ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 124, 2024-01-10 00:00

עודד פורר: בוקר טוב לכולם

עודד פורר:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות

עודד פורר:  היום ה-10 בינואר 2024, כ"ט בטבת תשפ"ד

עודד פורר:  הנושא הוא הסרת חסמים בתעסוקת רופאים ואחיות עולים חדשים

עודד פורר:      בפתח הדברים, אנחנו בבוקר עם חדשות קשות על הרוגים ופצועים

עודד פורר:  אתמול התבשרנו על נופלו של בוגר נעל"ה, עקיבא יסינסקי, שאנחנו בשבוע הבא נקיים דיון כדי להוקיר ולהכיר לחיילים העולים על התרומה שלהם בלחימה הזו

עודד פורר:  דיברנו על ארגון נעל"ה השבוע, עד כמה הוא משמעותי בעלייה לארץ, ובוגר נעל"ה נהרג בהגנה על העם ועל הארץ

עודד פורר:  יהי זכרו ברוך

עודד פורר:      בתוך כך, אני רוצה להתייחס לפרסום שהופץ על ידי משרד האוצר על הקיצוצים הצפויים כדי לממן את הוצאות המלחמה

עודד פורר:  אני חושב שזאת שערורייה לראות את מפת הקיצוצים, כשהממשלה מקצצת בהכול חוץ מאשר בצרכים הפוליטיים שלה

עודד פורר:  זאת אומרת, כספים פוליטיים לכל מיני עמותות וארגונים וסיפורים שקשורים למפלגות כאלה ואחרות בתוך הקואליציה – בזה לא נוגעים

עודד פורר:  במה כן נוגעים? נוגעים בסיוע בשכר דירה לעולים, נוגעים ביכולת של מדינת ישראל להיאבק את המאבק התודעתי בחו"ל בקיצוץ נציגויות של משרד החוץ, פוגעים בביטול הרשות לפיתוח הנגב והרשות לפיתוח הגליל

עודד פורר:  שאגב, הן היחידות שהגיבו בזמן ועבדו מהר גם באירועים האחרונים

עודד פורר:      סדר העדיפויות של הממשלה הזאת, לצערי, כפי שהוא בא לידי ביטוי בהודעות משרד האוצר – הוא עקום לחלוטין

עודד פורר:  לא יכול להיות שיקצצו למעלה מ-100 מיליון שקלים מתקציב סל התרופות ויקצצו את הסיוע בשכר הדירה לעולים, אבל לא יגעו בשום דבר שקשור למשרדים מומצאים

עודד פורר:  אחד לענייני מורשת; אחד לענייני מסורת; אחד לענייני יום ראשון ואחד לענייני יום שני

עודד פורר:  הגיע הזמן שקודם כול יקצצו בכל מה שלא נדרש, ויקבעו סדר עדיפויות שאומר: אזרחי ישראל שעובדים, שמשרתים בצבא, שעושים מילואים – הם נמצאים בראש הטבלה

עודד פורר:      עד כאן לעניין הזה

עודד פורר:  ומעניין לעניין, אנחנו בנושא של הסרת חסמים בתעסוקת רופאים ואחריות עולים חדשים

עודד פורר:  זה דיון שהוא בהמשך לדיון מהיר שקיימנו פה ב-8 בפברואר 2023 בנושא סגירת תוכניות אמריקאיות

עודד פורר:  אחר כך ישיבה בנושא הכשרת רופאים עולים ב-12 ביוני 2023

עודד פורר:  ודיון בנושא האחיות העולות ב-17 ביולי 2023

עודד פורר:  אני חייב לומר שלמרות המדיניות והאמירות שרוצים לעודד עלייה מצרפת, עדיין מרבית העולים שמגיעים במקצועות הרפואה מגיעים מרוסיה ואוקראינה

עודד פורר:  אנחנו מדברים על רופאות, רופאים, אחיות, אחים

עודד פורר:       רק כדי להבין את המספרים: מרוסיה בלבד הגיעו בשנת 2023 – 350 רופאים ו-37 אחיות; מצרפת עלו 22 רופאים, לא עלו אחיות

עודד פורר:  אגב, חלק מזה גם בגלל חסמים

עודד פורר:  אני מניח שאם היו מסירים חלק מהחסמים, היינו רואים יותר אחיות מגיעות בעלייה מצרפת

עודד פורר:  בסך הכול, בחמש השנים האחרונות עלו 1,786 רופאים ו-495 אחיות

עודד פורר:  כך לפי נתוני משרד העלייה והקליטה

עודד פורר:  לפי התייחסות משרד הבריאות, הגיעו וקיבלו רישיון 1,127 רופאים

עודד פורר:  זאת אומרת, יש פה איזשהו פער מבחינת הרישיון

עודד פורר:  אבל, חלק מהבעיות הן בעיות בתקנים, ותקנים להתמחות לאותם הרופאים

עודד פורר:      בעצם, מ-2020 לא נוסף אף תקן צבוע להתמחות של רופאים עולים

עודד פורר:  זאת למרות שרופאים המשיכו לעלות לישראל ומספרם גם גדל באופן דרמטי

עודד פורר:  בעיקר כשאני מסתכל על שנת 2022 ו-2023, מספר התקנים נשאר אותו דבר

עודד פורר:  149 רופאים עולים נקלטו להתמחות בתקנים של הפרויקט

עודד פורר:  כל חודש מתפנים בין אחד ל-3 תקנים בממוצע, ורק אז נקלטים הרופאים

עודד פורר:  זאת אומרת, יש לנו איזה 56 רופאים עולים שממתינים לתקן

עודד פורר:  מההסתדרות הרפואית נמסר בזמנו שהוועדות לאישור תואר מומחה מתכנסות בממוצע כל שישה עד שמונה שבועות, כשוועדת הפטור מתכנסת אחת לחודש קלנדרי

עודד פורר:      אנחנו ביקשנו כמה דברים בדיון שקיימנו בחודש יולי

עודד פורר:  דבר אחד זה ממשרד הבריאות – לקבוע מנגנון לבחינת השכלת העולים החדשים בסיעוד מבלי הצורך להפנות למשרד החינוך, לאגף לשקילת תארים

עודד פורר:  וביקשנו ממשרד החינוך לעדכן את רשימת המוסדות המוכרים לאחים ולאחיות ברחבי העולם, ולעדכן את הפורטל להגשת מסמכים, ולהכין טופס אחיד להגשת מסמכים בפורטל

עודד פורר:  אני מבקש לקבל תכף עדכון לגבי הנושא הזה

עודד פורר:  מתשובת משרד הבריאות לקראת הדיון הבנו שהתקיימה בסוף יולי פגישה במשרד החינוך, והעבירו נציגי משרד החינוך טבלה עם מוסדות הכשרה מחו"ל עם תואר אקדמי מוכר בישראל

עודד פורר:      משרד החינוך אמור לעדכן את הרשימות האלה בקביעות

עודד פורר:  לפיכך, בבדיקת השכלה שוות תואר אקדמי מוכר בישראל מתבצעת על ידי מינהל הסיעוד, ישירות מול רשימות הוועדה להערכת תארים

עודד פורר:  פורטל משרד הבריאות עודכן כך שמועמד עלייה יוכל להגיש מסמכים עוד טרם עלייתו, והוכן טופס אחיד בינלאומי לאחים ואחיות

עודד פורר:  לגבי מדיניות משרד הבריאות על תואר שני לאחים ואחיות שלא מתחום הסיעוד לצורך התקדמות בתחום הסיעוד – תשובת המשרד לקראת הוועדה בדיון הנוכחי היא "אין מדיניות המחייבת תואר שני

עודד פורר:  אחד מהתארים נדרש שיהיה בסיעוד, כאשר מדובר על התמודדות בתפקידים בכירים"

עודד פורר:  אני חייב לומר שבכנסת ראוי גם שכמה יהיו עם תואר בסיעוד

עודד פורר:      עד כאן לגבי הנושאים האלה

עודד פורר:  אנחנו נתחיל את הדיון עם איזושהי סקירה שאני רוצה לקבל ממשרד העלייה והקליטה, גם לגבי הדברים שהצגנו כאן והחסמים שישנם

עודד פורר:  אחר כך אני ארצה התייחסויות, בהמשך לדיון הקודם

קלאודיה כץ: יש להגיד שעברנו כברת דרך מאוד רצינית מאז שנפגשנו כאן

קלאודיה כץ:  התקדמו הרבה מאוד דברים

קלאודיה כץ:  יש להגיד שהיו בהכנה ובבישולים ובעבודה משותפת לאורך זמן מאוד גדול, אבל באמת התוצאות הן מאוד גדולות

קלאודיה כץ:  היום יש באמת בעיה מאוד גדולה בשקילת תארים לכל המקצועות

קלאודיה כץ:  אני פועלת בכך שכל המשרדים האחראיים על הרישוי, כרגע אנחנו מתקדמים בנושא עם משרד העבודה, יוכלו לקבל איזשהו מאגר מוסדות לימוד ממשרד החינוך לנושא הרישוי

קלאודיה כץ:  כי מה שקורה במשרד החינוך, שקילת תארים זה רק לטובת השכר ורק לטובת עבודה בסקטור ציבורי

קלאודיה כץ:  זה באמת לא תפקידם לעשות שקילת תארים

קלאודיה כץ:      נכון שהרבה מאוד מוסדות, וגם השוק הפרטי, מאוד נהנה מזה שיש גוף מקצועי, ענייני, שבודק את זה לעומק

קלאודיה כץ:  וזה היה מאוד נוח

קלאודיה כץ:  אבל, היום עולים מחכים בין עשרה ל-12 חודשים, וזה לא ייתכן

קלאודיה כץ:  ולא מגישים מסמכים

עודד פורר: למה הם מחכים בעצם?     

קלאודיה כץ: אתה, כדי להגיש מסמכים, לא יודעת, לרפואה - - -     

עודד פורר: אבל מה שראינו פה, אומרים שיש עכשיו

קלאודיה כץ: זהו, אז אנחנו שינינו את זה, מנסים לשנות את זה מול כל המשרדים

קלאודיה כץ:  באמת אין צורך בלחכות למשרד החינוך שיעשה שקילת תארים לרישוי, אם הגוף המקצועי שגם ככה בודק את הסילבוס, ובודק את העולה, ומלא דברים, הוא בעצם צריך את זה רק כהכרה

קלאודיה כץ:  אז אפשר להעביר את הסמכויות האלה

קלאודיה כץ:  יש הבנות, יש התקדמויות גם עם משרדים נוספים בתחומים נוספים

עודד פורר: כשאת אומרת "אפשר", השאלה שלי היא אם זה כבר עבר?     

