אחד לתקן

מיכאל ביטון:  אם אתה רוצה לעשות בו שינויים או התאמות, בבקשה, אבל חוק שבנוי ממשפט אחד לא ייגמר חצי שנה? לכן ביקשתי שתאיץ את הדברים ותאיץ את הטיפול

מיכאל ביטון:      אני אחכה עד שתקשיב לי

מיכאל ביטון:  אמרת לי קודם להסתכל לך בעיניים

יעקב אשר: אני שומע אותך היטב

מיכאל ביטון: אבל תסתכל לי בעיניים

מיכאל ביטון:  גם אני רוצה שתסתכל לי בעיניים

מיכאל ביטון:  אני מבקש ממך להסתכל לי בעיניים

מיכאל ביטון:  אני מבקש שאם הגיע לידך איזה תיקון שעוסק ברעיון הכללי שאדם שהוא נפגע פעולת איבה, נחטף, נפגע מהמלחמה ושיש עליו איזו עננה של דיור ציבורי - - -     

יעקב אשר: על המלחמה הזאת

מיכאל ביטון: למה על המלחמה הזאת? למה? למה אדם שמת חודשיים קודם בפיגוע ביהודה ושומרון לא יזכה להגנה הזאת?     

יעקב אשר: הנה, אתה טוב ואני רע

מיכאל ביטון: לא, זה לא קשור לטוב ורע

מיכאל ביטון:  בוא נתקן

מיכאל ביטון:  אמרת על חוק המכר שאתה תשנה אותו כי צריך לתקן אותו, אז את זה אי אפשר לתקן?     

נעמה לזימי: ויתרנו על הדיון לגבי דייר ממשיך

נעמה לזימי:  נכון?      

יעקב אשר: כרגע אנחנו דנים בנושא של חרבות ברזל

נעמה לזימי: יושב-ראש הוועדה, בוא נתקן את החוק כמו שאתה רוצה

יעקב אשר: נעמה, מרגע זה אין לך רשות דיבור

יעקב אשר:  לא היית כאן בתחילת הישיבה וסליחה שלא היית

מיכאל ביטון: היה לי חוק לגבי סטודנטים במילואים

יעקב אשר: מצוין

מיכאל ביטון: הייתי כאן מבוקר עד לילה

מיכאל ביטון:  זה הנושא שלי

יעקב אשר: אני רוצה להמשיך

יעקב אשר:  אני לא אוהב את כל הוויכוח הזה שהוא מיותר ויותר מזה לא אומר

יעקב אשר:  חבל שלא שמעת את התשובה רק לגבי הבקשה שלי - שהיא באה עם הערות הייעוץ המשפטי וגם שלי באופן אישי - על כך שאני לא מוכן לחוקק משהו פרסונלי ל-7 ו-8 באוקטובר כאשר כרגע יש מצב מלחמה

יעקב אשר:      אני יכול לנהל כאן עכשיו דיון ארוך והממשלה תחזור להתייעצויות ובינתיים הדבר הזה יישאר

מיכאל ביטון: הממשלה מכתיבה לנו?     

יעקב אשר: אני לא אנהל עכשיו את הדברים שאני מדבר איתך בארבע עיניים

יעקב אשר:  עובדה שמבחינתי דברים זזים

יעקב אשר:  אני יודע לאן אני רוצה ללכת, גם בעניין של חוק המכר וגם בעניין הזה

יעקב אשר:  אני לא אומר שזאת רק שורה אחת

יעקב אשר:  אתה מדבר על תיקון של שורה אחת

מיכאל ביטון: זה מה שמופיע

יעקב אשר: זה מה שמופיע בהצעת החוק שלך אבל יכול להיות שהתיקון יהיה אחר ויכול להיות שהוא יהי היותר טוב מהשורה האחת וכמו שנאמר אולי יהיו פשרות

יעקב אשר:  אני רוצה להוליך את זה ואני מנסה להוליך את זה ולכן קבעתי לקיים את הדיון על כך ויהיו עוד כמה וכמה דיונים

יעקב אשר:      אני אומר שכרגע כאשר מגיע דבר כזה, אני כרגע מתייחס לחרבות ברזל

יעקב אשר:  מה שאתה אומר על כל נפגעי פעולות איבה וללכת אחורנית כביכול, זה גם לא רלוונטי כי כאן מדובר על כך שנותנים להם בין שנה לשש שנים

יעקב אשר:  זאת אומרת, גם נפגעי פעולות איבה

יעקב אשר:  אני לא רוצה עכשיו להיכנס לסיבה למה הם נתקעו על ה-7 וה-8 באוקטובר, שזה דבר הזוי לגמרי שאני לא מצליח לקבל אותו

יעקב אשר:  אתה יודע למה? הם בדיוק חששו מהדבר הזה, שנבוא עכשיו ובצדק, לא שלא בצדק, ונגיד שאולי מדינת ישראל צריכה פעם אחת ולתמיד להחליט שמשפחות שכולות או משפחות נפגעות איבה צריכות להיות מחוץ לעניין הזה אבל זאת כבר הצעת חוק קצת יותר גדולה

