ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 150, 2024-01-23 00:00

ישראל אייכלר: אנחנו פותחים את ישיבת ועדת העבודה והרווחה

ישראל אייכלר:  היום י"ג בשבט התשפ"ד, 23 בינואר 2024, יום קשה מאוד, אחד הימים הקשים בהיסטוריה של מדינת ישראל

ישראל אייכלר:  אתמול היה אסון גדול ברצועת עזה ונהרגו 24 חללים הי"ד ויש פצועים

ישראל אייכלר:  אני חושב שצריך לפתוח את הישיבה בפרק תהלים קצר לעילוי נשמת הנופלים, לרפואת הפצועים ולהצלת החיילים שנמצאים שם שיחזרו בשלום

ישראל אייכלר:  למנצח מזמור לדוד

ישראל אייכלר:      הקראת פרק בתהלים

ישראל אייכלר:      נחמה לכל משפחות האבלים וברכת החלמה לכל הפצועים בשם כל חברי הוועדה

ישראל אייכלר:      התלבטנו אם לקיים את הדיון היום

ישראל אייכלר:  שאלתי ונאמר לי שגם ועדות אחרות עובדות והכנסת עובדת כרגיל

ישראל אייכלר:  אמרתי שכרגיל אנחנו לא יכולים לעבוד אבל אין ברירה ועושים מה שצריך לעשות

ישראל אייכלר:  אנחנו כל הזמן צריכים להיות עם תפילה בלב

ישראל אייכלר:  אין לנו על מי להישען אלא על אבינו שבשמים

ישראל אייכלר:      אני מבקש מהיועצת המשפטית אילת וולברג שתמשיך את הקראת החוק בו אנחנו עוסקים היום, הצעת חוק עובדים זרים (תיקון מס' 24) (פיקדון לעובדים זרים), התשפ"ד-2023

איילת וולברג: כבוד היושב-ראש, בדיון הקודם ביקשת להכניס לחוזה העבודה הוראה שמאפשרת יידוע ומתן מידע לעובד הזר

איילת וולברג:  שלחת אותי לשבת עם משרדי הממשלה ולהביא איזשהו נוסח מוסכם לעניין היידוע של העובד הזר

איילת וולברג:  זה עלה בדיון בכמה היבטים כאשר דבר ראשון שעלה הוא שהעובד הזר ידע על עצם הגשת הבקשה וכספי הפיקדון, ושנית, עלה בדיון שהעובד לא תמיד יודע מתי הוא צריך לצאת מישראל

איילת וולברג:  לכן אני מבקשת לחזור אחורה ולהקריא את מה שסוכם

איילת וולברג:  יש עוד כמה שאלות שעדיין עולות לגבי זה והן כמובן נתונות להחלטת הוועדה אבל הנוסח ככלל הוסכם

ישראל אייכלר: העקרון הוא לא לגרום עוול לאף עובד, שהוא ידע ושלא יהיה חשש שאנחנו פוגעים במישהו שהוא זכאי ועשה מתוך תמימות או מתוך חוסר ידע

ישראל אייכלר:  זו הייתה הכוונה

איילת וולברג: במקום התיקון שהוצע ושהקראנו בשבוע שעבר לעניין חוזה העבודה לסעיף 1ג, מוצע הסדר חלופי ואני מקריאה אותו

איילת וולברג:  הוא בסעיף 1 להצעת החוק בעמוד הראשון

איילת וולברג: בחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1יא –     

קטן יבוא: "(ב2)	רשות האוכלוסין וההגירה תאפשר לעובד זר השוהה בישראל, לצפות בכל עת, באתר האינטרנט של רשות האוכלוסין וההגירה או באמצעי דיגיטלי אחר – הכוונה היא שאם בעתיד יהיה יישומון, תהיה אפליקציה - בלא גביית תשלום, במידע בכתב כמפורט להלן, או לקבלו מרשות האוכלוסין וההגירה לפי בקשתו:     זה למקרה שבו לעובד הזר אולי אין מכשיר שתומך

קטן יבוא:  תינתן לו האפשרות גם לפנות לרשות האוכלוסין וההגירה ולקבל את המידע

קטן יבוא:       לפני שאני מקריאה את המידע שיופיע באתר, אני אציין שכיום בתקנה 7 לתקנות הפיקדון, קיים הסדר דומה שעל פיו עובד זר יהיה רשאי לפנות ולקבל מידע על פי בקשתו

קטן יבוא:  כאן אנחנו מעלים את ההסדר קודם כל לחקיקה ראשית וגם מרחיבים אותו

קטן יבוא:  קיים הסדר דומה גם לגבי מסתננים כאשר בהמשך הצעת החוק, בעמוד 4 יוצע לבטל אותו מכיוון שההסדר הזה יחול גם לגבי מסתנן והוא מרחיב

קטן יבוא:      אם כן, אני ממשיכה להקריא את המידע שמופיע באתר האינטרנט

קטן יבוא: אופן הגשת הבקשה לקבלת כספי הפיקדון וכן קישור לנוהלי רשות האוכלוסין וההגירה לעניין הפיקדון

קטן יבוא: רציתי להעיר או לשאול לגבי שני עניינים

קטן יבוא:  בדיון הקודם עלה הנושא של ההנגשה השפתית

קטן יבוא:  אני מבינה שהאתר כעת הוא בעברית ובאנגלית

קטן יבוא:  השאלה האם יש יכולת לעובדים שלא דוברים את השפות האלה כן להבין במה מדובר שם ולקבל את המידע?     

ישראל אייכלר: מה סיכמתם?     

איילת וולברג: אולי כדאי לשאול את רשות האוכלוסין וההגירה לגבי זה אבל אני מבינה שבאפליקציה כן אמורה להיות הנגשה שפתית

קריאה: נכון

ישראל אייכלר: חוץ מהנגשה שפתית סגרתם את הכול?     

איילת וולברג: יש עוד משהו לגבי תוקף האשרה והרישיון

איילת וולברג:  אני אתאר את הקושי שמתעורר בפסקה (3)

ישראל אייכלר: נתמקד קודם בנושא ההנגשה השפתית

ישראל אייכלר:  רשות האוכלוסין, איך אתם תגרמו לכך שלא יהיה אחד שיוכל להגיד שהוא לא הבין, הוא לא דובר עברית ולא דובר אנגלית, ולא ידע

אפרת לב ארי: הלשכה המשפטית, רשות האוכלוסין וההגירה

אפרת לב ארי:  אני חושבת שהתייחסנו לזה בדיון הקודם אבל נחזור על זה כדי שיהיה ברור ולא יהיו ספקות

אפרת לב ארי:  היום האתר יושב על תשתית של GOV

אפרת לב ארי: IL, של אתר ממשל זמין שתומך בשלוש שפות: עברית, ערבית ואנגלית

אפרת לב ארי:  כדי להנגיש לעוד עובדים זרים שדוברים שפות נוספות, אנחנו עכשיו עובדים על פיתוח של אפליקציה שהצפי להשלמתה והעלייה שלה לאוויר עד הציון הראשון של השנה הזאת, של 2024

אפרת לב ארי:  האפליקציה הזאת תתמוך בעוד שפות כמו סינית, ספרדית, ערבית, צרפתית, רוסית, תורכית, אמהרית וטיגרינית

אפרת לב ארי:  כלומר, התרחבנו לעוד שפות שהן נפוצות בקרב עובדים זרים ששוהים בישראל וגם מסתננים

אפרת לב ארי:  זה שירות שניתן גם לעובדים מסתננים ולא רק לעובדים זרים שנכנסים כדין לעבודה בישראל

אפרת לב ארי:        אם כן, כמו שאמרתי כרגע אנחנו יושבים על GOV

אפרת לב ארי: IL ולכן אלו המגבלות הקיימות ובהמשך, בעוד כמה חודשים, יהיה מענה בעוד שפות

ישראל אייכלר: זאת אומרת שגם היום הוא יכול הוא יכול להיכנס דרך האתר?     

אפרת לב ארי: היום אפשר להיכנס לאתר

ישראל אייכלר: ובתוך האתר הוא כן ימצא את שפתו?     

אפרת לב ארי: היום יש עברית, אנגלית וערבית

ישראל אייכלר: אני שואל על השפות האחרות

אפרת לב ארי: לא

אפרת לב ארי:  היום אין שפות אחרות כי אתר GOV

אפרת לב ארי: IL לא תומך בכל השפות

ישראל אייכלר: את אומרת שזה יהיה תוך חצי שנה

אפרת לב ארי: פחות מחצי שנה

אפרת לב ארי:  עד סוף יוני האפליקציה אמורה לעלות לאוויר

ישראל אייכלר: אנחנו רושמים את זה לפרוטוקול

ישראל אייכלר:  תוך חצי שנה צריכות להיות השפות המדוברות בקרב רוב העובדים הזרים

איילת וולברג: לעניין פסקה (3) לפיה יופיע מידע לגבי תוקף האשרה והרישיון של העובד הזר

איילת וולברג:  הנקודה שעלתה בדיון הקודם הייתה לגבי העניין הזה שהעובד צריך לצאת בזמן כדי שמנגנון הניכוי לא יתחיל לפעול לגביו

איילת וולברג:  עלתה שאלה האם העובד יודע מתי הוא צריך לצאת

איילת וולברג:  ודאי שעליו לדעת אם זה כתוב בתוקף האשרה והרישיון, הכנסנו את זה כאן והוא יראה את זה באתר

איילת וולברג:  השאלה היא ברמה הפרקטית

איילת וולברג:  האם באמת יכולים להיות מקרים, ואולי אני אעלה שניים-שלושה מקרים שכן נשמח לשמוע את ההתייחסות לגביהם, שלא בטוח שהעובד הזר באמת יודע

איילת וולברג:      לדוגמה הנושא של אשרה הומניטרית בתחום הסיעוד

איילת וולברג:  האני מבינה שמעסיק מגיש את הבקשה לרשות האוכלוסין וההגירה והעובד לא בהכרח מודע האם המעסיק הגיש את הבקשה או לא

איילת וולברג:  על פי הנוסח המוצע עכשיו לא ברור האם הוא העובד ידע שהמעסיק הגיש או לא הגיש בקשה עבורו

איילת וולברג:  אם הבקשה לא התקבלה, העובד שוהה כאן שלא כחוק

ישראל אייכלר: איך הוא נכנס?      

איילת וולברג: הוא נכנס כחוק עם אשרה ורישיון

ישראל אייכלר: באשרה צריך להיות כתוב עד מתי תוקף התאריך

איילת וולברג: נכון, אבל אחר כך רוצים להאריך את התקופה שהוא נמצא כאן מסיבות הומניטריות

איילת וולברג:  המעסיק אומר לו שהוא הגיש עבורו בקשה לאשרה הומניטרית

ישראל אייכלר: אפשר לעשות כך שלא רק המעסיק יגיש אלא גם הוא יחתום עלה בקה

ישראל אייכלר:  הוא חותם?      

שושנה שטראוס: לדעתי כבר היום הוא מגיש הצהרה

שושנה שטראוס:  אני מנסה לבדוק את זה אבל אפשר להוסיף את זה

ישראל אייכלר: צריך לדאוג שזה יהיה גם ביד שלו ושלא יהיה מצב שהמעסיק יחזיק את זה והוא לא ידע כמה זמן יש לו חודש או שנה

אפרת לב ארי: חשוב לחדד

אפרת לב ארי:  כל עוד הוא בסטטוס בקשה, זה לא מופיע בשירות המקוון

אפרת לב ארי:  כאשר הבקשה כבר אושרה, הוא רואה את זה

ישראל אייכלר: כשהבקשה תאושר, חייב להיות מצב שהוא יודע על כך

אפרת לב ארי: הוא רואה את זה כי זה רישיון חדש שהוא קיבל

ישראל אייכלר: יש לו את זה ביד?     

