הוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, כנסת 25, פרוטוקול מספר 55, 2024-01-02 00:00

יוסף טייב: צוהריים טובים

יוסף טייב:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט בנושא: סיוע לסטודנטים וסטודנטיות משרתות ומשרתי מילואים ובני ובנות זוגם במלחמת "חרבות ברזל"

יוסף טייב:      זוהי ישיבה משותפת של ועדת החינוך, כפי שהוזכר, עם הוועדה לקידום מעמד האישה, שמנוהלת על-ידי יושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת פנינה תמנו, והוועדה המיוחדת לחיזוק ופיתוח הנגב והגליל, שעומד בראשה חברה כנסת מיכאל ביטון

יוסף טייב:      אנחנו התחלנו לגעת בסוגיה בתקופה האחרונה

יוסף טייב:  היו מספר דיונים סביב הנושא הזה, אם זה בחקיקה ואם זה בהסדר כללי

יוסף טייב:       אני רוצה להגיד בתחילת דברי, שהנושא עומד בראש סדר העדיפות של הוועדות, ואני מברך גם על העבודות שמחוץ לכותלי הוועדה, הישיבות שהיו עם ור"ה ועם ור"מ, וההתגייסות המבורכת של ראשי האוניברסיטאות וראשי המכללות, ובאמת ההתרשמות שלי, ואנחנו נשמע אחרי זה גם משאר ראשי הוועדות, שנקודת המוצא שיצאנו ממנה ואיפה שאנחנו נמצאים היום – נעשו פעולות טובות רבות ומבורכות, בעיקר בהשקעה מכספים פרטיים, גם של הוועדות וגם של המכללות ומגיוס שהם הצליחו לעשות

יוסף טייב:      אני שם גם על השולחן ואומר שיש פער ענק בין האפשרות לגיוס כספים מקרנות, מפדרציות ומתורמים פרטיים לבין מה שאוניברסיטה יכולה לגייס ובין מה שמכללות יכולות לגייס – יש פה פער גדול

יוסף טייב:  ולכן, אנחנו צריכים להיות זהירים בנושא, במידה ותתקדם איזו שהיא חקיקה פרטית בנושא, לקחת בחשבון גם שבסוף החופש האקדמי וההחלטה צריכה להילקח על-ידי ראשי האוניברסיטאות, על-ידי ור"ה וור"מ

יוסף טייב:       הרצון שלנו הוא ליצור לפחות רף מינימום, שלא ייווצר מצב שחייל הקריב את עצמו בגשם וברוח, ולפעמים גם הקריב את חייו

יוסף טייב:  חלק מהדברים שעדיין לא טופלו לכאורה, לפי מה שאני מתרשם, זה נושא הפצועים, שלא נכללים כרגע בהטבות כאלה ואחרות, וכפי שאמרתי אתמול בישיבה עם ראשי ור"מ והבוקר אמרתי את זה גם לדבורה מרגוליס מור"ה – ההחלטה צריכה להיות ברורה, ואני חושב שהם אמרו את זה

יוסף טייב:  מעבר להטבות, בסוף אנחנו צריכים את ההתאמות המתאימות כדי שחייל במילואים, סטודנט במילואים ובני ובנות זוג של אנשים שנמצאים במילואים, יכללו בתוך המתווה הרחב הזה ויקבלו את המענה ההולם והנצרך

יוסף טייב:      אני חושב שיש פה קונצנזוס סביב השולחן, הן מחברי כנסת, משרדי ממשלה, ראשי האוניברסיטאות וראשי המכללות, שהם בראש סדר העדיפויות שלנו, שאף אדם שהלך למילואים, ואף בן זוג או בת זוג של מי שהלך ושירת במילואים, לא יפגע

יוסף טייב:  לא רק שלא יפגע אלא אנחנו צריכים לדאוג שההתאמות הטובות ביותר וההטבות יגיעו למי שצריך להגיע

יוסף טייב:      חברת הכנסת פנינה תמנו, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, בבקשה

יוסף טייב: תודה רבה, יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת טייב

יוסף טייב:  אני רוצה לומר שלא בכדי אנחנו יושבים פה שלוש ועדות, שלושה יושבי-ראש, יצטרף אלינו בהמשך גם חבר הכנסת מיכאל ביטון

יוסף טייב:  אני חושבת שאתם מבינים שהכנסת מגויסת כדי לוודא שבאמת כל מי שנקרא ונקראו בצו 8 ובני ובנות הזוג שלהם, לא נפגעים בשום פרמטר ותחום בחיים

יוסף טייב:       יש רצף של דיונים שאנחנו מקיימים בוועדה לקידום מעמד האישה בכל הנוגע לבני ובנות הזוג, ואני יכולה לומר לך שיש שלל נושאים שיושבים על השולחן כאשר במרביתם יש לנו התקדמות גדולה מאוד, תוך מענים ותקציבים המיועדים כדי לסייע למשפחות ולבני ובנות הזוג

יוסף טייב:  הנושא הספציפי הזה עלה גם בתוך הוועדה שלי כאשר אני כל הזמן מעודכנת בהתקדמות המאוד גדולה שאתה עושה, במאמץ לסייע לסטודנטים ולסטודנטיות שמגויסים בצו 8, ונכון היה ונכון היום שאנחנו מקיימים את הדיון הזה ומבינים שצריך שיהיו התאמות שמיועדות גם לבני ובנות הזוג, שהם מחזיקים את העורף ונותנים את התמיכה מבית, תוך הבנה של הצרכים

יוסף טייב:  בסוף, אנחנו צריכים לראות את התאים המשפחתיים גם במובן של שנת הלימודים האקדמית ושנת הלימודים בכלל

יוסף טייב:      אני מקווה שיהיו בשורות

יוסף טייב:  אני בסך הכל קיבלתי גם את המצגת של המועצה להשכלה גבוהה ואני רוצה לראות שזה מיושם, אם כי משהו שקפץ לי לעין, שזה התאמה לבני ובנות זוג שיש להם ילדים מתחת לגיל 13 כאשר אנחנו מדברים הרבה פעמים על גיל 14

יוסף טייב:  אבל אנחנו נתחיל את הדיון, אדוני היושב-ראש, ברשותך ובניהולך ובהובלה שלך, ואם יהיו דברים שאנחנו או אני נרצה להעיר – אנחנו נעיר

יוסף טייב:      מה שכן חשוב לי לומר זה שהייתי רוצה לשמוע כאן את נציגי ונציגות הסטודנטים, פורום של משפחות המילואימניקים, נשות המילואימניקים

יוסף טייב:  אני לא ראיתי אותן, נראה לי שהן גם לא עומדות בקצב למרות שהן לביאות גדולות וגיבורות גדולות אבל אנחנו מביאים אותן יום-יום כדי לסייע להן

יוסף טייב:  אני מקווה שהן כאן, אולי יצטרפו בהמשך ונרצה גם לשמוע אותן לצד נציגי המוסדות השונים והמועצה להשכלה גבוהה

יוסף טייב:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  נמצא איתנו סטודנט שמשרת במילואים בזום

יוסף טייב:  הוא יצא במיוחד כדי להשתתף בדיון ואנחנו ניתן לו את זכות הקדימה

יוסף טייב:  אור ברק נמצא איתנו

יוסף טייב:  בבקשה, אור

אהוד ברק: שלום

אהוד ברק:  שלום חבר הכנסת יוסף, שלום חברת הכנסת פנינה תמנו, קוראים לי אור ואני מ"פ בפלס"ר נח"ל שנמצאת כרגע בגזרה הצפונית

אהוד ברק:  במקביל אני גם יועץ של חברת הכנסת טלי גוטליב, שגם מגויסת לנושא של סיוע למילואימניקים, של סטודנטים שנמצאים בצו 8

אהוד ברק:      אני גויסתי באותה שבת נוראית, בצוהריים, ומאז אני כאן, בצפון

אהוד ברק:  אמנם יוצא לי להיות בבית אבל לא משהו שאני יכול לשלב בו את חיי הסטודנטיאליים בצורה מלאה

אהוד ברק:  אני אמנם סטודנט באוניברסיטה הפתוחה, שמאפשרת בצורה מלאה ואפשרה לי בשמונה השנים האחרונות ללמוד בצורה תקינה וגמישה אבל אני חושב שזו הפעם הראשונה שאנחנו נתקלים, ואני כסטודנט ושאר החברים שנמצאים איתי פה בגדוד במילואים, באטימות

אהוד ברק:  אטימות ממשרד החינוך, אטימות מהמל"ג

אהוד ברק:  אני לא רואה סיטואציה שבה אנחנו, כסטודנטים, יכולים לשלב את חיינו פה, בצבא, בצו 8, ובמקביל גם לנסוע הביתה ללמוד או להגיע למבחנים

אהוד ברק:  אם אני אישית נקראתי לדגל באותה שבת, אני לא רואה איך אני יכול להגיע למבחנים שהמועדים שלהם בחודש ינואר, פברואר, או בכלל להגיע לשיעורים

אהוד ברק:       באוניברסיטה הפתוחה, אני אתייחס אליה, הסיוע שניתן כרגע זה מבחינת שיעורים והקלטות שיש בזום

אהוד ברק:  זה לא משהו שהוא שונה, זה משהו שהוא קבוע באוניברסיטה הפתוחה, הוא לא השתנה בכלל

אהוד ברק:  זאת אומרת, אין פה שום הקלה שניתנה לנו, אנשי המילואים, שנקראו לדגל או למשפחות של אנשי המילואים שנקראו לדגל, וספציפית במצב הזה אין לנו שום דבר מעבר

אהוד ברק:  אבל עדיין אנחנו צריכים להגיש עבודות, אנחנו עדיין צריכים להגיע למבחנים שיהיו בחודש פברואר

אהוד ברק:      הצפי פה ספציפית בצפון, מבחינת מודיעין מה שאני יכול למסור, זה שכרגע אנחנו נמצאים פה בתעסוקה מבצעית או בתעסוקה כזו או אחרת עד סוף חודש פברואר

אהוד ברק:  זאת אומרת, עד חודש פברואר לא רק שאני לא מגיע לעבודה, לא רק שנפגעים חיי האישיים, גם חיי הסטודנטיאליים כרגע מוקפאים

אהוד ברק:  זאת אומרת, שגם אם יש לי מבחנים בקורסים מסוימים, יש עבודות סמינריוניות שאני צריך להגיש – הן יצטרכו לחכות לסמסטר הבא, לסמסטר קיץ אם לא לשנה הבאה

אהוד ברק:  אף אחד לא יכול להבטיח לי, אף אחד לא יכול באמת להגיד לי: אור, אנחנו חושבים עליך

אהוד ברק:  אור, אנחנו דואגים לך

אהוד ברק:  אור, אנחנו רוצים שאתה תגיע למבחן כי זה לא ריאלי

אהוד ברק:  כרגע אין לי דרך להגיע למבחן

אהוד ברק:      אני חושב שגם התכנית הזאת שמשרד החינוך ביחד עם מפקד המילואימניקים בצבא, אמר שיש שבוע שלם שהמילואימניקים יצאו

אהוד ברק:  אני לא רואה סיטואציה כזאת קורית, איך סטודנטים או אני, כמפקד, בא ואומר לחיילים שלי שאני הולך לשבוע