יעקב אשר:  אם אני הולך על זה, אנחנו הולכים עכשיו אחורה

יעקב אשר:  אני יכול להצביע שש פעמים ולא יצא מזה שום דבר וימשכו את החוק

יעקב אשר:  אני לא רוצה לדבר בשמם

יעקב אשר:       אני מציע לתת לי בדרך שלי

יעקב אשר:  אני מציע קודם כל לעשות את הדבר הזה כרגע נכון כלפי כל התקופה הזאת

יעקב אשר:  לגבי הצעות נוספות של ייעול החקיקה באופן כללי על הכול, זה באותן ישיבות שנקיים על הדברים הכלליים

יעקב אשר:      אני מבקש שוב לא לדבר איתי על החוק הכללי

בקי קשת: הפורום למאבק בעוני ורשת פעילים לחיים בכבוד שכולל אנשים שחיים בעצמם בעוני ולא מצויים כדייר ממשיך או מחכים לדיור ציבורי

בקי קשת:  אני מבקשת להקריא מספר שורות או לומר מספר שורות שהם ביקשו ממני להביא בשמם

בקי קשת:      המשפט הראשון הוא שאין ספק כי לא ראוי להוציא מדירה ציבורית אדם אשר קרובו נפטר או נרצח וכולם מתפללים וזועקים לשובם במהרה של כל החטופים

בקי קשת:  זה המשפט הראשון הקריטי בו ביקשו לפתוח גם אנשים שבעצמם סובלים מאוד מהמצב הקשה בו הם נמצאים

בקי קשת:      יחד עם זאת הם ביקשו לציין שהצורך בחוק מיוחד על מנת למנוע מאדם שגר בדירה ציבורית והוא במצב כלכלי מאוד קשה, מצב סוציאלי מאוד קשה, מצב בריאותי קשה, כי אלה תנאים מצטברים ויש לו נסיבות אישיות מיוחדות – ועל זה אנחנו מדברים עכשיו – הדרישה שיהיה חוק מיוחד בשביל זה, זה בלתי נסבל וכלל לא הגיוני

בקי קשת:  יש ועדות חריגים, המשרד יודע להפעיל ועדות חריגים

בקי קשת:  יתרה מכך, לוועדות החריגים יש נהלים שקובעים מה הקריטריונים ואיך הם ייקבעו והנהלים האלה לא דורשים שלוש הצבעות במליאה, אפילו לא דורשים התייעצות בוועדה אלא זה נעשה פנים משרדי בתוך משרד השיכון בו קובעים את הנהלים כרצונם

בקי קשת:  לבוא עכשיו ולומר שאין מענה למעט אם תהיה חקיקה מאוד מאוד ספציפית, זה פשוט לא נכון

בקי קשת:       אנחנו מאוד מודאגים כי נושא הנהלים של משרד השיכון מבקשים מאוד מאוד לצמצם את הזכאים עד כדי כך שאנחנו מרגישים שלבוא עם חקיקה שאומרת שהמצב, כפי שאמרנו, של בעיה כלכלית, סוציאלי, בריאותי ונסיבות מיוחדות עדיין מצריך חוק – זה אומר שאין הרבה משמעות לוועדות

יעקב אשר: את אומרת שנשאיר את המצב של היום?     

בקי קשת: עם הצהרת כוונות

בקי קשת:  אפשר לצרף לזה הצהרת כוונות שתיאמר כאן

יעקב אשר: של מי?     

בקי קשת: של משרד השיכון

יעקב אשר: אנחנו מחוקקים

בקי קשת: לא הצהרת כוונות שלכם אלא של המשרדים

בקי קשת:  כפי שבפועל אנחנו רואים שמביאים לידיהם ולתשומת ליבם שמדובר במשפחת חטופים, אפשר בהחלט שהם יאמרו שהם כמובן רגישים למצב ושוועדות חריגים כהגדרתם וכהווייתם בוודאי אמורים לכסות

יעקב אשר: נשמע תשובה ספציפית על זה ואחר כך נחזור להצעה

יעקב אשר:  אומרת הגברת שאתם יכולים לעשות את זה גם היום במסגרת ועדת חריגים

דני גיגי: בדיוק

דני גיגי:  הם עושים את זה

אילן רויזמן: התנאים להמשיך להתגורר בדירה ציבורית לאחר פטירת הדייר הציבורי נובעים מחוק זכויות הדייר בדיור הציבורי, בדגש על תקופת המגורים שנדרשת לפני הפטירה שלו

אילן רויזמן:  אלה בוודא לא תנאי שהם בסמכות משרד הבינוי והשיכון

אילן רויזמן:  זו התשובה

אילן רויזמן:      לגבי ועדות חריגים

אילן רויזמן:  התפקידים שלהן, הוועדות שפועלות במשרד, מוגדרים והם שוויוניים, שקופים ומפורסמים לציבור

יעקב אשר: אני לא מתמצא בהגדרות

יעקב אשר:  אני שואל אותך שאלה פשוטה

יעקב אשר:  האם במקרים האלה של משפחות חטופות, הרוגים בתקופה הזאת, את יכולים ליצור ועדת חריגים בלי חקיקה?     