אפרת לב ארי: הוא אמור לקבל את הרישיון דרך הלשכה הפרטית שלו בסיעוד כי הלשכה הפרטית היא זאת שדואגת להאריך את תוקף הרישיונות ולהסדיר את זה, אבל גם אם הוא עדיין לא קיבל את זה כי אתמול זה אושר והוא עוד לא קיבל את המדבקה, הוא יכול להיכנס לשירות מקוון והוא רואה

אפרת לב ארי:  זה מתעדכן און-ליין ורואים שתוקף הרישיון הוארך בעוד שנה או בתקופה בה הוא הוארך

אלעד כהנא: זה כשהוא מאושר

אפרת לב ארי: כשהוא מאושר

אלעד כהנא: עובד סיעוד או לשכה טוענים בפניו, גם אם החתימו אותו, שהוגשה בקשה, הוא לא יכול לדעת כשהוא לא בקשר ישיר עם רשות האוכלוסין וההגירה אם זה הוגש ואם כן, מה קרה עם זה אלא אם כן הוא הולך לסניף שהוא מעולם לא ביקר בו, בכל חמש השנים שהוא היה כאן, לא היה בקשר עם רשות האוכלוסין והוא מבקש לדעת

ישראל אייכלר: לא להאריך

ישראל אייכלר:  אנחנו מבינים מהר

אפרת לב ארי: יש לנו תשובה

אפרת לב ארי:  היו לנו מקרים כאלה של עובדים זרים שגילו רק כשהם באו למשוך את כספי הפיקדון שהם בעצם שוהים שלא כדין

אפרת לב ארי:  היו לנו מקרים כאלה בסיעוד והיו לנו כאלה גם בעבודות בניין

ישראל אייכלר: איך אנחנו מונעים את זה?     

אפרת לב ארי: השתכנענו במקרים האלה שהעובדים האלה - - -     

ישראל אייכלר: יש לכם ועדת חריגים?     

אפרת לב ארי:   לא

אפרת לב ארי:  יש תהליך מובנה

אפרת לב ארי:  היום זה בתקנות ועכשיו זה יובנה בתוך החוק

אפרת לב ארי:  הם צריכים לשכנע שבשל טעות בתום לב, ואלה מקרים שבהם השתכנענו וביטלנו את הניכוי

ישראל אייכלר: זאת אומרת, הוא לא מפסיד את זה אוטומטית

ישראל אייכלר:  הוא יכול לערער על זה

אפרת לב ארי: בגדול

אפרת לב ארי:  לפני שהוא מעלה את טענת לא ידעתי, אנחנו לא יודעים את זה לבד שהוא לא ידע     

ישראל אייכלר: אבל יש לו אפשרות לומר זאת

אפרת לב ארי: בוודאי

אפרת לב ארי:  זה מנגנון מובנה

אפרת לב ארי:  זו בקשה להפחתת הניכוי או לביטול הניכוי וזה מובנה כאן בחקיקה

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים להבטיח את זה בחוק

אפרת לב ארי: זה קיים

אפרת לב ארי:  אני אומרת כאן לפרוטוקול שהיו לנו מקרים שאני זוכרת באופן אישי, גם בענף הסיעוד וגם בענף הבניין, של עובדים שאמרו שהתאגיד אמר להם שהוא מגיש את הבקשה ושהם לא ידעו, או במקרה של סיעוד הם אמרו שהלשכה הפרטית אמרה להם שזה מטופל

אפרת לב ארי:  אחר כך בדקנו והשתכנענו שהייתה כאן טעות בתום לב

גדעון עזרא: אולי חשוב שהוועדה תקבל איזו הבהרה

גדעון עזרא:  לא פעם רשות האוכלוסין מציגה נתונים על עובדים לא חוקיים

גדעון עזרא:  לפחות בנתונים עובד לא חוקי הוא עובד שהיה עובד חוקי ותנאי מסוים לא תקף לגביו, בין היתר הוא עובד אצל מעסיק שאין לו היתר העסקה תקף

גדעון עזרא:  השאלה איך זה מתכתב עם מנגנון הניכוי של הפיקדון

גדעון עזרא:  בענף הבניין למשל בסוף ספטמבר היו 2,835 עובדים לא חוקיים

גדעון עזרא:  אם לכולם יש פיקדון, האם הם צריכים לצאת מהארץ ומנגנון הניכוי חל לגביהם?     

אפרת לב ארי: כמו שהגדרנו את זה כאן – אני אגיע עוד מעט להגדרה – ההגדרה מתייחסת יותר לתקופה שהותר להם לשהות בישראל ותכף נדייק אותה במילים

אפרת לב ארי:  זה יכול להיות גם תוקף הרישיון או תקופה אחרת שהוארכה אחר כך, בין אם בשל מדיניות אי אכיפה, בין אם בשל החלטה פרטנית אחרת שאפשרה להם להישאר כאן מסיבות אחרות שהן לא כי הם עובדים זרים כדין בישראל

אפרת לב ארי:  אז אנחנו בודקים פרטנית עובד-עובד ומה היו הנסיבות שלו שהוא נשאר מעבר לתקופת תוקף הרישיון שלו

גדעון עזרא: אם יש לו אשרה והסטטוס באתר הוא שיש לו אשרה אבל בפועל הוא עובד אצל מעסיק שאין לו היתר, האם בנתונים הוא מוגדר לא חוקי?     

יוסף אדלשטיין: אם יש לו רישיון בתוקף, לא יכול להיות שבנתונים הוא יופיע כעובד לא חוקי

אפרת לב ארי: כשהוא נכנס לאתר, הוא רואה לא רק את תוקף הרישיון אלא הוא רואה ממתי עד מתי ואצל איזה מעסיק הוא רשום נכון לעכשיו

אפרת לב ארי:  רשום כדין

אפרת לב ארי:  במערכות הממוחשבות של רשות האוכלוסין וההגירה רשום כדין

אפרת לב ארי:  כשהוא יודע שבפועל הוא עובד אצל מעסיק איקס אבל הוא רואה שהוא רשום אצל מעסיק ואי, הוא אמור להבין שיש כאן בעיה כי רשום אצל איזה מעסיק הוא עובד

ישראל אייכלר: יש לי שאלה כדי להבין את המנגנון הזה

ישראל אייכלר:  כאשר מעסיק מדווח שהועבד נטש אותו והלך למקום אחר, אני מבין שאתם לא רוצים שזה מה שיקרה, האם העובד יודע שדווח עליו?      

אפרת לב ארי: כאשר המעסיק מדווח על נטישה, כתוב לו

אפרת לב ארי:  כאשר העובד נכנס לשירות המקוון, כתוב לו תוקף, מי המעסיק הרשום וככל שהמעסיק דיווח על סיום העסקה, המועד המדווח על סיום העסקה

אפרת לב ארי:  כתוב גם אם מדובר בעובד שנטש

ישראל אייכלר: ואתם מודיעים לו

ישראל אייכלר:  הוא יודע שהוא נטש

אפרת לב ארי: אם המעסיק דיווח על נטישה, זה משוקף בשירות המקוון

ישראל אייכלר: זה יהיה גם באפליקציה?     

אפרת לב ארי: אמור להיות

יוסף אדלשטיין: הוא יודע שהוא עזב את המעסיק שלו

ישראל אייכלר: אני רוצה שהוא ידע שהמעסיק דיווח עליו כמי שנטש

ישראל אייכלר:  אז הוא יודע שהוא לא חוקי

אפרת לב ארי: חשוב לי להדגיש שהרישיון שלו עדיין בתוקף

אפרת לב ארי:  ביטול של רישיון לפי חוק הכניסה לישראל, שזה לא החוק בו אנחנו דנים כרגע, כפוף לשימוע

אפרת לב ארי:  עובד כזה, בכל מקרה, ברגע שהוא עזב מעסיק מסוים או שמעסיק דיווח עליו כנוטש, לפי חוק הכניסה לישראל, סעיף 11(א)(1), יש לו 90 ימים להסדיר העסקה אצל מעסיק חלופי

אפרת לב ארי:  אם הוא פונה או שמעסיק פונה כדי לבקש להסדיר את ההעסקה שלו ב-90 הימים האלה, לא נוגעים ברישיון שלו

אפרת לב ארי:  רושמים אותו ואם הכול בסדר, אז הכול בסדר

אפרת לב ארי:  אחרי 90 ימים, אם מישהו מבקש להסדיר את ההעסקה שלו, אנחנו עושים לו שימוע, ככלל בכתב, כדי להבין למה הוא לא הסדיר בתוך 90 ימים

אפרת לב ארי:  אם אנחנו משתכנעים שהייתה סיבה שבגינה נבצר ממנו להסדיר, אנחנו מאשרים

אפרת לב ארי:  אם לא, יש לו תקופת התארגנות ליציאה מישראל

איילת וולברג: בתוך אותם 90 ימים, איך העובד יודע שהוא אמור למצוא מעסיק אחר? השימוע נערך בסוף הדרך, לפני ביטול הרישיון

ישראל אייכלר: הוא יודע הוא נטש

אפרת לב ארי: לא בהכרח מבטל את הרישיון

יוסף אדלשטיין: ברמת העיקרון הוא יודע שהוא הגיע לעבוד אצלי ואם הוא החליט מסיבה כזו או אחרת לקום וללכת, אז הוא יודע שהוא כבר לא עובד אצלי

איילת וולברג: זה ודאי, אבל אם המעסיק דיווח שהוא נטש - - -     

יוסף אדלשטיין: אם המעסיק דיווח או לא דיווח, זה אקט טכני

יוסף אדלשטיין:  העובד יודע שהוא עזב את מעסיקו

ישראל אייכלר: לכן נותנים לו 90 ימים

איילת וולברג: אם לדוגמה למעסיק יש מספר מסוים של היתרים ואותו מעסיק מדווח לגבי העובד שהוא נטש והעובד לא יודע על כך

איילת וולברג:  הוא ממשיך להגיע לעבודה כרגיל אצל אותו מעסיק

איילת וולברג:  המעסיק עושה את זה כדי לקבל היתר להעסקה של עובד אחר

אלעד כהנא: אני חייב לומר שיש שמקרים שה לא נטישה אלא פשוט פיטורים

אפרת לב ארי: באתר כתוב לו אצל מי הוא רשום ומי הודיע שהוא כבר לא רשום אצלו כי הוא נטש

אפרת לב ארי:  אם הוא נכנס לאתר, הוא יראה את זה

ישראל אייכלר: יש לכם פיקוח על התופעה עליה מדברת היועצת המשפטית

ישראל אייכלר:  מעסיק עבריין כזה היה צריך לקבל קנס, לא?     

יוסף אדלשטיין: כן

יוסף אדלשטיין:  במסגרת פעולות האכיפה והביקורות שאנחנו עושים, אם יש לנו מעסיק שאנחנו רואים שהוא מדווח על נטישה, זה מגיע לוועדה בחקלאות או בבניין

ישראל אייכלר: אתם הולכים לבדוק אצל העובד האם הוא באמת נטש?     

יוסף אדלשטיין: אנחנו עושים ביקורת אצל המעסיק

יוסף אדלשטיין:  אם אנחנו פוגשים שם את העובד, אנחנו יודעים שהמעסיק רימה

ישראל אייכלר: יש לכם מספר טלפון או קשר עם העובד עצמו כדי לאשר את זה?     

יוסף אדלשטיין: בדרך כלל אנחנו לא פועלים כדי לעבוד מול העובד

ישראל אייכלר: אולי כן כדאי כדי שאנשים לא יפלו בין הכיסאות

יוסף אדלשטיין: אנחנו עושים ביקורת אצל המעסיק לראות מי העובדים

ישראל אייכלר: אומרת היועצת המשפטית שהמעסיק לפעמים מרמה ואומר שהעובד נטש בזמן שהוא לא נטש

איילת וולברג: איך מתמודדים עם מצב כזה שהמעסיק מרמה

ישראל אייכלר: זאת תופעה קיימת?     

איילת וולברג: לגבי היקף התופעה, אני לא יודעת

עבאדי ואאיל: אדוני, בחברות הגדולות זה קיים

ישראל אייכלר: הסתדרות העובדים אומרת שיש מעסיקים שעושים זאת כתופעה?     

עבאדי ואאיל: כן

ישראל אייכלר: ידוע לכם?      

עבאדי ואאיל: כן

ישראל אייכלר: תוכלו להעביר את זה לרשות האוכלוסין?      

