ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 241, 2024-01-29 00:00

יצחק קרויזר: בוקר טוב

יצחק קרויזר:  אנחנו בדיון בוועדת החוקה בנושא הצעת חוק בתי דין רבניים (סדרי דין בעת מצב חירום מיוחד)

יצחק קרויזר:  29 בינואר 2024, י"ט בשבט התשפ"ד

יצחק קרויזר:  בוקר טוב לכל מי שהגיע

יצחק קרויזר:       יש לנו הרגל שנקווה שיסתיים במהרה כשנראה את כל החטופים והחטופות שלנו חוזרים הביתה – אסתר, בבקשה

אסתר בוכשטב: תודה

אסתר בוכשטב:  אני אימא של יגב בוכשטב

אסתר בוכשטב:  הסיפור שלנו כבר מוכר

אסתר בוכשטב:  כל שבוע אני מגיעה לוועדות לדבר על הסיפור שלנו, כדי להזכיר לכולם שאסור שנתרגל לזה, ש-136 חטופים עדיין בעזה, זקנים, ילדים, נשים, גברים צעירים, חיילים, בנות צעירות – כולם בין 136 החטופים שנמצאים שם

אסתר בוכשטב:      אתמול כשחשבתי מה להגיד היום, כי אני מנסה לשנות ולנסות לעורר, לצערי הרב לא הייתי צריכה לחשוב הרבה כי הכאב והמאבק שלנו, המשפחות, לא היה בסדר-היום של חלק מנבחרי הציבור

אסתר בוכשטב:  החגיגות שראינו אתמול בבנייני האומה זה כואב, זה צורב, כבר אין לי מילים, העברית שלי מצטמצמת, היא לא יודעת להכיל את כל מה שאני מרגישה

אסתר בוכשטב:  הזחיחות של החזרה לגוש קטיף זאת תמונת הניצחון

אסתר בוכשטב:  אין שום חשיבה אסטרטגית על מה קורה לחטופים, איך העולם רואה אותנו היום, איזה מסר אנחנו מעבירים לעולם, לחיילים שנמצאים בעזה

אסתר בוכשטב:  אני מזכירה שבעזה ובצפון נמצאים חיילים מכל הקשת הפוליטית

אסתר בוכשטב:  אני שואלת מה נכון היום, מה נכון להעביר כמסר של המדינה

אסתר בוכשטב:  אני לא מדברת רק על הכאב שלנו, משפחות החטופים, על הכאב של אנשי העוטף המפונים, על משפחות הנרצחים, על חללי צה"ל הרבים

אסתר בוכשטב:  צריך לחשוב טוב טוב מה נעשה במדינה, איך מאחדים, איך מגבשים את המדינה לערכי המוסר הבסיסיים של חיי אדם, איך מחזירים את החטופים

אסתר בוכשטב:  נושא החטופים צריך להיות הראשון בסדר המעלה של הדיבור הציבורי, ובטח של נבחרי הציבור

אסתר בוכשטב:  אני חושבת שצריך לדבר על האחריות של נציגי הציבור כלפי המדינה, כלפי החטופים

אסתר בוכשטב:  תודה

יצחק קרויזר: תודה רבה, אסתר

יצחק קרויזר:  נמשיך לפעול ולא פחות חשוב להתפלל לחזרתם במהרה של כל החטופים והחטופות שלנו, ושנראה אותך פה כאימא של שב ולא של חטוף, ושתחזרו לשגרת חייכם, לא רק אתם, גם שאר המפונים מהעוטף והצפון

יצחק קרויזר:  תודה רבה שאת ממשיכה להגיע ולהעלות את הנושא הזה כל יום מחדש בסדר-היום גם של הוועדות בכנסת

אסתר בוכשטב: השבוע חגגנו לו יום הולדת 35

אסתר בוכשטב:  אני חייבת לציין שעברנו מאוקטובר, שהוא בן 34, כשהיום הוא כבר בן 35

יצחק קרויזר: תודה

יצחק קרויזר:       במעבר חד ולא פשוט לנושא הצעת חוק בתי הדין הרבניים

יצחק קרויזר:  במשרד המשפטים קיימת אפשרות לשר המשפטים לקבוע בתקנות שעת חירום איזה דיונים מתקיימים ואיזה דיונים אינם מתקיימים

יצחק קרויזר:  במשרד לשירותי דת ובבתי הדין הרבניים כרגע אין תקנות

יצחק קרויזר:  יש תקנות שתוקנו בזמנו בנושא של הקורונה, ועכשיו המשרד לשירותי דת מביא את התקנות האלה בצורה של חקיקה, בהצעת חוק

נועה ברודסקי לוי: למעשה אנחנו דנים בעת מצב חירום אילו דיונים יתקיימו בבתי הדין הרבניים, ומה יהיה המנגנון בנושא הזה

נועה ברודסקי לוי:  כמו שפתח היושב-ראש, לגבי בתי המשפט ובתי הדין הדתיים האחרים קיימות תקנות שקובעות ששר המשפטים יכול להודיע שיש מצב חירום מיוחד, ואז קבוע בתקנות אילו דיונים יתקיימו

נועה ברודסקי לוי:      לגבי בתי הדין הרבניים, למעשה לא קיימות תקנות קבועות לגבי סדרי הדין בעת מצב חירום מיוחד, ולכן למעשה גם בפרוץ משבר הקורונה וגם עכשיו בפרוץ המלחמה, הגיעו להסדיר בתקנות את אותם דיונים שיתקיימו

נועה ברודסקי לוי:  ולמעשה גם בפעם הקודמת וגם בקורונה התקנות אושרו לשנה כי הוועדה חשבה שיש קושי עם ההסמכה לקביעת אותן תקנות, ולכן הן אושרו לשנה כהוראת שעה

נועה ברודסקי לוי:       בפרוץ המלחמה, ב-10 באוקטובר, הגיעו לוועדת החוקה ואושרו תקנות שמסדירות אילו דיונים יתקיימו לתקופה של תשעה חודשים, ואכן התקנות האלה עדיין נמצאות בתוקף עד יולי

נועה ברודסקי לוי:      לפי אותן תקנות, וזה גם דומה להסדר שמוצע כעת, השר לשירותי דת יכול להודיע שיש מצב חירום מיוחד, ואז דנים אך ורק באותם דיונים דחופים שמנויים בתקנות, ומוצע שאותו דבר ייקבע גם פה בהצעת החוק

נועה ברודסקי לוי:  בינתיים הייתה הודעה נשנית של השר לשירותי דת במהלך אוקטובר ונובמבר, והחל מדצמבר כבר לא פורסמה הודעה כזאת של השר, ולכן פעילות בתי הדין הרבניים חזרה, אבל כן הוצאו תקנות אחרות, שלפיהן, בדומה למה שקיים בבתי המשפט, יש אוכלוסיות מיוחדות שלגביהן לא מתקיימים דיונים כסדרם, ואלה אוכלוסיות של משפחות של חטופים, של נרצחים ונופלים, של מילואימניקים ומפונים

נועה ברודסקי לוי:  זה לגבי המצב הקיים

נועה ברודסקי לוי:  התקנות האלה בתוקף עד סוף פברואר

נועה ברודסקי לוי:      הצעת החוק, ועוד מעט יורחב על ידי בתי הדין והמשרד לשירותי דת, מציעה לקבוע את אותו מנגנון בחקיקה ראשית, שלפיו, כמו שאמרנו, השר יוכל להודיע, ואז נכנס לתוקף ההסדר שלפיו מתקיימים רק הדיונים הדחופים

נועה ברודסקי לוי:      עולות פה מספר שאלות שנוגעות לא רק לבתי הדין אלא נוגעות לכל המערכת המשפטית

נועה ברודסקי לוי:  אז קודם כול נכון וטוב שהדבר הזה יוסדר בחקיקה ראשית, זה באמת משהו שוועדת החוקה קראה לו גם בדיונים כבר בתקופת הקורונה

נועה ברודסקי לוי:  בהחלט זה נושא שחשוב שיוסדר

נועה ברודסקי לוי:  מדובר פה גם בגישה לערכאות וסדרי דין בתקופת חירום, ונכון שהדברים יוסדרו בחקיקה ראשית, אבל עולות פה כמה בעיות שהוועדה צריכה לתת עליהן את הדעת

נועה ברודסקי לוי:      קודם כול, כמו שאמרנו, מדובר פה בתקנות שאמורות להיות מקבילות למה שקורה לגבי מערכת המשפט בכלל, גם לגבי בתי המשפט, לגבי בתי הדין הדתיים האחרים, ולמעשה צריכה להיות איזה אסדרה שמתייחסת לכל המערכת כולה

נועה ברודסקי לוי:  יש משהו מאוד בעייתי בכך שאין קשר בין המערכות ואין סנכרון ביניהן, ולכן יש פה צורך בהסדר כולל ורחב

נועה ברודסקי לוי:      עוד דבר שחשוב לציין בהקשר הזה, גם לגבי הנושא של ההסדר שקיים בבתי המשפט, גם לגביו היה בג"ץ, גם שם עלו שאלות של אותה אסדרה שנמצאת בתקנות ושבעצם כל הסמכות נמצאת אצל שר המשפטים, ובאותו בג"ץ הייתה התחייבות של המדינה לבחון את הנושא הזה

נועה ברודסקי לוי:  לפי מה שאנחנו מבינים, ואולי משרד המשפטים אחר כך יציג את זה, לא הספיקו להביא את זה

נועה ברודסקי לוי:  יש איזה בחינה שנעשית ולא הספיקו עדיין להתקדם עם הנושא הזה

נועה ברודסקי לוי:  לפי מיטב הבנתנו יש איזה בחינה שנעשית של אסדרה כוללת

נועה ברודסקי לוי:      אני חוזרת לענייננו, לבתי הדין, יש איזה צורך שיהיה סנכרון בין המערכות, וצריך למצוא דרך שיהיה בכל מקרה תיאום, לא שיהיה שר אחד, שר המשפטים מודיע, ובלי קשר שר לשירותי דת מודיע, ויכול להיות מצב שבו בתי הדין יפעלו ובתי המשפט לא או להפך

נועה ברודסקי לוי:      שאלה נוספת שעולה  בהקשר הזה היא איך מודיעים ומכניסים לתוקף הסדרי חירום ומה התפקיד של הפרלמנט בתוך זה

נועה ברודסקי לוי:  הסדרי חירום אחרים שאנחנו מכירים, כמו בחוק ההתגוננות האזרחית, פקודת המשטרה, חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה וגם חוק היוועדות חזותית שנידון פה בהרחבה בוועדה – כל אלה, בגלל שיש בהם הגבלה של איזה שירות חיוני או הגבלה של איזה זכויות, מגיעים באיזה שלב לאישור הפרלמנט