קלאודיה כץ: למשל, בחלק מהתחומים זה תכף יוכרז כעבר

עודד פורר: בואי נדבר רגע על אחיות

קלאודיה כץ: אחיות זה עבר

עודד פורר: עבר

עודד פורר:  אין שום בעיה

עודד פורר:  אז תכף נשמע מהמשרד באיזה תחומים נוספים כדאי לעשות את זה

קלאודיה כץ: אני מנסה לקדם את זה בכל מקצועות הרישוי, בהם יש רישוי ממשלתי, ויש דרישה כזאת

קלאודיה כץ:  אנחנו כרגע בהידברות עם עוד מקצועות

עודד פורר: תגידי לנו איזה משרדים, אנחנו נשמח לארח אותם פה בוועדה

קלאודיה כץ: קודם כול, יש התקדמות מאוד יפה מול משרד העבודה ומשרד החינוך

קלאודיה כץ:  גם בהיבטים אחרים, לא רק אחיות במשרד הבריאות

קלאודיה כץ:  יש פה ושם סגירות אחרונות

קלאודיה כץ:  מה שכן כבר עשינו במשרד הבריאות, הבהרנו את זה וגם כתבנו את זה אצלנו באתר וגם הודענו לעולים טלפונית, שכל עולה שמחכה להגיש מסמכים פסיכולוגיים, רוקחים, כל התחומים – מי שמחכה להגיש מסמכים ולא מגיש לרישוי בגלל שהוא מחכה לשקילת תארים, זה גם לא תפקידם וגם באמת חבל על העיכוב הזה, הודענו לעולים שאפשר להגיש בלי

עודד פורר: אוקיי, אז אנחנו נקיים אצלנו דיון עם המשרדים האחרים

עודד פורר:  מנהלת הוועדה תעבוד מולך לגבי איזה משרדים עוסקים בנושא הזה של שקילת תארים, יחד עם משרד החינוך

עודד פורר:  נפתור את זה בדיוק באותה צורה

עודד פורר:  אין סיבה שלא

קלאודיה כץ: כן, וזה מתקדם מאוד וזה מאוד חשוב

עודד פורר: בסדר גמור

קלאודיה כץ: ועוד משהו שהשגנו גם מול בריאות וחינוך הוכר עכשיו, גם מילה תספר על זה לעומק, את הנושא של עברית מתקדמת, שאנחנו מפעילים לאחיות לצורך רישוי – לא יצטרכו לעשות את המבחנים האלה; יע"ל, או כל המבחנים – מי שרוצה יכול, אבל מי שלא ומי שקשה לו יעבור את הקורס המתקדם אצלנו - - -     

עודד פורר: כאן עלה בדיון הקודם, אני זוכר שעלתה אחות עולה שעובדת כאחות, ואמרו לה "את תלכי ללמוד היסטוריה"

עודד פורר:  הדבר הזה לא קשור לסיעוד

קלאודיה כץ: לא, דווקא כן

קלאודיה כץ:  זה נושא של משרד הבריאות

קלאודיה כץ:  שוש ניסתה לענות על זה ועשתה בדיקה

קלאודיה כץ:  מילה תענה לך

עודד פורר: תכף נשמע

עודד פורר:  אוקיי, תודה

עודד פורר:  בבקשה, משרד הבריאות

מילה גילוטין: לגבי משרד החינוך?     

עודד פורר: גם וגם

מילה גילוטין: טוב, אז לגבי משרד החינוך, בעצם עשינו איתם פגישה, קיבלנו טבלה

מילה גילוטין:  באמת התהליך התקצר בין שנה, בין 12 חודשים ל-5 דקות

מילה גילוטין:  בעצם אני פותחת, אני בודקת את הדיפלומה, ואני נכנסת לטבלה, ובעצם עושה התאמה באיזה מוסד הבוגר למד, ואני בודקת את המוסד מול הטבלה של משרד החינוך

מילה גילוטין:  כמובן, יש מוסדות שעדיין לא נמצאים בטבלה, אז אני יוצרת איתם קשר ומקבלת מענה ממשרד החינוך

עודד פורר: יישר כוח

עודד פורר:  שמח שהצלחנו לעזור לכם לדבר

עודד פורר:  למשרדי הממשלה לשוחח אחד עם השני

עודד פורר:  אוקיי, ומה לגבי הנושא הזה של התארים?     

מילה גילוטין: אז לגבי זה, לגבי הקורס הבסיסי, מי שרוצה להתקבל לקורס על-בסיסי חייב תואר מוכר בסיעוד

מילה גילוטין:  והרשימה של התארים נמצאת אצלנו באתר

עודד פורר: מה זאת אומרת?     

קלאודיה כץ: תואר בהיסטוריה לא היה עוזר לאותה אחות שאמרה שהיא תלך ללמוד היסטוריה – זה לא יעזור לה, זה שהיא בוחרת לעשות את זה זו זכותה

עודד פורר: לא, אבל יש לה, לפי מה שאני הבנתי, יש לה הכשרה בסיעוד

עודד פורר:  אמרו לה "את צריכה תואר שני, בנוסף"

קלאודיה כץ: לא אקדמי

מילה גילוטין: לא, היא לא צריכה תואר שני

מילה גילוטין:  ממש לא

קלאודיה כץ: תואר ראשון

קלאודיה כץ:  אין לה הכשרה אקדמית

דן אילוז: אני לא זוכר בדיוק, אבל זה לא היה - - -     

מילה גילוטין: לא, אין לה תארים

דן אילוז: משהו אחר

דן אילוז:  מומחית או משהו כזה

שלומית אבינח: דיברו על תוספת שכר

עודד פורר: אחד זה היה לטובת תוספת שכר, נכון

עודד פורר:  דבר שני, האם ישנה בעיה עם מדינות מסוימות שבהן אחיות מועסקות כאחיות ללא תואר אקדמי? זה אני זוכר שהיה

קלאודיה כץ: את זה אתה פתרת עוד בהיותך מנכ"ל משרד העלייה והקליטה

קלאודיה כץ:  זה כבר פתור, מזמן

קלאודיה כץ:  מה שהיא העלתה זה משהו אחר

קלאודיה כץ:  היום, בן אדם עם תואר אקדמי כלשהו יכול לעבור קורס הסבת אקדמאיים ולהיות בעל תעודה אחות מוסמכת

קלאודיה כץ:  ברגע שאתה רוצה להתקדם הלאה, אתה, כדי להתקדם, לעשות התמחות על, קורס על-בסיסי, אתה צריך להיות בעל תואר כלשהו בסיעוד

קלאודיה כץ:  ברגע שאין לה - - -     

עודד פורר: רגע, רגע

עודד פורר:  אם הגיע עכשיו מישהו עם תואר אקדמי בהיסטוריה, והוא עושה הסבת אקדמאיים לסיעוד

עודד פורר:  הוא מתחיל, היא מתחילה לעסוק כאחות או אח?     

קלאודיה כץ: אין בעיה

עודד פורר: אין שום בעיה

קלאודיה כץ: אין בעיה

עודד פורר: הבעיה שלו תהיה כשהוא ירצה מה?     

קלאודיה כץ: התמחות

מילה גילוטין: התמחות

מילה גילוטין:  התמקצעות

מילה גילוטין:  כמו קורס על-בסיסי

עודד פורר: ואז נדרש תואר שני בסיעוד

מילה גילוטין: לא, לא תואר שני

מילה גילוטין:  תואר ראשון

קלאודיה כץ: תואר ראשון כלשהו

קלאודיה כץ:  תואר כלשהו

מילה גילוטין: אבל לא סתם כלשהו – מוכר בסיעוד

קלאודיה כץ: ברור

מילה גילוטין: ויש את הרשימה

דן אילוז: מה זה אומר מוכר בסיעוד?     

מילה גילוטין: יש רשימה באתר

עודד פורר: יש אפשרות ללמוד תואר שני בסיעוד מבלי ללמוד תואר ראשון בסיעוד? במשפטים זה קיים, דרך אגב

קלאודיה כץ: אני חושבת שכן

מילה גילוטין: אני חושבת שכן, אבל אני לא יודעת להגיד

קלאודיה כץ: צריך לבדוק במל"ג

קלאודיה כץ:  לדעתי כן

עודד פורר: תעשו בבקשה את הבדיקה הזו, כי זה מעניין

עודד פורר:  לפחות למשפטים יש את זה

עודד פורר:  עוד משהו שאת רוצה להוסיף? אוקיי, "נפש בנפש", רונן פוקסמן

רונן הופמן: כן, תודה רבה על הדיון

רונן הופמן:  דיון מעקב

רונן הופמן:  אני חושב שכמו שאמרת – שאפו

רונן הופמן:  כשמגיע שאפו, אז מגיע

רונן הופמן:  באמת למילה ומנהל הסיעוד, ולחגי ולאגף רישוי

רונן הופמן:  נעשתה עבודה טובה ומקצועית שרואה את טובת העולה, רואה את מה שנקרא משא הלקוח, רואה שיש בן אדם בקצה, ורואה שיש פה אתגר לאומי שכולנו צריכים להידרש אליו

רונן הופמן:  ואני חושב שהשינויים האלה ייושמו יחסית מהר ואנחנו נראה אותם כבר בשנת העבודה הקרובה

רונן הופמן:       ואני חושב שזה באמת הזמן להגיד שאנחנו, "נפש בנפש", ביחד עם משרד הבריאות, ביחד עם משרד הקליטה, שהקימו את מינהלת הרופאים ושאר מקצועות הבריאות – הולכים לאיזשהו מהלך מאוד-מאוד גדול שמרחיב את השירותים שעד עכשיו ניתנו בעיקר לעולי צפון אמריקה באמצעות העמותה שלנו, באמצעות "נפש בנפש"

רונן הופמן:  ואנחנו הולכים להתרחב לכל העולם וממש לשכפל את המודל הזה בשיתוף פעולה גם עם הסוכנות היהודית, כמובן

רונן הופמן:  שהם הגוף שנמצא בשטח

רונן הופמן:       אנחנו הולכים ממש להגיע לאנשים האלה בבתים שלהם, בערים שלהם, בכל היבשות שלהם – להתחיל את הליכי הרישוי, ההיכרות עם המערכת, היכרות עם עולם התעסוקה, מערכת הבריאות בישראל

רונן הופמן:  הולכים לעשות את הכול טרום עלייה

רונן הופמן:  וכמובן, בשיתוף מלא עם משרד הקליטה – אחר כך גם מעטפת וחיבוק פוסט-עלייה

רונן הופמן:  הרעיון הוא באמת לעבוד, יהיו לנו חמישה עובדים אצלנו בתוכנית, דוברי שפות

רונן הופמן:  חמישה עובדים במשרד הבריאות, בצוות אצל חגי ופרופ' יציב, כנ"ל, דוברי שפות

רונן הופמן:  משפרים את כל הנושא הזה, והכל בעצם כחלק מאיזושהי היענות לאתגר הלאומי שנקראנו אליו לדגל

עודד פורר: הוגדר יעד של 600 עולים רופאים

רונן הופמן: נכון

עודד פורר: איך אנחנו ביישום שלו?      

רונן הופמן: אנחנו רק בתחילת ינואר

רונן הופמן:  אני יכול להגיד לך שכבר לכנס שיש לנו ב-10 במרץ בארצות הברית עברנו את הצפי שלנו

רונן הופמן:  אנחנו כבר ב-101 רופאים, נכון ללפני שעתיים, כשבדקתי

רונן הופמן:  אני מניח שנגיע לאזור ה-200

רונן הופמן:  חשוב להגיד שגם שאר מקצועות הבריאות שם חזק; יש כבר 20 ומשהו אחיות, ועוד הרבה רופאי שיניים, ומרפאות בעיסוק, ופיזיותרפיסטים והכול

רונן הופמן:  הדגש הוא, מטבע הדברים, על הרופאים, כי זה המחסור שהוא באמת אקוטי

רונן הופמן:  אני לא בטוח, אני קצת זהיר עם 600 כבר בשנה הראשונה

רונן הופמן:  אני מרגיש יותר בנוח להגיד שב-2025 אני מאמין שאחרי שהשירות הזה ירוץ, נעשה איזשהו פיילוט והשיווק יעבוד כמו שצריך, ובינתיים כל המארג הזה נבנה עם השותפים שהזכרתי, וכמובן ארגוני העולים הנוספים – אני חושב שב-2025 אנחנו נגיע ל-600 ואולי אפילו יותר

רונן הופמן:  ה"פול" קיים

עודד פורר: 600 רק מארצות הברית?     

רונן הופמן: לא, לא, לא

רונן הופמן:  600 עולמי

עודד פורר: מכל העולם

עודד פורר:  שמע, אנחנו מגיעים למספרים האלה ברמה העולמית, כרגע

רונן הופמן: לא מקבלי רישיונות

רונן הופמן:  יש פער מאוד גדול בין העולים המצהירים על עצמם כרופאים לבין מי שבסוף יוצא מסוף פס הייצור עם רישיון ועבודה

רונן הופמן:  יש לי רופא בן 94 שהוא גם קיבל רישיון

דן אילוז: למה הפער הזה?     