אלעד כהנא: רשות האוכלוסין מודעת לזה

אלעד כהנא:  אנחנו מקו לעובד כבר באוגוסט פנינו בקשר לבניין וגם בקשר לחקלאות ואנחנו עדיין מחכים לתשובה

אלעד כהנא:  חשוב לי לומר שזה לא רק נטישות, ואני בכוונה הולך לדוגמאות קונקרטיות שהתבררו בבית משפט כי אפשר להביא לזה תימוכין

אלעד כהנא:  אחד העותרים בעתירה שבעקבותיה בג"ץ פסל את החוק לא דווח כנוטש אלא דווח כפוטר מכיוון שלאחר שהוא נפגע בתאונת עבודה, הוא שכב בבית חולים והמעסיק שלו פיטר אותו

אלעד כהנא:  נכון שאם הוא הייתה לו נגישות למערכת, מה שלא היה, והוא היה נכנס כל יום ביומו, מה שאף אחד מאיתנו לא היה עושה, יתכן שהוא באמת היה רואה שמעסיקו דיווח עליו כפוטר

אלעד כהנא:  אף אחד מאיתנו לא נכנס יום ביומו

אלעד כהנא:      חשוב להזכיר שאנחנו מדברים כאן על סנקציה אבל לסנקציה קודם הליך מסוים מינהלי מינימלי

אלעד כהנא:  אני כבר לא מדבר על שימוע אבל לפחות יידוע, להעביר את הנטל אל בן אדם

ישראל אייכלר: על זה אנחנו מדברים עכשיו

ישראל אייכלר:  אנחנו מנסים למצוא דרך שלא יקרה דבר כזה, ואם יקרה – מי שהוא עבריין, ייתן את הדין על כך

ישראל אייכלר:  אתם הרי אכיפה וזאת לא רק אכיפה נגד העובד אלא אתם צריכים להיות גם אכיפה נגד המעסיק שפוגע בעובד

יוסף אדלשטיין: כבוד היושב-ראש, אני רוצה לחדד

יוסף אדלשטיין:  לחברה אין אינטרס לדווח סתם על נטישה כי היא לא מקבלת תמורתו עובד אחר

יוסף אדלשטיין:  זה לא מצב שמי שמדווח, בתמורה הוא מקבל עובד אחר

עבאדי ואאיל: למה? סכסוך בין חברות כוח אדם לבין הקבלנים מוביל למעבר העובדים באתרי הבניין

עבאדי ואאיל:  אני יכול לתת לך הרבה דוגמאות

ישראל אייכלר: השאלה אם הוא מקבל היתר לעובד אחר

ישראל אייכלר:  היועצת המשפטית אמרה שהוא רוצה לקבל היתר לעובד אחר

יוסף אדלשטיין: הוא לא מקבל עובד אחר

יוסף אדלשטיין:  הוא לא מזוכה והוא לא מקבל עובד אחר

אלעד כהנא: בחקלאות בה אין פיקדון זה אכן כך

יוסף אדלשטיין: לכן המוטיבציה לכאורה לא קיימת

יוסף אדלשטיין:  יש מקרים חריגים אבל זאת לא תופעה

יוסף אדלשטיין:  זה לא נותן לו כלום

ישראל אייכלר: גם אם זאת לא תופעה, אתם צריכים, כמו שאמרה היועצת המשפטית, איזשהו מנגנון שייתן לעובד את הזכות לטעון שהמעביד גרם לו עוול ורשם אותו כנוטש או שהוא היה בבית חולים לפי הדוגמה שהובאה כאן

עבאדי ואאיל: העובד צריך לדעת מי המעסיק שלו ואצל מי הוא עובד

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לתת מקסימום אינפורמציה

עבאדי ואאיל: יש כאלה שלא יודעים

עבאדי ואאיל:  מעבירים אותם בין מעסיקים והם לא יודעים

אלעד כהנא: חשוב לי להגיד שהמנגנון שיצרו כאן לבדוק את הדברים האלה הוא מנגנון של בדיעבד

אלעד כהנא:  זאת אומרת, קודם כל לוקחים ואחר כך בוחנים בלי מגבלת זמן

אלעד כהנא:  גם חודשים אחרי שהעובד כבר יצא עוד יכולה לשכב בקשה לבחינה כזאת של רשות האוכלוסין וההגירה

אלעד כהנא:  נאמר כאן על ידי נציגת רשות האוכלוסין שיש מקרים שהם מכירים אבל אנחנו מכירים את המקרים שהם לא מכירים והשאלה איך פותרים את זה

ישראל אייכלר: אתה טוען שברשות האוכלוסין יש סחבת בטיפול בבקשות האלה

אלעד כהנא: אני טוען גם את זה אבל אני טוען עוד יותר מזה

אלעד כהנא:  אני טוען שבסופו של דבר לכשתתקבל החלטה, יתכן שההחלטה תהיה שלילית והיא שרשות האוכלוסין לא החליטה להפחית את הניכיון, בצדק או שלא בצדק

אלעד כהנא:  אדם כזה שכבר נמצא עכשיו בסין, בכפר שלו, אולי עם רגל שבורה, צריך עכשיו איכשהו למצוא עורך דין בישראל, להחתים אותו על ייפוי כוח מרחוק ולחתום על תצהיר מרחוק

אלעד כהנא:  זה בלתי אפשרי לעשות את זה

אלעד כהנא:  לא לחינם בבית המשפט העליון עת פסלו את החוק הזה אמרו שמעט מאוד הליכים מוגשים על זה

אלעד כהנא:  אם כן, כאן מתפארים באפשרות התיאורטית להגיש, בחינה ברוחב לב, אבל כל המקרים שציינתי הגיעו –חלקם - לא כולם הגיעו לבג"ץ מכיוון שלא בחנו אותם ברוח בלב

אלעד כהנא:  בית המשפט העליון, כולל שופט המיעוט, חשב שזה לא המקרים שהיו צריכים להגיע למשפט והיו צריכים להיבחן לפני

אלעד כהנא:  עולה השאלה אם אין יידוע לפני ויש הסתמכות על איזשהו מנגנון אין סופי שבסופו גם אין עתירה, איך זה אמור להתברר

ישראל אייכלר: לכן אנחנו יושבים עכשיו כאן בכנסת כדי שאנחנו נהיה רגועים שעשינו את המקסימום שהעובד ידע

ישראל אייכלר:  כמו נהג שנוסע וחייבים לשים בפניו שלטים ברורים כדי שהוא ידע להיכן אסור לו להיכנס ולהיכן מותר לו, כך אנחנו צריכים לעשות לגבי העניין של העובדים הזרים

ישראל אייכלר:  לתת להם את מקסימום הידע ושלא יהיה מצב שמישהו ייפול בין הכיסאות

ישראל אייכלר:  אם יש אפשרות ערעור, שהוא ידע גם על זה

עבאדי ואאיל: אדוני, צריך ליידע אותם

עבאדי ואאיל:  אחרי ה-7 באוקטובר עובדים רבים הועברו מהדרום לצפון, הועברו בין מעסיקים אחרים, הקבלנים האחרים, והם לא ידעו שהם עברו ממעסיק אחד למעסיק אחר

עבאדי ואאיל:  העובד צריך לדעת על כך

ישראל אייכלר: מה אתה רוצה שנעשה? איך נעשה את זה?     

איילת וולברג: אם הוא עבר למעסיק אחר, זה לא מופיע באתר?      

אפרת לב ארי: אם יש מעסיק חדש שרשם אותו כדין על שמו, השם של המעסיק החדש יהיה רשום לו

אלעד כהנא: צריך להבין שבענף הבניין מהגרי העבודה, עובדים זרים, מועסקים על ידי חברות כוח אדם ולא על ידי קבלן

אלעד כהנא:  חלק גדול מהעובדים האלה, למשל סינים, אין בתאגידי כוח אדם שמעסיקים אותם דוברי סינית שמתקשרים איתם

אלעד כהנא:  בפועל מי ששולח אותם - כך זה מתנהל בפועל, תופעה שמוכרת לכל המשרדים - הקבלנים, זה ראיס

אלעד כהנא:  הוא מכונה ראיס

אלעד כהנא:  זה עובד סיני אחר ותיק יותר שהוא המתקשר בשפה של העובד ואומר לו שמחר תלך לקבלן ב'

אלעד כהנא:  מאוד יכול להיות שהתאגיד שמעסיק את העובד לא מודע לזה, לא רוצה את זה, והעובד לא יודע כי מבחינתו, הפנים של התאגיד זה אותו עובד סיני

אלעד כהנא:  התאגיד ידווח נטישה מכיוון שהוא הלך לקבלן אחר והעובד לא ידע על כך

ישראל אייכלר: אם כן, מה אתה מציע?     

אלעד כהנא: אני חושב שאם לוקחים את הנוסח שהוצע לדיון של היום, צריך להציף כאן כמה דברים נוספים לגבי היידוע בלבד

אלעד כהנא:  יש גם את שאלת העתירה אחר כך

אלעד כהנא:  אני חושב שקודם כל האתר צריך להיות בשפתו, ואכן רשות האוכלוסין וההגירה אומרת שהיא עובדת על זה לפחות בשפות מסוימות

אלעד כהנא:  אני חושב שמכיוון שעובדים על אפליקציה, כמו שאני מקבל – אני לא איש מחשוב, קטונתי – במגוון אפליקציות התראות יזומות בלי שאני צריך להיכנס כל יום לראות מה קורה בבנק שלי, בקופת הגמל שלי, בחברת הביטוח שלי, ההתראה יזומה האומרת שרישיוני פקע

ישראל אייכלר: הבנק אף פעם לא שולח לי הודעה

אלעד כהנא: אני מקבל התראות, מסרונים, אפליקציות שונות

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  אני צריך להיכנס לאתר

אלעד כהנא: מעבר לזה, אני חושב שצריך לראות לא רק סטטוס אשרה אלא גם ככל שהוגשה, סטטוס בקשה להארכת או מתן אשרה

אלעד כהנא:  אז, כאשר אני נכנס ורואה שאין סטטוס, אני מבין שיש בעיה

ישראל אייכלר: אתה ציינת גם את התאגידים

ישראל אייכלר:  התאגידים האלה עובדים עם המדינה

ישראל אייכלר:  אם תאגיד גורם עוול כמו שאתה אומר, צריך להפסיק לו את האישורים

אלעד כהנא:  צריך לעשות הרבה דברים

אלעד כהנא:  השאלה איך זה נראה בפועל

אלעד כהנא:  לפני זמן מה אלי הגיעו מספר עובדי בניין שיש להם מכתב התפטרות מסודר עם לוגו של התאגיד והוא חתום על ידי התאגיד ועדיין כשהם ניסו להירשם לתאגיד חדש, גילו שהם דווחו כנוטשים

אלעד כהנא:  עשו להם שימוע, רשמו אותם, אבל עד שאנחנו פנינו לברר מול התאגיד שדיווח כנטישה למה זה קרה, לא עשו כלום

אלעד כהנא:  אני מסכים עם כבודו שהיו אמורים לעשות דברים לאותם מעסיקים אבל בפועל זה ה לא קורה

אלעד כהנא:  ברור שלא כל המעסיקים הם כאלה

אלעד כהנא:  חלק גדול מהמעסיקים לא כאלה, לא המעסיקים ולא הלשכות

ישראל אייכלר: אני חושב שיש סנקציה נגד תאגיד כזה

אלעד כהנא: אמורה להיות סנקציה

אלעד כהנא:  עד היום הסנקציות מאוד רפות

ישראל אייכלר: אם כן, צריכים לחזק אותן

אלעד כהנא: צריכים, בסדר, אבל בינתיים, בלי קשר לזה שהעובד נפגע מזה, בחוק הזה גם יכול להיות שייקחו לו פיקדון ואני חושב שמכיוון שהחוק הזה הוא גורף, אוטומטי וקודם כל לוקחים באחוזים קבועים מראש, המינימום הוא לעשות יידוע אקטיבי ולא רק לסמוך על זה שאני אולי אצליח להיכנס למערכת שאולי תדבר מתי שהוא את השפה שלי

ישראל אייכלר: אני רוצה שרשות האוכלוסין תתייחס לטענות שהועלו כאן

יוסף עטאונה: לגבי היידוע של מי שעובר ממעסיק למעסיק כפי שהוצג כאן, זה לא אמור להיות מעודכן?     