נועה ברודסקי לוי:  זאת אומרת, המנגנון הוא כזה שנכון, הממשלה מכריזה הרבה פעמים בגלל שזה מצב חירום או שר מכריז בעצמו, אבל בתוך פרק זמן מסוים הכנסת צריכה לאשר, ובאיזה מקום הנושא הזה דווקא סוטה – כמו שאמרתי, גם בבתי המשפט, גם במה שמוצע כרגע – סוטה מהתפיסה הזאת

נועה ברודסקי לוי:      שאלה נוספת שעולה זה הקריטריון להפעלת מצב החירום

נועה ברודסקי לוי:  גם כאן השר, כמו שר המשפטים בתקנות של בתי המשפט, מוצע לקבוע שיכול להכריז, גם אם לא הוכרז מצב חירום באופן כללי במדינה, בדרך כלל אנחנו עושים איזה קשר בין הדברים, למשל גם בחוק סמכויות מיוחדות להתמודד עם נגיף הקורונה וגם בחוק ההיוועדות החזותית, היה קשר למצב שהופעל באופן כללי במדינה או לפי חוק ההתגוננות האזרחית, ולכן יש צורך באיזה קריטריון כללי, למשל שרק בהינתן הכרזה כללית כזאת אז אפשר להכריז על מצב חירום

נועה ברודסקי לוי:       נקודה נוספת שמתעוררת כאן, וזה קשור במה שהצגתי קודם על המצב הקיים כרגע, שקשה לנו לצפות כמובן את כל התרחישים, אבל זה משהו שאם באים בחקיקה ראשית להסדיר, צריך להסתכל בראייה כוללת ולחשוב על תרחישים שונים

נועה ברודסקי לוי:  למשל התקנות שדווקא כרגע בתוקף של אותן אוכלוסיות מיוחדות, אין להן בהצעת החוק מקום, ואפילו אולי זה יכול ליצור הסדר שלילי, ככל שההצעה תחוקק עוד לפני תום התקנות

נועה ברודסקי לוי:  השאלה בכלל אם יהיה להן תוקף לאותן תקנות שנותנות הבחנה בין קבוצות האוכלוסייה, וצריך לעשות חשיבה כוללת איזה עוד תרחישים יכולים להיות, שלא נכבול את האפשרות לתת מענה במצבים שונים

נועה ברודסקי לוי:      נקודה נוספת וחשובה לגבי הסיטואציה הספציפית הזאת, הנושא של מרוץ הסמכויות

נועה ברודסקי לוי:  בגלל שיש לנו סמכות מקבילה של שתי ערכאות כאן: בתי דין למשפחה ובתי דין רבניים, יש חשיבות מאוד מאוד גדולה שיהיה יישור קו בין שתי המערכות

נועה ברודסקי לוי:  ובמצב הזה למעשה צריך שתהיה זהות בין הדיונים שמתקיימים בשתי הערכאות, וכמובן זה חוזר לשאלת הסנכרון בין שתי המערכות, גם מבחינת ההודעות, ויש צורך לוודא, נדבר על זה תוך כדי אולי – לוודא שתהיה הכרזה באותו זמן והדיונים יהיו אותם דיונים, כדי לא להחריף את מרוץ הסמכויות, שגם ככה מורכב וגורם לבעיות נוספות

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  הנציג של בתי הדין הרבניים

יהודה גוטמן: היועץ המשפטי עו"ד רפי רכס אמור להגיע

יהודה גוטמן:  הוא בדרך

יהודה גוטמן:  בינתיים אני יכול לענות על חלק מהשאלות

יהודה גוטמן:  בגדול אני רק אומר שהצעת החוק הונחה לפני תחילת המלחמה האחרונה

יהודה גוטמן:  בעקבות המלחמה נעשו תקנות חדשות לפני כחודשיים רק למילואים ולכל מיני דברים כאלה, וניסינו להראות שנתנו לוועדה ליצוק לחוק גם את התקנות שנעשו בחודשיים האחרונים, שזה למעשה יותר נקודתי למילואים, לחטופים ולמפונים, שיש להם הטבות מסוימות

רפי רכס: שלום

יצחק קרויזר: שלום וברכה

יצחק קרויזר:  הגעת בדיוק בזמן

יצחק קרויזר:  עו"ד ברודסקי לוי נתנה סקירה על החקיקה, ואני רוצה לדייק אותך למספר שאלות, ואז ניתן לך להציג את החקיקה

יצחק קרויזר:  בגדול, ככותרת, למה דווקא לגשת בחקיקה ראשית ולא להמשיך עם תקנות? הרי תקנות של מצב חירום, החל מקורונה, חרבות ברזל, מלחמות ומבצעים, אנחנו חושבים שאנחנו יודעים לתרחש את הסיטואציה, אבל אנחנו לא ממש מצליחים, וזה גם מגיע לסוף, כשהמיקום של אותן אוכלוסיות, מה שדיברה עליו עו"ד ברודסקי לוי, משתנה בהתאם לסיטואציה

יצחק קרויזר:  והשאלה, האם בחקיקה אתם לא מייצרים לעצמכם מגבלות על היכולת שלכם לתמרן בסיטואציה של חירום?     אני אדייק את השאלות

יצחק קרויזר:  השאלה הראשונה, איפה מגיעה לידי ביטוי היכולת של השרים לתקשר ביניהם באותה מערכת, גם בתי הדין הרבניים ושאר בתי הדין הדתיים, במערכת המשפט, במשרד המשפטים, בין שר המשפטים לשר לשירותי דת? איפה הקורלציה? איך התקשורת ביניהם מתבצעת גם בהכרזה וגם עכשיו כשהכוונה להפוך לחקיקה את אותן התקנות? דיברנו למה בחקיקה, דיברנו על אוכלוסיות והייעוד או האבחון הנכון של הסיטואציה במצב חירום

רפי רכס: שלום וברכה

רפי רכס:  נשאלו פה שלוש שאלות

רפי רכס:  שאלה ראשונה לגבי הצורך, האמת היא שהצורך התחיל מהמקום המכובד הזה, ועדת החוקה, חוק ומשפט בעצמה, אני חושב עוד בתקופת הקורונה, אמרה שתקנות לשעת חירום זה יפה, אבל דרך המלך בגלל הפגיעה המובנית בתקנות שעת חירום במדינה מסודרת כשלנו צריכה להתחיל מחקיקה ראשית

רפי רכס:  הסמכה של חקיקה ראשית, ואחריה באות הרזולוציות המדויקות יותר של חקיקת המשנה

רפי רכס:  זו גם אמירה של בית המשפט העליון והודעה של המדינה, שהמדינה מקבלת על עצמה שזאת דרך המלך וכך המדינה תעשה

גאל אזריאל: תבחינו רק בין תקנות לשעת חירום, שהן ייצור ספציפי מכוח חוק-יסוד: הממשלה, שכמובן משתמשים בכלי הזה רק במצבים קיצוניים לגמרי, לבין חקיקת משנה,  שזה תקנות, שלפעמים נועדו להתמודדות עם מצבי חירום, שהן חקיקת משנה לכל דבר ועניין

גאל אזריאל:  צריך ממש להבחין בין שני הדברים

רפי רכס: לא הבנתי עד הסוף את ההבחנה

רפי רכס:  נתחיל דבר ראשון במוכר והידוע

נועה ברודסקי לוי: אנחנו מדברים על תקנות רגילות בכל מקרה שמסדירות את מצב החירום

רפי רכס: לגבי התיאום בין הערכאות, שהוא מאוד מאוד חשוב

רפי רכס:  הוא מאוד חשוב כי אנחנו לא רוצים שבגלל מצב החירום ייווצר חוסר איזון בין הערכאות

רפי רכס:  למשל אין לנו שום עניין שיהיה איזה מרוץ

רפי רכס:  ככל שיש יותר שוויון והתאמה כך ייטב

רפי רכס:  שוב, כל שר מחליט מה שהוא רוצה, אנחנו לא מחליטים מה השרים רוצים, אבל לפחות התקשורת קיימת, כי דבר ראשון יש לנו את משרד מהשפטים שמתאם ומקשר, ואישית אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הייעוץ המשפטי של בתי המשפט, הייעוץ המשפטי של בתי הדין השרעיים, הדרוזים, כלומר, אנחנו מכירים אחד את השני

רפי רכס:      השאלה האחרונה הייתה לגבי האוכלוסיות

רפי רכס:  האמת היא שזה מסוג הדברים שעד שאתה לא מניח מכונה, רכב על השטח, אתה לא נתקל בבעיות האמיתיות, ומתברר, כמו במקרה שלנו, שכדי להקטין מצד אחד את הפגיעה על שאר הציבור הרחב בהגבלות שאנחנו נותנים, ומצד שני, כדי לעזור לאותו ציבור שנפגע, הרבה פעמים צריך להתאים את אותן תקנות לאוכלוסיות היעד, כמו במקרה שלנו, שאנחנו אומרים: יש אנשים שנמצאים בעזה, הם לא יכולים אפילו לקבל טלפון על זה שיש להם דיון משפטי

רפי רכס:  תניחו להם מבחינת ציר הזמן

רפי רכס:      מצד שני, קיבלנו פידבקים מאוד כואבים כי זה דיני משפחה, למשל על הליך יישוב סכסוך, שזה עיכוב הליכים של פנייה אל ערכאות המשפט שנמרח להם ונמשך, ויש כאלה שהיו להם 60 יום ואחר כך נוספו להם, בקיצור, משפחה שחצי שנה לא יכולה לגשת לתרופה בערכאות המשפט מהבחינה הזאת

יצחק קרויזר: אתה אומר שאתם רוצים קודם לקבע מסמרות, ומפה להתחיל פר סיטואציית חירום ולמתוח לכם את הגבולות

רפי רכס: אני אפילו אומר יותר מזה, ואתמול שוחחתי עם נועה

רפי רכס:  בוודאי שהאידיאלי שיהיה משהו שהוא שווה, רציף ותואם בכל הערכאות, אבל אנחנו בהחלט מוכנים להתנדב להיות הטסט של הדברים האלה ולגבש את זה לאט-לאט

רפי רכס:  אנחנו על כל פנים עושים מה שאמרו לנו

רפי רכס:  אמרו לנו שצריך לעשות חקיקה, אז אנחנו ממושמעים, הגשנו חקיקה כמו שביקשו

יצחק קרויזר: אני לרגע רוצה לעצור את הדיון ולתת את רשות הדיבור לאביטל חוטר, אחותו של מח"ט הנח"ל, אלוף משנה יהונתן שטיינברג, שנהרג ב-7 באוקטובר