אהוד ברק:  אני הולך לשבוע להשלים את כל החומר

אהוד ברק:  מעבר לזה, שכל הפער הזה לא ריאלי מבחינה מאוד הגיונית – איך אני אמור להשלים פער של חודשיים בשבוע אחד?      אני התחלתי ללמוד ב-1 בדצמבר

אהוד ברק:  מה-1 בדצמבר אני רשום לכמעט חמישה קורסים ואני לא מצליח לתפקד בהם, אני לא מצליח ללמוד אותם

אהוד ברק:  יש לנו אמנם המון זמן פנוי פה, בין התעסוקות ובין הדברים אבל להשלים את החומרים האלה ולעשות את העבודות האלה, זה לא משהו של מה בכך

אהוד ברק:  זה לא משהו שהוא ריאלי, זה לא משהו שהוא אפשרי, ולא רק לי

אהוד ברק:  אני מסתכל על לוחמים חברים שלי, שנמצאים כרגע בעזה – אנשים שלי, חברים, חיילים שלי, שפה, שהם סטודנטים בדיוק כמוני, במוסדות אחרים, אם זה בטכניון, אם זה באוניברסיטה העברית, אם זה באוניברסיטת תל-אביב, אני לא רואה איך הם לומדים, איך הם משלימים את הפערים האלה, ואיך הם יכולים לבוא אלי כמפקד ולהגיד לי: אור, אנחנו יוצאים עכשיו לשבוע שמאושר מטעם משרד החינוך וללכת ללמוד בשבוע הזה

אהוד ברק:      אני לא רואה איך זה קיים, ואני לא רואה שזה משהו שהוא הגיוני וריאלי

אהוד ברק:  אני, אישית, כמפקד, כקצין, כקצין שנקרא לדגל בדיוק כמו החיילים שלי לא רואה איך אני יכול לתפקד גם במילואים כקצין

אהוד ברק:  וגם חיילי סדיר, חיילי קבע, שנמצאים בדיוק כמוני במערכת הזאת, שרשומים גם לאוניברסיטה הפתוחה או בכלל – אני לא רואה איך זה הגיוני, אני לא רואה איך משלבים ביניהם

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  האם נמצאת איתנו מישהי שמייצגת את נשות אנשי המילואים? יש בזום? בבקשה

אלון שוסטר: עדי היא יושבת-ראש אגודת הסטודנטים בתל-אביב

אלון שוסטר:  אני חושב שראוי שהיא תדבר

יוסף טייב: בסדר, אני מדבר על נשות המילואים

יוסף טייב:      חברת הכנסת שלי טל מירון, בבקשה

שלי טל מירון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה רבה ליושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה

שלי טל מירון:  אני רק רוצה להגיד, אני באמת לא חברה בוועדה הזאת אבל היה לי חשוב מאוד להגיע, ואני יודעת שאתם עושים פה כמה וכמה דיונים בנושא הסטודנטים

שלי טל מירון:  גם היועצים שלי, חלקם סטודנטים ואני מכירה את הקשיים מקרוב

שלי טל מירון:      חשוב לי להגיד מילה על הפערים בין אוניברסיטאות שונות ומוסדות חינוך שונים, שזה לא זהה

שלי טל מירון:  כל אחד, יש לו גישה קצת אחרת וזה גם בעייתי כי כל אחד לומד במקום אחר, ומן הראוי שיקבלו תנאים זהים

שלי טל מירון:  קצת בעייתי הנושא הזה

יוסף טייב: מצד שני, יש לכל אחד אוכלוסיות שונות ואני מאמין שגם ההתאמות צריכות להיות שונות

שלי טל מירון: בסדר, אבל עדיין, גם עצם פתיחת שנת הלימודים בחלק כן, בחלק לא, זה מאוד פוגע בחלק מהאוכלוסיות

שלי טל מירון:  ובסוף, אנחנו צריכים לדאוג לרווחתם של הסטודנטים הנפלאים שלנו, שהם העתיד של מדינת ישראל, שהם כרגע במילואים

שלי טל מירון:      ומאוד חשוב לי להגיד מילה כי פנינה עושה עבודה מאוד חשובה בוועדה לקידום מעמד האישה בנושא נשות המילואימניקים וגם נשות הקבע, שאנחנו לא שוכחים לציין אותן, הן באותה סירה - -     

יוסף טייב: בדיוק

שלי טל מירון: - - שחלקן בעצמן סטודנטיות, וחלקן, בני הזוג שלהן הם מילואימניקים בעצמם וצריך לציין גם אותן כי הן צריכות לג'נגל גם את הקריירה שלהן, גם את משק הבית, את הילדים, את הסידורים ואת הכל, וגם את חייהם הסטודנטיאליים וזה ברמת הבלתי אפשרי

שלי טל מירון:  באמת, זה להסיר את הכובע, הערצה עיוורת למה שהן עוברות, וחשוב לי מאוד שניתן את הדעת גם אנחנו

שלי טל מירון: כן, אנחנו בהמשך נשמע גם את עיקרי ההתאמות שמיועדים לבני ובנות הזוג של משרתי צו 8, וגם אנשי קבע שהופכים להיות במתכונת חירום

יוסף טייב: פרופסור אריה צבן, יו"ר ור"ה ונשיא אוניברסיטת בר-אילן, אם תוכל לתת לנו כמובן מה נעשה, מה ההתאמות שנעשו בבר-אילן לאנשי מילואים לנשותיהן, וכמובן גם כיו"ר ור"ה, מה נעשה ואיך אתה רואה את העבודה בשטח

יוסף טייב:  בבקשה

אריה צבן: ראשית, תודה רבה

אריה צבן:  אי אפשר לפתוח את הדברים שלי בלי לומר את הטריוויאלי, את ההערכה העצומה שיש לנו למשרתי ומשרתות המילואים, לא רק לבנות הזוג אלא גם לבני הזוג

אריה צבן:  יש לנו גם בני זוג של משרתות מילואים, יש לנו את המגוון

אריה צבן:  אנחנו מלאי הערכה ואנחנו מבטאים את זה בכל דרך אפשרית

אריה צבן:      אני חושב שאמרתי את זה גם בפורום הזה אבל חשוב מאוד לספר סיפור קטן: ב-7 באוקטובר, בשבע בערב, בדקתי את זה עכשיו בוואטסאפ, התכנס בפעם הראשונה פורום המלחמה של שהאוניברסיטה שלי

אריה צבן:  אני יודע שזה התקיים גם בשאר המקומות

אריה צבן:  נכון שההחלטה הראשונה הייתה טיפול בנפגעים, דיברתם על פצועים – טיפול בנפגעים ומשפחות של נפגעים

אריה צבן:  ואחר כך, מה-7 באוקטובר, כל ור"ה ביחד, ועד ראשי האוניברסיטאות, אנחנו עובדים באופן אינטנסיבי כדי לוודא שהמילואימניקים, ואני אגיד את זה עשר פעמים פה – שאף אחד מהם לא יישאר מאחור

אריה צבן:  הפעולה הראשונה המשמעותית שעשינו הייתה לדחות את פתיחת שנת הלימודים, זה לא היה טריוויאלי אבל זה היה בסדר

אריה צבן:  דחינו את זה פעם אחת, פעם שנייה, פעם שלישית, פעם רביעית, עד שהגענו לנקודה שאי אפשר מעבר אליה, ואנחנו זוכרים כולנו שיש לנו מחויבות כלפי המדינה, כלפי הסטודנטים, כלפי כולם, לקיים שנת לימודים מלאה

אריה צבן:      אתם צריכים להבין שנעשתה עבודה עצומה, ממש עצומה, בפרטי פרטים, כדי להגיע למצב שנוכל להגיד שלא נשאיר אף אחד מאחור

אריה צבן:  להגיד את זה סתם זו לא חוכמה אלא שנוכל להגיד שלא נשאיר אף אחד מאחור

אריה צבן:  זאת התחייבות שהיא לא פשוטה מבחינתנו

אריה צבן:      אנחנו מדברים על מוסדות שיש ביניהם מגוון, הם לא זהים אבל אגם בתוך המוסדות אתם יודעים שיש הטרוגניות – לא דומה לימודי רפואה ללימודי הנדסה או לימודי ספרות

אריה צבן:  כולם חשובים, כולם משמעותיים אבל הם שונים, גם באופי, גם בכמות השעות, גם בדרך שזה נעשה

אריה צבן:  יש הבדלים

אריה צבן:  לכן, זו הייתה עבודת נמלים כדי לוודא שנוכל לעמוד מאחורי המילים האלה

אריה צבן:  ממש דבר דבר

אריה צבן:      אני אתן לכם דוגמה: למשל, באוניברסיטה אצלי, אני יודע שגם במקומות אחרים, במקצועות מאוד קשים כמו הנדסה ומדעי המחשב, אלה מקצועות שאנחנו תמיד פותחים את השנה פעמיים

אריה צבן:  אני לא מדבר על הפעימה השנייה אלא פותחים פעם אחת בסמסטר א', ופעם אחת בסמסטר ב' מתחילים שנה חדשה

אריה צבן:  למה? כדי לאפשר לסטודנטים כאלה, כמו שראינו הרגע, שכרגע הוא לא יכול להתפנות לעניין, להצליח לגמור את השנה

אלון שוסטר: אני רוצה להבין: אתם פותחים שנה במטרה לגמור קלנדרית שנה? כלומר, בקיץ הם יסיימו?     

אריה צבן: בסוף הקיץ הם יגמרו את השנה

אריה צבן:  יש לנו מערך עצום של חונכים שילוו כל מילואימניק

אריה צבן:  כל מילואימניק אצלנו יקבל חונך שילך איתו את השלב הראשון

שלי טל מירון: מה הכוונה חונך? מה עושה החונך? 

אריה צבן: חונך זה סטודנט משנה יותר בוגרת בעל ציונים מסוימים

אריה צבן:  הוא נצמד לסטודנט כזה, הוא מלווה אותו, הוא עוזר לו לעבור את המכשלות הראשונות, עוזר לו להתמודד עם החומר החסר ומכין אותו לקראת התקופה

שלי טל מירון: אז זה בעיקר לסטודנטים חדשים בשנה א'?     

אריה צבן: לא, לכולם

אריה צבן:  יש הקלות בנקודות זכות שנתנו, וגם הגענו הרבה הרבה מעבר לדברים הסטנדרטיים כדי שהשנה, מי שיגיע באיחור ועשה מילואים או אפילו לא באיחור, ירד לו עומס כמות השעות שהוא צריך לעשות

יוסף טייב: פרופסור צבן, אני מציע ואני לא יודע אם הכנתם את זה, אבל אולי תכינו טבלה של כלל האוניברסיטאות, לפחות מה שקשור לור"ה, כדי שנוכל - -     

קריאות: קיבלנו

אריה צבן: קיבלתם

אריה צבן: קיבלנו מה ההטבות אבל מה המתווה?     