אפרת לב ארי: זה מעודכן

יוסף אדלשטיין: מי שעבר ונרשם, זה מעודכן

יוסף אדלשטיין:  לגבי היידוע הטלפוני, אדוני היושב-ראש, רמת העדכון של הטלפונים של העובדים הזרים שואפת לאפס ומעבר לזה, גם מי שמעדכן, הם מחליפים טלפונים בתדירות מאוד גבוהה כי הם מחליפים מכשירים

יוסף עטאונה: אם הוא מחליף טלפון כל יום שני וחמישי, הוא אשם

אלעד כהנא: האפליקציה לא תלויה במספר טלפון

אלעד כהנא:  עובד שמוריד אפליקציה, הוא יכול לקבל את זה באפליקציה שעובדים עליה

ישראל אייכלר: אני רוצה תשובת רשות האוכלוסין לכל השאלות

אפרת לב ארי: השבנו על זה גם בדיון הקודם אבל נחזור על זה עכשיו

אפרת לב ארי:  הנחת המוצא לפיה רשות האוכלוסין וההגירה, יש לה את הטלפונים העדכניים של כל העובדים הזרים שבישראל, היא הנחה שגויה

אפרת לב ארי:  אין לנו אפשרות לא לנהל את זה ולא לעקוב אחרי זה כי יש להם טלפונים של תשלום מראש וכולי

אפרת לב ארי:  מעבר לזה, כמובן שאנחנו מתנגדים לעצם הטלת האחריות על המדינה להיות זאת שמיידעת באופן יזום ואקטיבי

אפרת לב ארי:  האחריות היא על העובד הזר

עבאדי ואאיל: למה?     

ישראל אייכלר: לא להתווכח

ישראל אייכלר:  אני לא פותח ויכוחים

אפרת לב ארי: האחריות היא של העובד הזר באמצעות כלי נגיש שהרשות מעמידה לרשותו באמצעי מקוון כאשר מהטלפון שלו שהוא מחליף אותו הוא יכול להסתכל בזמנו הפנוי ולראות מה הסטטוס שלו, האם הוא שוהה בישראל עם רישיון תקף או לא תקף, מה המעסיק דיווח עליו ואם בכלל הוא מועסק אצל המעסיק אצלו הוא רשום

אפרת לב ארי:       לבקש מאיתנו עכשיו לפתח אפשרות חדשה, בין אם זה באתר ובין אם זה באפליקציה העתידית שהיא בעבודה, לראות גם סטטוס בקשה וכולי, יש לזה משמעויות תקציביות משמעותיות

אלעד כהנא: אתם רוצים להטיל סנקציה שכבר נפסלה בבית המשפט העליון

ישראל אייכלר: אני לא הולך להטיל עליכם מה שלא מוטל על הבנקים ועל כל המשק הישראלי אבל המידע חייב להיות נגיש

אפרת לב ארי: הוא נגיש

ישראל אייכלר: אנחנו צריכים לדעת שכאן מדובר באנשים שהם פחות מודעים לשפה

ישראל אייכלר:  אמרתם שתוסיפו אתה השפות המקובלות

אפרת לב ארי: נכון

ישראל אייכלר: אני רוצה שתעשו עוד משהו

ישראל אייכלר:  אני רוצה שמערכת האכיפה שלכם תילחם במעסיקים שגורמים עוול לעובדים

ישראל אייכלר:  לא שאתם אשמים בזה שהעובד לא יודע אבל המעסיק שגרם לו עוול, יש לו את כל מספרי הטלפונים והוא בקשר איתכם

ישראל אייכלר:  כשהוא בא לבקש מכם אישורים והוא גרם עוול לעובדים, שלא יקבל עד שהוא לא מתקן את העוולות

ישראל אייכלר:  זאת הדרך היחידה שאני חושב שיכולה לחבר בין העובד שלא יודע לבין הרשות שאינה חייבת

שושנה שטראוס: אני אוסיף עוד כמה נקודות

שושנה שטראוס:  קודם כל, מעסיק שיש לנו ראיות שהוא דיווח שלא כדין על נטישת עובד והעובד נמצא, עושים לו שימוע והוא צפוי לביטול ההיתר שלו ואפילו אני זוכרת פסק דין של בית הדין הארצי לעבודה שאמר שבכך שדיווחת משהו כוזב חשפת את העובד אפילו למעצר ותמך בשלילת היתר למעסיק

ישראל אייכלר: אני חושב שזה המנגנון הטוב ביותר

ישראל אייכלר:  במקום להתעסק עם כל עובד באופן אישי, והוא באמת לפעמים אדם תמים, התאגידים בוודאי לא תמימים

אחמד טיבי: מהי האפליקציה המיוחדת אצלכם?     

ישראל אייכלר: המתוכננת

אפרת לב ארי: כרגע השירות הזה ניתן באתר ממשל זמין, ב-GOV

אפרת לב ארי: IL ומאפשר לכל עובד לצפות בשפות שהאתר תומך בהן – עברית, אנגלית וערבית – במידע על ההפקדות לפיקדון שהופקדו עבורו וגם במידע על הרישיון שלו שכולל תוקף הרישיון, ממתי עד מתי, אצל איזה מעסיק הוא רשום ואם המעסיק דיווח על סיום העסקה, את המועד של סיום ההעסקה עליו דווח ואת הסיבה

אפרת לב ארי:  אם זאת נטישה, כתוב שדווח שהוא נטש

אפרת לב ארי:  האפליקציה תהיה בעוד שפות שעובדים זרים שנמצאים בישראל דוברים אותן, כולל עובדים מסתננים

אפרת לב ארי:  המידע יהיה יותר נגיש אבל בכפוף לזה שהעובד הוריד את האפליקציה לטלפון הנייד שלו וגם נכנס אליה

אפרת לב ארי:  כשהוא נכנס אליה, תהיה לו התראה, אם הרישיון עומד לפוג, שבעוד איקס זמן הרישיון עומד לפוג

אפרת לב ארי:  30 ימים לפני כן מתחילות ההתראות האלה והוא יקבל התראה גם אחרי שהרישיון כבר פקע

אפרת לב ארי:  שוב, זה בכפוף לכך הוא הוריד את האפליקציה וגם נכנס אליה

אפרת לב ארי:  זה לא כמו ג'י-מייל או פייסבוק שמקפיץ פושים גם כשאתה לא נכנסים לאפליקציה

יוסף עטאונה: אפשר לשלוח התראות על כך

אפרת לב ארי: כן

שושנה שטראוס: המערכת שלנו לא בשפות העובדים הזרים אבל העובדים הזרים יודעים, במיוחד הסינים, והם מתקשרים למרכז הפניות שלנו שנותן מידע בכל מיני שפות ושואלים מה הסטטוס שלהם, מה כתוב, שיסבירו להם ואנחנו נותנים את המידע

ישראל אייכלר: יש לכם אנשים שהם תמיד זמינים?     

שושנה שטראוס: כן

ישראל אייכלר: שיודעים סינית ויודעים את כל השפות האלה?     

שושנה שטראוס:  יש לנו מרכז סיוע לכל התלונות והשאלות

ישראל אייכלר: המרכז הזה מפורסם בקרב כל העובדים?     

שושנה שטראוס: כן

שושנה שטראוס:  מפורסם מאוד

שושנה שטראוס:  הם יכולים לפנות בטלפון והם יכולים לפנות בכתב

שושנה שטראוס:  אם אין מתורגמן פנוי, המרכז חוזר אליהם

ישראל אייכלר: אם יש מרכז טלפוני, אני חושב שזה יותר טוב מכל האפליקציות

אליהו (אלי) רביבו: אדוני היושב-ראש, הטלפונים והאפליקציות טובים ונותנים מענה למי שבאמת מעוניין לדעת

ישראל אייכלר: אני מדבר רק על אלה

אליהו (אלי) רביבו: אנחנו מבינים שרוב הבעיות טמונה באנשים שרוצים להתחזות ולדמות מצב שווא בו הם לא יודעים ולא זוכרים

ישראל אייכלר: לא על זה אנחנו מדברים

אלעד כהנא: החוק הזה יחול על כולם

אלעד כהנא:  זו הבעיה

ישראל אייכלר: אני לא בא להגן על מתחזים

ישראל אייכלר:  אני בא להגן על אנשים תמימים שרוצים לעבוד ולהתפרנס

אלעד כהנא: זה יחול על כולם בלי לברר קודם מה קרה ובלי ליידע את הבן אדם

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  מי שמתחזה - - -     

אלעד כהנא: אני לא מדבר על מתחזים

ישראל אייכלר: כל זמן שאתה מגן על אנשים תמימים, אני איתך

אלעד כהנא: אני מדבר על אנשים תמימים כי הסנקציה הזאת תחול גם עליהם בדיוק באותה מידה

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  לכן אני הצעתי שהסנקציות יהיו על המעסיקים

אלעד כהנא: הסנקציות יהיו על המעסיקים אבל בנוסף לזה הם מקדמים גם סנקציה על עובד

ישראל אייכלר: זאת הבעיה של העובד

אלעד כהנא: נכון

אלעד כהנא:  זאת בעיה של העובד

ישראל אייכלר: בעיה קשה

ישראל אייכלר:  אני רוצה שהמדינה לא תפגע בו

אלעד כהנא: גם אם הוא מעסיק שלי, יוגש נגדו כתב אישום והתיקים שאני ראיתי שבלי התערבות שלנו לא הובילה לכלום, זה עדיין לא מנחם את העובד שעכשיו ייקחו מהפנסיה שלו אחוזים גבוהים

ישראל אייכלר: לשם כך אתם קיימים

אלעד כהנא: אנחנו לא תחליף לסנקציה נכונה

אלעד כהנא:  אם רוצים להטיל סנקציה, יש כללים

אלעד כהנא:  רשות האוכלוסין וההגירה מדברת על הטלת הנטל עליה

אלעד כהנא:  אף אחד לא מטיל נטל עליה

אלעד כהנא:  הם רוצים לקדם סנקציה לסנקציה קודמת, התראה לפחות, אם לא יותר מזה

אלעד כהנא:  הם מקדמים סנקציה שכבר נפסלה בבית משפט

ישראל אייכלר: אני עובר ברמזור אדום ומקבל רפורט

אלעד כהנא: יהיה לך משפט

ישראל אייכלר: מישהו מזהיר אותי שעברתי ברמזור אדום?     

עבאדי ואאיל: לא, אבל החוק קובע שאסור לעבור ברמזור אדו ם

אליהו (אלי) רביבו: חוק הכניסה לישראל קובע ומסביר את התנאים בהם עובד זר יכול לשהות בישראל

אליהו (אלי) רביבו:  אם אתה מפר את התנאים, אתה יודע שאתה שוהה לא חוקי

אלעד כהנא: איך אני יודע שאני מפר את התנאים? אם פוטרתי כשאני בבית חולים והמעסיק לא טרח אפילו לבוא להגיד לי את זה

ישראל אייכלר: אל תתחילו כאן ויכוחים

ישראל אייכלר:  אתם לא מכירים את הכללים אצלנו? אצלנו כל אחד מדבר והשני עונה וזהו זה

ישראל אייכלר:  כולם חכמים, כולם נבונים, כל מה שאתה אומר הם יודעים וכל מה שהם יודעים אתה יודע

אלעד כהנא: אני אענה לאדוני לגבי הרמזור האדום 

אלעד כהנא:  אם אני עברתי ברמזור אדום, תהיה לי זכות להישפט ושם אני אוכל להגיד שלא ידעתי לפני שיטילו עלי קנס

ישראל אייכלר: זה הם אומרים

ישראל אייכלר:  זה קיים

אלעד כהנא: אחרי

אלעד כהנא:  הם אומרים שאחרי שהוצא החילוט

אפרת לב ארי: אפשר להגיש את הבקשה ביחד

ישראל אייכלר: זה קיים גם אצלם אבל אתה איש ההסתדרות דורש שאנחנו נודיע, שיהיה איזה צפצוף בטלפון שלי שמודיע לי שעברתי רמזור אדום

ישראל אייכלר:  המדינה לא נותנת לי את זה

אלעד כהנא: אני אומר שאם לא עושים משפט ולא עושים שימוע לפני שלוקחים לו ולא חודשים בוחנים אחרי שכבר יצאתי - - -     

איילת וולברג: על פי ההסדר המוצע כאן יש אפשרות להגיש בקשה להפחתת תקופת השיהוי שלהבנתי בפועל אפשר להגיש אותה באותו מועד שבו מגישים את הבקשה למשיכת הכספים ולא בתקופה מאוחרת יותר

אלעד כהנא: זה נכון

אלעד כהנא:  זה אפשרי

איילת וולברג: אני מבינה שעוד כשהעובד נמצא בארץ, הוא יכול להגיש את שתי הבקשות כרוכות יחד ואז רשות האוכלוסין וההגירה יכולה לבחון את הדברים

אפרת לב ארי: ביחד

אפרת לב ארי:  באותו מעמד

אפרת לב ארי:  אתה מכיר את זה

אלעד כהנא: נכון

שושנה שטראוס: לא ביחד אלא הפרוצדורה היא שהעובד מדווח לנו או דרך המעסיק שהוא הולך לצאת מישראל והוא רוצה את הכסף או בשדה התעופה שם נותנים לו במזומן את כל הכספים או בחוץ לארץ

שושנה שטראוס:  באותו רגע הוא מקבל בחזרה מכתב מפנינה שיושבת כאן ונאמר בו שזה מה שיש לו, זה מה שאנחנו חושבים לנכות לך

שושנה שטראוס:  הוא יודע את זה לפני כן

עבאדי ואאיל: ובחצי שעה הוא יטפל בכל העניין הזה?     