עודד פורר: כמה מקבלים רישיונות? בשנה, כמה מקבלים רישיונות בשנה?     

רחל ברנר שלם: בוקר טוב

רחל ברנר שלם:  אז הנתונים, כמובן, משתנים משנה לשנה

רחל ברנר שלם:  בממוצע בשנים האחרונות היה לנו 180-190 איש בשנה, רופאים שקיבלו רישיונות

רחל ברנר שלם:  זה כמובן מספרים הרבה יותר נמוכים מהרישום של משרד הקליטה

רחל ברנר שלם:  כמו שרונן אמר, יש הרבה אנשים שהם לא - - -     

עודד פורר: לא, אבל מה שמעניין אותי, לא רק מאלה שיבואו אלא מאלה שבאו

עודד פורר:  אנחנו עברנו בשנתיים האחרונות גל עלייה מאוד גדול

עודד פורר:  משרד העלייה והקליטה הצליח לחסום את הגל הזה ולעצור אותו כדי שלא יגיעו יותר בהיקפים האלה

עודד פורר:  לדעתי זאת תקלה, אבל זאת המדיניות

עודד פורר:  עד עכשיו, אבל יש גופים שהגיעו לפה בהיקפים מאוד-מאוד גדולים

עודד פורר:  השאלה היא איך סוגרים את הפער הזה? כי אם אנחנו נשארים על מספרים של 200 בשנה, וקפצנו למספר רופאים שמגיעים לכאן שהוא גבוה בהרבה, זה פער שתמיד יישאר

עודד פורר:  הוא לא ייסגר

דן אילוז: צריך להבין מאיפה הפער? ממה הוא נובע? את זה לא הבנתי עדיין

רחל ברנר שלם: אז זו שאלה מצוינת

רחל ברנר שלם:  אני אתייחס, אבל אם משרד הקליטה רוצה גם אז בשמחה

רחל ברנר שלם:  אז כשעולה מגיע לפה, ואני מדברת על מזרח אירופה, שזה רוב העולים, ומקומות שאין להם פטור

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, יש לנו שבע מדינות; ארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה, צרפת – שיש להן פטור

רחל ברנר שלם:  הרופאים האלה, יש להם חיים יחסית קלים

דן אילוז: מסלול ירוק

רחל ברנר שלם: זאת אומרת, את רוב העבודה ניתן לעשות בחו"ל

רחל ברנר שלם:  בארצות הברית זה באמת קורה בזכות "נפש בנפש", בזכות משרד הקליטה והסוכנות

רחל ברנר שלם:  אז הרבה מאוד מהעבודה נעשית בחו"ל

רחל ברנר שלם:  רופאים מארצות הברית הגיעו כבר למצב שבו הם מגיעים לפה ו-24 שעות אחרי זה הם כבר מקבלים רישיון

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, נציג של "נפש" שפוגש אותם בשדה התעופה לוקח את תעודת הזהות שלהם, כי כמובן שתעודת הזהות היא חיונית בשביל לייצר רישיון מסודר - - -     

עודד פורר: הבעיה שלנו כנראה היא לא עם רופאים מארצות הברית

רחל ברנר שלם: בדיוק

רחל ברנר שלם:  אז בואו נדבר על האנשים שאין להם פטור

רחל ברנר שלם:  אנחנו נמצאים כרגע באיזשהו תהליך של תיקון רגולציה, שלתחושתי יעשה שינוי מקצה לקצה של 180 מעלות באיך רופאים מרגישים כשהם מגיעים לכאן

רחל ברנר שלם:  קודם כול, אנחנו נקבל בהרבה היבטים את העלייה

רחל ברנר שלם:  למשל, היום רופאים מומחים צריכים שיהיה להם ניסיון של 14 שנה – אנחנו נוריד את הניסיון הזה ל-8 שנים

רחל ברנר שלם:  את תקופת הניסיון

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת שאנשים - - -     

עודד פורר: וזה נכון לכל העולם או רק למדינות הפטור?     

רחל ברנר שלם: לכל העולם

רחל ברנר שלם:  לכל העולם

רחל ברנר שלם:  בעצם רופאים עם הרבה פחות ניסיון יוכלו להגיע וישר להיכנס לאיזשהו מסלול נוח בתוך בית חולים כבר, שבו הם עושים התנסות קלינית

רחל ברנר שלם:  התנסות קלינית זה בעצם תהליך מודרך של עבודה בבית חולים או במחלקות אחרות, או בקהילה

דן אילוז: וזה, אם יש להם שמונה שנים – לא הבנתי

דן אילוז:  תוכלי לחזור שוב?     

רחל ברנר שלם: אם אתה רופא שמגיע עם ניסיון של שמונה שנים ומעלה, מכל מקום בעולם

עודד פורר: הכוונה היא מומחה

רחל ברנר שלם: זה קיים גם היום ל-14 שנה

רחל ברנר שלם:  ואנחנו הולכים להוריד את רף הגיל, כן? אז התהליך הוא שהוא מגיע לכאן, וכדי לקבל רישיון הוא נקלט לתקופת התנסות של שישה חודשים בתוך בית חולים, ואנחנו גם נרחיב את זה לקהילה כי יש הרבה רופאים שההתעסקות הטבעית שלהם היא בקהילה ולא בבתי חולים

דן אילוז: זה בלי מבחן, בלי כלום?     

רחל ברנר שלם: לא, בסוף יש ועדה

רחל ברנר שלם:  זה לא מבחן כתוב, זו ועדה

עודד פורר: של ההסתדרות הרפואית

רחל ברנר שלם: שלנו

עודד פורר: שלכם?     

רחל ברנר שלם: כן, שבוחנת אותם

עודד פורר: אז מה זה הוועדה של ההסתדרות הרפואית?     

קלאודיה כץ: זה למומחים

רחל ברנר שלם: זה להכרה במומחיות

עודד פורר: 7 שנים זה למומחה

קלאודיה כץ: זה לקבלת רישיון

עודד פורר: לקבלת רישיון? רגע, מדינות הפטור לא צריכות 14 שנה

עודד פורר:  מדינות שהן לא מדינות פטור, צריך 14 שנות ניסיון כדי לקבל רישיון, בפטור את מתכוונת?     

רחל ברנר שלם: נכון

קלאודיה כץ: זה לא פטור

רחל ברנר שלם: לא, זה לא פטור

קלאודיה כץ: זה מבחן בעל-פה לעומת מבחן עיוני

קלאודיה כץ:  זה ועדה להערכה קלינית

דן אילוז: שזה משמעותי מאוד לעולים חדשים

רחל ברנר שלם: מה שבאמת-באמת חשוב, להבנתנו, זה המקום של כמה מהר אתה נכנס לאיזושהי עשייה קלינית

רחל ברנר שלם:  כי בסוף אתה רופא, אתה רוצה להגיע לארץ, זה בסדר שיש תהליך רישוי

רחל ברנר שלם:  כי אנחנו לא רוצים שייכנסו לפה

עודד פורר: זה ברור

עודד פורר:  אבל, השאלה היא אם ישנם גם במדינות שהן לא מדינות הפטור בתי חולים שהם בתי חולים מוכרים? שהם בתי חולים שאתם מכירים אותם היטב

עודד פורר:  אני בטוח, אם זה במוסקבה או בסנט פטרסבורג, או במקומות אחרים

עודד פורר:  ערים קטנות, לא גדולות, אבל גם יש כמה אנשים שחיים שם ומתרבים שם

עודד פורר:  וגם מוסדות אקדמיים

עודד פורר:  עכשיו, בדיוק כמו הטבלה של שקילת התארים, אם אנחנו יודעים איפה הרופא למד, אנחנו יודעים איפה הוא עבד, בלי קשר עכשיו למדינה, אגב, יכול להיות שבאחת ממדינות המערב למד באיזה מוסד קיקיוני בהתכתבות – זה גם לא טוב

עודד פורר:  לכן אני אומר, צריך לייצר את זה לפי מקום הלימוד ומקום העבודה

עודד פורר:  זה, נראה לי, ההיגיון

עודד פורר:  זה הרבה יותר נכון

רחל ברנר שלם: צריך לזכור שאנחנו לא מדברים פה על מבחן יכולות

רחל ברנר שלם:  אנחנו מכניסים לשישה חודשים למערכת הישראלית - - -     

עודד פורר: לא, אני מדבר על ההקלה

דן אילוז: של ה-7 מדינות

עודד פורר: גם 7-8 שנים לעבוד בשביל לקבל את הרישיון זה הרבה זמן

דן אילוז: אני מסכם איתך ב-100%

דן אילוז:  הוא מדבר על העובדה שהפטור ל-7 המדינות הוא פטור שהוא קצת שרירותי

עודד פורר: לא, אני בעד

עודד פורר:  אני, חלילה, לא רוצה לפגוע בפטור הזה

דן אילוז: אני גם בעד

דן אילוז:  אני בעד להרחיב אותו, אפילו

דן אילוז:  אבל, אני אומר, להרחיב אותו, נכון

דן אילוז:  חד משמעית

עודד פורר: זו הכוונה

עודד פורר:  אני רק אומר שיכול להיות שבמקומות אחרים שאני יכול להבין שאתם לא נותנים למדינה את הפטור, כי היא מדינה ענקית, כי יש בה כל מיני מוסדות כאלה וכאלה וכאלה, אבל אתם יכולים לתת בתוך המדינה הזאת, למוסד האקדמי ולבית החולים, להגיד שאם הגיע ד"ר שלמד באוניברסיטה הזו, וזו אוניברסיטה שאנחנו מכירים אותה ויודעים שהיא רצינית, והוא עבד בבית החולים הזה ואנחנו יודעים שזה בית חולים רציני – למה לא להקל עליו?     

שלומית אבינח: אם אין לו שמונה שנים, זו הכוונה

עודד פורר: כן, בלי שמונה שנים

עודד פורר:  למה שמונה שנים הוא צריך לחכות?     

דן אילוז: ואגב, אני גם חייב להגיד שיש מדינות שאין, אני לא רוצה להתחיל לדבר על מדינות, שאנשים לא יחשבו שאני מדבר על המדינה שלהם או משהו כזה, אבל יש מדינות שאין שום ויכוח בנושא של רמת מערכת הבריאות שלהן, שהן לא ב-7 המדינות

דן אילוז:  כי הרשימה הזאת נקבעה בצורה של כיפופי ידיים

דן אילוז:  אנחנו יודעים את ההיסטוריה גם כן

דן אילוז:  וזה לא מרשימה מקצועית ורצינית

דן אילוז:  היא יכולה להיות הרבה רחבה, מבלי לסכן את הציבור הישראלי

דן אילוז:  בנושא הזה אני אגיד שיש לי הצעת חוק שעברה קריאה טרומית להכרה לפי הרגולציה האירופאית גם פה בארץ

דן אילוז:  היא כרגע לא מתקדמת בגלל המלחמה, אבל אני לא ויתרתי עליה, רק שיהיה ברור לפרוטוקול

עודד פורר: אני מכיר את ההצעה הזאת

דן אילוז: אתה הצעת אותה בעצמך?     

עודד פורר: בכנסת העשרים

דן אילוז: אני לקחתי את הגרסה של יריב לוין

דן אילוז:  כנראה שהוא לקח את הגרסה שלך

עודד פורר: היא עברה, אגב, קריאה טרומית

עודד פורר:  עוד בכנסת העשרים היא גם עברה קריאה טרומית

עודד פורר:  עשו לך את אותו תרגיל – העבירו אותה קריאה טרומית ותקעו אותה

דן אילוז: אני אנסה לא להיות פראייר כמו שהיית אז, אבל לא בטוח

עודד פורר: אלכס, רצית לומר משהו?     