אריה צבן: יש מגוון של נושאים שהכנו ועשינו - -     

אריה צבן: אתה יכול לפרט לנו בבקשה, במקום כל פעם באופן ספורדי להגיד מה, חשוב מאוד שיהיה מישהו שמציין באופן כללי כי אנחנו עדיין שומעים קולות של סטודנטים, ושמענו את אור ברק המפקד

אריה צבן: אור אמר, אם שמעתי אותו נכון, שבגלל שהוא בשירות כרגע, הוא לא יכול ללמוד כרגע

אריה צבן:  אני יכול לתת לו הטבות

אריה צבן:  אילו הוא היה אצלי, הייתי תופס אותו חזק והייתי אומר לו: תעשה את השירות שלך, תעשה מה שאתה צריך, וכשתסיים תגיע, מחכים לך

אריה צבן:  לכל מחלקה יש נאמן מילואים שמטפל בו

אריה צבן: אבל מה המתווה? זה להגיד כאילו שיהיה בסדר, תבוא ואנחנו נחבק אותך אבל זה לא נותן את השקט

אריה צבן: בסדר

אריה צבן:  תגידי לי איזה שנה, מה לומד - -     

אריה צבן: לא, לא

אריה צבן:  לא אני צריכה להגיד לך, סליחה אדוני

אריה צבן:  אתה צריך להגיד לי מה המתווה

אריה צבן:  אמרת שעבדתם קשה מה-7 באוקטובר

אריה צבן:  אז אני רוצה לדעת ושתציג לנו מה המתווה

אריה צבן:  יש פה סטודנטים שהם במילואים, שבאו במיוחד, והם יגידו לנו איפה ההשגות שלהם

אריה צבן:  זה מאוד פשוט

סימון דוידסון: איפה יאיר? יאיר נמצא פה?     

איסר הראל: אני פה

סימון דוידסון: יאיר, אתה הצגת לנו, יש לכם מתווה מסודר

איסר הראל: יש את המצגת ששלחתי, שדיברת עליה קודם ואני יכול להסביר את כל המעמד הנורמטיבי של כל מה שאנחנו מדברים פה עכשיו

איסר הראל: אז תציגו לנו את המתווה, אבל אנחנו צריכים מתווה כדי לראות מה הושג ואיפה ההשגות

יוסף טייב: המצגת של המל"ג, אתם צריכים להציג את זה

יוסף טייב:  חשוב לי למען הסדר טוב

יוסף טייב:  אין לי ספק שנעשו דברים, פרופסור צבן, ואני עוקב מקרוב אחריך ואחרי חבריך, ראשי האוניברסיטאות ונשיאי האוניברסיטאות, רק למען הסדר הטוב, כדי שאנשי המילואים ובנות זוגן יוכלו לדעת - -     

אריה צבן: אני אענה: אנחנו הגשנו למל"ג

אריה צבן:  כל אוניברסיטה הגישה למל"ג את המתווה שלה

אריה צבן:  המתווים מאוד-מאוד דומים אבל הם לא זהים לחלוטין

אריה צבן:      למה אני שאלתי? אנחנו מדברים פה על התאמות אישיות

אריה צבן:  את שואלת אותי: תגיד לי מה ההתאמה

אריה צבן:  אז אני אגיד לך שאם מישהו מגיע שבועיים אחרי פתיחת שנת הלימודים ומישהו מגיע ארבעה שבועות, זה לא אותו דבר

אריה צבן:  אני לא יכול לתת מתווה לכל אחד - -     

אריה צבן: עקרונות, עקרונות

אריה צבן:  אדוני, הנחות יסוד

משה סולומון: אבל יש הנחות יסוד שבסוף חיילי המילואים יהיו עד - - -     

אריה צבן: אתם צריכים להחליט אם אתם רוצים עקרונות יסוד - -     

קריאות: - - -      

משה סולומון: על זה אנחנו שואלים

משה סולומון:  בסוף יש נתון, הנתון כרגע הוא ש-90 יום הם לא נמצאים בלימודים - - - על בסיס מה שאתה יודע, מהו המתווה שייתן להם הקלות ויאפשר להם לחזור לספסל הלימודים בצורה מיטבית בלי להפסיד שנת לימודים

משה סולומון:  זה העניין

אריה צבן: אז אתם הולכים איתי בין "תגיד לי בדיוק" לבין עקרונות

אריה צבן:  יש הבדל גדול

אריה צבן:  העקרונות הם כאלה: נתנו הקלות מסוימות בלימודים; נתנו אפשרויות של עובר, לא עובר – הקלות כדי לשפר את הממוצע; נתנו את הפעימה השנייה – לבקשת הצבא עוד לא נקבע אם זה אחרי שלושה שבועות ואחרי זה, את אלה שיגיעו, ליישר להם קו במשך שבוע, שכל האוניברסיטה מתרוקנת ורק חיילי המילואים בקמפוס ואנחנו נותנים להם שבוע של חיבוק, הערכה וגם לימודים כדי ליישר קו

אריה צבן:  נתנו להם חונכים והתחייבנו בפניהם שנסגור להם את הפער

אריה צבן:      עכשיו, תגיד לי סטודנט להנדסה שהגיע אחרי חודש, זה שונה מסטודנט לפסיכולוגיה שהגיע אחרי חודש

יוסף טייב: זה ברור

יוסף טייב:  רק שאלה, פרופסור צבן: ההנחיות האלה וההתאמות יחולו גם על בני ובנות הזוג של אנשי המילואים?     

אריה צבן: לבנות הזוג יש התאמות, הן לא בדיוק אותו דבר

אריה צבן:  בת זוג - -     

יוסף טייב: בסדר, אבל זה נלקח בחשבון, יש מתווה קיים בשבילן?     

אריה צבן: זה ניקח בחשבון

אריה צבן:  את צודקת שנצמדנו לעד גיל 13 של הילדים כי זו הייתה החלטת המל"ג ונצמדנו לזה

אריה צבן:  השנה הזאת, זה הדבר הקריטי - -     

אריה צבן: לא, זה לא הדבר הקריטי

אריה צבן:  תכף הוא יפרט את ההתאמות ואז אולי נוכל להגיד בצורה יותר - -     

סימון דוידסון: רגע, יש לי שאלה, דבורה: האם כל האוניברסיטאות והמכללות קיבלו את הרשימות של חיילי או חיילות המילואים?     

יוסף טייב: זאת השאלה הבאה

סימון דוידסון: כי זו הייתה בעיה בוועדת חוקה

סימון דוידסון:  קיבלתם?     

אריה צבן: קיבלנו את הרשימות של חיילי המילואים, אנחנו יודעים מי נמצא ומי לא

אריה צבן:  זה מאוד עוזר לנו כי אנחנו יכולים להתייחס לאנשים באופן ספציפי

אריה צבן:      אתן לכם דוגמה: הוצאתי וואטסאפ לכל המילואימניקים, למספר שהם יכולים לפנות אליו ולשאול שאלות, להבין מה מצבם

אריה צבן:  כל המודאגים בצדק, יכולים לפנות

אריה צבן:  ביום ראשון ושני היו 400 פניות, כולן נענו, ומקבלים תשובות

יוסף טייב: מיכאל הגיע

יוסף טייב:  מיכאל, תן את הפתיחה שלך ואנחנו נמשיך

יוסף טייב:  בבקשה

יוסף טייב: צוהריים טובים

יוסף טייב:  אנחנו 88 יום אחרי שהמלחמה נפתחה

יוסף טייב:  הממשלה בוששה להביא חוק שיסייע לסטודנטים במילואים

יוסף טייב:  גם מה שהביאה הבוקר לוועדת החינוך הוא דל ונקודתי בקרן לחיילים משוחררים, בהגדרות, ללא פירוט של חבילה ראויה

יוסף טייב:  אנחנו לא חיכינו בכנסת וכבר לפני שלושה שבועות החתמנו והבאנו חוק שכלל חברי הכנסת כמעט חתמו עליו, בהובלה של חבר הכנסת טייב ושלי, שקיבל את ברכת כל סיעות הבית

יוסף טייב:  החוק שאנחנו הצגנו הוא חוק מפורט יותר

יוסף טייב:      אנחנו מאמינים שהחוקים צריכים להתמזג אבל אי אפשר שהחוקים האלה ידשדשו

יוסף טייב:  אנחנו תוך כמה ימים צריכים לגמור את החקיקה הזאת ולהביא אותה

יוסף טייב:  שני החוקים דורשים התאמות ותיקונים

יוסף טייב:      סיימנו שיחות עם כל הגופים כמעט

יוסף טייב:  אני ישבתי עם הגופים של האוניברסיטאות הציבוריות, המכללות הציבוריות, המכללות הפרטיות ועוד

יוסף טייב:  חלק מהגופים עושים עבודה נהדרת בהיערכות ופתרונות

יוסף טייב:  אנחנו מודאגים בכנסת מפערים, שאותו חייל מילואים באותה יחידה, השניים לומדים הנדסה, יגיעו לשני מוסדות אקדמיים ויקבלו סל סיוע שונה ומפלה

יוסף טייב:  יהיו הבדלים בקטנה אבל אי אפשר שזה יהיה דרמטי

יוסף טייב:  אי אפשר שאנשים ששירתו את המדינה באותו תפקיד ויחזרו לשני מוסדות אקדמיים ויקבלו דברים שונים

יוסף טייב:      גם החוק שלנו לא נותן עדיין מענה לפעולה מול מוסדות פרטיים

יוסף טייב:  נצטרך לעגן את זה בחקיקה כי אם למדינה יש סמכויות תקצוביות ולמל"ג יש יכולת בקרה על מוסדות אקדמיים, אנחנו נרצה לדעת שגם מול הפרטיים יש לנו מה להגיד

יוסף טייב:      אנחנו מאוד מעריכים את מי שפעל ולא חיכה לכנסת, שלא תתבלבלו

יוסף טייב:  מאוד מוקירים את הדבר הזה אבל רוצים לראות הוגנות כי בסוף זה כסף ממשלתי של מיליארדים, וזה מוסדות שמתוקצבים על-ידי המדינה, ובשעת מלחמה למדינה יש מה להגיד על סטודנטים במילואים

יוסף טייב:      אנחנו לא נפגע בחופש האקדמי

יוסף טייב:  אנחנו כן רוצים מגוון פתרונות שיעמדו לרשותכם וסמכויות שלכם ושינוי השיטות השונות שבהם אתם עובדים ובגמישות ויצירתיות, מבלי לפגוע באיכות ובאחריות של אותו סטודנט שחייב להיות איש מקצוע מסוים ויש דברים שהוא חייב ללמוד

יוסף טייב:  אבל את סל הפתרונות האקדמיים נציג בפניכם, ואתם בתבונה תבחרו ותבצעו

יוסף טייב:      אנחנו כן דורשים מכם מעשים והוגנות ושוויון בין מהנדס למהנדס, בין רופא לרופא

יוסף טייב:  לא יסבירו לנו שיש הבדל בין רופא לרופא

יוסף טייב:  מה שקיבל רופא בטכניון גם רופא בבן-גוריון צריך לקבל

יוסף טייב:  ואם יש רופא באוניברסיטה הפרטית, הוא גם צריך לקבל את זה

יוסף טייב:  אנחנו צריכים כלים ככנסת וממשלה לאכוף את זה

יוסף טייב:      היום היו הפגנות באוניברסיטה הפתוחה ואנחנו גם מקבלים המון פניות של סטודנטים