שושנה שטראוס: לא בחצי שעה

אפרת לב ארי: הוא מגיש את הבקשה 10 ימים מראש

ישראל אייכלר: כמה זמן אתם נותנים לו?     

אפרת לב ארי: את הבקשה למשיכת כספים הוא צריך להגיש 10 ימים מראש אבל לא יותר מ-30 ימים מראש כי כל חודש שחולף, הנתונים מתעדכנים מטבע הדברים

אפרת לב ארי:  הבקשות האלה לא מטופלות בדרך כלל 10 ימים

אפרת לב ארי:  אנחנו מטפלים בהן לא מיידית או באותו יום, אלא יומיים-שלושה לכל היותר, אם אין חגים או סוף שבוע

אפרת לב ארי:  הוא יכול מיד להגיש את הבקשה להפחתה

אפרת לב ארי:  שוב, זו בקשה שהוא גם יכול להגיש מראש

אפרת לב ארי:  נגיד שהוא באמת לא ידע שהמעסיק דיווח עליו שהוא נטש או שהוא כבר לא מועסק אצלו והוא מגלה את זה לראשונה, הוא מופתע לגלות את זה, כשהוא מקבל את הוראת התשלום בה כתוב ניכוי

אפרת לב ארי:  הוא יכול להגיש מיד את הבקשה

אפרת לב ארי:  מה שעושים הרבה עובדים, אם דחוף להם לצאת במועד של הטיסה, אם משאירים לנו את כתובת המייל שלהם בחוץ לארץ ואם יש להם פרטי חשבון בנק בחוץ לארץ, כדי שאם אנחנו נשתכנע שבאמת הם לא ידעו ונשארו כאן בשל טעות בתום לב, נוכל לבצע להם את ההעברה הבנקאית לחוץ לארץ

אפרת לב ארי:  זה כבר קיים היום 

אפרת לב ארי:  זה לא חדש

אליהו (אלי) רביבו: אדוני היושב-ראש, אם תשים לב, כאן בדיוק שאני מציע והיא לתת מענה

אליהו (אלי) רביבו:  אומרים פרק זמן סביר ואנחנו אומרים שיש 10 ימים, לא יותר מ-30 ימים, ואני נותן חודש נקי לגמרי ולא כפי שהם הציעו, 5 אחוזים

ישראל אייכלר: תכף נגיע לטבלה

ישראל אייכלר:  נמשיך

איילת וולברג: אני ממשיכה להקריא

איילת וולברג:  אני בעמוד 1, פסקה (ב3) המוצעת

איילת וולברג:      (ב3)	רשות האוכלוסין וההגירה תעביר לעובד זר שאינו שוהה בישראל, לפי בקשתו, את המידע המפורט בסעיף קטן (ב2)(1) ו-(2)"

איילת וולברג:      זה נועד לאפשר גם לעובד שכבר לא נמצא בישראל ובכל זאת עדיין יש לו את האפשרות להגיש בקשה להפחתת תקופת השיהוי כן לקבל את המידע לגבי הכספים שמתנהלים בחשבון הבנק וגם מידע לגבי אופן הגשת בקשה וקישור לנהלים הרלוונטיים

איילת וולברג:  להבנתי מחוץ לארץ הוא לא יכול להיכנס לאתר האינטרנט מבחינה טכנית ולכן הוא יוכל לפנות בבקשה ולקבל את המידע הרלוונטי לגביו

אפרת לב ארי: חשוב לי גם להדגיש שזה כבר קורה היום

אפרת לב ארי:  זה בסך הכול עיגון להליך שקיים כיום

אפרת לב ארי:  פונים אלינו במייל מחוץ לארץ

אפרת לב ארי:  לא צריך לדעת אנגלית ברמת אוקספורד אלא פונים אלינו ומקבלים את התשובות

איילת וולברג: כל מנגנון הניכוי, המועד הקובע לגביו הוא תום התקופה בה העובד הזר מורשה לשהות בישראל

איילת וולברג:  סעיף קטן (ד) קובע ש"עובד זר זכאי לבל את הכספים ששולמו בעדו לקרן של חשבון הבנק בתוספת הרווחים בניכוי דמי ניהול או בניכוי עמלות לפי העניין ובניכוי מס כדין במועד, במקום ובתנאים שקבע שר הפנים"

איילת וולברג:  מכוח הסעיף הזה נקבעו תקנות הפיקדון "ובלבד שהעובד הזר עזב את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה עד תום התקופה שבה הורשה לשהות בה לפי הוראות חוק הכניסה לישראל"

איילת וולברג:      גם בהסדר המוצע בהמשך אנחנו משתמשים במונח הזה

איילת וולברג:  אני עוברת לעמוד קדימה רק כדי שתראו היכן זה מופיע

איילת וולברג:      בסעיף (ד1): "על אף האמור בסעיף קטן (ד), עזב העובד הזר את ישראל, שלא לצורך יציאה זמנית ממנה, לאחר תחום התקופה שבה הורשה לשהות בישראל, יחולו הוראות אלה:"     כאשר משתמשים במונח הזה, היה חשוב לדייק מכיוון שבתקנות כיום בהן מופיע מנגנון הניכוי, יש הגדרה לתום התקופה לשהייה בישראל וזה יכול להיות כל אחד מאלה: או המועד שבו עליו לצאת מישראל לפי תנאים בהם מותנה תוקף הרישיון לפי סעיף 6 לחוק הכניסה לישראל התשע"ו-1952 לרבות לפי הוראות רשות האוכלוסין וההגירה, או מועד לעזיבה את ישראל כפי שנקבע בהחלטה על ביטול רישיון

איילת וולברג:       מכיוון שבחוק הזה זה לא כתוב, רצינו להתאים ולוודא שכל המצבים שנכנסים להגדרה בתקנות ייכנסו גם בחוק

איילת וולברג:  אני אתן דוגמאות

ישראל אייכלר: לא צריך דוגמאות

ישראל אייכלר:  נקרא את הסעיף

איילת וולברג: כדי שיובן

איילת וולברג:  יש את הוראות החוק, יש תקנות, יש נהלים ויש הודעות של רשות האוכלוסין וההגירה לדוגמה לעניין אי אכיפה ורוצים לוודא שכל הדברים האלה, תקופת התארגנות של עובד לפני שהוא יוצא, שזה לא מופיע בחוק ובתקנות, זה מופיע בנהלים או בהודעות של רשות האוכלוסין

איילת וולברג:  לכן הנוסח המוצע כאן נועד להבהיר שכל אותן הודעות, נהלים וכולי מכוח חוק הכניסה לישראל, לפי החוק, גם יכללו בתקופה שבה העובד שוהה כאן באופן חוקי

איילת וולברג:       קיבלתי הערה ממשרד המשפטים לפיה הם טוענים שאם נשאיר את הנוסח המקורי בחוק שבו כתוב תום התקופה בה הורשה לשהות בה לפי הוראות חוק הכניסה לישראל, מבחינתם זה אומר אותו דבר וזה כולל את כל אותם הודעות ונהלים

איילת וולברג:      הייתי רוצה שהם יסבירו ואז הוועדה תחליט אם צריך להבהיר את הדברים

ישראל אייכלר: אני רוצה שהיא תסביר מה הבעיה כי שמעתי את היועצת המשפטית ונראה לי הכול בסדר

ישראל אייכלר:  תגידי מה הבעיה

לינא סאלם: שלום כבודו, המחלקה למשפט ציבורי חוקתי, משרד המשפטים

לינא סאלם:  מה שחשוב לנו זה הלימה בתוך החוק

לינא סאלם:  כל החוק משתמש במונח של בעצם שוהה לפי הוראות חוק הכניסה לישראל

לינא סאלם:  רישיון של עובד זר הוא תחת חוק הכניסה לישראל

לינא סאלם:  העבירה הפלילית של מעסיק עובד זר, מעסיק ישראלי שמעסיק עובד זר ללא רישיון, גם שם כתוב שמעסיק עובד זר שאינו מחזיק ברישיון לפי חוק הכניסה לישראל

לינא סאלם:  פשיטה שכל החלטה וכל הוראה שניתנת בעניין השהייה היא מכוח חוק הכניסה לישראל

לינא סאלם:  החשש שלנו הוא שאם בחוק עכשיו מאמצים משהו שהיה כתוב בתקנות, אנחנו יוצרים מונח חדש שיכול ליצור סתירה בתוך הסעיפים או שאלות פולשניות כי הכלל אומר שהמחוקק לא מבזבז את מילותיו לריק, אז למה דווקא כאן המחוקק אמר שצריכים להגיד לפי הוראות החוק וההחלטה מכוחו

איילת וולברג: מדבריך אני מבינה שלא תפרשו את החוק

לינא סאלם: אנחנו עוסקים בשאלות של פרשנות יום וליל

לינא סאלם:  העבירה הפלילית מוגדרת כך שמעסיק מעסיק עובד זר שלא מחזיק רישיון על פי חוק הכניסה לישראל

לינא סאלם:  אני לא יכולה בסעיף אחר לומר משהו אחר, להגדיר את זה כמונח אחר, מה גם שאין בהצעה של היועצת המשפטית לוועדה שאני מאוד מעריכה ומכבדת ואין ספק שאנחנו בהערכה הדדית, אין בה תוספת

לינא סאלם:  לא ניתן לקבל החלטה בנושא של רישיון שלא לפי חוק הכניסה לישראל

לינא סאלם:  אני רוצה לחדד לפרוטוקול שכל הוראה אודות הרישיון, כל הוראה אודות שהיה בישראל היא תמיד לפי חוק הכניסה לישראל ובעצם אין קבוצה ריקה

לינא סאלם:  שלא ייווצר ספק שאין שהייה בישראל של נתין זר - - -     

ישראל אייכלר: אילו מילים מפריעות לך?     

לינא סאלם: אנחנו לא רוצים לסטות מההגדרה שמופיעה בכל מקום בחוק שזה בעצם רישיון לפי חוק הכניסה לישראל

לינא סאלם:  אין שום סיבה לסטות מהמונח הקיים

לינא סאלם:  זה רק ייצור שאלות פולשניות

איילת וולברג: אם אכן משרד המשפטים והממשלה כך מפרשת את החוק, זה נאמר גם לפרוטוקול שכל ההחלטות, הנהלים, ההודעות של רשות האוכלוסין וההגירה לעניין אי אכיפה, לעניין תקופת ההתארגנות וכדומה, כולם ייכללו בהגדרה הקיימת בחוק היום, מבחינתי אפשר למחוק

ישראל אייכלר: אפשר להוריד את זה

לינא סאלם: אחרי שאמרנו את זה בדיון, כי אם תבוא אי פעם שאלה, אין אף נוהל שהוא לא מכוח סמכות בחוק

לינא סאלם:  סוגיה של אין זכות קנויה לאף אדם זר לשהות בישראל, חוץ מאשר על פי חוק הכניסה לישראל

ישראל אייכלר: אני מבין את כל מה שאמרת ומסכם בשלוש מילים – כל המוסיף גורע

ישראל אייכלר:  זה מה שאת אומרת

לינא סאלם: וזה מה שמפחיד אותנו

ישראל אייכלר: אם כן, נוריד את סעיף (2)

איילת וולברג: בפסקה (2) גם מופיע קיצור שמשתמשים בו לאחר מכן – "בפרק זה תום התקופה שבה הורשה לשהות בישראל"

איילת וולברג:  מכיוון שמוצע למחוק את פסקה (2), בכל מקום נצטרך להחזיר את המילים לפי חוק הכניסה לישראל כי לא משתמשים בקיצור

ישראל אייכלר: יהיו שם יותר מילים מאשר כאן?     