יצחק קרויזר:  בבקשה

אביטל חוטר: נכון

אביטל חוטר:  אכן אני אחותו של יהונתן שטיינברג, שהיה מח"ט הנח"ל בתפקידו האחרון

אביטל חוטר:  22 שנה יוני אחי שרת את מדינת ישראל בכל שדרת הפיקוד בצבא, ואני רוצה לקרוא לכם כמה מילים שהוא אמר כשהוא נכנס לתפקידו האחרון כמח"ט נחל

אביטל חוטר:      "לרצות

אביטל חוטר:  להתכונן

אביטל חוטר:  לנצח

אביטל חוטר: " אלה שלוש המילים שאיתן הוא פתח את הפנייה שלו אל פקודיו החדשים

אביטל חוטר:  "לרצות זהו המבחן הראשון והעליון שיקבע את התוצאה

אביטל חוטר:  את הרצון לא ניתן לקנות בכסף, אלא בבירור עמוק של היסודות המשותפים שלנו, הוודאות הפנימית והעמוקה של עם השב למולדתו לאחר אלפיים שנות גלות

אביטל חוטר:  התשוקה לארץ, לאהבת העם והמולדת, תחושת האחריות הכבדה כממשיכי הדרך שהתחילו הדורות הקודמים לנו לצד ערכי רוח צה"ל עם התשתית לבניית הרצון שלנו

אביטל חוטר: "     כשיוני אחי פיקד על חייליו, היה ברור לו שכדי לנצח צריך לברר את הרצון, צריך לברר את הסיבה ואת התכלית שלמענה אנחנו נלחמים

אביטל חוטר:      אני נמצאת פה, כחלק מפורום גבורה של המשפחות השכולות, בתחושה כבדה שככל שהמלחמה מתמשכת, משהו ברצון לנצח של נבחרי הציבור שלנו הולך ונשחק

אביטל חוטר:  אנחנו שומעים מדי יום דברים הזויים, כמו למשל מה ששמעתי היום כשיצאתי מהבית, שחיילי צה"ל קיבלו הוראה לא לירות במי שמתקרב לגדר

אביטל חוטר:  איך זה יכול להיות? איך מדינת ישראל תוכל להסתכל בפנים של החייל הבא שייפגע כתוצאה ממחבל שהתקרב לגדר? איך נוכל להסתכל בפנים של המשפחה שלו ולומר: קורבנכם לא היה לשווא כמו שאמרו לנו? איך יכול להיות שצה"ל לאט-לאט נסוג מעזה בעוד שאנחנו רואים שמכל מקום שהוא נסוג ממשיכים לירות טילים לעברנו, כשרק מתחילת השנה האזרחית 70 רקטות נורו לכיוון שדרות? איך יכול להיות שאנחנו מאבדים את הרצון הבסיסי הזה של עם בריא לנצח ולהכרית את הרוע? לא בשביל זה אחי נפל, לא בשביל זה כל הנופלים הרבים נפלו

אביטל חוטר:  יש לנו פה הזדמנות חד-פעמית להכריע, באמת להכריע את הרוע

אביטל חוטר:  אנחנו צריכים להתגייס לזה, יש הרבה קולות מבחוץ שלוחצים על נבחרי הציבור למיניהם

אביטל חוטר:  לא הגיוני בעינינו כמשפחות שכולות שהמערכה הזאת תהיה עוד סבב שלא יוכרע עד הסוף, ושבעוד X שנים יחזור על עצמו

אביטל חוטר:      באנו לחזק את כל מי שצריך חיזוק ולומר שהעם נמצא אתכם: המשפחות השכולות, הרבה ממשפחות החטופים, שאולי קולם פחות נשמע ברמה, אך קולם בהחלט קורא להכריע ולהילחם ולא להיכנע, כל החיילים הנלחמים, כל חיילי המילואים שנמצאים ושהשתחררו

אביטל חוטר:  כולם נמצאים וקוראים קריאה אחת: להמשיך את המלחמה עד להכרעה מוחלטת

אביטל חוטר:  תודה רבה

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  מילים חשובות מאוד

יצחק קרויזר:  חשוב שהן יושמעו בוועדות הכנסת, ואנחנו מעבירים את המסר הזה גם לממשלה ולמקבלי ההחלטות

יצחק קרויזר:  תודה רבה

רפי רכס: הבן שלי חייל בנח"ל, נמצא עכשיו בעזה, כשהוא קיבל את הכומתה, יהונתן אמר בדיוק את אותן מילים, וגם אז עוד בחייו זה היה מרטיט

אביטל חוטר: תודה

יצחק קרויזר: פרידה מרציאנו, נשמח לשמוע אותך

סעדיה מרציאנו: אני אימא של איתי, סמל ראשון איתי מרציאנו, לוחם צנחנים

סעדיה מרציאנו:  גם הוא נפל ב-7 באוקטובר

סעדיה מרציאנו:  איתי שלי היה מפקד בבא"ח צנחנים

סעדיה מרציאנו:  ב-7 באוקטובר הוא קיבל פקודה לקחת נשק להגיע לשדרות

סעדיה מרציאנו:  בלי היסוס כמובן הוא קפץ מהמיטה, למרות שעדיין לא הבנו מה קורה וניסינו קצת לעכב אותו

סעדיה מרציאנו:  הוא לקח מדים רטובים, לבש, הוא אמר לי: אימא, זה הרגע, בשביל זה התגייסתי ויצא מהבית

סעדיה מרציאנו:  הוא ועוד כמה חיילים הגיעו לשדרות, ובכניסה לפני שדרות, לפני הכניסה לקיבוץ יד מרדכי, הם הותקלו

סעדיה מרציאנו:  הייתה שם קבוצת ריצה של אזרחים שיצאה משדרות והם הגנו עליהם, הגנו על הכניסה לקיבוץ יד מרדכי, ולמעשה בגופם ובמותם מנעו את הכניסה של המחבלים האלה לקיבוץ

סעדיה מרציאנו:      אני כאן בשם הבן שלי

סעדיה מרציאנו:  כמו שאביטל ציינה אנחנו ממשיכים את הצוואה שלהם

סעדיה מרציאנו:  הם התגייסו ונלחמו כדי להביא ביטחון למדינת ישראל, ואנחנו בשמם כאן מבקשים לא לעצור, להמשיך עד לניצחון, עד להכרעה, עד שיהיה פה ביטחון לכל תושבי מדינת ישראל, מדרום ומצפון

סעדיה מרציאנו:  אם אנחנו נעצור עכשיו ולא נשלים את המלאכה שהילדים שלנו התחילו בה, אנחנו נחזור בדיוק לאותו מצב שהיינו בו לפני ה-7 באוקטובר

סעדיה מרציאנו:  ואז הילדים של כולנו הנוספים, והנכדים שלנו, יהיו בדיוק באותה סיטואציה

סעדיה מרציאנו:  תודה רבה לכם

יצחק קרויזר: תודה רבה לכם

יצחק קרויזר:  חיבוק גדול והרבה תנחומים בשמנו, בשם אני מניח כל עם ישראל

יצחק קרויזר:  תודה רבה שאתן מגיעות לכאן

יצחק קרויזר:  אני בטוח שזה לא פשוט, אבל המילים שלכן חשובות מאוד, וחשוב שהן ייאמרו

יצחק קרויזר:  אני איבדתי את אחי לפני 16 שנים בצבא, הוא היה מ"פ

יצחק קרויזר:  אני מאחל לכן שהשמחה תחזור להיות בבית, וההקרבה שלכן, החינוך שלכן – את גדלת בבית עם האח שלך ואת גידלת את הבן שלך – הם השראה לכולנו, לכל אזרחי מדינת ישראל, בטח לצעירים שנושאים אליכן את עיניהם ועומדים להתגייס בקרוב לשירות קרבי ומשמעותי בנקודת הזמן המאוד היסטורית הזאת שעם ישראל נמצא בה

יצחק קרויזר:  תודה רבה

יצחק קרויזר:      נצא לחמש דקות להפסקה בדיון

יצחק קרויזר:  איזה הפסקה קטנה בשיח עם משפחות החטופים והנופלים ונחזור בעוד חמש דקות

יצחק קרויזר: אנחנו חוזרים לדיון

יצחק קרויזר:  רפי, אני אשמח שתתייחס לכמה נושאים

יצחק קרויזר:  נושא אחד, איך הייתה העבודה עם התקנות בתקופת הקורונה, ואיזה הפקות לקחים היו גם מתקופת הקורונה וגם מפרוץ מלחמת חרבות ברזל? והנושא שני, איך אתה רואה את היכולת לייצר את הסנכרון בין שתי המערכות, בין משרד המשפטים, מערכת המשפט הכללית, לבין בתי הדין הרבניים, וגם בסמכויות כאשר כרגע כל שר מכתיב דרך המשרד שלו? אחר כך נעבור למשרד המשפטים

יצחק קרויזר:  תודה

רפי רכס: לגבי הנקודות שלמדנו מהן והסקנו שצריך להוסיף

רפי רכס:  למעשה הן משתקפות פה בתוך התוספות שהוספנו על הנוסח הראשוני, שהוכן עוד לפני פרוץ המלחמה וכל האירועים של ה-7 באוקטובר

רפי רכס:       גילינו דברים שלא חשבנו עליהם קודם – על הנושא של האוכלוסיות הספציפיות כבר דיברתי וכבר יש על הכביש, מה שנקרא, תקנה של חרבות ברזל, סדרי דין, ששם הכנסנו אוכלוסיות ספציפיות

רפי רכס:  צריך כמובן לדעת איך לעשות את זה בצורה נכונה ולהגדיר את זה נכון, אבל זה יותר מקום של תקנת משנה, כשהתקנה הראשית, לדעתי לפחות, רק מאפשרת את זה – גילינו למשל שהאמירה לגבי ראש בית דין, כשאמרנו שאם יש ראש בית דין מכהן, המצב הוא אחד, ואם אין ראש בית דין מכהן, זה עובר למצב הבא

רפי רכס:  התברר שיש מצבים שבהם יש ראש בית דין שמכהן, אבל מסיבות כאלה ואחרות, בגלל האירועים האלה, הוא לא נמצא

רפי רכס:  אב"ד באשקלון, שהוא סגן אלוף במילואים, הוא גויס בדיוק כשהתחילה המלחמה

רפי רכס:  אחד אחר נמצא כבר חודשיים בעזה, דיין אחר, דיין שלישי נפצע בפיגוע ורק בחודש הקרוב יחזור לעבוד אחרי שיקום, ולכן הכנסנו את ההצעה לתיקון כי יש אירועים שזה לא רק אם הוא מכהן, אלא אם הוא יכול למלא את תפקידו או שהבאים אחריו יכולים למלא את תפקידם