אילן רויזמן: לא

אילן רויזמן:  לא היינו מגיעים לחקיקה אם זה היה המצב

בקי קשת: אדוני, משפט אחד להבהיר

בקי קשת:  ההצהרה שהם צריכים לעבור דווקא במסלול הזה, אנחנו מדברים על העם ידרשו מבן אדם לפנות את הדירה או שייתנו לו בינתיים איזושהי דירה לגור בה ואיזו דירה יתנו לו

בקי קשת:  הזכאות שלא יפעלו לפינויו, בוודאי שיקול דעת

בקי קשת:  כמו כן האפשרות לקבוע זכאות - - -     

יעקב אשר: אנחנו לא מדברים רק על פינוי או לא

יעקב אשר:  אמר קודם חבר הכנסת מיכאל ביטון בצדק שבכל מקרה ם לא יפנו מקרים כאלה

בקי קשת: בוודאי שלא

בקי קשת:  זו בדיוק הנקודה

יעקב אשר: אני רוצה לעשות את זה בדרך הפוכה, שייתנו להם את התקופה כי בעוד שנה כשהם לא יהיו בכותרות, יפנו אותם

נעמה לזימי: אמרת שהוראת השעה היא לשנה     

יעקב אשר: לא

בקי קשת: אנחנו מדברים על שש שנים

בקי קשת:  יש כאן שלושה נדבכים, שלוש הזדמנויות לפגוש את האדם הזה כאשר הפינוי הוא הזדמנות אחת

בקי קשת:  בנוסף יש להם אפשרות לקבוע זכאות לדיור ואז יש להם אפשרות לקבוע איזו דירה מציעים

בקי קשת:  החיבור הזה שדייר ממשיך ספציפית באותה דירה, זה מצוי לנו במסגרת הדיון לכאורה של חוק דייר ממשיך אבל אין שום מניעה ללכת לוועדות הקיימות

בקי קשת:  אם הם משתמשים בחוק דייר ממשיך, כביכול יש בעיה אבל אין שום מניעה שנקבע שיש לו זכאות ומתוך כלל הדירות הפנויות אנחנו נחליט שסדר קדימות של הצעות דיור – מה שבסמכותם ובנוהל שלהם – יציעו את אותה דירה

קריאה: לכן יש ועדת חריגים

יעקב אשר: התשובה שלי השתנתה בעקבות החידוד הזה?     

אילן רויזמן: לא

אילן רויזמן:  התשובה לא השתנתה

אילן רויזמן:  אנחנו נבקש גם להוסיף שמאחר שהתיקון להצעת החוק, כפי שאדוני מציע, שירחיב אותו והוא יחול על כל הנפגעים במהלך המלחמה, מבחינתנו מהווה נושא חדש ואנחנו נבקש להביא את זה בפני השר שיחליט אם הוא רוצה להרחיב את זה

מיכאל ביטון: היושב-ראש, אפילו על הטיפה ההגיונית שהמלחמה נמשכת, אתה לא מוכן להתגמש?     

יעקב אשר: אני רוצה לתת לאחרים להתייחס

מיכאל ביטון: הייתי משנה את החוק עד הסוף

יעקב אשר: אני מציע לכם לשקול את הדבר הזה

מיכאל ביטון: זה מינורי

מיכאל ביטון:  המשפט של אני מציע לך לשקול, זה מה שהוא רצה לתקן

מיכאל ביטון:  מה זאת התשובה הזאת? המלחמה נמשכת ואתם לא מוכנים לשקול בקשה שזה יחול על אנשים במלחמה?      

יעקב אשר: זאת לא בקשה

יעקב אשר:  זה יותר מדרישה

יעקב אשר:  אני חושב שזה דבר שגם מבחינה משפטית – ואני מתפלא מאוד על משרד המשפטים בעניין הזה – זה משהו שכאילו יש לכם כרגע שני מקרים לוחצים מאוד, פתרנו אותם זה שתחמנו את זה בתאריך מסוים, אבל הנושא לא מקובל עלי

יעקב אשר:  יש היום מלחמת חרבות ברזל שאני קורא לה מלחמת ה-7 באוקטובר, ואגב, לא רק אני

יעקב אשר:  המלחמה הזאת היא משהו שאף פעם לא היינו בו

נעמה לזימי: מאז קום המדינה

יעקב אשר: בצורה הזאת ויש לזה השלכות בכל מיני מקומות

יעקב אשר:  אני אומר שעם כל הכבוד לחששות שלכם על מלאי הדירות, אני בא בהגינות ולא בא ועושה מה שאני יודע לעשות כחבר כנסת שזה כאשר אתם תביאו לי הצעת חוק שמשנה רק את הלוגו ואני אשנה לכם את כל החוק מתחילתו ועד סופו