אלכס מילר: תודה, אדוני יושב-הראש

אלכס מילר:  בקצרה, מטעם ההסתדרות הכללית, אני יו"ר אגף העובד העולה

אלכס מילר:  בדקתי על הנושא הזה עם הסתדרות האחיות שלנו, ואין איזשהו משהו ספציפי

אלכס מילר:  מבחינתנו לפחות

אלכס מילר:  אז גם בתקופת המלחמה, כמובן, אם יש איזשהו משהו שקשור אלינו אנחנו נסייע, נתגייס

אלכס מילר:  אנחנו שם לטובת הדבר הזה

אלכס מילר:  אם יש משהו ספציפי, אנחנו גם נשמח לקבל את הפניות האלה ולטפל בהן

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  אז זאת הבקשה שלי אליכם, משרד הבריאות – תייצרו רשימה

עודד פורר:  זאת, אגב, בקשה שכבר עשר שנים מונחת על שולחנכם

עודד פורר:  תייצרו רשימה של מוסדות אקדמיים ושל מוסדות רפואיים, שמי שעומד בתנאים האלה מקבל מסלול ירוק

עודד פורר:  כן, בבקשה, חגי

חגי זילברמן: חגי, מאגף לרישוי מקצועות רפואיים

חגי זילברמן:  אני מבין את הבקשה ואני מבין את הרציונל שעומד מאחורי זה

חגי זילברמן:  אני רוצה להסביר רק שכשאני ממפה את ארצות הלימוד שמגיעים מהם עולים, מדובר על מעל 100, בערך 120-130 מדינות שמהן מגיעים עולים

חגי זילברמן:  כשאני ממפה בכלל את האוניברסיטאות בעולם אנחנו מגיעים למאות ואפילו אלפים

חגי זילברמן:  אנחנו, אגב, התחלנו לעבוד ישירות מול אוניברסיטאות בחו"ל, ככה שהם יעבירו אלינו ישירות מהאוניברסיטה כבר את החומרים, כדי לא לחכות למי שלמד, לעולים או לתושבים חוזרים, שיבואו ויצטרכו לתרגם ולאמת את הנתונים – אוניברסיטאות כבר עושות את זה

חגי זילברמן:      אז לא, לא דובר את זה

חגי זילברמן:  אבל, במהלך השנתיים האחרונות התחלנו את הפרויקט הזה

חגי זילברמן:  זה בהחלט מקצר את תהליכי הרישוי אצלנו

חגי זילברמן:  יש לנו קושי לבוא ולקחת מדינה כמו רוסיה, שיש שם מאות בתי ספר לרפואה, ולעשות דיפרנציאציה בין בתי הספר

חגי זילברמן:  נכון, אתה צודק שמוסקבה - - -     

עודד פורר: קחו אחד

עודד פורר:  לא את כל המוסדות

עודד פורר:  קחו אחד

חגי זילברמן: מוסקבה הוא בית ספר טוב, אני רק אחרי זה צריך לבדוק איפה אותו רופא עבד

חגי זילברמן:  יש רופאים שעובדים בכל מיני כפרים נידחים, ויש רופאים, אני פשוט נותן לכם דוגמאות ממה שאני מכיר – יש רופאים שעובדים כרופאי ספורט

חגי זילברמן:  הם רופאים של קבוצת נבחרת כדורגל, וזה מה שהם עושים כל השנים

חגי זילברמן:  זה לא מספק מבחינת הניסיון המקצועי

חגי זילברמן:  הוא לא יכול להיכנס אחרי זה

עודד פורר: הבנתי, לכן אמרתי שתיקחו מוסד אקדמי, יש בעצם שני קווים שצריכים להצטלב; אחד זה המוסד האקדמי, השני זה בית החולים

עודד פורר:  אני מסכים איתך שאם הוא עבד במרפאה, לא יודע איפה, אתה לא יכול לדעת

עודד פורר:  זה בסדר, לגיטימי

עודד פורר:  אבל, אם הוא עבד בבית חולים מוכר, ואתה יודע שזה בית חולים רציני

עודד פורר:  אנחנו חיים בעולם שאנחנו בסך הכול יודעים מה מעמד המוסדות

עודד פורר:  אגב, ישנם לא מעט מוסדות, גם במערב, שלפני כמה שנים הם היו מצוינים והיום אתה כבר לא בטוח סומך עליהם

עודד פורר:  גם זה קרה

עודד פורר:  זה נכון בכל מדינה

עודד פורר:  זה משהו שצריך לראות אותו

דן אילוז: אני חושב שיש גם יכולת טכנולוגית לעשות את זה מאוד פשוט

דן אילוז:  אתה רושם במחשב, והכרת את המוסד, הכרת את בית החולים – אין סיבה

רחל ברנר שלם: האמת שאני אשמח להגיד, אני חושבת שיש פה משהו, אנחנו מחזיקים בגישה קצת אחרת לאיך נכון לטפל בנושא הזה

רחל ברנר שלם:  אנחנו חושבים שרישיון ישראלי הוא לא פרס

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, זה לא משהו שאנשים צריכים לקבל כי, כמובן שברגע שבן-אדם מקבל רישיון ישראלי אתה יכול לא לראות אותו יותר בחיים

רחל ברנר שלם:  הוא יכול ללכת, לפתוח מרפאה ביוקנעם, אתה לא תראה אותו יותר לעולם, וכשתהיה תאונה או יהיה אירוע אתה תגלה את זה בדיעבד

רחל ברנר שלם:  וזה מאוד מפחיד

רחל ברנר שלם:  ולכן, התחושה שלנו, הדבר הכי חשוב בקליטת עלייה זה לתת לבן-אדם שני דברים; א' ודאות ו-ב' תעסוקה

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת שכשבן-אדם נכנס למערכת קודם כול הוא יודע שהוא נכנס

רחל ברנר שלם:       זאת אומרת, הוא לא עכשיו יושב בבית חצי שנה ומסתכל על הקירות

רחל ברנר שלם:  אלא הוא מגיע ונכנס לתוך המערכת

רחל ברנר שלם:  ולא פחות מנכנס לתוך המערכת – לא שוכחים אותו במערכת, אלא הוא נכנס, יש לו רופא שמלווה אותו, שעובד יחד אתו וכולי

עודד פורר: לא חסרים לכם שדות קליניים?     

רחל ברנר שלם: לא, זה לא קשור לשדות קליניים

רחל ברנר שלם:  בהקשר הזה אין חשש

עודד פורר: זה רק להתמחות?     

רחל ברנר שלם: לא, לא

רחל ברנר שלם:  זה לא להתמחות בכלל, זה ליווי - - -     

עודד פורר: אז מה זה המחסור הזה בשדות קליניים שאומרים לנו כל הזמן? לסטודנטים?     

רחל ברנר שלם: מחסור בשדות קליניים זה לסטודנטים ישראליים

רחל ברנר שלם:  זה גם אירוע

עודד פורר: זה לא קשור לרופאים, לקבל הרישיון שלהם?     

רחל ברנר שלם: לא, זה לא קשור לרופאים, כי רופאים עושים משהו אחר לגמרי

רחל ברנר שלם:  אני אסביר בשמחה

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כן, תסבירי בבקשה גם על תקופת ההתאמה שיש לרופאים

רחל ברנר שלם: אוקיי, אז בשדות קליניים האירוע הוא שמונה סטודנטים צעירים, שלא יודעים כלום ברפואה, כן? זה לא אותו סיפור של עולים

רחל ברנר שלם:  אנשים שהגיעו, התחילו ללמוד עד עכשיו, לפני שלוש שנים

רחל ברנר שלם:  למדו עד היום רק באוניברסיטה, למדו ביולוגיה ופיזיקה

רחל ברנר שלם:  והם מגיעים לבית החולים, בעצם קבוצה של שמונה עד עשרה תלמידים שמתלווים לרופא מומחה, או מתמחה בכיר, שהוא בעצם עושה להם עבודה סביב מיטת החולה

רחל ברנר שלם:  זה שדה קליני

רחל ברנר שלם:  כמות העבודה שנדרשת סביב שדה קליני היא עולם אחד

רחל ברנר שלם:  ולכן, יש קושי של מחלקות לייצר את הדבר הזה

רחל ברנר שלם:  ואנחנו מטפלים בו בנפרד

רחל ברנר שלם:  אפשר לפתוח את הדיון, אני מתעסקת בזה כל היום

עודד פורר: שהוא רק לסטודנטים, לשיטתך?     

רחל ברנר שלם: שזה לסטודנטים

רחל ברנר שלם:  עכשיו, מה ההבדל בין תקופת התאמה? תקופת התאמה, זה רופא בכיר, הרבה פעמים יש לו קשיי שפה בשלב הזה, אבל עדיין מדובר ברופא עם ניסיון

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זהו, אז מה עושים כשיש קשיי שפה?     

רחל ברנר שלם: זה לא מפריע בעבודה

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, בעצם זה בן אדם שמתלווה לרופא והוא פשוט מסתובב אתו ועושה את כל העבודה ביחד

עודד פורר: וזו תקופת ההתנסות הקלינית?     

רחל ברנר שלם: זו תקופת ההתנסות הקלינית

רחל ברנר שלם:  תקופת התאמה, תקופת התנסות קלינית – זה אותו דבר

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הוא מקבל שכר בתקופה הזאת של תקופת ההתאמה?     

רחל ברנר שלם: אז כרגע, מה שקורה כרגע זה, משרד הקליטה יוכלו להסביר את זה, זה מממן סכום נמוך

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שלושה חודשים

רחל ברנר שלם: ואנחנו עכשיו מייצרים, כחלק מהתוכנית שרונן דיבר עליה, אנחנו מייצרים תמריצים לבתי החולים כדי לקלוט את העולים האלה

רחל ברנר שלם:  זה לא יהיה שכר מלא, כן? עד שהוא מקבל רישיון זה לא יהיה שכר מלא

רחל ברנר שלם:  אני לא אשקר ואגיד שהוא מקבל 30,000 שקלים כמו רופא בכיר

רחל ברנר שלם:  אבל, אנחנו מדברים על איזושהי תקופה שבה הוא משתכר, קודם כול, והוא יכול לממן את עצמו ברמה בסיסית בשלב הזה, ובעיקר הוא מקבל ליווי

רחל ברנר שלם:  ולדעתי, כשעולה נכנס למדינה חדשה ולא מבין מי נגד מי, בוודאי שיש הבדלי תרבויות מאוד גדולים

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון, ולהכיר את המערכת, לאן מפנים, מה השמות של המחלקות, ומה התהליכים, ואלגוריתמים ופרוטוקולים ישראליים

רחל ברנר שלם: בדיוק, ומערכת המחשוב, ואיך מזמינים MRI

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, כל העבודה

עודד פורר: איפה נכנסת הוועדה?     

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא, אבל שלושה חודשים שאתם ממנים, נותנים סיוע, זה לא מספיק לרופא שהוא הגיע לעולם חדש

רחל ברנר שלם: אז בדיוק בגלל זה מה שחשוב לנו זה לעשות את הליווי הזה של שנת ההתאמה

רחל ברנר שלם:  אגב, לרופאים בכירים זה מבוסס, אבל רציתי להוסיף שגם לרופאים צעירים אנחנו נכניס את המערכת הזאת עכשיו

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, כל רופא, גם אם הוא צעיר, גם אם הוא הרגע סיים בית לרפואה איפשהו במוסקבה, הוא יוכל להגיע לפה ולקבל את התקופה של ליווי גם אם הוא עדיין מקבל רישיון

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, גם אם הוא צריך לעבור עכשיו מבחן רישוי

עודד פורר: מה השלב שבו אני מחכה לוועדה של ההסתדרות הרפואית?     