רפי רכס:      לגבי העניין של סגירת בתי דין – התברר למעשה שלצד זה שאנחנו קובעים איזה דיונים יהיו ואיזה לא יהיו, יש גם קהל שמגיע לבית הדין – היינו צריכים לסגור את בתי הדין במקומות מסוימים, לא הייתה לנו ברירה, אבל צריך שזה ייעשה בצורה מוסדרת מבחינה חקיקתית

רפי רכס:      שמנו לב שיש פער עד ששר נותן את ההחלטה, לפעמים פער של יום-יומיים, כי הוא לא נמצא בדיוק בארץ, או שאצלו העסק כבד יותר, ומנהל בתי הדין הוא זה שצריך לתת ממש בשעות הקרובות את המענה

רפי רכס:  אחת הדוגמאות שנתקלנו בה הייתה ב-2009, כשפרצה שריפה בבית הדין בתל אביב, והיה צריך מיד לתת החלטה לסגור את בית הדין, ושוב ניתנה החלטה, אבל רצוי שזה יהיה בצורה מסודרת עם הסכמה

רפי רכס:  שאר הנקודות אולי יעלו תוך כדי שנתייחס לדברים שהזכרנו

רפי רכס:      לגבי העניין של התיאום בין הערכאות שהוא מאוד מאוד חשוב בעיניי, בשלב הראשון, דבר ראשון כשאנחנו מקדמים חוק, תמיד זה נעשה בשיתוף פעולה עם משרד המשפטים ובתיאום עם משרד המשפטים, וכשצריך עם כל שאר הגופים

רפי רכס:  במקרה הזה בהחלט אני חושב ששאר ערכאות המשפט: בתי המשפט, בתי הדין השרעיים, בתי הדין הדרוזים, צריכים להיות מסונכרנים לעניין הזה

רפי רכס:      הועלתה פה הצעה של חובת היוועצות, שיכול להיות שצריך לשקול אותה בחיוב, ששרים חייבים להיוועץ אחד עם השני כאשר הם נותנים צווים מהסוג הזה

רפי רכס:  שוב, בחובת היוועצות צריך רק לראות שזה לא מעכב, כי אנחנו מדברים על צווי חירום שצריכים הרבה פעמים לרוץ מהר, וכשעש עוד פרוצדורה מעכבת - - -     

יצחק קרויזר: למה שלא תהיה הנחיה של שר המשפטים?     

רפי רכס: עם כל הכבוד, בתי הדין הרבניים היום לא כפופים לשר המשפטים

רפי רכס:  ב-2004 בתי הדין הרבניים היו ת"פ של שר המשפטים

יצחק קרויזר: כדי לייצר סנכרון במערכת

רפי רכס: המצב החוקי היום שאנחנו כפופים לשר

רפי רכס:      היה דבר שלישי, שאני לא זוכר מה הוא היה

יצחק קרויזר: דיברתי על איזה דברים השתנו בתקופת הקורונה ושילבת בשאלות שענית

יצחק קרויזר:  משרד המשפטים

גאל אזריאל: קודם כול, כל הנושאים עכשיו שהוצגו, למיטב ידיעתי הם לא חלק מהצעת החוק הממשלתית, ולכן נצטרך לחשוב ולדבר עליהם

גאל אזריאל:  הצעת החוק הממשלתית שהונחה ואושרה על ידי הממשלה היא הרבה יותר מצומצמת, ולכאורה עליה בלבד אנחנו מדברים כרגע

גאל אזריאל:  מדובר בהצעת המשרד לשירותי דת רק לעגן את מה שכתוב בתקנות שלהם היום ברמה של חקיקה ראשית

גאל אזריאל:       אכן, כמו שהיועצת המשפטית לוועדה, הסבירה, להבדיל מהתקנות של סדרי דין מיוחדים במצב חירום בערכאות האחרות שמהוות חקיקת משנה לכל דבר ועניין עם מנגנון של הודעה של שר המשפטים אבל הן תקנות קבועות, לעומת זאת כשבתי הדין הרבניים באו לבקש מוועדת החוקה לעשות הסדר מקביל לא התקבל אישור לחקיקת משנה קבועה של ועדת החוקה, אלא שוועדת החוקה ביקשה לקבוע את זה אך ורק כהוראת שעה, ובעצם משם נוצרו הבעיות שאנחנו נמצאים בהן כרגע, כי אם היו לנו תקנות רגילות במקביל לערכאות האחרות, היינו יכולים להמשיך במצב הזה כרגע עד שנשב, כל הערכאות, כל הגורמים הרלוונטיים בממשלה בצורה מסודרת, ושבאמת נביא לכנסת הצעת חוק ממשלתית שמתייחסת להסדרים המתאימים לרציפות תפקודית של מערכת בתי המשפט, של כל בתי המשפט, כל הערכאות השיפוטיות בישראל, גם מערכת בתי המשפט הכללית וגם הערכאות הדתיות למיניהן ביחד, בשים לב, כמו שנועה הסבירה, לכל הנושאים שצריך להתייחס אליהם היום

גאל אזריאל:  מדובר בהצעת חוק מסובכת, מקיפה, מורכבת, ומהקורונה וגם מההתפתחויות עכשיו, במלחמה הנוכחית, הפקנו לקחים, יש הרבה נושאים חדשים שצריך להתייחס אליהם

גאל אזריאל:      התקנות של בתי המשפט הותקנו ב-1991 במהירות אגב מלחמת המפרץ, והיה צורך לתת מענה מידי

גאל אזריאל:  מאז אנחנו נמצאים עם אותן תקנות, ונכון מאוד שצריך לבחון את זה מחדש

גאל אזריאל:  צריך לבחון את זה בשים לב להתפתחויות הטכנולוגיות, למשל שהיום יש אפשרות לקיים דיונים בהיוועדות חזותית, מה שלא היה פעם

גאל אזריאל:  בתקנות ב-1991 או שיש דיון או שאין דיון, אין משהו באמצע, בתווך

גאל אזריאל:  בינתיים לאורך השנים, בשים לב לצורך להיערך למצבי חירום כאלה ואחרים ובאמת למצבי חירום שהיינו צריכים להתמודד איתם, הבנו שיש בעיות ספציפיות לגבי המשפט הפלילי, שעצורים ואסירים בבתי כלא, צריך לתת להם מענה מיוחד, למשל מעצרים שחייבים דיון בתוך 24 שעות

גאל אזריאל:  כרגע בתקנות קבוע לגבי בתי משפט שזה דיון שצריך לקיים, אבל מה לעשות שגם בקורונה וגם עכשיו במלחמה נדרשנו לעשות תקנות שעת חירום

גאל אזריאל:  כפי שאמרתי קודם, מדובר בהסדר מאוד חריג, ולכן נכון מאוד לאסדר את הדברים האלה בחקיקה שלמה, גם שתיתן התייחסות לכל התרחישים - - -     

יצחק קרויזר: השאלה עוד פעם, אם אנחנו בחקיקה, האם לוועדת החוקה אין שום יכולת לתקן או לשפץ בהתאם לנסיבות?      

גאל אזריאל: אנחנו חושבים, כממשלה, שלא נכון שבוועדת החוקה עכשיו, אגב הצעת החוק המאוד קונקרטית של בתי הדין של המשרד לשירותי דת לגבי בתי דין רבניים, נתייחס לכל התמונה של כל הערכאות

גאל אזריאל:  צריך עבודה ממשלתית שלמה בנושא הזה

גאל אזריאל:  צריך לשבת עם הרבה גורמים בתוך הממשלה, עם המשטרה לגבי מעצרים, עם המשרד לביטחון לאומי, הפרקליטות, הנהלת בתי המשפט, כמובן שהיא השחקן המרכזי בנושא הזה, הסניגוריה הציבורית, הערכאות השונות

יצחק קרויזר: לכן אני שואל אותך, האם לא נכון מערכתית שכל ההתנהלות הזאת תתבצע בתוך משרד המשפטים, וההנחיות משם ירדו לבתי הדין בהרכבים או בערכאות השונות?     

גאל אזריאל: יש היגיון רב בהצעה

גאל אזריאל:  זה משהו שאם יעלה, אנחנו נצטרך לבחון בתוך הממשלה

גאל אזריאל:  כמו שנאמר כרגע השר לשירותי דת הוא השר האמון על בתי הדין הרבניים, כולל סדרי דין

גאל אזריאל:  יש מצבים אחרים, למיטב זכרוני, אני צריכה לבדוק את זה

גאל אזריאל:  נראה לי שבחוק השיפוט הצבאי סדרי דין כן נקבעים על ידי שר המשפטים, למרות שזה חוק של שר הביטחון

גאל אזריאל:  אפשר לדבר על הדברים האלה, יש היגיון רב בהצעה לתיאום או שקביעה של סדרי דין תהיה רק של שר המשפטים, אבל אלה דברים שבתוך הממשלה צריכים להיבחן, ונראה לי שקשה אגב הצעה מאוד ספציפית וקונקרטית לפתוח את כל התמונה הרחבה

משה דיין: - - - שהיא תחת שר המשפטים, שקשורה לבית הדין הרבני

משה דיין:  חוק שיפוט בתי הדין, שזה החוק הכי משמעותי שעוסק בסמכות של בית הדין הרבני, השר האחראי לביצוע החוק - - -     

קריאה: חוק שיפוט בתי דין דתיים

משה דיין: בחוק שיפוט בתי הדין הרבניים, השר האמון על ביצועו זה שר המשפטים

משה דיין:  לא חייבים להעביר את כל בתי הדין הרבניים תחת - - -     

יצחק קרויזר: הם לא צריכים לעבור חזרה תחת שר המשפטים, אבל את התקנות האלה, כדי לייצר סנכרון בין המערכות, ולא שכל גוף ייצר לעצמו תקנות, כשבסוף זה מערכות מקבילות - - -     

גאל אזריאל: זה נכון שגם בקורונה וגם עכשיו, במיוחד עכשיו במלחמה, נתקלנו בבעיות מבחינת הסנכרון בין שתי המערכות

גאל אזריאל:  התקנות לא היו תמיד באותו זמן

גאל אזריאל:  אנחנו ממש עובדים בתיאום ומנסים שהכול יהיה כמה שיותר ביחד, אבל מטבע הדברים זה יותר קשה כשזה במערכות שונות, אבל אנחנו עובדים כמה שיותר לפי המצב המצוי, כדי שהדברים יהיו מתואמים בין הערכאות השונות

רפי רכס: רק תיקון קל למה שנאמר פה

רפי רכס:  חוק שיפוט בתי דין רבניים מסדיר את הסמכות העקרונית, העניינית

רפי רכס:  החוק, היותר ביצועי, נקרא לזה, זה חוק הדיינים, והסמכות של הביצוע על חוק הדיינים היא של השר לשירותי דת, אז לא כל כך הבנתי איפה נכנס פה שר המשפטים

רפי רכס:       ועוד נקודה אחת

רפי רכס:  זה עניין של גישה, למעשה חלק מהתפקיד של ועדת הכנסת זה לבחון את הנושא הזה

רפי רכס:  אפשר בגישה הראשונה להגיד שעד שכל שיירת הגמלים תתחבר אחת לשנייה ונארגן אותה, נתחיל לצעוד לפי הקצב של הגמל הכי איטי, רק אז נגיש הצעת חוק מסודרת, מקיפה, בנושא חירום, והמדינה שלנו חיה בתוך סערות באזור שהיא גרה בו, ואנחנו לא יודעים איזה סערה תקרה לנו בתקופה הקרובה, ולכן אפשרות אחרת, וזו ההצעה שלנו, נעשה ונארגן את כל שיירת הגמלים הארוכה הזאת, נתחיל לצעוד לפי הקצב של הגמל האיטי, אבל עד אשר נעשה את זה, לפחות אם יהיה אירוע נוסף שנהיה מדינה מסודרת עם איזה חקיקה ראשית, אולי ראשונית

יצחק קרויזר: להפך

יצחק קרויזר:  למה ללכת דווקא לכיוון של חקיקה ולא להמשיך בתקנות?     