יעקב אשר:  אני יודע לעשות את זה אבל לא רציתי לעשות את זה כאן

יעקב אשר:  לכן אני מציע לכם לשקול את הדרישה שלנו

יעקב אשר:  אני אשקול את הצעדים שלי וכפי שאומרים אנחנו נבחר את הזמן ואת המועד לעשות את זה

יעקב אשר:      אני כן רוצה לשמוע שני אנשים שנמצאים כאן

יעקב אשר:  אני מודיע מראש שלא נוכל לשמוע את כל האנשים שבזום

רון דרך:  הקליניקה לייצוג אוכלוסיות, האוניברסיטה העברית

רון דרך:  אני חושב שזה מאוד נכון שאדוני לא מסכים עם ההבחנה בין היומיים הראשונים לבין כל האירוע במלחמה

רון דרך:  אני חושב שצריך להתייחס להגדרה של שש שנים

רון דרך:  לא ברור לי בדיוק האם אנחנו מקבלים את ההבחנה שאחרי שש שנים הבן אדם הופך להיות עוד פעם פולש בביתו וחשוף לפינוי? כמו שאמרת, שנה אחר כך שוכחים אותו אבל שש שנים אחר כך זה כן בסדר?      

יעקב אשר: יש קריטריונים ועמידה בזכאות כזו או אחרת שצריכים להיבחן

נעמה לזימי: אין סמכות

רון דרך: אני לא מכיר דבר כזה

רון דרך:  איפה יש את זה בחוק? דייר ממשיך הוא דייר ממשיך

נועה מושייף: המחוקק יכול לקבוע תנאים חדשים

יעקב אשר: לא

יעקב אשר:  זו השאלה, האם אני קובע כאן משהו חדש, שהכלי הזה לטוב ולמוטב לא קיים ואני בהחלטה הזאת קובע הגדרה מסוימת בה זה מראה אם יש לו זכאות או אין לו זכאות בכך שעברו שש שנים? אני לא יודע, יכול להיות שתצטרכו לבדוק את זה בכלים שלכם שקיימים היום בחוק עם כלה בעיות שיש בחוק

נועה מושייף: אני לא בטוחה שאני מבינה למה אתה מתכוון בלבחון את זה בכלים שיש בחוק

נעמה לזימי: הוא אמר שהוועדה לא יכולה לתת להם במצב הקיים

נעמה לזימי:  יושב-ראש הוועדה אמר שהוא פועל לפי החוק

נעמה לזימי:  אתם אומרים שהוא יכול להתקין את החוק והוא שואל למה להתקין את החוק

לירון אדלר: הרעיון בהצעת החוק הנוכחית הוא לתת איזושהי מסגרת של תנאי מקל ולתת איזושהי הזדמנות לסוג של דייר ממשיך

לירון אדלר:  סוג של דייר ממשיך שמדברים עליו בחוק הדייר הממשיך הרגיל כי לא בודקים אותו באותם קריטריונים, לא צריכים את שלוש השנים מגורים ביחד וכולי

דני גיגי: את הזכאות

לירון אדלר: תנאי הזכאות הם אחרים וגם מה שרוצים לתת כאן הוא זכאות אחרת, הוא זכאות שהיא מוגבלת בזמן כי לא בודקים אותה

יעקב אשר: אני נותן לכם את הזמן הזה על הדבר הזה

יעקב אשר:  אני לא משנה כאן דברים אחרים במה שנהוג עד היום

יעקב אשר:  נשנה או אותם עת נגיע לחקיקה הכוללת

אילן רויזמן: מי שזכאי למעמד דייר ממשיך, יהיה זכאי

נעמה לזימי: אני רוצה לשאול את היועצת המשפטית

נעמה לזימי:  החוק הזה בא לאפשר זכאות ואנחנו אומרים עכשיו שלא אפשרנו את הזכאות הזאת? אנחנו בעצם מחריגים את האוכלוסייה הזאת

לירון אדלר: זה חוק שקוראים לו זכויות הדייר אבל הוא חוק נפרד מחוק דייר ממשיך

לירון אדלר:  הוא בעצם שונה מהזכאות לדייר ממשיך

לירון אדלר:  זה חוק מיוחד

יעקב אשר: אנחנו לא קובעים כאן שמשפחה שכולה עקב פעולת איבה זכאית

יעקב אשר:  אם כן, אז גם יהיה נכון מה שאמרתם קודם שנדבר על כל הפריזמה ולא רק על התקופה של עכשיו אלא על שנים קדימה, שזה דבר נוסף

יעקב אשר:  אנחנו כרגע מדברים על התקופה הזאת ולכן אנחנו רוצים לתת לכם את הגרייס הזה של שש השנים

בקי קשת: משמע מאחרת אין? משמע שהם חייבים לפנות אם לא תחוקקו?     