איילת וולברג: זה משהו שאני יכולה לעשות בהמשך בשלב הניסוח

לינא סאלם: אבל נרשם לפרוטוקול שזה כולל את כל ההגדרה שציינה היועצת המשפטית לוועדה

איילת וולברג: מה שאני אקריא מעכשיו ואילך זה ההסדר שהיה קבוע בתקנה 8 לתקנות הפיקדון, מנגנון הניכוי, שכעת מבקשים לעגן אותו בחקיקה ראשית

איילת וולברג:  בדיון הקודם התחלנו להקריא אותו ואני בכל זאת מבקשת מהיושב-ראש להקריא שוב את מה שהקראנו מכיוון שיש תיקונים קטנים וכדי שיהיה ברור על איזה נוסח הוועדה מצביעה בהמשך

איילת וולברג:       (3)	אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: 	 	"(ד1)	על אף האמור בסעיף קטן (ד), עזב העובד הזר את ישראל, שלא לצורך יציאה זמנית ממנה, לאחר תום התקופה שבה הורשה לשהות בישראל, יחולו הוראות אלה:     

איילת וולברג: כבר בדיון הקודם דיברנו על כך ש-25 אחוזים מועברים לעובד ללא שאלה כמה זמן שהה כאן שלא כחוק

איילת וולברג:  לרשות האוכלוסין וההגירה יש איזושהי התייחסות למה נדרשים ה-25 אחוזים

איילת וולברג:  אולי תתארו את ההסדר לעומת ההסדר שהיה קבוע עד עכשיו

ישראל אייכלר: אני יכול להסביר

ישראל אייכלר:  זה פשוט מאוד

ישראל אייכלר:  לא רוצים לנשל את חסכונותיו של האדם

עבאדי ואאיל: אבל מנשלים 75 אחוזים אדוני

ישראל אייכלר: אני מסביר למה משאירים לו 25 אחוזים למרות הנימוקים והסיבות שיש לי

אליהו (אלי) רביבו: אלה 25 אחוזים יותר מדי

ישראל אייכלר: אבל לשאלה למה – זאת התשובה

איילת וולברג: אני רק אציין שבסיפה כתוב במועד ובמקום שנקבעו לפי הוראות סעיף קטן (ד)

איילת וולברג:  מכיוון שבתקנות הפיקדון שנקבעו לפי סעיף קטן (ד) יש הוראות שמשאירים אותן לגבי מתי העובד הזר מקבל את הכספים

איילת וולברג:  יש אפשרות במועד היציאה מישראל או במועד מאוחר יותר בהעברה בנקאית

איילת וולברג:  לכן מפנים כאן לאותן הוראות לעניין המועד והמקום

איילת וולברג: על ה-75 אחוזים כספי הפיקדון הנותרים יחול מנגנון ניכוי כמובן אם העובד הזר עזב לא יאוחר מ-12 חודשים

איילת וולברג:  אם הוא עוזב אחרי 12 חודשים, מנוכים כל אותם 75 אחוזים

איילת וולברג: הסיבה שמוסיפים כאן את "שיועברו לאוצר המדינה" היא מכיוון שמוצע בהמשך הצעת החוק למחוק את סעיף קטן (ז)(3)אף שם היה כתוב שמכספים שעובד זר יקבל לפי הוראות פסקה זו, ינוכו הוצאות ההרחקה החלות על העובד הזר לפי הוראות הפרק הרביעי לחוק הכניסה לישראל ויועברו לאוצר המדינה

איילת וולברג:  מכיוון שלאחר מכן מוצע למחוק את כל הפסקה הזאת, העבירו לכאן את העניין הזה שהכספים יועברו לאוצר המדינה

אליהו (אלי) רביבו: כפי שבוודאי אדוני היושב-ראש זוכר, אני מבקש שזה לא יועבר

אליהו (אלי) רביבו:  לא לרווחת עובדים ולא לקופת המדינה אלא פשוט שיודיעו - - -     

ישראל אייכלר: זה עובר לאוצר המדינה

איילת וולברג: כתוב להבדיל בין ההרחקה שהן אכן מועברות לאוצר המדינה

אליהו (אלי) רביבו: זה ברור כי המדינה הוציאה והיא אמורה להיות משופה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש שהכסף שיישאר, אני אחלק את זה לשני חלקים

ישראל אייכלר: לא בסעיף הזה

איילת וולברג: זה בהמשך

איילת וולברג:  חבר הכנסת רביבו, אתה מתייחס לעניין הכספים המנוכים

ישראל אייכלר: נכון

ישראל אייכלר:  תכף נתייחס לזה

איילת וולברג: סכום השווה למכפלת הסכום שנותר לאחר הניכוי לפי פסקת משנה (א) בשיעור הניכוי החל לגבי העובד הזר, המפורט בטור ב' לתוספת הראשונה 1ב', בהתאם לתקופה שחלפה מתום התקופה שבה הורשה לשהות בישראל עד מועד עזיבתו את ישראל (בסעיף זה – תקופת השיהוי), המפורטת בטור א' לתוספת הראשונה 1ב'

איילת וולברג:      אני מציעה לעבור להקריא את התוספת כדי שיהיה ברור באילו שיעורים מדובר

לינא סאלם: בנוגע לסעיף (א), כמובן הוצאות הרחקה חלות ככל שישנן כאלה

לינא סאלם:  לא כולם יוצאים מישראל בהרחקה

איילת וולברג: כל מנגנון הניכוי הוא ככל שישנו

לינא סאלם: כמובן

אליהו (אלי) רביבו: ברשותך אדוני היושב-ראש, לפני שעוברים לסעיף הבא, אני מבקש להתעכב ולהתייחס להוצאות הניכוי

אליהו (אלי) רביבו:  יש איזשהו עניין שאנחנו רוצים לגרום לעידוד ותמרוץ רשויות האכיפה כן לגבות את ההוצאות

אליהו (אלי) רביבו:  אם הכסף לא מגיע אליהן ומגיע לאוצר המדינה, יש להם פחות אינסנטיב

ישראל אייכלר: מי זה הם?     

אליהו (אלי) רביבו: רשות האכיפה

אליהו (אלי) רביבו:  מנגנון האכיפה ברשות האוכלוסין

איילת וולברג: לגבי הרכיב של הוצאות ההרחקה?     

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  הם הרי מממנים את ההוצאות מתקציבם

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש שגם הכסף שמושב, יושב לקופתם

אליהו (אלי) רביבו:  אני ביקרתי במתקנים שלהם ואני ער להוצאות שלהם

ישראל אייכלר: אני לא מכיר חקיקה, אולי אני לא מספיק שנים בכנסת, לפיה אנחנו מקציבים תקציבים לרשויות שלטוניות

ישראל אייכלר:  אם האוצר רוצה לתקצב משהו, שיתקצב

ישראל אייכלר:  הוא מקבל את הכסף והוא המתקצב

ישראל אייכלר:  אני אומר נכון?     

נעה בן שבת: יש כמה מקרים כאלה אבל מעטים

ישראל אייכלר: זה לא הסדר הנכון

ישראל אייכלר:  זאת לא דרך המלך

ישראל אייכלר:  אני מתנצל, אני מדבר כמעט כמו משפטן

לינא סאלם: אני רוצה לחדד בנושא של סעיף (ב)

לינא סאלם:  כל מקום שהוועדה קוראת לשהות בישראל, הכוונה היא לחוק הכניסה לישראל

איילת וולברג:  קודם אמרתי את זה

איילת וולברג:       אנחנו עוברים לתוספת בעמוד 5

איילת וולברג:  בטור א' מפורטת תקופת השהוי ובטור ב' שיעור הניכוי לפי האיחור בשיהוי כאן שלא כחוק, בתום התקופה שהעובד הורשה לשהות בישראל לפי הוראות חוק הכניסה לישראל

ישראל אייכלר: עד חודש, זה אפס

איילת וולברג: כן

איילת וולברג:  עד חודש זה אפס

איילת וולברג:       5

איילת וולברג: 	אחרי התוספת הראשונה 1א' לחוק העיקרי יבוא:     "תוספת ראשונה 1ב' (סעיף 1יא(ד1)(2)(ב))     	  טור א'					  טור ב' תקופת השיהוי					 שיעור הניכוי     	מעל חודש עד חודשיים					5%     	מעל חודשיים עד שלושה חודשים				10%     מעל שלושה חודשים עד ארבעה חודשים			15%     מעל ארבעה חודשים עד חמישה חודשים			20%     מעל חמישה חודשים עד שישה חודשים			30%     מעל שישה חודשים עד שבעה חודשים			40%     מעל שבעה חודשים עד שמונה חודשים			50%     מעל שמונה חודשים עד תשעה חודשים			60%     מעל תשעה חודשים עד עשרה חודשים			70%     מעל עשרה חודשים עד אחד עשר חודשים			80%		     מעל אחד עשר חודשים עד שנים עשר חודשים		90%"

איילת וולברג:      כמובן כל אלה לקוחים מתוך אותם 75 אחוזים

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אני לא מנהל חשבונות אבל אני הייתי כותב את זה אחרי ה-25 אחוזים

איילת וולברג: כך זה כתוב היום בתקנות וגם המנגנון לגבי המסתננים מנוסח כך

ישראל אייכלר: שיהיה ברור לפרוטוקול שאנחנו מדברים רק על ה-75 אחוזים כי את ה-25 אחוזים הוא מקבל אוטומטית בלי כל תנאים

אפרת לב ארי: ה-75 אחוזים הפכו להיות כאילו ה-100 אחוזים

אפרת לב ארי:  חשוב לי לחדד, כמו שציינה היועצת המשפטית לוועדה, הניכויים מתחילים רק כשיש תקופת שיהוי של מעל חודש עד חודשיים, כשבאמת ב-30 הימים הראשונים אין ניכוי אבל 30 הימים הראשונים הם תקופה נוספת מעבר, נגיד תקופת התארגנות

ישראל אייכלר: כמה זמן זאת תקופת ההתארגנות?     

אפרת לב ארי: בענף הסיעוד אלה 90 ימים, בענף הבניין אלה 30 ימים

אפרת לב ארי:  כלומר, 30 ימים מעבר לתקופת ההתארגנות שממילא קבועה בנהלים שלנו

ישראל אייכלר: חבר הכנסת רביבו, יש לך הצעות נוספות?     

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  לגישתי זה בסדר שלא ייגבה שום סכום כי אנחנו מניחים שסביר להניח שיכו לה להיות סטייה ברמה של ימים עד כמה שבועות ולכן עיגלנו את זה לחודש ימים מה-75 אחוזים

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו כן מבקשים שאותו עובד זר שעד אותה נקודה היה חוקי, לא יתרגל לשהותו הלא חוקית כאן

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו רוצים לעזור לו להיזכר בזמן ולפיכך אני מבקש שחודש עד חודשיים הניכוי יהיה 30 אחוזים, חודשיים עד ארבעה חודשים הניכוי יהיה 40 אחוזים, ארבעה חודשים עד שישה חודשים הניכוי יהיה 50 אחוזים, שישה חודשים עד שמונה חודשים הניכוי יהיה 55 אחוזים, שמונה חודשים עד 10 חודשים הניכוי יהיה 60 אחוזים, 10 חודשים עד שנה הניכוי יהיה 70 אחוזים ומעל 12 חודשים הניכוי אנחנו משלימים את ה-100 אחוזים של ה-75 אחוזים כאמור

ישראל אייכלר: מה אומרת רשות האוכלוסין לגבי הטבלה שהציג עכשיו חבר הכנסת רביבו, יושב-ראש ועדת הכנסת לעובדים זרים?     