נועה ברודסקי לוי: למעשה גם בדיונים בוועדת החוקה בתקופת הקורונה, וזה עלה גם עכשיו, באוקטובר, יש איזה קושי עם ההסמכה שקיימת בחוק לגבי הנושא של מצב חירום

נועה ברודסקי לוי:  עולה השאלה שם האם באמת יש הסמכה

נועה ברודסקי לוי:  אין הסמכה מפורשת לסדרי דין לגבי מצב חירום, ולכן הוועדה בכל פעם אישרה את התקנות לתקופה מסוימת ואמרה שצריך לתקן בחקיקה הראשית

נועה ברודסקי לוי:  השאלה אם יוצרים הסמכה יותר מפורשת או הסדר שלם

נועה ברודסקי לוי:      מה שעולה כאן ממשרד המשפטים, כמובן שאי-אפשר אגב הצעת החוק הזאת לתקן את הכול, אבל השאלה האם מחכים לחקיקה יותר כוללת או שעושים בינתיים משהו זמני, אבל שנותן עדיין מענה לסנכרון ולבעיות האחרות שעולות

נועה ברודסקי לוי:  עדיין צריך לדון בכל השאלות שעולות, גם אם מתקנים רק לגבי בתי הדין או שכן ממתינים

נועה ברודסקי לוי:  זו שאלה אם צריך להביא הסדר רחב יותר

יצחק קרויזר: השאלה האם אנחנו מייצרים פה איזה מערכת של הסמכה מסודרת כדי לא להיות מופתעים באסון, שאני מקווה שלא יהיה, אבל החיים - - -     

רפי רכס: אנחנו לא יודעים מה הוא יהיה

יצחק קרויזר: נכון

יצחק קרויזר:  לא יודעים מה הוא יהיה

אפרים גליקסברג: הייתי פה בשבוע שעבר, היו דיונים גם לגבי אפוטרופוסים ותומכים, לגבי המשך של הדיון

אפרים גליקסברג:  ושם הייתה בעיה בין משרד המשפטים למשרד הבריאות

אפרים גליקסברג:  שם לא דובר על הכפפה אחד של השני, אלא מה שנאמר בדיונים הוא לתיאום בין השרים

יצחק קרויזר: אין בעיה, מעלים פה הצעות

יצחק קרויזר:  הסנכרון חייב להתבצע

אפרים גליקסברג: השר לשירותי דת לסנכרן איכשהו למשרד המשפטים אבל לא להכפיף אחד לשני

קמילה אביגיל מיכמן: שלחתי נייר עמדה לפני הדיון, ושם מפורטים כל הדברים

קמילה אביגיל מיכמן:  אני אגיד בקצרה בלי לחזור על מה שכבר נאמר, לגבי שאלת הסנכרון

קמילה אביגיל מיכמן:  הצבענו על זה גם בוועדת החוקה, שבה נכנסו תקנות החירום לתוקף, ואמרתי שהולכת להיווצר בעיה של סנכרון בין המערכות

קמילה אביגיל מיכמן:  בסוף ההליכים שהכי מושפעים מחוסר הסנכרון זה ההליכים של דיני משפחה, כי בהליכים האלה קיימת סמכות מקבילה בבתי המשפט, ויותר מזה, אנחנו יודעים שרוב התיקים בדיני משפחה מתנהלים באופן מפוצל

קמילה אביגיל מיכמן:  תביעת הגירושין מתנהלת בבית הדין הרבני, ויתר הסוגיות מתנהלות בבית משפט לענייני משפחה

קמילה אביגיל מיכמן:      במהלך המלחמה נוצרה סיטואציה שבה השר לשירותי דת החליט שמצב החירום חל רק בבית הדין באשקלון ובשאר הארץ בתי הדין הרבניים המשיכו לעבוד כסדרם, למעט תקנה של עיכוב המועדים, ואילו בתי המשפט היו סגורים למשך זמן ארוך, וזה דבר שיוצר בעייתיות גם ברמה המהותית, כשההליכים תלויים אחד בשני

קמילה אביגיל מיכמן:      אנחנו חושבים שבאמת צריך לקדם הצעת חוק שתסדיר את ההתנהלות של כל מערכות המשפט באופן מסודר

קמילה אביגיל מיכמן:  בסוף כשיש מצב חירום במדינה, הוא חל על כולם

קמילה אביגיל מיכמן:  כשיש עורך דין במילואים שלא יכול להגיע לדיון בבית משפט לענייני משפחה, הוא גם לא יכול להגיע לדיון בבית הדין הרבני, אז אין סיבה לפצל בין הדברים

קמילה אביגיל מיכמן:      אם כן יוחלט להמשיך עם הצעת החוק הנוכחית, הצענו כמה אופציות לתיקון

קמילה אביגיל מיכמן:  אחד הדברים זה באמת חובת ההיוועצות בין השרים, והצענו שאם בתוך עשרה ימים לא תתקבל החלטה, הסמכות תעבור לממשלה

קמילה אביגיל מיכמן:       דבר נוסף שהצענו זה לגבי סוגי העניינים שאפשר לדון בהם במהלך תקופת החירום

קמילה אביגיל מיכמן:  בשלב הזה אין זהות בין רשימות העניינים, זאת אומרת שבבית הדין הרבני אפשר לדון ביותר דברים ממה שאפשר לדון במשפחה, והסעיף המרכזי הוא סעיף סל שהוכנס לגבי הליכים בדן יחיד

קמילה אביגיל מיכמן:  בבית המשפט לענייני למשפחה אין אופציה לדון בהליכים שמתנהלים בדן יחיד, כי כל ההליכים במשפחה מתנהלים בדן יחיד ממילא, וגם אין אופציה בהסכמה לעשות את זה, לכן כשבית הדין הרבני קובע סעיף סל כזה שכל הליך שמתנהל בדן יחיד, ניתן לדון בו בתקופת החירום, זה מרחיב משמעותית את סוגי העניינים שאפשר לדון בהם

קמילה אביגיל מיכמן:      עוד דבר זה חובת עיכוב המועדים כדי לא ליצור מרוץ סמכויות, שתהיה סימולטניות בין מערכת המשפט לבין בתי הדין הרבניים

קמילה אביגיל מיכמן:       אם יש עוד שאלות או הבהרות אני אשמח להגיד מניסיוננו, כמי שמנהלות תיקים גם בבתי הדין הרבניים וגם בבית משפט לענייני משפחה, וראינו בשטח את ההשפעות של הדברים בתקופת החירום

יצחק קרויזר: אתם רואים איזה שוני בפעילות בין תקופת הקורונה לעכשיו?     

קמילה אביגיל מיכמן: גם בתקופת הקורונה הייתה בעיה עם הסנכרון של הדברים

יצחק קרויזר: אותן הבעיות או שצצו נושאים חדשים?     

קמילה אביגיל מיכמן: לא שמנו לב לבעיות נוספות שצצו סביב התקופה הזו לעומת תקופת החירום הקודמת, אבל כן בתקופה הזאת קיבלנו פניות, וגם אנחנו אגב הופענו בבית הדין הרבני בתיקים באופן שוטף, בבתי המשפט לא היה אפשר, לא לפתוח תביעות, לא היו דיונים באופן מוחלט וגורף, וזה כמובן משפיע אחד על השני

קמילה אביגיל מיכמן:  כשיש תביעת רכוש שמתנהלת על איזון משאבים, שהיא לגמרי מעוכבת ולא ניתן להמשיך לדון בה ולקיים דיונים, ובצד השני ממשיכים לדון בגירושים או בדברים נוספים, כמו סידור גט וכן הלאה, יש לזה משמעות

קמילה אביגיל מיכמן:  גם לגבי אישור הסכם גירושין יש אופציה פה בתקנות בסעיף 3(א)(8), בקשות דחופות לאישור הסכם גירושין, ואין הוראה דומה במערכת בתי המשפט

קמילה אביגיל מיכמן:      צריך להבין שלפעמים אישור ההסכם בערכאה כלשהי יכול גם להשפיע על הסמכות בהמשך, אם יתעוררו שאלות בקשר לפרשנות ההסכם, או אכיפת ההסכם, או ביצועו, זה משפיע על הסמכות גם בהמשך

קמילה אביגיל מיכמן:  או שמשווים בין דברים וככל הניתן מצמצמים את המרחב של החוסר הסנכרון, ממשיכים בהסדרה נפרדת, או שמקדמים מהלך שהוא רחב לכל הערכאות

רפי רכס: אגב, אם זה בהסכמה, אין מרוץ סמכויות

קמילה אביגיל מיכמן: אנחנו יודעים שהליכי גירושים מאופיינים בזה שההסכמה לפעמים היא לא באמת הסכמה חופשית

קמילה אביגיל מיכמן:  אנחנו מכירים את זה, אנחנו יודעים שזה הליכים שמתנהלים תחת לחץ רגשי גבוה, וגם ההסכמה היא בעייתית, כי אם העורך דין שלי במילואים ולא יכול לבוא איתי לדיון - - -     

רפי רכס: ניתן לזה מענה

רפי רכס:  אם עורך הדין במילואים, אפשר שלא יהיה דיון

רפי רכס:  אם זה בהסכמה, זה בהסכמה

משה דיין: אני מנהלת משפטית של עמותת יד לאישה

משה דיין:  אני אשלים את מה שהיא אומרת לגבי אישורי ההסכם

משה דיין:  נכון, זה הליך מוסכם, אבל אם יש ערכאה אחת שמאפשרת את אישור ההסכם, וערכאה שנייה שלא מאפשרת את אישור ההסכם, כל אישורי ההסכם יתנקזו לבית הדין הרבני, כי היא הערכאה היחידה שפתוחה, וההשלכות המשפטיות של זה, שכאשר יתעוררו בעתיד בעיות, כשלא תהיה הסכמה בעתיד, אז הערכאה המוסמכת תהיה בית הדין הרבני, לדון בפרשנות, באכיפה, במימוש, ואלה דברים שקורים

משה דיין:  יש משמעות משפטית איזה ערכאה מאשרת את ההסכם, זה לא שאם אישרת את ההסכם בבית הדין הרבני, אין שום הבדל לעומת זה שאישרת אותו בבית משפט

רפי רכס: ואז האופציה השנייה שאם בבתי הדין הרבניים לא יהיה, אז לא יהיה בבתי המשפט

רפי רכס:  לכל דבר יש מחיר

משה דיין: מה שהיא אומרת שאם מאפשרים אישור ההסכם בבית הדין הרבני, צריך לאפשר אישור ההסכם גם בבית משפט לענייני משפחה

רפי רכס: אני בעד

רפי רכס:  על זה יש פה, אני חושב, הסכמה מלאה

יצחק קרויזר: היום יש איזה מנגנון שעובד בין שתי המערכות?     