רונן הופמן: זה השלב אחרי שהוא מקבל את הרישיון שלו, כל אחד לפי הזה - - -      

קלאודיה כץ: רגע, רגע, רגע

קלאודיה כץ:  המצב הוא כזה: כל רופא שהוא רופא מומחה – יש פה נציג שיסביר? בבקשה

קריאה: ענת פה

ענת מלכי: היי, אני ענת, מהמועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית

ענת מלכי:  התהליכים מתבצעים גם במקביל

ענת מלכי:  אנחנו לא ממתינות לרישיון

ענת מלכי:  הרופא יכול לעשות את התהליך אצלנו

ענת מלכי:  אנחנו בודקות את ההכרה במומחיות

ענת מלכי:  בהרבה מהמקרים משרד הבריאות נעזר במכתבי ההחלטה שלנו

רונן הופמן: חבר הכנסת, פורר, אפשר להגיד מילה? אני חושב שאני אצליח לעשות קצת סדר

רונן הופמן:  אני חושב שהכנס שאנחנו עושים זה בעצם הדרך שבה הכול קורה

רונן הופמן:  זה מה שאנחנו קוראים לו "one stop shop"

רונן הופמן:  מגיע רופא, בואו נדבר שנייה על רופאים, מגיע רופא לכנס והוא נכנס אל ה"ליין"

רונן הופמן:  ב"ליין" הוא נפגש עם הצוות של חגי

רונן הופמן:  עוברים על התעודות שלו, עוברים על הדיפלומה, עוברים על הרישיון, ואומרים לו "אוקיי, אתה, על פניו, מתאים לרישיון

רונן הופמן:  כל מה שחסר לך זה תעודת זהות"

רונן הופמן:  קופצים שלושה חודשים קדימה – עלה לישראל, הביא לי תעודת זהות, שלחתי לצוות של חגי – רישיון מונפק

רונן הופמן:  זה שלב א'

עודד פורר: זה לארצות הברית

רונן הופמן: בסדר, אני אומר, זה כרגע בארצות הברית, אנחנו הולכים - - -     

עודד פורר: זה למדינות הפטור

רונן הופמן: זה למדינות הפטור

רונן הופמן:  אני כבר יודע להגיד לך שב-10 במרץ אנחנו בארצות הברית, אחר כך בצרפת, אחר כך בדרום אפריקה ואחר כך בדרום אמריקה

עודד פורר: בואו נניח רופא עם התמחות בגסטרו, בסדר?     

רונן הופמן: מצוין

רונן הופמן:  רופא בהתמחות בגסטרו – קודם כול, הוא צריך רישיון, לפני שהוא מתמחה בגסטרו

עודד פורר: צריך רישיון לרפואה, לפני הרישיון

רונן הופמן: נכון, הולך לצוות של חגי, מקבל את המסמכים

עודד פורר: קיבל, הכול בסדר

עודד פורר:  הגיע לארץ, עלה, קיבל תעודת זהות

רונן הופמן: רגע, הצוות של ענת גם נמצא איתנו שם

עודד פורר: אוקיי

רונן הופמן: עוברות על המסמכים שלו אפילו ביותר דקדוק, כי פה באמת נכנסים לניסיון, לוותק, האם עשית מספר ניתוחים נדרש בכל מקצוע

רונן הופמן:  עוברות על פי צ'קליסט

רונן הופמן:  ושוב, הוא מקבל תשובה עקרונית

רונן הופמן:  כי בסוף הן צריכות לקחת את התיק ולהגיש אותו לוועדה של מומחים שמתכנסת אחת לכמות הזמן שציינת

רונן הופמן:  זה עדיין נקודה שאנחנו עובדים עליה

עודד פורר: הוועדה הזו של ההסתדרות הרפואית היא כדי לתת לו את ההתמחות

קריאה: נכון

עודד פורר: אוקיי, אז הבנתי

רונן הופמן: כדי לקבוע אם המומחיות שלו מקבילה לזאת הישראלית

רונן הופמן:  והוא כנראה יצטרך לפחות שלושה חודשי התאמה, אם לא יותר

עודד פורר: אוקיי, כמה זמן הוא צריך להמתין כדי להגיע לוועדה הזו?     

רונן הופמן: שאלת מיליון הדולר

ענת מלכי: הוועדה מתכנסת בין שישה לשמונה שבועות

ענת מלכי:  יש תשע ועדות

ענת מלכי:  מחולקים לפי המקצועות או אסופה של מקצועות רלוונטיים, ובהרבה מהמקרים אחרי זה הם עוברים עוד ועדה – ועדת הפטור, שמתכנסת אחת לחודש

ענת מלכי:  אנחנו מנסות לייעל ולקדם את התהליך יותר אצלנו; הרחבנו את הצוות שמטפל ברופאי חו"ל, אפיינו מערכת מקוונת שבה הרופאים העולים יוכלו להגיש את המסמכים

ענת מלכי:  זה יקל עליהם מאוד, זה יקדם את לוחות הזמנים שלנו

ענת מלכי:  ואני מקווה שבעקבות הפעולות האלה אנחנו נוכל לקצר אף יותר את זמן הטיפול

עודד פורר: עדיין לא אמרת לי מה הזמן

ענת מלכי: הזמן הממוצע שלוקח? זה מאוד משתנה

ענת מלכי:  גם תלוי בכמות הדיונים

ענת מלכי:  יש כאלה שאני מצליחה להכניס תוך חודש וחצי, יש כאלה שלוקח לי גם תוך חודשיים או שלושה

ענת מלכי:  זה מאוד תלוי גם ברופא, גם בעומס שלנו, גם בגודל הוועדה

ענת מלכי:  אני מקווה שאחרי שתהיה לנו מערכת נוכל לתת נתונים קצת יותר מדויקים

עודד פורר: הרי, המספר של הרופאים קפץ משמעותית בשנתיים האחרונות

רונן הופמן: והוא צפוי עוד לקפוץ

עודד פורר: אז האם זה הוביל לקפיצה גם במספר הוועדות? זו שאלה ששאלתי גם בדיוק הקודם, וביקשתי גם, הסברתי לכם שהרי, ברור לחלוטין שייוצר פה תור יותר ארוך

עודד פורר:  וזה ברור לי לחלוטין מבלי אפילו לבדוק אחד-אחד, שאם היו רגילים לעלות, אני יודע, כמה עולים רופאים היו בשנה ממוצעת?     

קלאודיה כץ: 232

עודד פורר: כמה עלו בשנה האחרונה?     

קלאודיה כץ: 457, לפני זה 596

עודד פורר: יפה, אז אם אני כבר שנתיים רצוף בהיקפים של פי 2, כנראה שאני גם נמצא בהיקפים של פי 2 בדרישות להגיע אליכם לוועדות

עודד פורר:  עכשיו, אם הוועדה עדיין מתכנסת אחת לשישה עד שמונה שבועות, אנחנו מייצרים פער

עודד פורר:  עכשיו, ככל שהוועדה תתכנס יותר נצליח לצמצם את הפער

עודד פורר:  מה שאני ביקשתי מכם, ממשרד הבריאות ומשרד הקליטה, בתוך כל הסיפור הזה, אמרתי שאני גם מוכן, באמת אני חושב שגם תקציבית נכון לשלם, אפילו

עודד פורר:  כי הבנתי שהוועדות הן וולונטריות – לשלם

עודד פורר:  אני למדתי שבדרך כלל כשמשלמים התורים מתקצרים במערכת הבריאות

עודד פורר:  לצערי, כן?     

ענת מלכי: אני לא בטוחה שהחסם כאן הוא התשלום כמו הזמן, כל מי שיושב בוועדה הוא בדרך כלל מנהל מחלקה והוא באמת - - -     

עודד פורר: אני לא רוצה להביך אותך

עודד פורר:  אם אני אצטרך לקבוע תור אצל מנהל המחלקה, ויש לי ביטוח פרטי, אז אני אקבע יותר מהר את התור

עודד פורר:  נכון? למה? כי מנהל המחלקה מקבל על הדבר הזה כסף נוסף

עודד פורר:  ואגב, לי אין שום בעיה עם זה, אני חושב שזה חלק ממערכת שהיא משולבת ציבורי לפרטי

עודד פורר:  הזמן של מנהל המחלקה שווה כסף

עודד פורר:  כשאני מבקש ממנו להתנדב הוא יעשה את זה בזמנו, וזה בסדר

עודד פורר:  זאת לא התנדבות

עודד פורר:  אני לא רואה ישיבה בוועדה הזו התנדבות

עודד פורר:  זה לא עכשיו איזה אקט התנדבותי

עודד פורר:  זה אקט מקצועי שהם צריכים לעשות, ואני גם חושב שראוי שישלמו להם על זה

עודד פורר:  וכשישלמו להם על זה, במקום שישה עד שמונה שבועות יהיו לנו שלושה עד ארבעה שבועות

עודד פורר:  זה הכול

עודד פורר:  הרי, כשהוא לא יושב בוועדה הוא מקבל קהל, וכשהוא מקבל קהל הוא מקבל על זה כסף

ענת מלכי: שוב, א' לא התקבלה איזושהי הצעה קונקרטית של תשלום שיכולנו להעביר

ענת מלכי:  ברגע שיהיה דבר כזה נוכל לדון בזה, כי לא רק - - -     

עודד פורר: מה זה "ברגע שיהיה דבר כזה"? צריך להגיד שזו דרישה

עודד פורר:  אז יודעים שזו דרישה

עודד פורר:  אם אני יודע שיושבות לי תשע ועדות כאלה - כמה רופאים יושבים בכל ועדה?     

ענת מלכי: יש כאלה של 14, יש כאלה של 9

עודד פורר: בממוצע אפשר להגיע 100? 100 רופאים יושבים אחת לחודשיים

עודד פורר:  כמה שעות הם יושבים?     

ענת מלכי: הוועדה עצמה היא שלוש שעות, אבל הם מגיעים, אנחנו מעבירות להם את התיקים לעיון קודם

עודד פורר: חמש שעות, 100 רופאים יושבים פעם בחודשיים

עודד פורר:  זאת אומרת 500 שעות פעם בחודשיים, 6 פעמים בשנה

עודד פורר:  אז אני רוצה להכפיל את זה, זה הכול

עודד פורר:  עכשיו, תעשו חשבון – 500 שעות, פעם בחודשיים – כמה תשלמו לו לשעה, ונגמר הסיפור

ענת מלכי: לא, אתה יודע, אנחנו דיברנו על זה גם בפעם הקודמת אבל לא התקבלה איזושהי הצעה קונקרטית שיכולתי להעלות ולהגיד - - -     

עודד פורר: לא תקציב שמשרד העלייה והקליטה לא יודע לאתר אותו, יחד עם משרד הבריאות, בתוך המערכות

עודד פורר:  אני, תאמינו לי, עכשיו, אני אשב בתקציב של משרד הבריאות, אני מוצא לך שלושה מיליון שקל

עודד פורר:  עם כל הקשיים של משרד הבריאות

עודד פורר:  אין דבר כזה בתקציב של משרד ממשלתי שאין את הסכומים האלה

עודד פורר:  זו שאלה של סדרי עדיפויות

עודד פורר:  זו שאלה של סדרי עדיפויות ואיך מנהלים אותם

עודד פורר:  עכשיו, אני לא רוצה להסביר לכם כמה אתם חוסכים במובן הזה במקום שהרופא הזה יתגלגל שלושה-ארבעה חודשים כשאין לו התמחות

עודד פורר:  זה גם עולה לנו כסף

ענת מלכי: תראה, אנחנו, בניגוד למשרד הבריאות, לא צריכות שהוא יעלה לארץ

ענת מלכי:  וזה מה שאנחנו עושים

ענת מלכי:  אחת מהדרכים לייעל את התהליך זה באמת להתחיל את כל התהליך קודם

ענת מלכי:  הסרנו את החסם של להמתין שהם יעלו ושיהיה להם רישיון – אנחנו מתחילים את התהליך עוד קודם