אפרת לב ארי: מלכתחילה אנחנו מנסים לחוקק מחדש את מנגנון הניכויים בגלל שבג"ץ פסל את ההסדר הקיים

אפרת לב ארי:  ההסדר הקיים התייחס לתקופת שיהוי של עד חצי שנה והמדרגות באמת היו יותר רחבות

אפרת לב ארי:  אמנם בקפיצות של חודש בכל פעם אבל שיעור הניכוי שקפצנו מחודש לחודש הוא היה יותר רחב

אפרת לב ארי:  בג"ץ פסל את זה

אפרת לב ארי:  אמנם לא התייחס ספציפית למדרגת הניכוי הראשונה או השנייה אלא להסדר בכללותו

אפרת לב ארי:  הוא קבע שהוא לא מידתי

אפרת לב ארי:  מעבר לזה, בפסק הדין

אפרת לב ארי:  בסעיף 56, לפיה אם עובד זר יודע שהוא מאבד את כל הכספים, אפילו חלק משמעותי מהם, הוא מאבד את התמריץ לצאת

אפרת לב ארי:  לכן, אם כבר בתחילת התקופה הזאת של השנה לגביה אנחנו מודדים את תקופת השיהוי הוא יאבד חלק משמעותי מהכספים, למה שהוא ירצה לצאת גם אחר כך? לא אחרי שנה וגם לא אחרי שנתיים ויותר

ישראל אייכלר: את טוענת שככל שהאחוזים יהיו נמוכים יותר, המוטיבציה שלו לצאת מכאן היא גדולה יותר

אפרת לב ארי: ככל שהם יהיו מדודים יותר ומאוזנים יותר

אפרת לב ארי:  בסוף אנחנו מנסים לגבש הסדר יותר מאוזן ומידתי

אפרת לב ארי:  זה בשפת המשפטנים, אם נחזור אליה

ישראל אייכלר: המידתי זו מילה נפלאה

ישראל אייכלר:  אפשר לבטל את כל הכנסת וללכת לשאול את בית המשפט מה מידתי על כל חוק ועל כל דבר וגמרנו

אליהו (אלי) רביבו: ברשותך אדוני היושב-ראש, הרמת לי להנחתה

אליהו (אלי) רביבו:  בכל מקרה התייחסות לסעיף אנחנו נוגעים בו

אליהו (אלי) רביבו:  מפנים אותנו לפסיקתו של בג"ץ

אליהו (אלי) רביבו:  בג"ץ העיר, ציפה וכיוון

אליהו (אלי) רביבו:  כך כל סעיף וסעיף

אליהו (אלי) רביבו:  בג"ץ לא דיבר על כל אותם הסעיפים באופן פרטני

אליהו (אלי) רביבו:  הוא אמר צריך להביא משהו שהוא באמת מידתי יותר ולכן אנחנו יושבים כאן על המדוכה ושואלים מה מידתי

ישראל אייכלר: לא, השאלה היא לא מה מידתי כי הפרדת הרשויות מחייבת שאנחנו לא נתערב בבית המשפט ובית המשפט לא יתערב בכנסת

ישראל אייכלר:  אני רוצה לשאול אותך שאלה

ישראל אייכלר:  הרי המוטיבציה שלך היא שלבן אדם יהיה כדאי לצאת ולא שיהיה לו כדאי להישאר

אליהו (אלי) רביבו: יותר מזה אדוני היושב-ראש

אליהו (אלי) רביבו:  שיהיה לו כדאי לצאת בזמן ואם לא, אז כמה שיותר מהר

ישראל אייכלר: אומרת רשות האוכלוסין שזה להפך

ישראל אייכלר:  זאת אומרת, אם אתה תקנוס אותו בחודשים הראשונים בקנסות גבוהים, הוא יאמר שכבר לא אכפת לו, הוא כבר יישאר כאן וימצא עבודה כי את החסכונות שלו הוא לא יקבל

אליהו (אלי) רביבו: בדרך כלל משיג גבול שהחליט בדעה מושכלת להישאר כאן יותר מהזמן שהורשה לו להישאר, הכסף הזה פחות מעניין אותו

ישראל אייכלר: זאת אומרת שאנחנו צריכים לשאול לא את המידתיות של בג"ץ אלא מידתיות של הפועל

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  חד משמעית

ישראל אייכלר: להיכנס לראש של הפועל

ישראל אייכלר:  אם אתה תקנוס אותו חזק, הוא יישאר כאן

ישראל אייכלר:  לחילופין, אם אני לא אקנוס אותו חזק, הוא יישאר כאן

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר שמי שמבקש להישאר כאן, נשאר

אליהו (אלי) רביבו:  אותו הסכום לא מעניין כי בחודש וחצי עבודה או חודשיים הוא מחזיר לעצמו את הכסף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא העניין

אליהו (אלי) רביבו:  מראש אני רוצה שהוא ייקח בחשבון שהניכוי יהיה כל כך משמעותי חודשיים מאז שהוא כאן, כך שאין שום שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  אם אתה כאן יותר מחודש מעבר לזמן שהוקצה לך, אתה מראש תכננת להישאר ולכן קודם כל תביא את הכסף

אליהו (אלי) רביבו:  מבחינתי מי שנשאר כאן חודש מעבר לתקופה שהוקצתה לו מראש מנסה להשיג גבול

ישראל אייכלר: אני מבין יותר טוב כשאתה מדבר נמוך יותר

ישראל אייכלר:  תיכנס לראש שלו

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר שמי נשאר כאן חודש מעבר לתקופה שהוקצתה לו, מראש מנסה להשיג גבול

אליהו (אלי) רביבו:  אם כן, שקודם כל יחזיר את הכסף

אליהו (אלי) רביבו:  לכן אני רוצה שהטולרנט שלו ינוע בתוך החודש

אליהו (אלי) רביבו:  שהאדם יגיד שהוא עבד מאוד מאוד קשה, הוא רוצה קצת לנוח, ליהנות, להרגיש בישראל כתייר, תנו לו איזה שבוע-שבועיים

אליהו (אלי) רביבו:  את זה הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  מי שנשאר כאן מעבר לתקופה באופן ממושך, הוא גונב גבול

אליהו (אלי) רביבו:  הוא פשוט משיג גבול והוא מתכוון לשפות את ההפסדים שלו כתוצאה מאותו ניכוי על ידי שהייה ממושכת כאן

ישראל אייכלר: מה אתם חושבים המידתיות המקסימלית של הפועל?      

אליהו (אלי) רביבו: עוד נקודה קטנה אדוני היושב-ראש

אליהו (אלי) רביבו:  כל עניין המדרוג, על פי דרישת בג"ץ בא להגיד שלא ננכה לו את הכול מהיום הראשון כי אולי לקח לו זמן ואולי הוא לא שם לב והוא היה צריך עוד קצת זמן להתרגל לרעיון והיה לו קשה להיפרד והוא כבר נקשר לרגבי האדמה שלנו

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו אומרים שדווקא בגלל זה אנחנו מבקשים שכמה שיותר מוקדם הוא יבין שכבר לא משתלם לו להיות כאן

אליהו (אלי) רביבו:  אם הוא הגיע לחודשיים, 30 אחוזים ירדו לו

אליהו (אלי) רביבו:  אז הוא אומר שלא כדאי לו כי הוא ממש בצעדי ענק לקראת ה-55 אחוזים

אליהו (אלי) רביבו:  עוד שלושה-ארבעה אחוזים, הוא כבר הפסדי

אליהו (אלי) רביבו:  לכן אחד יספר לשני והם לא יממשו אפילו לא את החודש שאנחנו לא מנכים להם

ישראל אייכלר: אנשי רשות האוכלוסין, מה אתם אומרים?     

אפרת לב ארי: הכוונה היא ליצור מנגנון מאוזן

אפרת לב ארי:  שמענו את הערות בג"ץ והן היו מאוד ברורות

ישראל אייכלר: אני לא מוכן לעבוד לפי המידתיות של בג"ץ

ישראל אייכלר:  אני רוצה את המידתיות של הפועל

אליהו (אלי) רביבו: אין דבר שלא נגענו בו בהצעה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  הכול בג"ץ אמר, בג"ץ אמר, בג"ץ עמר

ישראל אייכלר: אני עובד אצל הפועל

אפרת לב ארי: אנחנו בסוף רוצים לחוקק משהו שלא ייפסל בעוד שנה-שנתיים

אפרת לב ארי:  אנחנו מנסים לגבש הסדר בחקיקה שלא ייפסל שוב בעתירה הבאה בעוד שנה או שנתיים

אפרת לב ארי:  זאת נקודת המוצא

אפרת לב ארי:  אפשר לומר שאנחנו לא נקשיב לבג"ץ כפי שנשמע כאן

ישראל אייכלר: זה לא שלא נקשיב לבג"ץ

ישראל אייכלר:  בג"ץ יקשיב לנו

ישראל אייכלר:  זה החוק וזו הדמוקרטיה, אלא אם כן יחליטו שאין כאן דמוקרטיה

ישראל אייכלר:  לכן אני לא מזכיר את הבג"ץ

ישראל אייכלר:  אני מאוד מצטער שהזכרת את הבג"ץ

ישראל אייכלר:  אני כאן כמחוקק מדבר על הפועל והחוק

ישראל אייכלר:  אני רוצה שתסבירי לנו מה המקסימום שאת חושבת שהפועל יזדרז ללכת הביתה

אפרת לב ארי: אנחנו חושבים שאם בהתחלה ננכה נתח משמעותי מהכספים, העובד מאבד את התמריץ לצאת מישראל מוקדם

אליהו (אלי) רביבו: אם כן, בואי ניתן לו שנתיים-שלוש

אפרת לב ארי: אפשר לנסות לשחק כאן עם מספרים, אבל בסוף אם מרכז הכובד של הניכויים יהיה בהתחלה, זה קצת מוציא את העוקץ

אליהו (אלי) רביבו: ברשותך, אני מבקש לפנות למר אדלשטיין

אליהו (אלי) רביבו:  מה אחוז משיגי הגבול שעבדו כאן באופן חוקי ואתם כבר מצליחים לאכוף עליהם ולהוציא אותם, שבאופן תמים לא ידעו שהם לא חוקיים?      

יוסף אדלשטיין: 	אני נזהר בלשוני

יוסף אדלשטיין:  אני לא מכיר מישהו שפגשנו אותו במסגרת האכיפה שהוא לא ידע שהוא עובד לא חוקי

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  גם אני

אליהו (אלי) רביבו:  זה בדיוק העניין

אליהו (אלי) רביבו:  אין תמימים כאן

אליהו (אלי) רביבו:  מי שנמצא כאן מנהל אורח חיים שמתכתב עם היותו לא חוקי במדינת ישראל ומי שלא חוקי, הוא עבריין ואני הייתי מנכה לו 100 אחוזים מהשעה הראשונה

ענבל משש: מנגד אדוני, מאוד מאוד חשוב להפחית את התמריץ שלהם להישאר ולהאריך את השהייה הבלתי חוקית

ענבל משש:  כמובן הרעיון היה להפחית את התמריץ שלהם, את משך השהייה הבלתי חוקית

ענבל משש:  ככל שהניכוי בתחילת הדרך יהיה משמעותי וגדול והם יאבדו את מרבית הכסף כבר בתחילת הדרך, אין לנו שום תמריץ אחר כדי שהם לא ימשיכו את השהייה הבלתי חוקית על פני חודשים ושנים

ענבל משש:  לכן המתיחה של המנגנון הזה נועדה כדי לתמרץ אותם לצאת מיד כשהם מסיימים את התקופה או בסמוך לכך ולא להאריך את השהייה הבלתי חוקית

ישראל אייכלר: אני לא מחלק ציונים אבל בדיון הזה עכשיו אני רוצה אתה גישה שאת קבעת עכשיו

ישראל אייכלר:  מה יגרום לעובד לעזוב מהר יותר, על זה הוויכוח כאן

איילת וולברג: אני כן אשמח להוסיף ולומר שלחוק היו שתי תכליות נוספות ודיברנו על זה בדיון הקודם

איילת וולברג:  הייתה התכלית של ייקור העסקת העובד הזר כדי שלא יהיה משתלם להעסיק אותו על פני עובד ישראלי, וכמובן התכלית של סיוע לעובד הזר כשהוא חוזר למדינת המוצא שלו להתחיל חיים בכבוד אחרי שהוא עבד כאן

איילת וולברג:  אלה שתי תכליות עליהן דיברו בממשלה

איילת וולברג:  זאת כמובן שאלה של מדיניות וחשוב לי לומר שזאת כמובן החלטת הוועדה אבל כאשר מנכים סכום מאוד גדול כבר בהתחלה, צריך לחשוב גם על האפשרות של העובד הזר שאולי שהה כאן חודש או חודשיים שלא כחוק ובסופו של דבר ינוכה סכום מאוד גדול מהקניין שלו, מחלף הזכויות הסוציאליות שלו כבר בהתחלה

איילת וולברג:  זה גם משהו שהייתי רוצה שהוועדה תבחן

ישראל אייכלר: את מדברת עכשיו על הזכויות של העובד

איילת וולברג: זה גם מהפן של העובד

ישראל אייכלר: לא רק התמריץ לצאת או לא לצאת

ישראל אייכלר:  למה את מדברת על ייקור? מה זה הייקור?     

ענבל משש: יעלה יותר יקר להעסיק עובדים זרים על פני ישראלים כדי שלא יתעדפו עובדים זרים על ישראלים

איילת וולברג: זה חלק מהתכלית של הפקדה של כספי הפיקדון לפחות לגבי מה שהמדינה הציגה עת חוקקה את המנגנון

ישראל אייכלר: משרד המשפטים רוצה להעיר משהו?     