יוסף טייב:  זאת אומרת, שלא נחה דעתנו ולא נחה דעת הסטודנטים בחלק מהמוסדות באשר לוודאות, שלא משאירים אף אחד מאחור ולא כולם יגיעו לקו הסיום ולא כולם יאבדו שנה אקדמית

יוסף טייב:      אנחנו גם נדרוש את הפתרונות לבני ובנות הזוג של משרתי מילואים, גם אם הם קצת שונים בתקצוב או בדבר אחר אבל שתהיה מודעות

יוסף טייב:  יש מוסדות שהיום כבר עם 40% משרתי מילואים, ואם נכנסים אליהם בני ובנות זוג של משרתי מילואים, רוב המוסד והסטודנטים שלו בסכנה קיומית על עתידם האקדמי

יוסף טייב:      לסיכום – אנחנו נדייק ונפרט את החוקים שהונחו פה, נמזג אותם, נעבוד יום ולילה כדי להביא אותם מהר, ונדרוש תקצוב תומך של המוסדות להשכלה גבוהה בפעולות שהם עושים כבר למען סטודנטים, גם במלגות, גם בשעות, גם בליווי פרטני, גם בטיפולים נפשיים וטיפולים אחרים שיסייעו לסטודנטים לבוא  ולהתאפס ולחזור לספסל הלימודים

יוסף טייב:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  סימון, זה יכול לחכות אחרי שיאיר ידבר? כולם רשומים כבר רק אני חייב - -     

סימון דוידסון: לפני יאיר, אני רוצה לומר כמה דברים: קודם כל, אנחנו פה, בוועדה, עשינו דרך, ואני חושב שזה כבר דיון רביעי בנושא של סטודנטים מילואימניקים

סימון דוידסון:  התחלנו מדף חלק ביחד עם המל"ג, ואני רוצה לברך אתכם על עבודה משותפת

סימון דוידסון:  התקבל מתווה שהוא לא מושלם, שום דבר לא מושלם

סימון דוידסון:  ואני רוצה להכות על חטא: אני ישבתי פה ודבר ראשון שצעקתי זה שלא מתחילים את שנת הלימודים עד הסטודנט האחרון שלא יחזור מהמלחמה

סימון דוידסון:  הבנתי במשך הזמן שזו טעות להגיד את זה כי כלכלית זה יפגע מאוד במדינת ישראל כי חייבים להתחיל ללמוד ולסיים את השנה

סימון דוידסון:       אף פעם זה לא יהיה מושלם, אבל אנחנו נמשיך פה, בוועדה, לפקח ולבדוק שהדברים מתנהלים, אנחנו מקבלים הרבה פניות ציבור

סימון דוידסון:  אני רוצה לציין שסיירתי במספר מכללות ואוניברסיטאות ובאמת קיבלתי אוזן קשובה לדברים של הוועדה ולכנסת ולדרישות של החיילים

סימון דוידסון:      אגיד לכם מה הבנתי במהלך החודש האחרון – שיר, הבנו בדיון שעשינו מול הבנקים, שאין תקשורת בין מה שהבנקים רוצים לתת לחיילים כי אין קשר בכלל בין הדברים וקישרנו ביניהם

סימון דוידסון:  אנחנו פה, בכנסת, בסופו של דבר רוצים לקשר בין המל"ג לבין החיילים לבין התוצאות שרוצים לייצר בסוף בשטח

סימון דוידסון:  אז תקבלו עם חצי לב פתוח את הדברים שלפעמים נשמעים קשים כי אנחנו רוצים לעשות טוב

סימון דוידסון:      לסיכום – אני רוצה לומר שאתם תראו את המתווה של יאיר – יש עדיין מספר מכללות שלא בתוך הלופ הזה של עזרה לחיילי המילואים, הם לא נמצאים איתנו ומיכאל ציין את זה קודם, ועל זה במיוחד צריך לעבוד

סימון דוידסון:  תודה

יוסף טייב: לפני שאתה מציג, שלחת את המצגת?     

איסר הראל: כן, אתמול, לוועדה לקידום מעמד האישה

יוסף טייב: אוקי, אז מספר רגעים

יוסף טייב:  שאלה אליך, לפני שאנחנו מעלים את המצגת: הרי הייתה החלטת מל"ג שכל מי שפותח את שנת הלימודים, עד שבועיים לפני פתיחת הלימודים צריך לפרסם את המתווה

יוסף טייב:  האם יש מכללה, אוניברסיטה, שפתחה את שנת הלימודים ולא הגיע אליכם המתווה? עלתה פה טענה

איסר הראל: קודם כל, התשובה היא שכל מי שפתח את שנת הלימודים העביר מתווה כנדרש

איסר הראל:  יש, אם אני לא טועה, מספר מוסדות שלא פתחו עדיין את שנת הלימודים כמו סמי שמעון, הטכניון, תל-חי, ולכן הם לא מחויבים עדיין לשלוח אבל חלקם כבר שלחו

יוסף טייב: בסדר

יוסף טייב: אז אולי שיתחיל עם המתווה גם בלי המצגת וידביק את הקצב

איסר הראל: (באמצעות מצגת)     אז פשוט לדבר על המעמד הנורמטיבי ומה קורה עם ההחלטות: קודם כל, סעיף 19 בחוק זכויות הסטודנט קבע שלמל"ג יש סמכת לקבוע כללים בעניין של חיילי מילואים ובנות ובני זוגם

איסר הראל:  מל"ג קבעה את זה ב-2012

איסר הראל:  ב-2018 מל"ג תקנה את הכללים והוסיפה "בנות ובני זוג של חיילי מילואים", כל עוד הם סטודנטים כמובן, והם הורים לילדים עד גיל 13

איסר הראל:  זו תוספת כבר מ-2018

איסר הראל: אז אה אומר שזה תוספת בחוק

איסר הראל: זה תוספת בכללים

איסר הראל:  הכללים זו בעצם חקיקת משנה

איסר הראל:  כל המוסדות האקדמיים, כולל הפרטיים, כולל האוניברסיטאות, כולל המכללות לחינוך – כל מכללה שהוכרה על-ידי המל"ג מחויבת בכללים האלה

איסר הראל:      אפשר להעביר את השקף הזה, עליו דיברתי כבר

איסר הראל:      אז מה הכללים האלה אומרים?      

איסר הראל: 	להבהיר את הדבר הזה: הם מתוקף חוק

איסר הראל:  החוק הנחה לקבוע כללים, ובחקיקת משנה הם נוסחו אבל הם חוק לכל דבר ועניין

איסר הראל: הם חוק לכל דבר ועניין, ואני, אישית, התפקיד שלי בלי קשר למלחמה הוא אכיפה, המוסדות האקדמיים מכירים אותי בתור זה שאחראי על האכיפה, ובלי קשר אני גם מטפל בנושא הזה ואנחנו מוודאים מול כל המוסדות, ווידאנו מול כל המוסדות בארץ שכולם עומדים בבסיס שהוא הכללים

איסר הראל:      הכללים מדברים על מגוון רחב של דברים

איסר הראל:  מדובר פה על בנות ובני זוג וגם על חיילי מילואים

איסר הראל:  השקף הספציפי הזה הוא על בנות הזוג של חיילי המילואים אבל הזכויות של חיילי המילואים עצמם שהם סטודנטים, הם כמעט אחד לאחד

איסר הראל: מדובר במעמד ביניים

איסר הראל:  בדיון קודם הייתה הערה שראוי היה שהמושג: "פצועי צה"ל" גם יופיע כי יכול להיות פצוע שכבר לא במילואים והוא לא יכול לקבל את - -     

איסר הראל: אני אדבר גם על אוכלוסיות שמעבר כי יש גם כוחות הביטחון שלא נזכרים פה

איסר הראל:  יש הרבה מאוד אוכלוסיות

איסר הראל: אבל אתה אומר שזה נגזרת של החוק

איסר הראל: זו חקיקת משנה לכל דבר ועניין, זה נגזרת של החוק והמוסדות מחויבים בדברים האלה

איסר הראל:  זאת אומרת, אני אדבר עכשיו על בנות הזוג כי למרות שזה דומה לחיילי המילואים שהם סטודנטים – זה היעדרות משיעורים, זה דחיית מטלות, זה מועדי בחינה מיוחדים, זה אפשרויות השלמה של קורסים עיוניים

איסר הראל:       עכשיו, על מועד מיוחד ועל אפשרויות ההשלמה של קורסים עיוניים – במקרה מל"ג תקנה והוסיפה עוד דברים, עוד חובה למוסדות בחודש ספטמבר האחרון, בלי קשר בכלל למלחמה, אף אחד לא ידע שתפרוץ מלחמה

איסר הראל: תפרט כי יש הרבה מאוד נשים, 100,000 נשים וגם גברים, בני ובנות זוג שהם גם צופים וגם נעביר להם – זה מאוד חשוב לנו

איסר הראל: אני אפרט על אפשרויות ההשלמה של הקורסים – נקבע בכללים שהמוסד יכול לבחור אחד מארבע, שהוא חייב לאפשר לאותו סטודנט או צפייה או האזנה או תגבורים אם המרצה או מי מטעמו, שזה יכול להיות מתרגל, זה יכול להיות דוקטורנט – מי מטעמו

איסר הראל:  זה לא יכול להיות סטודנט מאותו מחזור, שהמרצה נותן לאותו סטודנט לשבת עם אותו גורם וללמד אותו מחוץ לשעות הלימוד הקבועות של כל הסטודנטים

איסר הראל:  והאפשרות הרביעית זה להעביר לאותו סטודנט סיכום של החומר, שאותו סיכום לא יכול להיות מסטודנט מאותו מחזור

איסר הראל:  זאת אומרת, המרצה צריך לעבור על הסיכום ולאשר שזה סיכום שתואם למה שנלמד לשיעור

איסר הראל:      עכשיו, אני חייב להגיד – עדיין לא הגענו למתווים, זה השקף הבא אבל המתווים כולם, אני חושב ש-90% מהמוסדות האקדמיים, מהמכללות הפרטיות, אוניברסיטאות, מכללות לחינוך, נותנים הרבה מעבר באפשרויות האלה

איסר הראל:  הם נותנים גם אפשרויות שהם מחויבים לאחד, לפי הכללים

קריאה: שאלה: זה תקף גם לתארים המתקדמים?     

איסר הראל: זה תקף להכל

סימון דוידסון: האוניברסיטה הפתוחה זה ב-10% שלא נותנים? אתה יודע כמה פניות ציבור אנחנו מקבלים? זה יהיה פה על השולחן, האוניברסיטה הפתוחה

סימון דוידסון: תגיד לנו מי פה לא עושה את מה שהוא צריך

סימון דוידסון:  הכל פה שקוף

סימון דוידסון: אנחנו נגיע לזה

סימון דוידסון:  אני רוצה שתפרט בבקשה - -     

סימון דוידסון: לא, פנינה, אבל אם הוא אומר ש-90% רצים קדימה ונותנים יותר, אני רוצה לדעת מי לא נותן את מה שהוא חייב אפילו?     