ענת מלכי:  ובהרבה מהמקרים בסוף הרופאים העולים, אבל כדי לתת באמת את האופציה לרופאים המומחים לתכנן את העלייה שלהם, וגם לנו איזשהו אורך נשימה

ענת מלכי:  לא צריך לעלות ולהתחיל את התהליך שלושה חודשים – אפשר להתחיל אותו גם שנה קודם

עודד פורר: אבל הם לא ידונו ברופא עד שהוא יעלה

עודד פורר:  יותר מזה - - -     

ענת מלכי: לא, לא, לא

ענת מלכי:  אנחנו דנים בו

ענת מלכי:  בוודאי שאנחנו דנים בו

עודד פורר: אבל, תראו, אם הזמן שבו אתם מתכנסים הוא קבוע, ומספר העולים עולה – באופן טבעי ההמתנה תהיה ארוכה יותר

עודד פורר:  זה הכול

עודד פורר:  אין מה לעשות

ענת מלכי: נכון, אני מסכימה

ענת מלכי:  יש דרכים נוספות לקצר את ההמתנה הזאת, כמו עבודה יותר יעילה של הצוות שלנו עם המערכת ועם העיבוי

ענת מלכי:  זה גם יכול לקצר

עודד פורר: לא יעזור, אתם תצטרכו לעשות יותר ועדות

עודד פורר:  לא יעזור

עודד פורר:  תצטרכו לעשות יותר ועדות

ענת מלכי: בסדר, כשזה יהיה על הפרק אנחנו נוכל לדון איך - - -     

עודד פורר: זה על הפרק

עודד פורר:  אז אל תוסיפו רק שש ועדות בשנה – תוסיפו עליהן עוד שלוש ועדות בשנה, בסדר? תוסיפו עוד שלוש ועדות בשנה

עודד פורר:  מיליון וחצי שקל

עודד פורר:  משרד העלייה והקליטה ייתן חצי מיליון, הסוכנות היהודית תיתן חצי מיליון ומשרד הבריאות ייתן חצי מיליון

עודד פורר:  הנה, פתרתי לכם את הבעיה

עודד פורר:  לא תצליחו למצוא חצי מיליון בתוך התקציב? תצליחו

עודד פורר:  בואו, אל תלכו רק על שש פעמים נוספות בשנה – עוד שלוש ועדות בשנה, שהן יהיו בשכר

עודד פורר:  לכו על זה

עודד פורר:  תעשו את הניסיון הזה

עודד פורר:  זה אלמנטרי

עודד פורר:  גם "נפש בנפש" יוכלו לתקצב חלק מהסכומים פה

עודד פורר:  אין לי ספק

עודד פורר:       אני יודע מה הסכומים שמסתובבים סביב העלייה והקליטה

עודד פורר:  זה חיים של אנשים

עודד פורר:  בשני הצדדים, אגב

עודד פורר:  אני לא רוצה לדבר על מספר הרופאים שחסרים במדינת ישראל     

ענת מלכי: אני לחלוטין מבינה את זה

ענת מלכי:  אני יכולה להגיד על הדברים שבשליטתי, מבחינת הצוות, מבחינת לוגיסטיקה – כל הרופאים, אני לא בטוחה שמה שיניע אותם - - -     

עודד פורר: אני מבקש שיתקיים דיון שיזום מנכ"ל משרד העלייה והקליטה ושיזמן את הגורם הבכיר במשרד הבריאות ואת הגורם הבכיר בהסתדרות הרפואית, כדי להוסיף עוד שלוש ועדות בשנה

עודד פורר:  עוד שלוש ועדות בשנה

עודד פורר:  הגדלנו את מספר הוועדות ב-50%

עודד פורר:  להוסיף ועדות

עודד פורר:  תוסיפו ועדות – הבעיות ייפתרו

עודד פורר:  אין ברירה

עודד פורר:  אנחנו עם כמות של פי 3 עולים בשנה בשנתיים האחרונות

עודד פורר:  לא יכול להיות שאנחנו ממשיכים לעשות את אותו הדבר

עודד פורר:  עכשיו, זה תור שימשיך ללוות אותנו

עודד פורר:  הוא רק הולך וגדל

עודד פורר:  הבטן הזאת תלווה אותנו

עודד פורר:       אסתר בלום ביקשה לדבר, בזום

עודד פורר:  אחריה אלקס ריף

עודד פורר:  בבקשה, אסתר

אסתר בלום:  בוקר טוב לכולם

אסתר בלום:  תודה רבה על הרשות לדבר בזום

אסתר בלום:  אני רוצה להתייחס לנושא של האחיות, ובאמת אני רוצה לברך את מינהל הסיעוד על ההתקדמות ועל כל התהליך שהם פרסו לעולים החדשים

אסתר בלום:  וגם אפילו ניתנת אפשרות כיום לקבוע תור עם נציג של מינהל הסיעוד, מה שכבר לא קיים באף משרד ממשלתי – לגשת ולדבר עם מישהו מהמשרד, שזה מאוד נדיר, ויישר כוח באמת על הדברים הזה

אסתר בלום:  אחת הנקודות בכל התהליך היא בעצם הטופס

אסתר בלום:  דיברתם על זה בהתחלה

אסתר בלום:  הטופס הוא בעצם טופס שמדינת ישראל, מינהל הסיעוד יצר, ובו הוא מבקש מבית הספר למלא באנגלית את כל הסילבוס שהעולה למד

אסתר בלום:       נוצרת כאן בעיה מאוד משמעותית

אסתר בלום:  הרי, אנחנו מעבירים מסמך שכתוב בו בגדול "מדינת ישראל", יש שם מגן דוד, ואתם יודעים – זה תלוי בהקשר, כן? בסופו של דבר, אין בית ספר שיעזור למועמד למלא את הטפסים האלה

אסתר בלום:  אדרבא, באנגלית; אם אנחנו מדברים על הצרפתים, בכלל, אין שם אופציה שמזכירה תעשה את זה

אסתר בלום:  אנחנו חייבים לחזור למה שהיה קודם, שבעצם המועמד הוא זה שמבקש את ההסברים לגבי הדרישות של המשרד, והוא מעביר את זה למשרד הבריאות

אסתר בלום:  הוא לא צריך להגיד לאן הוא מהגר, הוא לא צריך להגיד שהוא עבר לישראל

אסתר בלום:      בדרך כלל, אני מייעצת להם להגיד "אני עובר במדינה כלשהי ברחבי אירופה"

אסתר בלום:  זו נקודה אחת שאני אשמח שמינהל הסיעוד יתייחס אליה, ויוריד את הדרישה הזאת של הטופס שבתי הספר צריכים למלא

אסתר בלום:  הדבר השני זה העניין של התואר הראשון שהוא לא במקצועות הסיעוד

אסתר בלום:  אם הפתרון הוא בעצם לא להכיר את כל האנשים עכשיו שנכנסו לתהליך של לעשות תואר שהוא לא בסיעוד והם לקראת סוף הלימודים – זה פשוט נורא ואיום, כן? זה לא פתרון, מה שאתם אמרתם כרגע

אסתר בלום:  כן, יש אנשים שהלכו ללמוד משהו אחר, במקביל לזה שיש להם שלוש שנות לימוד בצרפת, דיפלומדטה, אנחנו מכירים את הבעיה

אסתר בלום:  הם חייבים את התואר הראשון כדי להמשיך ולעבוד במקצוע שלהם ולהתקבל לקורסים הבסיסיים

אסתר בלום:       אנחנו חוזרים אחורה – מי שקיבל אישור, לא יקבל אישור ולא יוכל להתקדם בנושא הזה

אסתר בלום:  אז, בבקשה, זה לא פתרון, אנחנו כבר אמרנו את זה קודם

אסתר בלום:  נסגור את הדלת לאנשים שכן התחילו תהליך ברשותכם עם מינהל הסיעוד ולא לאפשר להם להתקדם, זה פשוט איוולת נוראית, כן? אנחנו חייבים למצוא להם פתרון

אסתר בלום:  זה לא מתקבל על הדעת

אסתר בלום:  תודה לכם

עודד פורר: תודה

עודד פורר:  אלקס ריף, בבקשה

אלקס ריף: שלום לכולם, שלום לחבר הכנסת, פורר

אלקס ריף:  אני קודם כול אגיד שמשמח אותי לראות שתהליך שהתחיל לפני שנה וחצי בפגישה עם רייצ'ל ממשרד הבריאות ועם פרופ' יציב, קורם עור וגידים

אלקס ריף:  יש כאן כמה משרדי ממשלה שלקחו את זה ברצינות

אלקס ריף:  גם משרד העלייה והקליטה, המנכ"ל, וגם "נפש בנפש" שמצטרפים

אלקס ריף:  זה מרגש לראות שעלתה בעיה ונבנתה תוכנית משמעותית לפתרון

אלקס ריף:  אז אני רוצה להגיד שהדבר הכי חשוב בעיני זה האפשרות לעבוד מהיום הראשון

אלקס ריף:  הקשיים שעלו מרופאים זה שהם צריכים לעשות את כל תהליך הרישוי הזה, אבל תוך כדי זה הם לא מדברים עברית, הם לא נמצאים במחלקות

אלקס ריף:      צריך לוודא שבאמת יש מספיק תמריצים שאנשים יעסיקו את הרופאים האלה מהיום הראשון שהם נמצאים בארץ

אלקס ריף:  ההורדה הזאת של ה-14 ל-8 היא גם משמעותית

אלקס ריף:  הליווי האישי של "נפש בנפש" או מינהלת הקליטה של משרד העלייה והקליטה – מאוד-מאוד משמעותי

אלקס ריף:  וגם ההתמחות בקהילה; הרבה מאוד רופאים מגיעים מהקהילה, לא מבתי חולים

אלקס ריף:  כל השינויים האלה שהם בתכנון מאוד חשובים

אלקס ריף:  מה להבנתי עדיין פתוח? אני לא מבינה מה מצב הרופאים שנמצאים בארץ

אלקס ריף:  יש מעל 1,000 רופאים שהגיעו מאז פרוץ המלחמה – איפה הם? באיזה תהליך הם נמצאים? מישהו מלווה אותם?     שוב, אני, כמובן, מדברת על רופאים ממדינות שאין להן פטור

אלקס ריף:  מדינות ברית המועצות לשעבר

אלקס ריף:  מעל 1,000, ואני מניחה שחלקם כבר עזבו

אלקס ריף:  הייתי, מבינה עכשיו, מהר לתפוס אותם וכבר להכניס אותם לתוך המינהלת כדי שהם לא יעזבו את הארץ, ולהכניס אותם לתהליך הזה

אלקס ריף:  זה דבר אחד

אלקס ריף:  דבר שני הוא המבחנים

אלקס ריף:  רוב התהליך שעכשיו נעשה הוא לא מול הר"י, הוא מול משרד הבריאות

אלקס ריף:  המבחנים, האם אפשר להיבחן ברוסית? כי לא ניתן היה לעשות את זה קודם במבחן בעל-פה? האם ההקלות מספיקות כדי כן לאפשר להם לעבור כמה שיותר מהר? אלה הדברים שהייתי סוגרת, לוודא הרמטית

אלקס ריף:  אבל, באמת להגיד מילה טובה – כל הכבוד לאנשי המקצוע שהרימו את הדבר הזה

עודד פורר: תודה רבה

עודד פורר:  קלאודיה, ואחר כך אני אתן למשרד הבריאות, שתתייחסו לשני הדברים שעלו פה

קלאודיה כץ: אז קודם כול, לגבי העולים שנמצאים בארץ, יש להגיד שעולים ממדינות פטור מקבלים רישיון ויכולים להתחיל לעבוד, לא נדרשים להוכחת העברית בפועל כרגע, וזה ככה מאפשר להם להתחיל

קלאודיה כץ:  העולים שבאים מיתר המדינות שהן לא פטור; דרום אמריקה, ברית המועצות לשעבר, חלק מאירופה – הם נדרשים להוכחת העברית, והם צריכים לעבור מבחן בעל-פה - - -     

עודד פורר: כמה כאלה ממתינים יש לנו?     