רפי רכס: שיח

יצחק קרויזר: האם הוא קיים? האם הוא קורה בין המערכות?     

יעל בלונדהיים: השיח היה טוב בתקופה האחרונה, ובאמת היה סנכרון טוב, אבל נכון שהוא לא התייחס לשאלת הסמכות, זאת אומרת לשאלה של מה שהיה קבוע בתקנות של בתי הדין לעומת מה שניתן בהוראת מנהל בתי המשפט, שהיא הייתה המקבילה שפירטה את סוגי העניינים שאפשר היה לדון בכל ערכאה, והיו פערים, שהם התחדדו לנו ככל שעובר הזמן, וזה מעצים את הקריאה לאחד את הדברים

קמילה אביגיל מיכמן: אם אפשר, רק להוסיף עוד שתי נקודות נוספות שלא הועלו עד כה, בהקשר לאותו סעיף 3, שמסדיר את רשימת העניינים שניתן לדון בהם במצב חירום, אנחנו גם כתבנו בנייר העמדה שלנו, שבהצעת החוק הזאת יש סמכות לראש בית הדין האזורי להחליט איזה עוד עניינים יידונו

קמילה אביגיל מיכמן:  במערכת המשפט מנהל מערכת בתי המשפט הוא זה שמוציא את ההודעה, והיא רוחבית וחלה על כל בתי המשפט

קמילה אביגיל מיכמן:  מבחינתנו זה יוצר עוד חוסר סנכרון בין הדברים, שזה כבר חוסר סנכרון מסדר שני בתוך מערכת בתי הדין עצמה, כי ראש בית דין אחד יחליט שזה סוג העניינים שלדעתו צריך לדון בהם, ובית הדין באילת או באשקלון יחשוב על משהו אחר ובצפון משהו אחר

קמילה אביגיל מיכמן:  אני חושבת שדרוש תיקון באופן שרק נשיא בית הדין הרבני הגדול במקביל, שהוא בעצם - - -     

קריאה: הוא המנכ"ל

יצחק קרויזר: או מנהל בתי הדין הרבניים

קמילה אביגיל מיכמן: הוא מקביל למנהל מערכת בתי המשפט, וההודעה תהיה שלו

קמילה אביגיל מיכמן:  אי-אפשר להשאיר את זה באופן פרטני בכל בית דין שייקח החלטות משל עצמו

קמילה אביגיל מיכמן:      עלתה פה שאלה על הסמכות, שאמרו שהיא חובת ההיוועצות ושבית הדין הרבני בעצם פועל בסמכות נפרדת ממערכת בתי המשפט

קמילה אביגיל מיכמן:  הבאנו לדוגמה בנייר העמדה שלנו את החוק להסדר התדיינות במשפחה, שהוא חל סימולטנית על שתי ערכאות, גם בבית הדין הרבני וגם בבית משפט צריך לתבוע יישוב סכסוך, ההוראות חלות באופן זהה על שתי ערכאות ואין שום בעיה מבחינת זה שהסמכות העניינית נשאבת משני מקורות אחרים

קמילה אביגיל מיכמן:  באותו אופן אנחנו לא חושבים שיש איזה בעיה מהותית לייצר חוק כזה שיחול בשעת חירום, בחקיקה ראשית כמובן, על כל הערכאות

קמילה אביגיל מיכמן:  זאת אומרת, זו דוגמה לחוק שחל באופן זהה על כל הערכאות, ואין שום בעיה עם זה

קמילה אביגיל מיכמן:       אם ממשיכים עם הצעת החוק הזאת ונשארים עם תקנות בית משפט, אנחנו נמצאים במצב לא רק של שני דברי חקיקה שונים, אלא גם במדרג נורמטיבי שונה

קמילה אביגיל מיכמן:  יהיה פה חוק של חקיקה ראשית מול תקנות, ובכל התנגשות שתעלה שאלה של מועדים או מי יגיש ראשון, שזה רלוונטי ליישוב סכסוך, ניתקע במצב שבו ברור שחקיקה ראשית גוברת על חקיקת משנה, ויש לזה גם משמעות לגבי המשך ההליכים

יצחק קרויזר: בסדר גמור

יצחק קרויזר:  נקודות חשובות

יצחק קרויזר:  מוריה דיין מארגון יד לאישה

משה דיין: קודם כול, הארגון שלנו מייצג נשים מסורבות גט ועגונות בכל רחבי הארץ

משה דיין:  יש לנו ארבעה סניפים ואנחנו מופיעים בפני כל בתי הדין הרבניים

משה דיין:      בתחילת המלחמה שררו בוקה ומבולקה

משה דיין:  לא היו הודעות שיצאו בצורה מסודרת

משה דיין:  היה פער גדול בין מה שיצא ממשרד המשפטים, משר המשפטים, לבין הודעות שיצאו לגבי בתי הדין הרבניים

משה דיין:      אתמול סתם קצת הצצתי על קבוצת הווטסאפ של הטוענים הרבניים בתחילת המלחמה, המון-המון בלבול, ומה קורה, ואיפה יש ואיפה אין, ויש דיונים, יש עיכוב הליכים

משה דיין:  הדבר הזה מלמד שחייבים באמת, אני חוזרת על מה שכבר נאמר, שחייבים האחדה, ואני חושבת שאין על זה כאן מחלוקת שלא יכולים להיות פערים בין שתי הערכאות, ביתר שאת כאשר מדובר בערכאות שדנות בנושאים מקבילים ושיש את מה שידוע כמרוץ הסמכויות

משה דיין:      אני כן רוצה בכל אופן קצת להתפקס על עצם זה שבתי הדין היום נמצאים תחת המשרד לשירותי דת, וכפי שצוין פה, ב-2004 זה עבר למשרד המשפטים עד 2017

משה דיין:  בתקופה הזאת, דרך אגב יש מחקרים שאומרים שהיעילות של בתי הדין הרבניים גברה, את זה אני שמה במאמר מוסגר, אבל כן חשוב לי להגיד שהיום בתי הדין הרבניים הם ערכאת השיפוט היחידה שלו מוכפפת למשרד המשפטים, וזה קצת בעיה, כי בתי הדין הרבניים בסופו של יום מספקים שירותי משפט ולא שירותי דת, ובעיקר כשהם חלק מתוך מערכת שלמה שמספקת שירותי משפט, לא יכול להיות שהם יהיו סוג של בן חורג

משה דיין:  יותר מזה, ב-2019, השר היום סמוטריץ', כשהוא עשה משא-ומתן לגבי משרד המשפטים, הוא בעצמו אמר שבתי הדין היו במשרד המשפטים, ששם מקומם הטבעי

משה דיין:  הם הועברו בקדנציה האחרונה למשרד הדתות וזו טעות

משה דיין:  בתי הדין הם לא שטיבל של דתיים, הם חלק ממערכת המשפט הממוסדת של מדינת ישראל

משה דיין:  זה אינטרס שלנו לחזק את מעמדם ולהחזיר אותם למעמד ממלכתי, גם תקציבי, וביכולת להוסיף תקנים

משה דיין:      אני מבינה שלא זו הסוגיה שעומדת פה על הפרק, אבל אני חושבת שמהותית זה מבהיר שההחרגה הזאת של בתי הדין מתוך מערכת משפט שלמה היא בעייתית, ועוד יותר כאשר אנחנו נמצאים בעת חירום שהדברים מקבלים סוג של דחיפות מיוחדת לגבי מצבים כאלה ואחרים כשחייבת להיות האחדה

משה דיין:      אז שוב, אני מצטרפת לדברים שאמרה חברתי ממרכז רקמן, אני חושבת שצריך להסדיר את זה בחוק שיחול על כלל מערכות המשפט

משה דיין:  ואם מחליטים לקדם את החוק הזה כחוק עצמאי של בתי הדין הרבניים, צריך לקחת בחשבון את כל התיקונים שמרכז רקמן הציע

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  אפרים, אתה רוצה להתייחס?     

אפרים גליקסברג: אני רק זוכר את התקופה שמערכת בתי הדין הרבניים היו במשרד המשפטיים, הם היו שם ממש בן חורג

אפרים גליקסברג:  כל הטבה שמשרד המשפטים נתן, בתי הדין הרבניים בסוף השיירה

אפרים גליקסברג:  כנראה שזה לא רק התייעצות הלכתית, זה גוף הלכתי יותר

אפרים גליקסברג:  למרות שאמרו שזה גוף משפטי, זה גם גוף הלכתי

אפרים גליקסברג:       להכפיף את הנהלת בתי הדין למשרד המשפטים, לדעתי זה לא ראוי ולא נכון, כי כשהם היו במשרד המשפטים, אני זוכר את התקופה הזאת, הם היו ממש בנים חורגים במשרד המשפטים

אפרים גליקסברג:       בהחלט יש מקום לעשות סנכרון

אפרים גליקסברג:  זה ודאי צריך לעשות, איך סמכות אחת לא עולה על השנייה

אפרים גליקסברג:  מבין השיטין הבנתי שרוצים להכפיף את הנהלת בתי הדין למשרד המשפטים, לדעתי זאת טעות חמורה

יצחק קרויזר: מאחר שאנחנו לא מעבירים פה סמכויות בין משרדים, ואנחנו רוצים לפקח ולראות איך בסופו של דבר האזרחים מקבלים שירות יעיל ומועיל, אבל כן, רפי, ברשותך, אני מבין שיש שיח שמגיע בעבודה יעילה ונכונה בין המשרדים, אבל איפה ראוי יותר להופיע בחקיקה? אם הוועדה תמשיך להוביל את החקיקה הזאת כחקיקה פרטית שלכם, איפה כן נושא הסנכרון הזה בין המערכות יבוא לידי ביטוי?     