נועה מושייף: לא

בקי קשת: לכאורה משתמע

בקי קשת:  יש להם שיקול דעת אם לפנות

יעקב אשר: ואם הם ילכו לבית המשפט, מה בית המשפט יגיד?     

נועה מושייף: לגבי ההליכים שמתנהלים כרגע – ומשרד השיכון יוכל להרחיב - משרד השיכון הודיע לבית המשפט באופן חד משמעי שכרגע הפינויים האלה לא מתקיימים, יש דחייה של הפינויים, אף אחד לא מפנה כרגע וזה לא על השולחן

בקי קשת: משמע של החוק הזה הוא שאילולא כן אסור להם למנוע פינויים

לירון אדלר: החוק הדייר הממשיך הרגיל, כמו שגם אמר כאן נציג משרד השיכון, יש לו תנאים מאוד מסוימים לדייר ממשיך

לירון אדלר:  ברור שיש הבדל בין לא לפנות לבין לתת ממש באופן פוזיטיבי איזושהי זכות

לירון אדלר:  אפשר לומר לבן אדם שלא מפנים אותו ועדיין יש איזשהו חוסר ודאות גם כאשר המשרד אומר שכרגע, כמובן במהלך המלחמה הוא לא נוקט בהליכי פינוי

לירון אדלר:  יש הבדל בין זה לבין לתת לו זכות באופן פוזיטיבי לגור בדירה למשך איזושהי תקופת זמן עד שהוא יוכל אולי להתארגן

לירון אדלר:  הרצון של הצעת החוק הזאת, ולכן אולי יש טעם בייחוד שלה לתקופת המלחמה הזאת, הוא לתת איזשהו פתרון זמני למי שמתמודד כרגע עם איזושהי סיטואציה מאוד מורכבת ורוצים לתת לו שקט בהיבט הזה

לירון אדלר:      נכון שיש כאן קושי בחלוקה של הקבוצה

לירון אדלר:  גם אנחנו אמרנו את זה

יעקב אשר: מה שהיום הם אומרים בבית משפט שהם לא יפנו, יכול להיות שבעוד חצי שנה אם בעזרת השם יהיה כאן שקט ושלווה, שוב יהיה סיווג

יעקב אשר:       אני בחיים שלי למדתי דבר אחד והוא שאם יש לך משהו טוב לעשות, קודם כל תעשה אותו ותעשה אותו בצורה טובה

יעקב אשר:  יש לך עוד משהו טוב לעשות, תעשה אותו הלאה אבל לא הכול עכשיו

בקי קשת: אבל אם מתוכו למדים או מביאים לפרשנות כזאת שאילולא החוק הזה הוועדות שלהם לא יכולות לתת אישור זמני למגורים בדירה, זכאות זמנית לאור הנסיבות המאוד קשות האלה, אז עשינו נזק ולא עשינו טוב

ספיר סלוצקר עמראן: נתתם דחייה לשש שנים לשתיים-שלוש משפחות והשפעתם לרעה על מאות אלפי משפחות אחרות

אילן רויזמן: בכל הכבוד, הכללים, גם אלה שנובעים מהחוק ואלה שנובעים מנהלי המשרד, הם כללים שלא נתפרים למידות של כל מקרה

אילן רויזמן:  העבודה היא שוויונית

יעקב אשר: יש כאן שאלה אחרת

יעקב אשר:  השאלה האחרת היא האם כאשר אנחנו עושים את החקיקה הזאת שבאה מכוונות טובות של כולנו, האם מכלל ה-הן הזה ילמדו לאו

אילן רויזמן: המשרד לא יכול וגם לא רוצה להיות במקום הזה שבו הוא יכול לאשר על פי שיקול דעת חופשי ורחב כל בקשה שתוגש לפתחו

דני גיגי: זה קורה בפועל

אילן רויזמן: זה לא קורה בפועל

דני גיגי: כן קורה בפועל

אילן רויזמן: זה לא נכון

יעקב אשר: בואו נשמע אתכם ואחר כך נקבל הלטה

נועה מושייף: הוועדה לא יכולה להתגבר על החוק

נועה מושייף:  אם החוק קובע שדייר ממשיך צריך להיות בעל זכאות - - -     

אילן רויזמן: זה לא החוק

אילן רויזמן:  זה דייר ממשיך מיוחד

אילן רויזמן:  זה משהו אחר

נועה מושייף: ועדת החריגים לא יכולה

יעקב אשר: אני לא יודע אם אתם לא מאוגדים ביחד או כן מאוגדים ביחד ואני רוצה לעשות דבר אחר

יעקב אשר:  אני רוצה לעשות טוב ולא לעשות רע

יעקב אשר:  השאלה אם אתם חושבים שעדיף שהדבר הזה לא יבוא לעולם בכלל ויישאר המצב כמו שהוא כרגע כאשר לחלק מהאנשים שיצליחו להגיע למודעות תקשורתי כזו או אחרת יסדרו את העניין או ידחו להם ובעוד חצי שנה יפתחו שוב, או שכן עדיפה ההסדרה

יעקב אשר:  אני אבקש גם מהייעוץ המשפטי שלנו לבדוק האם זה באמת יכול להשפיע על הגדרת החוק היום

יעקב אשר:  אנחנו לא נכנסים כאן לחוק זכויות הדייר

יעקב אשר:  בוודאי שכל קריטריון שקיים היום והוא צריך להיות נר לעיניכם, צריך להיות גם בהמשך למרות החקיקה הזאת שבאה לגבי משהו מאוד מאוד ספציפי

יעקב אשר:        אני שואל אתכם

יעקב אשר:  במקום כל הדברים מסביב האם אתם חושבים שלא צריך לאשר את ההצעה הזאת?     