איסר הראל: מה שאמרתי עד עכשיו זה הכללים הבסיסיים

איסר הראל:  הם חייבים לתת לכולם, ללא יוצא מהכלל, את הדברים הבסיסיים

איסר הראל:  פירטתי לדוגמה על השלמת שיעורים

איסר הראל:  כל הסעיפים שאמרתי בשקף הקודם, כמובן שהם הרבה יותר מפורטים בכללים, המוסדות יודעים את זה ועומדים בהם

איסר הראל:  בדקתי את זה אישית

איסר הראל: כשכתוב לי לדחות קורס ולחזור עליו – באה אימא לילדים קטנים ואומרת: אני לא מסוגלת להעמיס עכשיו והיא רוצה לדחות את שני הקורסים

איסר הראל:  היא יכולה לעשות את זה על-פי הכללים שיצרתם עכשיו או שזה

איסר הראל: כעיקרון, היא יכולה

איסר הראל:  יש את התנאי שבן זוגה צריך לעשות 10 ימים במילואים

איסר הראל: אז תפרט קצת

איסר הראל: הכללים מאוד-מאוד מפורטים, זה ארוך מאוד

איסר הראל: איך אתם מביאים את זה לידיעת בני ובנות הזוג? אני קיבלתי טבלה מאוד מפורטת

איסר הראל: אם יש לך את הכללים, בסוף רשום שכל מוסד חייב על-פי הכללים לפרסם את זה לסטודנטים שלו, גם באתר וגם בידיעון

איסר הראל:  אנחנו מוודאים שהסטודנטים האלה מפרסמים

איסר הראל:  מעבר לזה, גם אנחנו - -     

איסר הראל: אז יאיר, בוא נתחיל: הן יכולות לאחר?     

איסר הראל: הן יכולות לאחר

איסר הראל:  בנות זוג – עד 10:30, והמשעה 15:00 הן לא מחויבות להגיע ואת כל השיעורים שהן הפסידו, מחויבים להשלים להן את זה בהתאם לכללים

איסר הראל: דחיית קורסים – אמרת שאפשר עד כמה? זה קורס אחד?     

איסר הראל: כל קורס ללא תשלום, כל עוד בן זוגה עשה 10 ימים מילואים במהלך הסמסטר

איסר הראל: אז בעצם היא יכולה לקחת סמסטר שלם ולהזיז אותו בלי תשלום

איסר הראל: נכון

איסר הראל: תודה רבה

איסר הראל:  היעדרות בהגשת מטלות? אני פשוט אוהבת פרקטיקה

איסר הראל: כמו חייל מילואים לכל דבר – זה יהיה בהתאם למספר ימי המילואים של בן זוגה

איסר הראל: מה זה אומר?     

איסר הראל: זה חישובים שאני אומר ממש בגדול, בכללי: אם הוא עשה חודשיים ובגלל זה היא נעדרה מהשיעור ולא הגישה מטלה, היא יכולה לקבל הארכה כמו שאם הוא היה צריך להגיש את העבודה, אז הוא היה מקבל חודשיים וגם היא מקבלת חודשיים

איסר הראל:  זה לפי הכללים הספציפיים - -     

איסר הראל: היעדרות מבחינות?     

איסר הראל: אם כתוצאה משירות המילואים של בעלה היא לא הייתה בבחינה, היא חייבת לקבל מועד מיוחד לכל דבר והיא גם יכולה לקבל שני מועדים מיוחדים

איסר הראל:  זאת אומרת, אם היא לא הייתה במועדי א' ו-ב' בגלל שירות המילואים של בעלה, היא תקבל שני מועדים, בדיוק כמו שהסטודנט המילואימניק אמור לקבל

איסר הראל: איך אנחנו מוודאים שלא נותנים להם מועד כשהוא עדיין בתוך שירות פעיל?     

איסר הראל: קודם כל, היא יכולה לגשת אם היא רוצה

איסר הראל: לא, היא בוחרת לא לגשת עד שהוא לא חוזר מהמילואים כי היא לא מסוגלת ללמוד למבחנים

איסר הראל: אי אפשר לחייב אותה וחייבים להעניק לה את אותו דבר

איסר הראל: אז אני שואלת אותך: איך דואגים שהמוסדות – אולי ור"ה יגידו – שמכניסים לה ואומרים: אוקי, את לא יכולה החודש? דחינו לך לעוד חודש אבל עוד חודש עדיין הבן זוג או הבת זוג במילואים

איסר הראל: רגע, מועד מיוחד, מה שנכנס בספטמבר האחרון – יש כמה אפשרויות להעניק מועד מיוחד, שזה כלול גם לסטודנט מילואימניק וגם לבת זוג של חייל מילואים שהיא סטודנטית

איסר הראל:  האפשרויות הן כאלה: או 45 ימים מהמועד האחרון של הבחינה או בסמסטר העוקב לקורס או במועד אחר שהציע המוסד אבל לפי החלטת הסטודנט

איסר הראל:  זאת אומרת, לסטודנט צריכים לתת את אפשרות הבחירה ולאחר הסכמתו

איסר הראל:  זאת אומרת, הסטודנטית, שהיא בת זוג לחייל מילואים - -     

איסר הראל: אז זו הבקשה שלי מור"ה ומהמכללות: להתחשב כמובן ולהגיע בתיאום עימה

איסר הראל:  לא אמרתי שאתם לא עושים

אריה צבן: תעברי על הדברים האלה

אריה צבן:  הוא לא סתם אמר שהוא יושב באכיפה של הוועדה

אריה צבן:  כל הכללים האלה, המשפט החשוב שם זה שהוא אמר שהמתווים שלנו הם הרבה מעבר לזה

אריה צבן: מצוין

יוסף טייב: יאיר, מה הסמכות ומה השיניים שיש למל"ג במידה ויש אוניברסיטה שלא עומדת בקריטריון הנמוך?     

איסר הראל: למל"ג יש סמכויות שנקבעו בחוק

איסר הראל:  אני נותן פה דוגמאות שהן דוגמאות לא טובת אבל זה מאי הסמכת מוסד להעניק תואר, הפסקת רישום סטודנטים

איסר הראל:  דברים כאלה - -     

איסר הראל: למה לא טוב? טוב מאוד

יוסף טייב: זה סעיף 19 בהכרת מוסד – על זה אתה מדבר?     

קריאה: מתי פעם אחרונה עשיתם את זה כלפי מוסד, זאת השאלה?      

איסר הראל: רגע, אנחנו הפסקנו כמה פעמים רישום של סטודנטים למוסדות שחרגו מכללים שלנו, ועשינו את זה גם בשנה האחרונה למוסדות שלא עמדו בכללים שלנו

איסר הראל: יפה מאוד

איסר הראל:  ועכשיו אתה תצטרך להיות עם אצבע על ההדק יותר מתמיד כשאתה עושה את הבקרה הזאת, ונשמע שאתה יודע מה אתה עושה, אתה צריך להיות הרבה יותר נחוש, מהיר - -     

אלון שוסטר: מיכאל, על הדופק, לא על ההדק

אלון שוסטר: על ההדק

אלון שוסטר:  הוא צריך לגבות מחיר, הוא לא דופק

אלון שוסטר:  לגבות מחיר ממי שלא עשה את תפקידו בזמן אמת

איסר הראל: אני רק רוצה לסיים את החלק האחרון של המצגת שלי

איסר הראל: אני אגיד משפט אחד ליאיר כדי שנתקדם: אני מבקשת מכם, גם המל"ג וגם ור"ה וגם המכללות, לאגד דף כמו שאני קיבלתי, מסודר, שמגיע לכל בת ובן זוג, כמובן גם למילואימניקים

קריאה: - - -      

קריאה: לא, "מחויבים להביא לידיעת

קריאה: " אני לא יודעת מה זה אומר, ואני אומרת את זה מהכרת הבעיה

קריאה: מכתב הביתה לכל הסטודנטים

אריה צבן: אבל למה את חושבת שזה לא נעשה כבר?     

אריה צבן: פרופסור, לא אמרתי שאני לא יודעת אם נעשה או לא נעשה

אריה צבן:  אם זה נעשה, תביא לי את הפלאייר, תודה רבה

אריה צבן:  אתה לא יכול להיות כל הזמן באיזו טרוניה של "אבל למה את חושבת"? באנו לדיון כדי לדון ולברר את הדברים, כולל זה שאנשים יושבים ורואים אותך בבית ולא כולן יודעות מה הזכויות שלהן

איסר הראל: קודם כל, אני רוצה להגיד משהו: אני, אישית, הולך למקומות

איסר הראל:  בשבוע הבא אני הולך להגיד את הזכויות ב - - - והייתי גם בפיקוד העורף - -     

איסר הראל: רגע, מל"ג, אתה יכול לדרוש שיצא מכתב לכל בית של סטודנט בישראל עם כל ההקלות שהוא צריך לקבל? מכתב

איסר הראל:  זה פרימיטיבי אבל אפקטיבי

איסר הראל: לפי הכללים, הם מחויבים להביא לידיעת הסטודנטים את כל הזכויות שלהם - -     

איסר הראל: זה יכול להיות באתר - - -     

איסר הראל: לא נכון

איסר הראל:  הם חייבים לשלוח להם הודעה ואני מקבל העתק מההודעה הזאת

איסר הראל:  אני, אישית, קראתי

איסר הראל:  זה לא רק הודעה לסטודנטים, זה הודעה לסגל המינהלי והאקדמי על כל הזכויות, ואני אישית מקבל את זה

איסר הראל: אז זה מבוצע

איסר הראל: זה מבוצע

איסר הראל:  ועוד משהו לגבי להביא את הזכויות לסטודנטים: אנחנו, בשיתוף עם הקמל"ר, וגם עמותת המילואים, אני לא יודע אם יש פה נציגים שלהם – אנחנו מביאים את הידע לסטודנטים עצמם

איסר הראל:  אנחנו ב"פושים", שולחים להם בוואטסאפ דברים שאני אמרתי להם: כן, אלה הכללים, תשלחו להם

איסר הראל:  אתמול קיבלתי מבן משפחה שלי שמשרת במילואים, הוא לא סטודנט, והוא קיבל את זה בוואטסאפ כ"פוש" באיזו קבוצה שהוא נמצא, עם כל הזכויות של סטודנטים במילואים

איסר הראל:      פרט לזה, המל"ג יצא בקמפיין רדיו וגם ברשתות החברתיות כי אלה כרגע האמצעים להגיע לאותם סטודנטים שנמצאים

איסר הראל:  הם שומעים רדיו, אנחנו יודעים את זה, ואלה האמצעים להגיע לאותם סטודנטים

איסר הראל:  זאת אומרת, יש להם הרבה מאוד דרכים שהם מקבלים את זה, חוץ מההודעות שהמוסדות מחויבים על-פי הכללים

יוסף טייב: מעולה, הבנו

יוסף טייב:  תמשיך, או שסיימת?     

איסר הראל: לגבי הדברים – חוץ מהכללים שמחייבים את כל המוסדות, ואמרתי שזה המינימום, יש גם את החלט מל"ג מ-14

איסר הראל: 11, שהמוסדות מחויבים לפרסם את ההתאמות וההשלמות לכלל הסטודנטים ולארבע אוכלוסיות, מביניהן: חיילי המילואים ובנות הזוג של חיילי המילואים, שזה מעבר

איסר הראל:  אני מקבל את הדברים האלה, וכמו שאמרתי המוסדות הרבה מעבר

איסר הראל:  הם לא מחויבים לתת את ההתאמות אבל הם כן נותנים אותם בפועל, וזה גם מה שהם אומרים

איסר הראל:      הנושא האחרון – בתחילת חודש דצמבר, ויושבת פה רות - -     

יוסף טייב: ואתה מצליח לפקח על זה שאכן ההתאמות מגיעות לסטודנטים?     