רפי רכס: אמרתי שמעבר לעובדה שתמיד יש סנכרון ותיאום, כשאנחנו מופיעים פה זה אחרי שאנחנו יושבים קודם ומדברים ביחד, עובדים כבר שנים ביחד

רפי רכס:       הועלה פה רעיון אולי על חובת היוועצות של השרים, כי בכל זאת שר לא יכול שלא לפחות לשמוע את מה ששר אחר בערכאה מקבילה עושה, אבל שוב אמרתי שגם פה צריך לזכור, שחובת היוועצות זה עוד איזה משהו מעכב וצריך לחשוב במקרה של חירום מה עושים לפחות לשעות הראשונות

חנית אברהם בכר: אני מהלשכה המשפטית בהנהלת בתי המשפט

חנית אברהם בכר:  גם לעמדתנו יש צורך בהסדר כולל ורחב, שיכלול את כלל הערכאות של הרשות השופטת, זאת אומרת כלל הערכאות השיפוטיות, הסדר שיכלול את כל ההיבטים של מצב החירום שיכול להיות לרשות שופטת, וזה מתייחס לפגעי טבע, וזה מתייחס למצב בריאותי וזה מתייחס למצב חירום ביטחוני

חנית אברהם בכר:      כמו שכבר נאמר כאן גם על ידי גאל ממשרד המשפטים, ההסדרים היום לא מאפשרים את כל מה שנוגע להיוועדות חזותית, היוועדות חזותית במעצרים, היוועדות חזותית בוועדות שחרורים, קדמי משפט, שכן אפשר לקיים היום בהיוועדות חזותית, וכן לנהל מערכת משפט גם תחת מצב חירום

חנית אברהם בכר:  כמובן צריך לחשוב על הכול

חנית אברהם בכר:  אולי במשפחה זה לא אפשרי, אולי בסוג עניינים אחר זה כן אפשרי, אבל צריך לשבת בעבודת מטה, לחשוב ביחד ולגבש הסדרים שהם הסדרים כוללים לכולם, כאשר כמובן יכולים להיות לכל ערכאה את הייחודיות ואת התוספת הייחודית שלה, אבל צריך משהו שהוא אחיד לכולם

חנית אברהם בכר:      בנוגע לסוגי הדיונים שיישמעו

חנית אברהם בכר:  לעמדתנו אנחנו חושבים שיש צורך בקביעת סמכות לראש המערכת, אם זה נשיא בית המשפט העליון, או אם זה מנהל בתי המשפט כמו שיש היום, נוכח עקרון הפרדת הרשויות, ושהם אלה שיקבעו את סוגי הדיונים הנוספים שיישמעו, אבל גם על זה יש לנו שיח, ואנחנו צריכים לשבת ולחשוב

חנית אברהם בכר:  נכון להצעת החוק שיש כיום, שמונחת כאן של בתי הדין הרבניים, אין סמכות כזאת, וזאת סמכות סופר חשובה

חנית אברהם בכר:  אני אזכיר שבתקופת הקורונה מנהל בתי המשפט פרסם חמש פעמים הודעת מנהל שמרחיבה את סוגי הדיונים, שמאפשרת יותר ויותר סוגים של דיונים שיישמעו בתקופת מצב החירום

חנית אברהם בכר:  זאת גמישות שנדרשת כמובן לאחר היוועצות עם כל הגורמים הרלבנטיים, אם זה הפרקליטות והסנגוריה וסיוע משפטי וגורמי חוץ, אבל צריך לשמוע את כולם לפני שמוסיפים, לדוגמה סוגי דיונים, וזה צריך להופיע בהצעת החוק, וזה לא מופיע כאן

חנית אברהם בכר:      אני חושבת שהצעת החוק היא חשובה, וגם בעינינו חשוב לייצר חוק והסדר שהוא כולל, שיכלול את כל ההיבטים שקשורים למצב חירום, אבל ההצעה עכשיו יוצרת פערים ברמת המדרג הנורמטיבי, ולטעמנו זה ייצור אחר כך גם קשיים בהתנהלות אם נגיע חלילה שוב למצב חירום, ולכן אנחנו חושבים שנכון לייצר שיח משותף של כל הערכאות

רפי רכס: רק חוסר דיוק ובהירות

רפי רכס:  סעיף 3(ד), שאולי נדבר עליו אחר כך בצורה יותר ממוקדת, לא מדבר על סוגי עניינים נוספים, שכמובן הם חשובים, כי לפעמים עולים עניינים נוספים שלא העלינו אותם בדעתנו, אלא הוא מדבר על הליך מסוים ספציפי

רפי רכס:  יש לנו 100,000 תיקים בשנה, לבתי המשפט יש פי כמה יותר

רפי רכס:  לא מדובר שראש המערכת עכשיו צריך להיכנס לתיק ספציפי, ללמוד אותו ולהחליט האם בנושא הזה הוא מחריג ומאפשר, לכן חשבנו גם שראש בית הדין או במקרה נגיד של בתי המשפט, נשיא בית המשפט, סגן נשיא בית המשפט, מתעסק באותו מקרה ספציפי, אם אנחנו ננקז את כולם לראש המערכת בתוך כל כך הרבה מאות אלפי, ואולי יותר מזה של תיקים, אז הדברים הדחופים לא יקבלו מענה

נועה ברודסקי לוי: בתקנות בתי המשפט יש את שני הדברים: יש גם את הסמכות של מנהל בתי המשפט להוציא בעצם הודעה באותה דרך שבה מוציא הודעה שר המשפטים ומרחיב, הודעה שמרחיבה את הדיונים בעניינים רוחביים, ומצד שני יש גם את הנושא הזה שבאמת בהליך מסוים יכול נשיא כל בית משפט לקבוע שהליך מסוים יידון או לא יידון גם אם הוא ברשימה של הדיונים הנוספים

יצחק קרויזר: זה תפקידים מקבילים בין המערכות

יצחק קרויזר:  חבר הכנסת קריב, אתה רוצה להתייחס?     

גלעד קריב: הגעתי באיחור, אני רק אומר שהציפייה שתיעשה הסדרה מלאה שחולשת גם על מערכת בתי המשפט וגם על מערכת בתי הדין היא מוצדקת בעיניי, לשם צריך ללכת

גלעד קריב:  אנחנו צריכים לשבת, לטייב את אחידות הקריטריונים, כמובן כל מערכת עם הייחוד שלה, אבל בסופו של דבר לא ייתכן שערכאה שיפוטית של בתי הדין הרבניים, תהיה איזה שהיא טריטוריה חיצונית במנותק מכל יתר הערכאות השיפוטיות, לרבות בתי דין דתיים של העדות האחרות

גלעד קריב:  אז בואו נעשה מהלך מסודר, נסדיר את הדברים בחקיקה ראשית ביחס לכל ערכאות השיפוט

גלעד קריב:  זה לא הגיוני להמשיך עם השיטה הזאת של טלאי על טלאי

יצחק קרויזר: בסדר גמור

יצחק קרויזר:  בין הדילוג בנושאים לבין הסנכרון שצף ועולה פה בין המערכות, בין בתי הדין הרבניים למערכת בתי המשפט והסמכויות והצורך בתקשורת בין המשרדים ובין השרים לבין מה שציינת רפי, שעד שהדבר הזה יקרה ונרתום את כל השיירה, בינתיים אתם ממשיכים לעבוד עם פלסטרים, וגם צריך בתוך בתי הדין הרבניים לייצר כאן איזה מנגנון או לקבע את התקנות האלה כדי שאפשר יהיה להתקדם ולעבוד באיזה חלילה אסון בצורה חוקתית ומסודרת

יצחק קרויזר:      אני כן רוצה לעשות איזה שהוא סבב כדי לדייק את חוסר הסנכרון

יצחק קרויזר:  אני רוצה לחזור רגע לארגונים, ולגעת בנקודות, ונשלח את המשרדים לבצע שיעורי בית ולדייק את התיקון במקביל, לפני המסקנות שאני חושב שהן יהיו נכונות, שאולי נעביר רגע איזה כדור גם לממשלה שכן ישבו שם בין המשרדים לייצר את הסנכרון במערכת הגבוהה יותר בתוך משרד המשפטים ובתוך הנהלת בתי המשפט, ואת הצורך לייצר פה איזה חקיקה פרטנית כדי שצורת העבודה תהיה יותר יעילה ונכונה

יצחק קרויזר:  נעבור בין הארגונים לדייק את הנקודות, וכך גם רפי, אתם תתעקשו ותדייקו אצלכם

יצחק קרויזר:  בבקשה, קמילה

קמילה אביגיל מיכמן: כמו שאמרתי, אם ממשיכים בהצעת החוק הזאת, העלינו ארבע נקודות שצריך להתייחס אליהן

קמילה אביגיל מיכמן:  הראשונה זה באמת חובת היוועצות בין השרים, וגם הצענו תיקון לסעיף הזה

קמילה אביגיל מיכמן:  הדבר השני זה השוואת רשימת סוגי העניינים שידונו בהם בתקופת החירום, בין תקנות החירום בבתי המשפט לבתי הדין הרבניים, מובן שיש לקחת בחשבון את העניינים הייחודיים של בתי הדין הרבניים, שזה סידור גט, עגינות וכיוצא בזה, שברור שאין לנו כוונה לגעת בזה

קמילה אביגיל מיכמן:      דבר נוסף זה העניין של ראשי בתי הדין לעניין הליכים ספציפיים נוספים

קמילה אביגיל מיכמן:  גם אם מקבלים את הרציונל שעו"ד רכס העלה פה, עדיין אין הוראה מקבילה במערכת בתי המשפט

קמילה אביגיל מיכמן:  אנחנו לא מכירים שום מצב שבו נשיא בית משפט שלום מורה על דיון ספציפי בהליך כזה או אחר שהוא חושב שנכון לנהל, ואו שאין את הסמכות הזאת בכלל או שמשווים

קריאות: זה קיים

קמילה אביגיל מיכמן: לגבי סוגי הליכים

רפי רכס: בהליך מסוים ספציפי זה קיים

נועה ברודסקי לוי: כן

נועה ברודסקי לוי:  יש אפשרות

קמילה אביגיל מיכמן: אנחנו חושבים שהסמכות צריכה להיות שאם מנהל בתי המשפט מכריע אצלנו במערכת בתי המשפט, זה צריך להיות במקביל גם אצל ראש בית הדין הרבני הגדול