דני גיגי: כבוד היושב-ראש, זו שאלה קצת לא הוגנת ואני גם אומר למה

דני גיגי:  זה לא כלפיך

דני גיגי:  אני חושב שהיא לא הוגנת והיא הובאה לכאן בגלל איך שהציגו את החוק הזה

דני גיגי:  אני מסכים איתך שאנחנו צריכים להרחיב את החוק הזה כמה שאפשר

דני גיגי:  אתה הולך כאן על האפשרות של המלחמה ואני חושב שצריך להרחיב אותו יותר

דני גיגי:  אני חושב שצריך לדרוש הרחבה יותר גדולה שלו

יעקב אשר: נדון בזה אבל לא היום

דני גיגי: אני חושב שאי חזרה ל-2009 מתוך הנחה שלא יקבלו את זה וזה לא יעבור, זאת טעות

דני גיגי:  אני חושב שאנחנו צריכים על 2009

יעקב אשר: כמה שנים אתם נלחמים על 2009?     

דני גיגי: המון שנים

דני גיגי:  אני נלחם על 2009 אבל אני נלחם ביחד עם עוד אלפי משפחות שיש להן צווי פינוי, משפחות שפונו מהבתים

יעקב אשר:   תעצור כאן כי עם כל הכבוד אם היו לך עד היום הצלחות כבירות, תמשיך אותן

דני גיגי: זה לא מה שאמרתי

יעקב אשר: אני אומר שאני מפריד בין חרבות ברזל לבין כל הבעיות האחרות שיש במשרד השיכון ויש לנו הרבה והן לא רק במשרד השיכון אלא גם במשרדים אחרים

יעקב אשר:  בנושא הזה אני מפריד

יעקב אשר:      אני שומע את הציבור ואני רוצה לשאול

יעקב אשר:  בעקבות הדברים שאמרה גב' בקי קשת האם אתם חושבים שאולי עדיף להשאיר את זה לשיקול דעת והחיים יעשו את שלהם?      

מיכאל ביטון: שום דבר לא יקרה אם יהיה שבוע דיונים על הנושא הזה, לגבי מה שהם מוכנים להרחיב, אולי תלך הביתה ותחשוב על ההצעה של משפחות שכולות ונפגעי פעולות איבה, אולי מרכז המחקר והמידע יביא מחקר לגבי כמה כאלה יש בבתים האלה

ספיר סלוצקר עמראן: אפשר לשאול את משרד המשפטים מה הבעיה לגבש נוהל במקום חוק? אם זרקנו את החוק לפח ולא יהיה חוק, מה ביחס לנוהל?     

נועה מושייף: לפי החוק דייר או דייר ממשיך, מי שאינו עונה על תנאי הזכאות, לא יכול לקבל דיור ציבורי

לירון אדלר: אבל זה לא דייר ממשיך

לירון אדלר:  זה מי שיקבל זכאות לשש שנים

ספיר סלוצקר עמראן: כי הוא לא זכאי למעמד דייר ממשיך

נועה מושייף:  לכן אני אומרת שאם לא עומדים בתנאי הזכאות, אין אפשרות לקבל כל הטבה

ספיר סלוצקר עמראן: תמיד יש אפשרות להגיש בקשה לוועדת חריגים

נועה מושייף: בסוף ועדת החריגים לא פורסת את תנאי הזכאות בצורה שאין לה שליטה

נועה מושייף:  בסוף זה גם אינטרס של הזכאים עצמם שוועדות החריגים יעשו את עבודתן בשום שכל

ספיר סלוצקר עמראן: למה החוק לא יכול להיות נוהל?     

יעקב אשר: תקבעי איתה ישיבה אחר כך

דני גיגי: אתה רוצה לשמוע דייר? שמע דייר

יעקב אשר: אני הבנתי

קריאה: זה דייר שהגיע לכאן

יעקב אשר: נשמע אותו

יעקב אשר:  תפסיקו להיות הכי טובים ונחמדים כי כשאתה דיברת סיפרת את כל הסיפור שלו

דני גיגי: אני רוצה שתשמע את הסיפור שלו

יעקב אשר: זאת לא השאלה של הסיפור שלו או לא כי הסיפור שלו לא נוגע כרגע לנושא של מלחמה או של חטיפה או של הרוגים

יעקב אשר:  נכון?     