קלאודיה כץ: יש לנו הרבה

קלאודיה כץ:  יש לך 190 אנשים שקיבלו רישיון, אז תוריד מ-500, אז אתה נשאר עם 300 ומשהו איש

עודד פורר: רק על שנה אחת?     

קלאודיה כץ: כן, על שנתיים זה יותר

קלאודיה כץ:  יש להגיד שבשנה שעברה מלחמת אוקראינה עשתה את שלה, והיה כאן גודש מאוד גדול

קלאודיה כץ:  אנחנו קיבלנו הכפלה של העולים

קלאודיה כץ:  ולפני זה הקורונה האטה מאוד את כל נושא העברית

עודד פורר: אולפנים לא עבדו

קלאודיה כץ: לא עבדו, והיה קשה להיכנס

קלאודיה כץ:  והכל, אתה אחרי אולפן א' צריך לעשות עברית מתקדמת כדי באמת להתקבל ולהתחיל

קלאודיה כץ:  אחרת, ההסתגלות, ההתאמה, זה תקופה שבה אתה נמצא בבית חולים

קלאודיה כץ:  אחרי זה אתה עובר ועדה להערכה קלינית – אם אתה לא מבין שום דבר ולא מבינים אותך, אתה לא עובר ועדה, אתה נופל

קלאודיה כץ:  אז אין שום סיבה - - -     

עודד פורר: מה עושים עם כל הרופאים שכאן?     

קלאודיה כץ: אז עכשיו משרד החינוך, וגם המשרד שלנו, פתחו הרבה מאוד מסגרות לעברית

קלאודיה כץ:  הם גם חיכו לשקילת תארים, שעכשיו זה נפתר ואפשר להגיש במקביל

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איך זה נפתר?     

עודד פורר: יש נציג שירות במינהלת החדשה?      

קלאודיה כץ: עכשיו זה בדיוק העניין

קלאודיה כץ:  הנה, כאן זו הנקודה שצריך להעביר את השרביט

קלאודיה כץ:  אפרת נכנסה לתפקיד כמינהלת, אני יוצאת מנושא רופאים ואחיות

קלאודיה כץ:  אנחנו נמשיך, בינתיים זה עובר לאפרת

קלאודיה כץ:  אני אמשיך עם יתר מקצועות הבריאות ועם יתר תחומי התעסוקה, שהם רבים מאוד, אבל כאן זה באמת העברת השרביט

קלאודיה כץ:  ויש כאן שדה עבודה מאוד גדול

קלאודיה כץ:  נעשה המון-המון-המון, אבל תמיד יש עוד מה לעשות

עודד פורר: כן

עודד פורר:  אפרת, מה יקרה איתם עכשיו? כל אלה שכאן

אפרת אפללו: בוקר טוב

אפרת אפללו:  אז אתמול כבר נפגשתי כדי להבין סדרי גודל עם אלה שנמצאים כאן, מבחינת מערך המתנדבים, ביחד לפחות עם אלה שעברו דרך הסוכנות

אפרת אפללו:  אז אני אמורה לקבל את הרשימה ולראות מי באמת, הם עשו איזשהו סקר, הסוכנות, לראות מי בכלל מתעניין בעלייה, מי מועמד כזה או אחר, ולראות איך אפשר

אפרת אפללו:  באיזה סטטוס כל אחד נמצא מבחינת, עוד פעם, כל התנאים והזכאות לרישיון

אפרת אפללו:  אז נראה איך אפשר יהיה להתקדם איתם

עודד פורר: לא, השאלה היא אם אתם, אני מדבר על כל אלה שכבר נמצאים פה, לא אלה החדשים שייכנסו לתוך המהלך של המינהלת וכל זה

אפרת אפללו: לא, לא

אפרת אפללו:  אני מדברת על מערך המתנדבים שהגיעו מאז תחילת המלחמה

אפרת אפללו:  יש מערך מאוד גדול

אפרת אפללו:  זה בשיתוף, כמובן, גם עם משרד הבריאות

אפרת אפללו:  כל מי שהיה מעוניין להתנדב נרשן באיזשהו מאגר, הם התחילו, חלקם הגיעו ומשרד הבריאות עשה גם כן איזושהי הקלה

אפרת אפללו:  ועכשיו אנחנו נעבוד מולם ונראה מי בכלל מעוניין לעלות לארץ, באיזה סטטוס הם נמצאים

עודד פורר: אני מדבר על אלה שכבר עלו

עודד פורר:  שהם כאן

אפרת אפללו: אז לא הבנתי את השאלה

עודד פורר: יש כאן כ-500 רופאים שהם לא מוסדרים מבחינת הרישיון שלהם

עודד פורר:  הם כבר עלו, הם פה, עם ממתינים

עודד פורר:  הם ממתינים ללימודי עברית שלהם, או שהם הצליחו להשתלב בלימודי העברית כבר – הם ממתינים לכל התהליך

אפרת אפללו: כמו שנאמר בתחילת הדיון גם על ידי רונן – המטרה של המינהלת, שנמצאת בתהליכי הקמה

אפרת אפללו:  אני נמצאת במשרד הקליטה שבוע אבל עבדתי לפני כן במשרד הבריאות קרוב לעשר שנים, אז אני מכירה גם הרבה מאוד שותפים וגם תהליכים

אפרת אפללו:  המטרה היא להסיר חסמים, המטרה היא באמת להתמקד

אפרת אפללו:  ובגלל זה גם את הכול אני רושמת ואני בודקת ואני שומעת את כל הנקודות, ואת כל המקומות שבהם יש בעיות ואיפה עוד אפשר להתערב

אפרת אפללו:  אנחנו נעשה את העבודה המשותפת בין המשרדים עם הארגונים, כדי לפתור את החסמים

עודד פורר: לא, השאלה שלי היא האם אתם מטפלים רק ברופאים שיבואו או באלה שכבר כאן?     

אפרת אפללו: לא, לא

רונן הופמן: לא, לא

רונן הופמן:  אנחנו נטפל גם בהם

רונן הופמן:  כרגע, בעיקר דוברי הרוסית מטופלים או על ידי לובי המיליון או על ידי "גבהים"

עודד פורר: אבל, היא בעצמה אמרה

עודד פורר:  היא אמרה "אנחנו צריכים את המינהלת"

רונן הופמן: נכון, נכון

רונן הופמן:  אני אומר, אנחנו עכשיו נכנסים לאירוע

עודד פורר: לדעתי, הוא היה שמח לקבל 10% מהתקציב שלכם, לובי המיליון

עודד פורר:  זה לא גוף ביצועי

קלאודיה כץ: רק סליחה, אני רק אגיד שיש כאן עדיין, מה שנקרא, משרד הקליטה לא נסגר

קלאודיה כץ:  אנחנו נעביר שרביט בצורה מאוד מסודרת

קלאודיה כץ:  יש מסגרות שבהם עכשיו נפתחו לימודי עברית, שזה באמת יישאר אצלי וזה הבסיס

עודד פורר: אני רוצה לקבל נתון מסודר, ואני רוצה לקבל אותו ברמה חודשית

עודד פורר:  אני מבקש לקבל דיווח חודשי לוועדה; כמה אחים ואחיות עולים יש במדינת ישראל שעלו בשנתיים האחרונות, וכמה קיבלו רישיון

עודד פורר:  וזה צריך להתעדכן כל חודש

עודד פורר:  אנחנו צריכים לראות מה הפער שלנו ואיך הוא נסגר

עודד פורר:  זה הכול

עודד פורר:  ככה לאט-לאט נבצע מעקב

עודד פורר:  משרד הבריאות, אתם רוצים להתייחס למה שנאמר כאן?      

חגי זילברמן: כן

חגי זילברמן:  חגי, רישוי מקצועות

חגי זילברמן:  אני רק רוצה להתייחס למשהו שאלקס אמרה על בחינות הרישוי – תרגום לרוסית

חגי זילברמן:  אז הבחינה כן מבוצעת ברוסית

חגי זילברמן:  מבוצעת לכמה שפות, ולכן לא ברורה לי השאלה

חגי זילברמן:  אבל, אנחנו בהחלט מתרגמים לשפות על פי בקשה

חגי זילברמן:  זה עולה לאישור

חגי זילברמן:  ואנחנו בטח עושים את זה בשפה הרוסית

רחל ברנר שלם: וגם הוועדה תהיה, זאת אומרת, זה משהו שהוא כבר קיים אבל אני מחדדת אותו – שגם לוועדה של תקופת ההתאמה אנחנו ננחה שאפשר להביא מתורגמן או להביא רופא שדובר את השפה

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, בסוף, השפה לא צריכה להיות חסם

רחל ברנר שלם:  אני מבינה שהרבה אנשים מתקשים בכל זאת בלי קשר לשפה, כי שוב, יש פערים מאוד-מאוד גדולים בין הרפואה פה לבין הרפואה בברית המועצות או ברוסיה או באוקראינה

רחל ברנר שלם:  אז יש עוד הרבה קשיים

רחל ברנר שלם:  אבל, בסוף, מבחינת השפה, אני חושבת שזה לא צריך לחסום

מאיר תלמי: כאשר מדברים על אחוזי הצלחה למי שמקבל רישיון, זה לא חוכמה להגיד שמקבלים אחוזים גבוהים כאשר הם מארצות הברית, למשל

מאיר תלמי:  הבעיה היא מה קורה עם מדינות אחרות

מאיר תלמי:  מה קורה עם דרום אמריקה

מאיר תלמי:  רוצים להביא רופאים מדרום אמריקה – מי יבוא? לכל אחד אומרים "זה כל כך קשה שלא כדאי לך לבוא

מאיר תלמי:  אתה לא תהיה רופא"

מאיר תלמי:  והרופא שמגיע כבר יורד לספרד ועובד בספרד ישר, אז בשביל מה להישאר כאן

מאיר תלמי:  אז אני חושב שכל הקונספט צריך להשתנות

מאיר תלמי:  אני רואה שרוצים לקדם כמה נושאים טובים, אבל עם הרופאים שכבר נמצאים בארץ, אם תתחילו לטפל בוועדות זה ייקח כמה חודשים טובים

מאיר תלמי:      אני זוכר, לפני כמה שנים, עודד, אנחנו בעצמנו העלנו את הנושאים האלה לפני 10 שנים? 12 שנים? את העניין של האישור שדיברנו עליו קודם, ההיתר המוגבל

מאיר תלמי:  אמרנו שזה היה פתרון

מאיר תלמי:  היום אומרים שאולי שישה חודשים - - -     

קלאודיה כץ: הוא קיים

קלאודיה כץ:  ההיתר המוגבל קיים, ברוך השם

מאיר תלמי: אז למה הרופאים של דרום אמריקה לא נמצאים בבתי החולים? למה לא נותנים להם להיות בבית חולים, להיות במערכת, להיכנס קצת למערכת עד שמקבלים את הרישיון? ולמה אלה שבאים מחוץ לארץ שלא יודעים מילה בעברית, ויש כאלה, תאמין לי, שיתקנו אותי בלילה בבית חולים הדסה, והיה בחור מדרום אמריקה שידע רק ספרדית

מאיר תלמי:  הוא מסתכל על הטופס, הוא לא מבין כלום, ובספרדית הוא אומר לי "אתה מרגיש טוב?", אמרתי "כן, תודה", והוא הולך

מאיר תלמי:  אז את זה כן מותר

מאיר תלמי:  אבל, יהודי שבא, עלה לארץ, הוא לא יכול להיכנס לבית חולים

עודד פורר: כן, ברור

מאיר תלמי: אני חושב שצריכים לשנות את כל הגישה

מאיר תלמי:  ארגנטינה זה כמויות של עולים רופאים שיכולים לבוא, כמות אדירה

מאיר תלמי:  ממקסיקו, מברזיל

מאיר תלמי:  כל המדינות האלה

מאיר תלמי:  העניין הוא להשקיע ולעזור

מאיר תלמי:  באולפנים – אתם יודעים מה קורה באולפנים?     