איסר הראל: כרגע רק נפתחה שנת הלימודים

איסר הראל:  מוסדות שפתחו את שנת הלימודים - -     

יוסף טייב: לא, יש לך את כוח האדם המתאים ללכת לאכוף את זה? הרי הם לא מחויבים, לכאורה

איסר הראל: הם מחויבים לכללים, לא למתווים

איסר הראל:  לכללים – יש לנו הרבה מאוד אפשרויות

איסר הראל:  ברגע שאני שומע שלא עומדים בכללים, זה לגמרי עניין אכיפתי וזה מטופל

יוסף טייב: יאיר, כמה תקנים יש לך לאכיפה?      

איסר הראל: אנחנו ארגון קטן - -      

יוסף טייב: לכן אני שואל

יוסף טייב:  24 מכללות - - -      

איסר הראל: - - ועדיין, המוסדות יכולים להעיד שאני איתם בקשר על בסיס יום יומי

אתי גרובגלד: אנחנו יכולים להעיד – אני כל הזמן מקבלת מכתבים מיאיר ופעם ראשונה שאני רואה מי זה

יוסף טייב: אין לי גם ספק שיאיר עושה את עבודתו נאמנה

קריאות: - - -     

יוסף טייב: אין לי גם ספק לגבי המוסדות

יוסף טייב:  אני רק אומר, יאיר, וזו שאלתי: מה כוח האדם שעומד לרשותך כדי לאכוף?     

יוסף טייב: ואני אוסיף עוד שאלה, יאיר: כמה סטודנטים פנו אליך עד עכשיו ולאן?      

איסר הראל: אז אנחנו פונים לפניות הציבור שלנו

איסר הראל:  לא רבים פנו

איסר הראל:  פנו בעיקר בני משפחה ואנחנו טיפלנו בנושאים האלה

איסר הראל:  בכל מקרה, אנחנו גם בקשר עם קצין מילואים ראשי, שמארגן את מוקד סטודנטים במילואים, אנחנו עוקבים במה שקורה שם, ואין פניה או תלונה שהגיעה אליהם ולא טופלה

איסר הראל:  כמובן שאם זו גם עבירה על הכללים, זה עובר אלי וזה גם מטופל

איסר הראל:  עד כה, לא הגעתי לרמה לטפל בתלונות או פניות שהגיעו משם כי הם עברו על הכללים

איסר הראל: למה אני אומרת לך את זה? כי חברי הכנסת, גם חבר הכנסת סימון אמר, שמקבלים יותר - -     

סימון דוידסון: הכללים זה לא הבעיה, המתווה הוא הבעיה

סימון דוידסון: לא, לא הכללים, עזוב רגע כללים

סימון דוידסון:  אני רוצה שבמקום שיפנו – שיפנו אלינו תמיד, אנחנו בעד אבל הם פונים יותר לחברי הכנסת מאשר למל"ג, ואתם צריכים להנגיש את הכתובת הזאת

איסר הראל: אנחנו מנסים ככל שאנחנו יכולים, בגלל זה יצאנו גם בקמפיין התקשורתי

איסר הראל:  אנחנו גם ברשתות החברתיות מאוד חזקים

איסר הראל:  אני שומע על הרבה מאוד אנשים שמקבלים את המידע שלנו

איסר הראל:  העמוד "זכויות במילואים" שלנו, הוא עמוד שבימים האלה מקבל אלפי כניסות

איסר הראל:  יש שם את כל זכויות הסטודנטים, יש שם את כל רשימת רכזי המילואים במוסדות

איסר הראל:  יש שם שאלות ותשובות שעשינו ייחודי למלחמה

איסר הראל:  יש שם סרטון מאוד נחמד שמסביר בצורה קלילה לסטודנטים מה מגיע להם

איסר הראל:  הכניסות לעמוד הזה הם באלפים

יוסף טייב: יפה מאוד רק תשובה לשאלתי – מה מספר התקנים?     

איסר הראל: אנחנו שלושה עובדים כולל אני

יוסף טייב: זה מספיק או לא? אנחנו פה לעזור לך

איסר הראל: הלוואי והיו עוד

יוסף טייב: אף אחד לא יבוא אליך בטענות, תאמין לי

יוסף טייב: זה לא מספיק

יוסף טייב:  אתה נשמע לי עובד אפקטיבי אבל אתה לא יכול להשתלט על המשימה הזאת עם כוח האדם שיש לך

יוסף טייב: עדי שושן, נשיאת אוניברסיטת העברית

קריאות: עוד לא

קריאות:  זה די קרוב

יוסף טייב: אוקי

יוסף טייב:  אז מי זה עדי שושן? אשר כהן, בבקשה

כהן: שלום לכולם

כהן:  אני הנשיא של האוניברסיטה העברית

כהן:  תרשו לי, ברשותכם, שתי הערות כלליות ואז אני אגע בפרטים: ההערה הראשונה – זה היה מאוד-מאוד קשה שנאלצנו לדחות את השנה בחודשיים וחצי אבל זה איפשר לנו להתכונן היטב היטב לכל מה שמגיע אלינו כרגע

כהן:  ובמשך חודשיים וחצי עבדנו, ואני מדבר על כל האוניברסיטאות - -     

יוסף טייב: כולל הפתוחה?      

כהן: כולל הפתוחה

יוסף טייב: יש נציג של הפתוחה פה?     

כהן: - - באופן אינטנסיבי

כהן:  אני לא מייצג את הפתוחה אבל אני רק - -     

יוסף טייב: אני יודע

יוסף טייב:  ור"ה מייצג גם את הפתוחה, לא?     

קריאה: לא

יוסף טייב: פרופסור צבן, אתם מייצגים גם את הפתוחה או לא?     

אריה צבן: כן

יוסף טייב: תודה

כהן: איך המערכת הזאת עובדת כאן, אני יכול להגיד שני משפטים? אני פשוט חדש כאן

יוסף טייב: כן, בבקשה

יוסף טייב:  אני מחליט מי מדבר ומתי וכמה

כהן: תודה

כהן:  אז כמו שאמרתי, חודשיים וחצי הכנו בצורה מאוד-מאוד מפורטת את המתווה שלנו והעברנו אותו לקהל שלנו חזור והעבר

כהן:  רק כדי להרגיע את כל מי שחושש, האם המידע נמצא או לא נמצא, אז לא רק ששלחנו מכתבים מפורטים, יש לנו גם אתרים, ובכל האתרים האלה זה מופיע

כהן:  וכל סטודנט וסטודנטית שרוצים, יכולים להיכנס ולקבל את כל הפירוט המלא והמדויק, וגם אתם אגב, כי זה פתוח לציבור – את כל הפירוט המלא והמדויק של כל מה שאנחנו עושים

כהן:      הערה שנייה – מילת המפתח היא "גמישות"

כהן:  אנחנו חשבנו על הרבה דברים אבל לא חשבנו על הכל כי אי אפשר לחשוב על הכל

כהן:  אבל מה שאנחנו נחושים לעשות זה לגלות גמישות רבה ככל האפשר ולטפל בכל איש ואישה שיש להם איזה שהן בעיות

כהן:  אריה דיבר לפני רגע על הוואטסאפים שהוא מקבל, ואנחנו מטפלים בהם

כהן:      הייתי מוסיף עוד שני דברים נוספים: דבר ראשון, אנחנו עומדים בפני שתי בעיות – ראשית, הבעיה הגדולה, אני קורא לה הבעיה האקדמית הכי גדולה שעמדה לפתחי מאז שאני במערכת הזאת, לדאוג לכל הקהלים שהזכרתם כרגע אבל הבעיה השנייה שלנו, שכרגע אנחנו לא יכולים להתמודד איתה עד הסוף ואתם יכולים לעזור לנו זה גם החשש שיש לכל אותם שמגיעים

כהן:  זה לא רק המציאות עצמה, שהיא קשה מאוד כשלעצמה והיא הבעיה העיקרית אלא גם החשש

כהן:  לכן אנחנו מדבררים את מה שאנחנו עושים, לכן אנחנו מסבירים את זה לכל הסטודנטים והסטודנטיות, והרבה מאוד פעמים זה לא פשוט כשמישהו יושב לו במילואים, איפה שהוא נמצא - -     

כהן: בעזה, בלי קליטה

כהן: - - בעזה בלי קליטה, זה אתגר מאוד-מאוד קשה, ואנחנו מבינים ומכילים את כולם

כהן:  בסוף, אנחנו ניבחן על סמך התוצאה

כהן:  אני מזכיר לכם, בזמן הקורונה, האוניברסיטאות סיימו את כל השנים האקדמאיות ללא רבב למרות כל הקשיים

כהן:  לא היו הרבה שהתמודדו עם זה ככה, ועשינו

כהן:  ואנחנו משוכנעים שכשתיגמר השנה האקדמית, כל הקבוצות שנפגעו – הם לא התחילו שווים, הם יסיימו שווים

כהן:  זו מחויבות טוטאלית ומלאה שלנו, אנחנו גם כותבים אותה בכל מכתב לכולם

כהן:  אנחנו יכולים להיכנס לפרטים אבל חשוב להבין - -     

כהן: יפה

כהן:  חזק וברוך, פרופסור

כהן: אני חייבת לומר שמה שאני לוקחת ממנו, ובאמת יישר כוח, זה את המילה "גמישות" מעבר לכללים, כ"אקסטרה"

כהן:  לא גמישות הפוך אלא יותר

סימון דוידסון: פנינה, היה דיון אתמול או שלשום בוועדת הבריאות, וגם הסטודנטים שלנו שלומדים רפואה בחו"ל והם נמצאים בלחימה – גם להם יהיה פתרון

סימון דוידסון:  יש כבר 80 סטודנטים שייכנסו ללימודי רפואה באוניברסיטאות

סימון דוידסון: יפה

סימון דוידסון: אתם ועדה ממש מצטיינת, אני חייבת לומר

יוסף טייב: עדי שושן, בבקשה

עדי שושן: שלום לכולם

עדי שושן:  אני סטודנטית בשנה ג' למשפטים באוניברסיטת תל-אביב, לוחמת הגנה אווירית במילואים, ופעילה למען זכויות המשרתים והמשרתות בקמפוס

עדי שושן:  חשוב לי לשקף תחושות של רבים מהמשרתים שאני מייצגת, ובעיקר להביא את הקול של אלה שלא יכולים להיות כאן ולדבר בעצמם

עדי שושן:      חשוב לי להגיד שההחלטה לפתוח את שנת הלימודים עכשיו במקום בסוף ינואר, כמו שהצבא ביקש כדי לשחרר יותר משרתי מילואים, יש לו השלכות קשות עלינו, אוכלוסיית המשרתים

עדי שושן:  אנחנו נמצאים במצב של בין 20% ל-40% משרתי מילואים, חלק מהסטודנטים ישתחררו בסוף החודש, חלק ישתחררו אחרי, חלק לא ישתחררו וימשיכו לשרת בתוך הסמסטר, במתווה של חודש-חודש