דני גיגי: לא, אבל הוא נוגע לסיפור של בן אדם שמטפל באימא שלו שש שנים ומפנים אותו מהבית שלו כי עושים שם התחדשות עירונית ולא מוסיפים דירה ציבורית אחת

יעקב אשר: מה זה קשור כרגע לכאן?     

ספיר סלוצקר עמראן: כי התשובה של משרד המשפטים היא מלאי הדירות והנה, זו התשובה לנושא המלאי

יעקב אשר: כמה שנים אתם מתקשקשים כך? תמשיכו הלאה

יעקב אשר:  אני לא יודע להתקשקש

יעקב אשר:  אני יודע להצליח, להצליח מאוד, להצליח חלקית, גם להיכשל

יעקב אשר:  כל זה, זה רק בשביל מה שנקרא להחזיק את התיק, שהתיק ימשיך להיות הלאה

יעקב אשר:  אני יכול לשמוע אותו

יעקב אשר:  אני לא רגיש פחות מכם

יעקב אשר:  ממש לא

דני גיגי: לא אמרנו את זה

יעקב אשר: ברשותכם, העניין שלך, אם יש עניין ספציפי, אנא העבר לי את הדברים ואני אפנה למשרד השיכון ונראה אם אפשר לעזור

יעקב אשר:  זה כרגע לא קשור לחקיקה שלנו

יעקב אשר:      אני עוצר את הישיבה עכשיו וזה שתי סיבות

יעקב אשר:  קודם כל, אני רוצה התייעצות עם הייעוץ המשפטי שלנו על הדברים שנאמרו

יעקב אשר:  אני לא רוצה לעשות טוב ושיצא מזה רע

יעקב אשר:  דבר שני, אני מבקש מכם להחליט

יעקב אשר:  אני לא מתכוון להעביר את הצעת החוק כפי שהיא עכשיו אלא אני מתכוון להעביר אותה על חרבות ברזל

יעקב אשר:      אם השר רוצה למשוך, אבקש שיודיע בכתב תוך 24 שעות ולא לבוא בישיבה הבאה ולומר

יעקב אשר:  בישיבה הבאה, אם לא, אני פותח את כל מה שאני רוצה לפתוח ומדבר על מה שאני רוצה

יעקב אשר:  אני מבקש בעניין הזה שתקבלו את ההחלטה שלכם

יעקב אשר:  במקביל אני רוצה לראות שאני בצורה הזאת לא גורם לכך שמחר איזה פסק דין יבוא ויגיד שהנה כאן אנחנו רואים שהיה זה וזה

יעקב אשר:  לזה אני לא מוכן

יעקב אשר:  מבחינתי מה שיהיה בדיון עוד שבועיים לא קשור לדיון של עכשיו

יעקב אשר:  אני מנסה בכוח להפריד את זה

יעקב אשר:  לכם קשה עם זה אבל אני עקשן ואני משתדל להיות פרקטי

יעקב אשר:       אני אזכיר לידידי מיכאל ביטון, פעם היינו צעירים ויפים, כשהוא היה ראש עיר הוא עשה צעדה מירוחם לירושלים

נעמה לזימי: השתתפתי בצעדה

יעקב אשר: גם אני באתי להשתתף בצעדה

יעקב אשר:  הייתי כבר חבר כנסת

יעקב אשר:  התחלתי את המאבק איתו בעניין הזה של הרווחה וחינוך דיפרנציאלי

יעקב אשר:  התחלנו ביחד גם כשהייתי ראש עיר

יעקב אשר:  מאוד תמכתי בו בעניין הזה

יעקב אשר:  אנחנו רצינו להגיע לשם

יעקב אשר:  בשביל זה הוא צעד מקצה העולם עד קצהו ואני זוכר שנפגשנו בכניסה לירושלים עת הלכתי איתך ביחד

יעקב אשר:  בסוף, שוב לצערנו הרב, לא הצלחנו מלא אבל היו כמה וכמה דברים שהתקדמנו בהם, כמה וכמה דברים שנפתחו כל מיני שערים, נכון, לא מספיק טוב

יעקב אשר:  אני גם לא רוצה להשלות את האנשים האלה, לא את המייצגים ולא את האנשים עצמם, כמו ליאור שיושב כאן

יעקב אשר:  אני לא רוצה להשלות

יעקב אשר:  אני יודע לצעוק אבל אני לא רוצה להשלות

יעקב אשר:  אם הייתי יודע שעכשיו אני מעלה את הנושא שלך והוא נפתר כאן בחקיקה הזאת, היית מדבר שעה ולא דקה אבל זה לא הדיון עכשיו

יעקב אשר:  הדיון שלנו עכשיו הוא על זה

יעקב אשר:      כמו שאמרתי, אני עוצר את הישיבה עכשיו ותוך ימים ספורים תהיה ישיבת המשך

יעקב אשר:  אני מודיע כאן ואני מודיע את זה גם על דעת חברי הוועדה – לא בדקתי אם יש לי רוב - שאני מתכוון למלחמת חרבות ברזל, בסוגריים תכתבו 7 באוקטובר