רפי רכס: או הפוך

רפי רכס:  מה שיותר חכם

קמילה אביגיל מיכמן: או הפוך

קמילה אביגיל מיכמן:  זו נקודה שצריך לחשוב עליה בצורה מערכתית

קמילה אביגיל מיכמן:  והדבר הנוסף, שהוא הכי ייחודי לדיני משפחה, זה העניין של המועדים, והצענו גם הוספת סעיף

קמילה אביגיל מיכמן:  בסעיף 4 הצענו להוסיף 4(א), שתהיה באופן אוטומטי הקפאת מועדים לעניין יישוב סכסוך בשתי ערכאות במקביל, וככל שתיווצר איזה התנגדות, איזה התנגשות בין שתי הערכאות, יכריע המועד המאוחר

קמילה אביגיל מיכמן:  זאת אומרת, אם מישהו למשל יפנה לבית הדין הרבני שפועל במתכונת רגילה בתביעה, ומהצד השני טענה שטרם תמה תקופת עיכוב ההליכים, יכריע המועד המאוחר, כדי לא ליצור מצב של בעיית סמכויות ומועדים, וזה אחר כך משפיע על כל ניהול ההליך

קמילה אביגיל מיכמן:  גם לעניין הזה הצענו סעיף נוסף

רפי רכס: רק עובדתית לגבי המועדים טרחנו שזה יהיה בדיוק אותם מועדים

יעל בלונדהיים: רציתי לשבח - - -     

יצחק קרויזר: תשמעו ואז תעשו סקירה אצלכם

יעל בלונדהיים: רציתי לשבח את בתי הדין, שעל אף שבמצב החירום הזה היו תקנות נפרדות, זה המצב הנורמטיבי כרגע, כן הייתה נכונות מלאה כל הזמן לשים לב למועדים, ואפילו בתקנות הקיימות בבתי הדין יש התייחסות ספציפית לחוק להסדר התדיינויות, והיה שיח טוב, ואני חושבת שאפשר להמשיך את השיח הטוב הזה, כי בסופו של דבר הדיון כאן הוא דיון על סדרי דין ועל פתיחת ערכאות, שעם כל הדברים האחרים הרגישים שיש לנו, זה לא הכי רגיש

יעל בלונדהיים:  ואני חושבת שאפשר להגיע פה להסכמות של כלל המערכת בצורה לא רחוקה מדי

גלעד קריב: זה מצוין

גלעד קריב:  בעקבות ההערות של מרכז רקמן, אי-אפשר להתעלם מסוגיית מרוץ הסמכויות ואי-אפשר להשאיר אותה ברמה של רצון טוב מצד שתי הזרועות

יצחק קרויזר: זה חייב להיות מעוגן

גלעד קריב: סוגיית מרוץ הסמכויות חייבת להיפתר ברמת החקיקה הראשית

יעל בלונדהיים: בהחלט

גלעד קריב: באופן כללי, אבל ספציפית עכשיו

קמילה אביגיל מיכמן: בהחלט עכשיו גם שלחנו איזה מכתב למשרד המשפטים, ובעקבות זה גם הייתה הבהרה, אבל היום יש שיתוף פעולה בין השרים

קמילה אביגיל מיכמן:  בקדנציה הבאה יכול להיות שלא, לכן אם כבר מעגנים בהצעת חוק או בחקיקה ראשית, צריך להביא את זה בחשבון

קמילה אביגיל מיכמן:  תודה רבה

יצחק קרויזר: תודה רבה

גלעד קריב: נזכיר רק לפרוטוקול שהבעיה הזאת צצה מכיוון שמטעמים פוליטיים גרידא בתי הדין הרבניים, שהם ערכאה שיפוטית, הועברו מתחום האחריות של משרד המשפטים למשרד לשירותי דת

גלעד קריב:  וזה אחד משורשי הבעיה

גלעד קריב:  אי-אפשר ללכת עם ולהרגיש בלי

גלעד קריב:  אם אתה רוצה להיות ערכאה שיפוטית, אז במדינת ישראל ערכאות שיפוטיות הן תחת שר המשפטים

גלעד קריב:  אי-אפשר גם וגם

יצחק קרויזר: עם ההחרגות המאוד מיוחדות של בתי הדין הרבניים

גלעד קריב: סליחה, גם בתי הדין השרעיים - - -     

יצחק קרויזר: היה פה איזה דיון אם המערכת עבדה נכון כשזה היה פה או פה

גלעד קריב: יש רק בעיה אחת

גלעד קריב:  מכיוון שבתי הדין הרבניים הם לא בתי הדין הדתיים היחידים שפועלים במדינת ישראל, יש בתי דין דרוזיים ויש בתי דין שרעיים – מכיוון שבתי הדין של ציבור של שניים וחצי מיליון אזרחים, שניים וחצי מיליון אזרחים, בתי הדין הדתיים של העדות שלהם הם תחת אחריות משרד המשפטים, אם יש בעיות בהפעלה של בתי הדין הרבניים במשרד המשפטים, צריך לטפל בבעיות הללו, אבל יש משרד ממשלתי אחד שעובד עם ערכאות שיפוטיות, וכך זה היה צריך להישאר

משה דיין: זה לא שירות דתי, זה שירות משפטי

גלעד קריב: נכון

יצחק קרויזר: בסדר

יצחק קרויזר:  מוריה?     

משה דיין: אני מצטרפת

משה דיין:  ורק להגיד שמרוץ הסמכויות בכל מקרה לא קשור - - -     

קריאה: זה לא ייפתר מהעברת בתי הדין למשרד המשפטים

נועה ברודסקי לוי: אנחנו רק צריכים להקפיד שלא נחריף

יצחק קרויזר: משרד המשפטים, אתם רוצים לדייק את עצמכם?     

יעל בלונדהיים: אנחנו נלמד את הדברים ונהיה בשיח משותף עם בתי הדין

יעל בלונדהיים:  ננסה לדייק את זה, כדי בכל זאת כן לנסות להביא חבילה משותפת

יעל בלונדהיים:  נראה לי שזאת הדרך הנכונה

רפי רכס: בכל מקרה, חשוב לי להגיד לפרוטוקול שאם הוועדה תלך בכיוון של הגישה שלנו, ברגע שיש חקיקה רוחבית, חד וחלק אנחנו מתיישרים עם החקיקה הרוחבית

גלעד קריב: האם ישבתם בתהליכי ההכנה עם רקמן ועם יתר הארגונים?     

רפי רכס: ישבנו בראש ובראשונה עם משרד המשפטים

גלעד קריב: בראש ובראשונה זה מצוין

גלעד קריב:  מכיוון שאנחנו רוצים לדייק את הדברים,  גם אפשר שרשות שלטונית תשב עם הארגונים שעוסקים בעניין

רפי רכס: אני חושב שכל אחד מהארגונים פה, במקרה אפילו מכיר את המייל שלי

גלעד קריב: מצוין

גלעד קריב:  אני שמח שאתם מוכנים לשבת ביחד ולקדם את השיח ביניכם מחוץ לוועדה ולהביא מוצר יותר מוגמר גם אל מול הארגונים שמייצגים לקוחות

יצחק קרויזר: אפרים, אתה רוצה להוסיף?     

אפרים גליקסברג: אני וחבר הכנסת קריב כבר מימים ימימה חלוקים

אפרים גליקסברג:  עוד מהימים שהוא היה יושב-ראש הוועדה

גלעד קריב: הם יעידו שהיה טיפול יפה מאוד - - -     

רפי רכס: היה הוגן וישר, אין ספק

אפרים גליקסברג: אם אפשר רק משהו אישי, הוריי שיחיו, אבי הוא הרב של גבעתיים בפנסיה, שיאריך ימים עד 120, הוא בן גבעתיים

גלעד קריב: הלוואי וכל רבני הערים במדינת ישראל היו מגדילים תורה ומאדירים אותה בעיני כלל הציבור כמו הרב גליקסברג

אפרים גליקסברג: אני הייתי רק צבאי

יצחק קרויזר: תודה רבה

יצחק קרויזר:  זה גם חשוב

יצחק קרויזר:  רפי, אתה רוצה לעשות סיכום? ואם אתה רוצה, תדבר על הדיוקים שהעברתם לחקיקה

רפי רכס: אני חושב באמת שיותר יעיל, ויגידו חברותיי ממשרד המשפטים, שנלבן בינינו

רפי רכס:  בגלל צוק העתים בכל פעם אנחנו רצים אחרי הצעה אחרת ולא מספיק מכינים אותה

רפי רכס:  אפשר לדייק את ההערות שכתבנו ולהתקדם הלאה

יצחק קרויזר: נגיע לסיכום

יצחק קרויזר:  קודם כול, אני שמח שיש פה שיח משותף, גם בין בתי הדין הרבניים, המשרד לשירותי דת ומשרד המשפטים, וגם בין הארגונים, וכולם פה תמימי דעים בתוך גבולות הגזרה, כל אחד בנושא והמשרד שהוא מייצג

יצחק קרויזר:  בסופו של דבר המטרה פה היא להיטיב עם אזרחי מדינת ישראל, בטח כשמדובר בדיני משפחה והנושאים הרגישים בסיטואציות מורכבות, או קורונה, או מלחמה, כשגם ככה האירועים האלה קשים, והאירועים שדנים גם בבתי הדין אצלכם, הרבניים, כמו שאמרנו לרוב הם בדיני משפחה ויש חשיבות רבה לדייק אותם ולהיטיב עם אזרחי מדינת ישראל

יצחק קרויזר:      לסיכום, קודם כל, אנחנו צריכים לשים לב למנוע את מרוץ הסמכויות הזה, לייצר פה איזה מתווה בין השרים, בין שר המשפטים לבין השר לשירותי דת

יצחק קרויזר:  אפשר לקיים איזה דיון איפה המערכת הזאת צריכה להיות, אם להחזיר את הסמכות או להשאיר את בתי הדין הרבניים כגוף בתוך המשרד לשירותי דת כגוף יותר עצמאי עם הייחודיות שלו

יצחק קרויזר:      אני מקבל את מה שאמרת, רפי, ופה אתה צודק שעד שהמערכת תייצר פה איזה חקיקה ראשית מדויקת אתם כן צריכים כבר לקבע את התקנות האלה באיזה חקיקה כדי שיהיה פה באמת הגיון חוקתי ושהמערכת תפעל בצורה נכונה, מועילה ויעילה

יצחק קרויזר:       תמשיכו את השיח שלכם, תטייבו את החקיקה הזאת

יצחק קרויזר:  לא הספקנו לעבור על התיקונים שכן כבר שלחתם, ונמשיך עם המסקנות גם שלכם וגם של משרד המשפטים בדיון הבא, תודה רבה

יצחק קרויזר:  הישיבה נעולה