עודד פורר: ברור, ברור

מאיר תלמי: המורים מדברים רוסית

מאיר תלמי:  90% הם עולים מברית המועצות שהם רופאים

מאיר תלמי:  ויש כמה ממדינות אחרות

מאיר תלמי:  הם קמים והולכים בגלל שהם לא מבינים כלום

מאיר תלמי:  עוברים ישר לרוסית

מאיר תלמי:  זו בעיה

עודד פורר: זה לא נכון

עודד פורר:  זה דווקא לא נכון, כי דווקא המורים באולפן לא צריכים אפילו לדעת את הרוסית

עודד פורר:  בלימודי אולפן, הם מתבצעים בעברית

מאיר תלמי: תאמין לי שאנחנו מקבלים את התלונות

רונן הופמן: חבר הכנסת, מילה אחרונה, אם אפשר

רונן הופמן:  קודם כול, אני אגיד, מריו, אתה צודק

רונן הופמן:  אני רק אגיד ששני בניי נותחו על ידי רופאים דרום-אמריקאיים, ושמחתי מאוד על כך

רונן הופמן:  אני רק אגיד מילה על העברית

רונן הופמן:  כמו שגם קלאודיה התייחסה, יש פה פקק

רונן הופמן:  עובדים על לפתור אותו

רונן הופמן:  אנחנו מנסים טיפה לצפות את העתיד

רונן הופמן:  אנחנו עובדים כרגע על כל מיני אפשרויות של לימוד עברית בסיסית ורפואית טרום עלייה, בצורה מקוונת

רונן הופמן:  שוב, הרעיון הוא להגיע לרופאים האלה שנה לפני שהם עולים

רונן הופמן:  כדי שלא נצטרך להגיע לברוך הזה שקורה פה, שכולם באיזושהי תחושת חדלון וגם אוזלת יד

רונן הופמן:       נתפוס אותו שם, נעזור לו עם הרישיון, נעזור לו עם העברית, נעזור לו עם תכנון קהילה, חינוך לילדים – הכול כדי שהעלייה תהיה מוצלחת

רונן הופמן:  ולא להגיד לו "תבוא ויהיה בסדר"

עודד פורר: מה לגבי תקני ההתמחות? התקנים הצבועים

קלאודיה כץ: 20 חודשי ההמתנה? לזה אתה מתכוון? 70 תקנים קיימים

קלאודיה כץ:  אין יותר תקנים

עודד פורר: מה עושים עם זה?     

רחל ברנר שלם: אי אפשר להביא עוד תקנים

רחל ברנר שלם:  אני אגיד את זה הכי-הכי פשוט

עודד פורר: למה?     

רחל ברנר שלם: כי לא קיבלנו עודף תקציב

רחל ברנר שלם:  תקנים זה עלויות מאוד-מאוד גבוהות

רחל ברנר שלם:  אנחנו בונים פתרון, בנינו כבר פתרון אלטרנטיבי

רחל ברנר שלם:  לא יהיו עוד תקנים

רחל ברנר שלם:  איך שלא ננסה לעשות את זה

עודד פורר: מה הפתרון האלטרנטיבי?     

רחל ברנר שלם: אז הפתרון האלטרנטיבי, זה בדיוק מה שדיברנו קודם – אנשים שמגיעים בלי מומחיות הם בדרך כלל אנשים יותר צעירים, והרבה פעמים גם אין להם את הניסיון, אז הם לא נכנסים לקבוצה שדיברנו עליה, והם יקבלו איזשהו ליווי בתוך בית החולים לתקופה שהם יוכלו גם להתקבל להתמחות

רחל ברנר שלם:  ברגע שבית החולים ירצה לקבל אותם להתמחות, יש הרבה צורך

רחל ברנר שלם:  זאת אומרת, יש המון תקני התמחות חדשים, פשוט הם לא צבועים לעולים

רחל ברנר שלם:  אז הצורך קיים

רחל ברנר שלם:  כמובן שהוא יותר קיים במקומות מסוימים ופחות באחרים

רחל ברנר שלם:       אם הוא ירצה לעשות התמחות באיכילוב אז יש לו פחות סיכוי להתקבל, אבל אם הוא ירצה לעשות התמחות ב"ברזילי", "פוריה", "זיו", אז כמובן שיהיה לו הרבה-הרבה יותר קל

רחל ברנר שלם:  יש עניין של ביקוש והיצע

רחל ברנר שלם:  אבל, בסוף, אנחנו עושים תהליך שבמקביל אנחנו מגדילים את התקנים בכלל במערכת

רחל ברנר שלם:  גם עכשיו היה קיצור תורניות – זה גם מכניס הרבה תקנים למערכת

רחל ברנר שלם:  ובמקביל אנחנו עוזרים לעולה

רחל ברנר שלם:  הרי, הרעיון הוא לתת לעולה את כל הכלים כדי להסתדר בעצמו בתקנים הקיימים

רחל ברנר שלם:       ועוד נקודה שחשוב לי לומר – דיברנו על הקשיים המאוד גדולים של משרד החינוך לייצר תהליכי שפה, זאת אומרת, אולפנים פה

רחל ברנר שלם:  ולכן, אנחנו מנסים לייצר איזשהו תהליך שכל אירוע השפה יהיה לפני

רחל ברנר שלם:  עכשיו, זה לא יעבוד לכולם, ברור לנו שאנשים שהגיעו מהמלחמה לא הספיקו ללמוד עברית לפני

רחל ברנר שלם:  אבל, אנשים שבונים תכנון עלייה של כמה שנים, אנחנו מאוד נסייע להם לעשות את לימודי השפה עוד בחו"ל, שיגיעו לפה כבר עם בסיס

רחל ברנר שלם:  ואפילו את מבחני השפה כבר בחו"ל

רחל ברנר שלם:  אז יש פה איזושהי התקדמות, אבל לא נוכל לעשות קסמים

עודד פורר: מישהו רוצה להוסיף משהו לפני שאני מסכם? טוב, תודה רבה על הדיון

עודד פורר:       ראשית, אני אתחיל בלציין לחיוב את העבודה של משרד הבריאות ומשרד העלייה והקליטה יחד עם הגופים שמסביב, לטובת ההקלות האלה

עודד פורר:  בטח בהקשר של שקילת תארים

עודד פורר:  משרד החינוך, גם, כמובן, שהם לא נמצאים פה

עודד פורר:  אז צריך להגיד מילה טובה

עודד פורר:  אני חושב שמנשבת רוח נכונה במובן הזה, בשיתוף הפעולה בין משרדי הממשלה

עודד פורר:  ויישר כוח על ההקלות האלה

עודד פורר:  זה לא ברור מאליו

עודד פורר:  זה לחצות את שיתופי הפעולה האלה בין המשרדים, תאמינו לי, זה אחד האתגרים

עודד פורר:  יותר קל לעשות שלום, לדעתי, מאשר ששני משרדי ממשלה יעבדו אחד עם השני

עודד פורר:  אז על זה באמת יישר כוח

עודד פורר:      מכאן, גם יש עוד משימות ויש עוד דברים שאנחנו צריכים לעשות כדי לפתור את הפערים

עודד פורר:  אחד זה מול ההסתדרות הרפואית

עודד פורר:  אני עדיין סבור שחייבים לייצר פה לפחות עוד שלוש ועדות בשנה, אם לא יותר

עודד פורר:  ככל שהדבר הזה דורש תקציב, ואני חושב שיהיה יותר קל לעשות את זה כשיהיה תקציב – נדרש כאן תקציב

עודד פורר:  אני מבקש שמנכ"ל משרד העלייה והקליטה ייפגש יחד עם ההסתדרות הרפואית, יגבשו איזושהי תוכנית שייקחו בה חלק הגורמים הרלוונטיים שעוסקים בעניין

עודד פורר:  זה כולל גם את הסוכנות היהודית, זה כולל גם את "נפש בנפש", זה כולל גם את משרד הבריאות וגם את משרד הקליטה

עודד פורר:       ביחד אפשר לייצר פה מנגנון, אפילו בתקציב חד פעמי

עודד פורר:  להגיד שאנחנו בשנתיים הקרובות מקדישים לזה משהו, גם כדי לסגור את הפער

עודד פורר:  אני לא חושב שמספרי העולים שראינו בשנתיים האחרונות יישארו קדימה

עודד פורר:  כמו שאמרתי לכם, בזה משרד העלייה והקליטה הצליח

עודד פורר:  הוא הצליח לחסום את כל העלייה והקליטה

עודד פורר:  אז זאת בקשה אחת

עודד פורר:      בקשה שנייה: דבר ראשון, אני רוצה לברך את אפרת על תפקידה החדש – בהצלחה

עודד פורר:  ואני מבקש שהמינהלת תעסוק גם בעולים שכבר כאן, לא רק צופה לעולים שיבואו, אלא אלה שעלו בשנים האחרונות והם תקועים פה בין הכיסאות וזקוקים לליווי הזה יד ביד

עודד פורר:  בהקשר הזה, אני מבקש לקבל בכל חודש, במייל לוועדה, כמה רופאים עלו בשנתיים האחרונות, שזה מספר שמתעדכן כל הזמן – כמה רופאים עלו וכמה מתוכם קיבלו רישיון

עודד פורר:  מידי חודש

עודד פורר:  ואז אנחנו נראה אם אנחנו נמצאים במצב שאנחנו סוגרים פערים או פותחים פערים

עודד פורר:  כולל חלוקה למומחים

עודד פורר:       לגבי 8 שנות הניסיון – אני מברך על המהלך הזה

עודד פורר:  אני חושב שהמהלך שאתם עושים הוא נכון

עודד פורר:  הוא בכיוון הנכון

עודד פורר:  ועדיין, אני מבקש לנסות וללכת לכיוון של הכרה במוסד או מדינה ביחד

עודד פורר:  אפילו כעוד אופציה להקלה

עודד פורר:  אני לא יודע, אבל אני בטוח שהרופאים הבכירים במדינת ישראל יודעים איזה מוסדות בעולם הם מוסדות נחשבים, גם במדינות שאינן מדינות פטור

עודד פורר:  גם בהקשר של מוסד אקדמי וגם בהקשר של בית חולים

עודד פורר:  אם במקרה מגיע רופא שהיה גם בכזה וגם בכזה, אז למה לדחוף אותו ל-8 שנים אם אנחנו יכולים דווקא להקל עליו, גם אם הוא לא ממדינת פטור, כשאנחנו יודעים שהוא עבד בבית חולים רציני ולמד במוסד רציני

עודד פורר:      זה לא כולם, אבל זה עדיין ייקח חלק מאלה שעומדים ומחכים בתורים, יחסוך להם את זה

עודד פורר:  זהו

עודד פורר:  לגבי תקנים, אני מקבל את התשובה

עודד פורר:  אני יכול להגיד עכשיו תקנים וזה, אבל מה יוסיפו לי? יוסיפו לי עשרה תקנים? מה הם יוסיפו לי? זה לא זה

עודד פורר:  אני מעדיף שיהיה לזה פתרון שהוא פתרון אמיתי, שיקל עליהם דווקא להשתלב במערכת אפילו בלי התקנים הצבועים

עודד פורר:       אוקיי, תודה רבה

עודד פורר:  הישיבה נעולה