יעקב אשר:  זו מלחמה אחת

יעקב אשר:  אלה לא תאריכים שונים

יעקב אשר:  אני לא יודע להסביר לאימא שהבן שלה נהרג בצבא ב-7 או ב-8 באוקטובר ואם הוא נהרג ב-9 באוקטובר, הוא לא נחשב כי היו בדיוק 10 דקות בין ה-8 ל-9 באוקטובר

יעקב אשר:  לא מקובל

יעקב אשר:  לא הולך

יעקב אשר:      אתם צריכים לקבל את ההחלטות שלכם

יעקב אשר:  המשרד סוברני לבוא ולומר שהוא מושך את החוק וימצאו את הפתרונות או לא ימצאו

יעקב אשר:  בסדר, אבל לא למשוך את זה

יעקב אשר:  אני רוצה את התשובה תוך 24 שעות

יעקב אשר:  הדרך שאתה רוצה למשוך, צריך לצאת מכתב ויכול להיות שצריך את ועדת הכנסת

יעקב אשר:  אני רוצה קודם כל לבדוק את הטיעון הזה של נושא חדש

נעמה לזימי: שאלה

נעמה לזימי:  האם לוועדת החריגים אפשר פשוט להמליץ להוסיף את שיקול הזה כקריטריון ואז זה נותן מנעד יותר רחב של שיקולים לוועדת חריגים, במקום חקיקה שיכולה לפגוע? האם זה יכול להיות פתרון?     

לירון אדלר: אני חושבת שאת זה אנחנו אולי עוד נבדוק יחד עם משרד המשפטים ועם משרד השיכון

לירון אדלר:  האמירה כאן הייתה שכדייר ממשיך אי אפשר להתגבר על הוראות החוק הקיים ולכן צריך חקיקה

לירון אדלר:  הטענה שעלתה כאן היא שלא תתייחסו אליו כדייר ממשיך אלא כזכאות נפרדת

לירון אדלר:  את הזכאות הנפרדת אני צריכה עוד לבדוק

יעקב אשר: אנחנו ננהל את זה מול משרד השיכון אבל לא עכשיו

מיכאל ביטון: אני רוצה להוסיף משפט

מיכאל ביטון:  אני סומך את ידי על הסיכום של היושב-ראש ואם זו שעת רצון ואתם עושים בדק בית ותגלו בהפוך על הפוך שאתם יכולים להתרחב למשפחות שכולות בכלל ונפגעי פעולות איבה, אז אנחנו הלכנו לנושא מסוים וסגרנו אותו בשלמותו, לאו דווקא למלחמה הזאת

מיכאל ביטון:  אני גם לא יודע כמה מקרים יש, לא יודע מי ייתן את הנתונים האלה, אבל אם זאת שעת רצון שאתם תפתחו את החוק הזה, זה יחול כמו שהיושב-ראש ביקש על חרבות ברזל, או אם תרצו יותר, גם על משפחות שכולות ונפגעי פעולות איבה

נעמה לזימי: יש נתונים?      

דורית דניאל: אגף השיקום, המוסד לביטוח לאומי

דורית דניאל:  אני מתעסקת בנושא של דיור כבר קרוב ל-30 שנים

דורית דניאל:  אני מנסה כל הדיון הזה לדלות מהזיכרון ולא עלה לי אפילו מקרה אחד שנתקלנו במצוקה של משפחה שכולה או של נכה פעולת איבה שהיה קשור לדיור הציבורי

דורית דניאל:  אם יש, יש מעטים

דורית דניאל:  מה שעלה לי בזיכרון זה רק אוכלוסיית נפגעי עבודה

דורית דניאל:  אני חושבת שהמספר הוא כל כך שולי וזניח שאפשר להכליל את כל נפגעי פעולות האיבה והמשפחות השכולות ולא לעשות איפה ואיפה

דורית דניאל:  אני 30 שנים ולא זכרתי אפילו מקרה אחד

דורית דניאל:  זכרתי שתיים-שלוש משפחות של נפגעי עבודה אבל לא מנפגעי פעולות איבה

דורית דניאל:  אני חושבת שמן הדין להכליל את כולם

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  הם יבדקו

יעקב אשר:  אנחנו נדבר איתם

מיכאל ביטון: אני הולך לתת חיבוק ליושב-ראש, אפילו שהוא ליטאי

יעקב אשר: אני מבקש שתעשו את הבדיקות שלכם

יעקב אשר:  תבדקו גם באופן כללי

יעקב אשר:  אני אומר שיש לי בעיה עם משהו כל כך ספציפי

יעקב אשר:  ברור שהייתי שמח שזה יחול על כולם ויכול להיות שזה צריך להיות יותר רחב

יעקב אשר:  תנו לנו תשובה במהלך היממה הקרובה ואנחנו נחליט מה אנחנו עושים ולא עושים

יעקב אשר:      תודה

יעקב אשר:  הישיבה נעולה