עדי שושן:  אני יכולה להגיד שאני משרתת שבועיים-שבועיים – שבועיים פה, שבועיים במילואים

עדי שושן:  זה מצב שמכניס אותנו לשנת הלימודים עם פערים מאוד משמעותיים בחומר הלימוד

עדי שושן:       הפתרון שהאוניברסיטה מספקת, מעין שבוע של מרתון השלמות לכל מי שמטרף מהמילואים, הוא לא ריאלי

עדי שושן:  אנחנו לא בטוחים שכולם ישתחררו ביחד כדי להתחיל את השבוע, וזה גם לא ריאלי להשלים פיגור של חודש לפחות בשבוע

עדי שושן:  הוא גם לא מתחשב באוכלוסיית המשרתים, שחלקם גויסו כבר ב-7 באוקטובר, חלקם חוו חוויות לא פשוטות בשירות המילואים שלהם, ואני עוד לא מתייחס לכל ההיבט הנפשי שבסיפור הזה

עדי שושן:      גם ההקלות שהאוניברסיטה מספקת, המתווים שסופקו בקמפוסים, הם לא באמת נותנים מענה לכל אוכלוסיות המשרתים

עדי שושן:  לדוגמה – בתל-אביב אין חובה של הקלטות לכל הקורסים או הנגשה אחרת של הקורסים בצורה של סיכומים שהמרצים אישרו, דברים כאלה ואחרים

עדי שושן:  יש חובת נוכחות אפילו בחלק מהקורסים, יש ציפייה שנגיש עבודות ביחד עם כולם וזה לא הגיוני

עדי שושן:  אם הצטרפתי בפיגור של חודש, מן הסתם כל תכנית הלימודים שלי צריכה להיות מותאמת, אני בקצב שונה מהקבוצה

עדי שושן:      ההטבה הכי משמעותית שהייתה במתווה, מבלי להיכנס לכל הפרטים, היא 10 נקודות זכות שהופכות להיות עובר בינארי

עדי שושן:  10 נקודות זכות, זה מכסה בערך שליש מהסמסטר, משתנה בין חוגים, וגם בשביל לקבל עובר בינארי צריך ללמוד בצורה כזו או אחרת

עדי שושן:  כך שבאמת, מבחינת הרבה משרתי מילואים, כרגע הם לא בתחושה שיש להם מענה

עדי שושן: רגע, אבל את אמרת שאין חובת הקלטה של הקורסים

עדי שושן: לא בכל החוגים

עדי שושן: וזה לא הפרה?     

איסר הראל: לא, כי יש להם אפשרות אחרת

איסר הראל:  הם יכולים גם - -     

איסר הראל: אז זה אפשרויות יותר קשות, שהם צריכים לתת בעצמם - -      

איסר הראל: הם צריכים לתת בעצמם או להעביר סיכום שהם עברו עליו

איסר הראל: והם עושים את זה שם?     

עדי שושן: לא

איסר הראל: השנה רק עכשיו התחילה - -     

איסר הראל: רגע, בוא קח את זה כ"קייס סאטדי" – באה שסטודנטית מהשטח ומראה לך תמונת מצב

איסר הראל: פתחתם את הלימודים לפני יומיים

איסר הראל: רגע, כרגע היא לא קיבלה תשובה שהקורס מתועד, לא בווידאו ולא בקול

איסר הראל:  זאת אומרת, נשארו להם עוד שלוש אופציות, או לתת לה שיעור פרטי או לסכם לה את זה בכתב - -     

איסר הראל: היא אמרה גם משהו על חובת נוכחות וחובה להגיש מטלות כמו כולם – זה ממש לא חובה ברגע שאת חייל מילואים

איסר הראל:  יש חובה להגיש כמובן אבל - -     

עדי שושן: אם אני לא בשירות מילואים כרגע פיסית אבל אני אהיה עוד שבוע, אז אני כן צריכה להגיש כמו כולם? זה המצב כרגע שאני רואה בקמפוס

איסר הראל: לא הצלחתי להבין

עדי שושן: אתה אומר שאני לא חייבת להגיש עבודה אם אני עכשיו בשירות מילואים פיסית

איסר הראל: כן, אבל ברגע שאת חוזרת, לא ישר אומרים לך יום אחרי זה שתגישי עבודה

איסר הראל:  יש זכויות שאת צריכה לקבל, במיוחד שזה בנסיבות כמו צו 8

איסר הראל: אבל אתה מכיר את הסיפור בתל-אביב?     

איסר הראל: אני לא מכיר את הסיפור, ואם הסיפור הזה באמת עובר על הכללים אז תעבירו אלי וזה יטופל בחומרה

איסר הראל: תעבירי בכתב את כל מה שאת אומרת

איסר הראל: או שיש פער במידע פשוט או אולי

איסר הראל: או פער בהתנהגות של אוניברסיטאות

עדי שושן: אני אומרת על בסיס המתווים שפורסמו

איסר הראל: יש כללים והמוסדות צריכים לעמוד בכללים

איסר הראל: שנייה אדוני, אנחנו מאוד מוקירים

איסר הראל:  אתם יודעים, עשינו פה דיונים קודמים ולא היו פה נשיאי אוניברסיטאות ונשיאי מכללות וביקשנו מהם לבוא, ואנחנו מוקירים שבאתם

איסר הראל:  זה משמעותי, זה מעיד על מחויבות ורצינות לנושא

איסר הראל:  אנחנו מצפים שנשיא אוניברסיטת תל-אביב גם יופיע בוועדה הזאת

איסר הראל:  לצערנו, יהיו לנו עוד כמה דיונים על החוקים בשבוע הקרוב, אז שיופיע ויפריך את כל מה שנאמר פה, שכן מקליטים וכן לא דורשים לבוא לנוכחות וכן הלאה אבל מכם, עם מעט כוח האדם שיש לך, המבחן שלך באירוע הזה הוא לא שתגלה הפרה בעוד חודש כי צריך לגלות את ההפרה באותו יום ולהפעיל סנקציה באותו יום

איסר הראל: בשביל זה, כמו שאמרתי, יש לנו את הפניות ציבור

איסר הראל:  אני גם נעזר המון בקמל"ר, יש להם מוקד מאוד פעיל שמקבל לדעתי אלפי פניות מסטודנטים, כרגע בעיקר על מיצוי זכויות

איסר הראל:  ואם אנחנו רואים איזו שהיא חריגה, אנחנו כמובן נטפל בה

איסר הראל:  אנחנו לא נטפל בה עוד חודש

איסר הראל:  מבחינתי, אם אני רואה היום חריגה, אני עכשיו מטפל בה

איסר הראל: יפה

איסר הראל:  בואו ניתן לה להשלים אתה דברים

איסר הראל:  בבקשה

כהן: אפשר להעיר הערה מהירה?     

כהן: הנשיא, תן לה להשלים, אתה הבא בתור

כהן:  בבקשה, הפרענו לך

עדי שושן: אז חשוב לי להגיד שבאמת, יכול להיות שיש כאן פער של הנגשה של המידע ושל הזכויות, וזה גם פער שעולה מהשטח, שאין מספיק קשר עם הקמפוסים

עדי שושן:  אני מבינה שיש בעיה של זמינות, ועדיין פורסם איזה שהוא מתווה הקלות - -     

עדי שושן: קיבלת מכתב הביתה?     

עדי שושן: יכול להיות

עדי שושן:  זה לא עוזר לחלק ממשרתי המילואים, אני קיבלתי מייל

עדי שושן: זהו, אנחנו צריכים להתגבר על האתגר הזה שהרבה מאוד מהמילואימניקים פותחים טלפון והם מפוצצים

עדי שושן:  צריך לראות איך מגשרים על הבעיה

עדי שושן: הייתי מצפה שבכל פקולטה יהיה מישהו שאמון על הנושא, מרכז את הנושא ויוצר קשר אישי עם הסטודנטים בשטח כדי להנגיש להם את הזכויות שלהם, כדי לתת את האמירה של אנחנו אתכם, נעזור לכם לצלוח את השנה

איסר הראל: אסביר גם על זה

איסר הראל: תן לה להשלים, היא מנהיגה צעירה וכולנו מפריעים לה וגם אני חטאתי בזה

איסר הראל:  תשלימי את דבריך

עדי שושן: אז באמת כתוצאה מכך, יש תחושה שהרבה משרתי מילואים באוויר לגבי מה שקורה

עדי שושן:  אני יכולה לספר שלוחם סיפר לי שהוא נאלץ להשאיר את הלוחמים שלו ואת החברים שלו בעזה ולהתחיל את שנת הלימודים שהוא חיכה לה כל-כך הרבה שנים כי הוא לא הרגיש שהוא מקבל מעטפת לימודית מספקת ושהוא יכול להיכנס לשנת לימודים בכזה פער

עדי שושן:       לוחם אחר סיפר לי שהוא נמצא באיזו סיטואציה שהוא עושה קורסים בפעם השנייה, ואם הוא לא יעבור אותם עכשיו יקפיאו לו את הלימודים, ותוך כדי שהוא נלחם בצפון הוא במקביל נאבק גם על לשרוד את הסמסטר שלו

עדי שושן:  אלה באמת סיטואציות לא פשוטות ובחירות לא פשוטות

עדי שושן: היא מדברת על בחור שכבר ניצל את הקרדיט לפני המלחמה

איסר הראל: בסדר, אבל אי אפשר לפגוע בו בגלל שירות המילואים שלו

איסר הראל:  קודם כל, צריכים לתת לו את כל הזכויות - -     

איסר הראל: לא, אז צריך להיות חידוד

איסר הראל:  החידוד צריך להיות שגם כאלה שמקבלים הזדמנות שנייה לפני המלחמה, הם כבר צברו אי-אילו - -     

איסר הראל: אבל עדיין, הוא יכול להשלים

איסר הראל:  אם זה מטלות או מבחנים, יש לו המון זמן ואני גם הזכרתי שהמבחנים זה לפי בחירתו והוא יכול גם להגיד שזה בסמסטר שהוא לא עושה מילואים

איסר הראל:  זה דברים שההזדמנות השנייה, אי אפשר כרגע, כל עוד הוא לא עשה את המבחן שבגללו הוא צריך אולי לעוף מהלימודים – אי אפשר להעיף אותו מהלימודים, הוא מוגן בעניין הזה

איסר הראל:       רציתי להגיד עוד משהו לגבי אותו גורם במוסד שאמור לתת את הנהלים ואני אדבר על מה החובה בכללים ומה קורה בפועל, כי זה משהו שאני עוד יותר בודק: החובה בכללים היא שיהיה רכז מילואים, רכז התאמות בכל מוסד

איסר הראל:  אמורים לפנות לרכז והוא זה שצריך לדאוג ולעשות את כל הדברים, לדאוג להתאמות

איסר הראל:  יש לחייל מילואים, על-פי הכללים, גורם אחד שהוא צריך להתנהל מולו בקמפוס – לא ועדת הוראה ולא מזכירות ולא מרצה

איסר הראל:  כמובן, אין בעיה שאחר-כך המרצים יתאמו אחר-כך עם הסטודנט אבל הוא פונה רק לגורם אחד

איסר הראל: נשלחה אליך רשימת ה - - -     

איסר הראל: רגע, שנייה, לאור המספרים, במוסדות הגדולים, בעיקר האוניברסיטאות, ותקנו אותי אם אני טועה,יש רכזי מילואים בכל מוסד, בחל מחלקה, חוג, פקולטה

איסר הראל:  יותר מזה, זה לא רק שיש אותם, הם גם מחויבים, כמו בכללים, לפרסם את פרטי הקשר שלהם, שפרטי הקשר - -     

איסר הראל: לך יש את פרטי הקשר שלהם?     