לינא סאלם: כן

ישראל אייכלר: על העניין הזה של העובד, איך את חושבת שהוא ירצה לתת את ה-100

לינא סאלם: המבחן הוא מבחן של מבחן הזהירות הקפדני

לינא סאלם:  ההבדל של ההפחתה או מודל הניכויים שאנחנו עוסקים בו היום הוא לא נפסל על ידי בג"ץ כולו אלא אך ורק במובן הצר

לינא סאלם:  משמעות הדבר היא שכל פעם שאנחנו עושים פגיעה בזכות הקניינית, נדרש להראות את האפקטיביות של הכלי להבטחת היציאה

לינא סאלם:  על פי הנתונים שהצגנו לבג"ץ ועל פי הנתונים שיש בידינו, אין בסיס להנחה שאם אנחנו מעלים את הדרגה הראשונה או מייקרים אותה, זה יבטיח יציאה במועד

לינא סאלם:  יותר מכך, אומרת רשות האוכלוסין שהקושי שלנו דווקא בשהייה ארוכת הטווח ובחודש הראשון

לינא סאלם:  יכול להיות מצב שאדם שהיה בישראל כמה שנים טובות, מסיבותיו הוא מתעכב עוד חודש אחד ולכן כאשר אנחנו דנים בשאלת המידתיות, אנחנו לא רק מסתכלים על הפגיעה הקניינית או ההסדר של הבטחת היציאה אלא אנחנו מסתכלים על כלל השיקולים ורואים כל פעם שאנחנו פוגעים בזכות הקניינית החשובה של אוכלוסייה מוחלשת זו, האם הסיבה לכך מוצדקת והאם באמת היא מראה אפקטיביות

לינא סאלם:      על סמך הנתונים שיש בידינו ועל סמך עמדת רשות האוכלוסין והגורמים המקצועיים, אין שום אינדיקציה שהצעה זו תבטיח יציאה במועד או תעודד יציאה

לינא סאלם:  יתרה מכך, לטעמנו, לטענת משרד המשפטים, זה לא הבדל מידתי והוא לא יעמוד

ישראל אייכלר: לעניין הטבלה, אם אנחנו רוצים להחליט לפי נוסח הוועדה, אין לי בעיה, אני יכול לתמוך בנוסח הוועדה כפי שקבעו רשות האוכלוסין ומשרד המשפטים

ישראל אייכלר:  אם חבר הכנסת רביבו רוצה דווקא להתעקש על הטבלה הזאת, אולי נדחה את הסעיף הזה להמשך דיון

אליהו (אלי) רביבו: אני מוכן להציע עוד איזושהי הצעה

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כל, אני מאוד מודה ומקווה שאכן עמדת משרד המשפטים מתכתבת עם עמדתי שגם העובד אמור להפריש כי אז ניתן להגדיר את הסכום הזה כסכום קנייני

אליהו (אלי) רביבו:  אני כבר מפתח אופטימיות

אליהו (אלי) רביבו:  אני אהיה מוכן שבמקרה של חודש עד חודשיים לרדת מ-30 אחוזים אבל כל מה שאני הורדתי מה-30 אחוזים באופן ישיר יועתק לחודשיים עד ארבעה חודשים כי זה כבר פרק זמן שלכולי עלמא מדובר באנשים שמנסים להתרגל לשהייתם הלא חוקית בישראל

אליהו (אלי) רביבו:  אם אנחנו עוברים את אותם מספר חודשים, אין להם שום בעיה שינכו להם כי הם כבר הרוויחו את הכסף הזה

אליהו (אלי) רביבו:  יש להם כבר גרנטי - בחלוף הזמן, עד שבאמת הם התחילו להרגיש כמו שהם מציעים – שהם לא הפסדיים כי הם כבר הרוויחו את הכסף הזה באופן בלתי חוקי

ישראל אייכלר: אני מציע שנחזור לסעיפים שעצרנו בהם קודם וכשנגיע לסעיף הזה, נתייחס שוב

לינא סאלם: יש עוד השלמה קטנה, אם אפשר לתת לסמדר פרידמן לומר

מרשה פרידמן: משרד המשפטים

מרשה פרידמן:  מעבר לזה, בדיוק בנקודה שנגעת בה אנחנו ניצור איזשהו חוסר שוויון בין אותו עובד שיצא אחרי חודש לבין זה שיצא אחרי ארבעה חודשים כי בעצם יוצא ישלם יותר

אליהו (אלי) רביבו: תצטרכו להחליט על איזשהו שלב

אליהו (אלי) רביבו:  ברור וידוע לכולנו מה אחוז הנשארים באופן בלתי חוקי מענף החקלאות אל מול אחוז הבלתי חוקיים שנשארים כאן מענף הבניין

אליהו (אלי) רביבו:  הנתונים האלה יכולים לספר לכם את הסיפור כולו

אליהו (אלי) רביבו:  את הרי יודעים את הנתונים

ישראל אייכלר:  סיימנו את הוויכוח

ישראל אייכלר:  חוזרים לסעיף הקודם

אלעד כהנא: כבודו, גם אני מבקש לומר כמה דברים על היבט אחר אלא אם כבודו רוצה שנחזור לזה בהמשך

ישראל אייכלר: כשנדבר על הסעיף

ישראל אייכלר:  אני חייב להתקדם

איילת וולברג: אני חוזרת לעמוד 2

איילת וולברג:  אנחנו בפסקה (2) והקראתי את פסקת משנה (א), מנגנון ההרחקה, ואת פסקת משנה (ב), מנגנון הניכוי

איילת וולברג:       עכשיו אנחנו בפסקת משנה (ג)

איילת וולברג:  לאחר שמנכים הוצאות הרחקה ככל שישנן בניכוי על פי פסקת משנה (ב), עוברים לפסקה (ג)

איילת וולברג: סיימנו להקריא את מנגנון הניכוי

איילת וולברג:  עכשיו יש הוראות משלימות להסדר הזה

איילת וולברג:  בפסקה (3) הוצע בנוסח הממשלתי:     

איילת וולברג: רציתי לשאול לגבי מה שהממשלה הציעה כאן בהצעת החוק

איילת וולברג:  מאפשרים למתוח את התקופה מ-12 חודשים ל-18 חודשים ולקבוע בהמשך בתקנות גם שיעורי ניכוי אחרים

איילת וולברג:  כתבתם כאן דרך כלל או לסוגי עובדים זרים

איילת וולברג:  כאשר כתבתם את הסעיף הזה והצעתם להסמיך את השר להתקין את התקנות, על איזה מקרים חשבתם שיהיה מוצדק להאריך את התקופה ל-18 חודשים?     

אפרת לב ארי: לא חשבנו על מקרים ספציפיים מוצדקים אבל רצינו לשמור את האפשרות למקרים עתידיים

אפרת לב ארי:  קשה לדעת מה העתיד יזמן לנו

אפרת לב ארי:  לכן הצענו להסמיך את השרים באישור הוועדה, למתוח את התקופה ל-18 חודשים וגם לבצע אחר כך את ההתאמות בטבלת הניכויים

אליהו (אלי) רביבו: מה הטעם? מה כבר נשאר לנו מהחוק הזה?     

ישראל אייכלר: יכול להיות שמזמינים לחצים

ישראל אייכלר:  היו עליכם לחצים איומים מכל הגורמים שתתנו עוד 18 חודשים

ישראל אייכלר:  אם אתם רוצים, תנו לכתחילה עוד 18 חודשים

ישראל אייכלר:  זה הרעיון של השאלה

ישראל אייכלר:  את התשובה אתם תתנו

אפרת לב ארי: את התשובה נתתי

ישראל אייכלר: אתם רוצים להשאיר לכם אופציה

ישראל אייכלר:  למה שלא תקימו ועדת חריגים למקרים מיוחדים?     

אפרת לב ארי: לא

אפרת לב ארי:  אין צורך בוועדת חריגים

אליהו (אלי) רביבו: האפשרות קיימת

אליהו (אלי) רביבו:  הרי היום עובד יכול להגיש ערעור

אליהו (אלי) רביבו:  הוא יכול לפנות ויש מנגנון שזה הצעד

אליהו (אלי) רביבו:  מה הטעם למשוך את זה ל-18 חודשים?     

אפרת לב ארי: המנגנון הוא פרטני, בהתאם לנסיבות של עובד זר ספציפי שהוכיח שנבצר ממנו לתת - - -     

ישראל אייכלר: בדיוק על זה ועדות חריגים

ישראל אייכלר:  זאת בדיוק הסמכות המינהלית שלכם

ישראל אייכלר:  אם אשתו של מישהו חולה, הוא לא הרגיש טוב, הוא לא יכול לעבוד, אין לו כסף, אתם נותנים לו עוד 18 חודשים

ישראל אייכלר:  אנחנו נאפשר לכם אבל אל תכניסו לנו בחוק שרשאי השר לקבוע 18 חודשים

ישראל אייכלר:  אתם פשוט מזמינים לחצים

איילת וולברג: דיברתם על אפשרות לבדוק פרטנית לפי סעיף קטן (ד2) שתכף נקריא, אבל אמרנו גם קודם בפרשנות של משרד המשפטים לעניין של תום התקופה בה הורשה לשהות בישראל, שזה כולל גם הודעות ונהלים של הרשות לפי אותו חוק

איילת וולברג:  לכן לדוגמה אם רשות האוכלוסין וההגירה מפרסמת הודעה של אי אכיפה לדוגמה לגבי אוקראינים שלא יכולים לחזור לארצם, לא נדרש שכל עובד יגיש בעצמו בקשה פרטנית

איילת וולברג:  ברגע שיודיע הודעה כזאת כללית, תום התקופה לשהות בישראל נגזרת מאותה הודעה - נתתי כדוגמה את האוקראינים - והם לא יצטרכו להגיש הגשה פרטנית לפי (ד2) כאשר גם מקרים כאלה וגם כלליים יותר יכולים כבר להיות מובאים בחשבון בתקופה החוקית שבה עובד שוהה בישראל

ישראל אייכלר: אם את מדברת על מקרה כזה, גם אפשר להסמיך את הוועדות האלה

אפרת לב ארי: זה כבר יש היום

ישראל אייכלר: יגידו שכל האוקראינים, בגלל שיש שם מלחמה, לא יכולים לחזור, ואז לקבוצת האנשים האלה מאפשרים

ישראל אייכלר:  לא צריך את זה בחקיקה ראשית

לינא סאלם: היועצת המשפטית לוועדה מדייקת את כוונת המחוקק וזאת כוונת המחוקק כפי שהיא הציגה עכשיו בדיון

לינא סאלם:  מאוד חשוב להבין את הנטל שלכאורה עולה כאן מההצעה

לינא סאלם:  אם אנחנו באים ואומרים, אם שר הפנים שהוא בעל הסמכות על פי חוק הכניסה לישראל להתיר או לא להתיר ובאיזה מקרים, הוא נותן לאוכלוסיות שלמות

לינא סאלם:  זה חוסך מאיתנו את הנטל של בקשה פרטנית והחלטה פרטנית בכל מקרה ומקרה כי המאפיין הוא מאפיין של קבוצה ולא מאפיין כל אדם ואדם

איילת וולברג: את מה שאת מתארת אני מבינה שהוא כבר יכול לעשות היום

לינא סאלם: נכון

איילת וולברג: לא צריך את פסקה (3) כדי שהשר יוכל לקבוע דברים כלליים לגבי אוכלוסיות ולא רק באופן פרטני

לינא סאלם: נכון, אבל עדיין אנחנו חושבים שהתוספת של ה-18 חודשים בתום התקופה שבה הוא שהה בישראל, היא כן נדרשת כדי לתת שיקול דעת

לינא סאלם:  בגלל שנקבע מועד בחקיקה, כדי לסטות ממנו צריכים הוראה מפורשת של המחוקק

לינא סאלם:  לכן אנחנו לא חושבים שיש לסטות מהנוסח של סעיף 3

ישראל אייכלר: זה הזמן המתאים להפסיק את הדיון

ישראל אייכלר:  בעזרת השם בהזדמנות הקרובה, כשיגובשו הדברים ביניכם, גם הטבלה, אנחנו נמשיך ונקיים דיון נוסף

ישראל אייכלר:      אני רוצה להודות לכולכם ואני מבקש שתשבו על הטבלה ותראו למה אפשר להגיע

ישראל אייכלר:      תודה רבה

ישראל אייכלר:  ישיבה זו נעולה