איסר הראל: כן באתר המל"ג מפורסמים פרטי הקשר המרכזיים של רכזי המילואים המרכזיים בכל מוסד

איסר הראל:  זה רק עכשיו, ממש במלחמה, בשבוע הראשון של המלחמה, תפקידי היה לאסוף מכל המוסדות את כל רכזי המילואים ופרסמנו את זה, וזה גם עמוד שנכנסים אליו אלפי אנשים

איסר הראל: אני חושבת שהחשיבות זה שאתה תתניע אותם לפעולה, שאתה תהיה בקשר רציף עם כל הרכזים האלה

איסר הראל: אז לאותם רכזי מילואים עשיתי ריענון

איסר הראל:  עשיתי שלושה ריענונים ללמעלה מ-200 צוותים מהמוסדות, ללמעלה מ-200 אנשים מהמוסדות שעובדים עם אותם סטודנטים

איסר הראל:  אגב, הצעתי את זה גם להתאחדות הסטודנטים

איסר הראל:  אותם אנשים למדו ממני, חלקם כבר ידעו אבל למדו ממני את כל הכללים אחד לאחד

איסר הראל:  יש פה את נציגי המוסדות שיכולים להעיד שזה נעשה כבר

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  עדי, בבקשה, תסיימי את דבריך

עדי שושן: אנחנו באמת חושבים שיש פתרונות שאפשר ליישם כדי לעזור לכל מיני מקרים קונקרטיים, כאלה ואחרים, שבאמת מייצרים פער אצל המשרתים

עדי שושן:  אני יכולה להגיד שאני קבעתי פגישה עם הרקטור של האוניברסיטה כדי לעבור איתו על הסיטואציה, על הפערים

עדי שושן:  חשוב שתהיה תקשורת עם אנשי המילואים כי אנחנו נמצאים בשטח ואנחנו יודעים הכי טוב מה הצרכים שלנו

עדי שושן:      היינו רוצים לראות יותר דיפרנציאליות במתווה

עדי שושן:  זאת אומרת, בתל-אביב לדוגמה, אם שרתת שבעה ימים לתוך הסמסטר, אתה זכאי לכל ההקלות

עדי שושן:  בן אדם ששרת 60 ימים לתוך הסמסטר או שבעה ימים – מן הסתם צריכות להיות להם זכויות אחרות

עדי שושן:  לדוגמה – מי שמשרת מחצית מהסמסטר, הגיוני שהוא יוכל להמיר את כל המבחנים שלו למבחני בית או לעבודות

עדי שושן:  אז אלה פתרונות שאנחנו הולכים להציע אותם, ואנחנו מקווים שבצד השני תהיה אוזן קשבת לפערים האלה

עדי שושן:      אני אגיד שהדור שלנו חטף מכה קשה, ואנחנו מצפים גם מחברי הכנסת וגם מהסגל האקדמי וגם מהסטודנטים והסטודנטיות שיתייצבו לצידנו במאבק החשוב הזה

עדי שושן:  אנחנו קבוצה גדולה ומאוגדת של משרתים ומשרתות במילואים שהם סטודנטים

עדי שושן:  בתל-אביב אנחנו כבר קרובים ל-1,000 חברים בקבוצה, בעברית יש 1,500, ובעזרת השם נגיע לכל הקמפוסים ואנחנו מחכים לתשובות

עדי שושן:  אנחנו באמת לא ננוח עד שלא יהיה פתרון לכל משרתי ומשרתות המילואים שהם סטודנטים, ועד אז הנושא הזה חייב להישאר על סדר היום

עדי שושן: עדי, אני מציעה שתגבשו גם מסמך של הדברים שאתם רואים בשטח ואת הפערים, תעבירו ליו"ר הוועדה - -     

עדי שושן: במסלול ישיר שלך עם המל"ג, יש רק שלושה אנשים שם? לא תלכי לאיבוד אבל כל תלונה על הפרה – נא להגיע לשם מידית

עדי שושן:  תודה על הדברים שלך

קריאה: אני יכולה לומר משהו?     

קריאה: רגע, קטעתי את הנשיא, הפרעתי לו

יוסף טייב: אני רק רוצה לומר לך עדי, בשמי ובשם כל חברי הכנסת – אני פה

יוסף טייב:  אתם יכולים להיות בטוחים שכפי שאתם לא מורידים את זה מסדר היום, אנחנו גם לא מורידים את זה מסדר היום ואגיד לך יותר מזה - -     

יוסף טייב: שני נמרים ולביאה פה, הם לא מוותרים

יוסף טייב: בדיוק

יוסף טייב:  ואני רוצה לומר לך שמהשיחות הצמודות מאוד עם ראשי ור"ה וגם עם ור"מ, הם מגויסים לגמרי לנושא

יוסף טייב:  הם אמרו שיכול להיות שישנם פערים ויכול להיות שיש דברים שצריך התאמות מסוימות – אנחנו כאן

יוסף טייב:  אין לי ספק שהדברים בסוף יגיעו כמו שהם צריכים להגיע

יוסף טייב:  בבקשה, פרופסור

כהן: קודם כל, ליבי עם כל אלה שהם כמוך כי באמת, באמת, באמת מה שאתם עוברים הוא בלתי נתפס, ולנו זה לגמרי לגמרי ברור

כהן:  לגמרי

כהן:  אבל כחלק מזה, יש גם דברים שהם לא ידועים

כהן:  למשל, כל השיעורים באוניברסיטאות – אני יודע באוניברסיטה העברית אבל די בטוח שגם באוניברסיטה תל-אביב הכל מצולם ומוקלט וזמין לכולם תמיד

כהן:  כל השיעורים, למעט שיעורי תרגול קטנים מהסוג שאין אפשרות לעשות את זה אבל בגדול, כל השיעורים נמצאים

כהן:  ההקלות ניתנות בצורה שלמה

כהן:  יש רכזים, גם בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל-אביב, ואני בדרך כלל לא מגן על אוניברסיטת תל-אביב, אני חייב להגיד לכם, אבל - -     

כהן: זה היה מהלך יפה

כהן: - - אבל כמו שאומרים, במקרה הזה אין לי ברירה

כהן:  אני שוב חוזר ואומר: אני מבין לגמרי את החששות כי מה שאתם עוברים הוא בלתי נתפס, ואתם זכאים באמת להתייחסות מאוד-מאוד אישית

כהן:  אנחנו משתדלים כמיטב יכולתנו לעשות את זה אבל אני רוצה להגיד שהרבה מאוד פעמים הפרטים לא לגמרי מדויקים כי אתם עדיין לא מכירים אותם

כהן:  תגיעו לשטח ותגלו שהדברים שם

יוסף טייב: תודה

אריה צבן: רק תוספת קטנה – דיברתם הרבה על המכתבים שיצאו לכולם, ואנחנו שולחים גם מכתבים וגם וואטסאפים

אריה צבן:  אני רק רוצה שתדעו שביום חמישי, אנחנו וור"מ וגם ור"ה בעזה, בתיאום עם הקמל"ר, הולכים לפגוש סטודנטים

אריה צבן:  אני, אישית, הייתי בגבול הצפון, פגשתי סטודנטים

אריה צבן:  אנחנו באים לשם כדי לשמוע וגם כמו שאשר אמר, להפיג חששות ככל שאנחנו יכולים כי לפעמים אפשר לייצב את החשש כשרואים פנים ומבינים שאנחנו באמת בעדם

יוסף טייב: חשוב מאוד

יוסף טייב:  אני רוצה לומר שנתנו במה רחבה מאוד לוור"ה, ואני חושב שלפחות משיחות שהיו לי עם ור"ה, המתווים והכללים פחות או יותר חופפים, ותכף אתן לפרופסור יפעת ביטון, יו"ר ור"מ ונשיאת המכללה האקדמית "אחוה"

יוסף טייב:  לפני כן, חברת הכנסת מטי צרפתי הרכבי שצריכה לצאת, בבקשה

מטי צרפתי הרכבי: תודה רבה

מטי צרפתי הרכבי:  מכובדי יושבי-הראש, אני רוצה להודות לכם גם על הדיון, גם על קידומי החקיקה שאתם עושים בנושאים וגם על מתווה המענים

מטי צרפתי הרכבי:  אני יכולה לומר לכם שהמחוויה שלי, מוסדות ההשכלה הגבוהה הם מוסדות מאוד רציניים ואם ניתן להם מתווה מהמל"ג, הם מכבדים אותו, הם עושים אותו, הם ממנים את מי שצריך

מטי צרפתי הרכבי:  אלה מוסדות מכובדים, אז זה בסדר לפקח - -     

מטי צרפתי הרכבי: זה ניגוד עניינים, דוקטור מטי צרפתי הרכבי

מטי צרפתי הרכבי: לא, ממש לא ניגוד עניינים

מטי צרפתי הרכבי:  אין לי עכשיו שום ממשק עם האקדמיה כי אני דוקטור

מטי צרפתי הרכבי:       אני רוצה - - 

יוסף טייב: רק שידעו שהיא דוקטור

יוסף טייב:  הוא מחזיר עכשיו על יש עתיד שתוקעים לנו את החקיקה

יוסף טייב: לא, מה פתאום

מטי צרפתי הרכבי: אני רוצה רק לציין בפורום הזה, בדיון שנעשה בוועדה למעמד האישה – האוצר הציג לנו מתווה של 100% סבסוד שכר לימוד ללוחמים ו-30% לשאר המשרתים

מטי צרפתי הרכבי:  אני חושבת שנכון יהיה לוודא - -     

מטי צרפתי הרכבי: לא להגיד את זה ליד ור"ה

מטי צרפתי הרכבי: אני חושבת שזה נכון יהיה לוודא

מטי צרפתי הרכבי:  אני חושבת, אדוני יושב-ראש ועדת החינוך, אולי כדאי לשקול שהסבסוד הזה יקרה במהרה על מנת שיהיה תזרים יותר טוב לאוניברסיטאות

מטי צרפתי הרכבי:      אני רוצה לנצל את הבמה הזאת, וזאת הסיבה שהגעתי לדיון הזה, ולציין בפני אדוני: אני הגשתי שאילתה דחופה לשר החינוך שלצערי לא נענתה אבל אני חושבת שצריך להיות דיון בוועדה הזאת, שיבחן את ההשלכות של דחיית פתיחת שנת הלימודים בחודשיים וחצי על התזרים והתקציבים של המוסדות להשכלה הגבוהה

מטי צרפתי הרכבי:  הם העסיקו סגל

מטי צרפתי הרכבי:  כתוצאה מהלחימה, כל מיני מחקרים עם חו"ל ותקציבים נבלמו

מטי צרפתי הרכבי:  יש להם העסקה כפולה של סגל כתוצאה מהרצון שלהם לעמוד במתווה

מטי צרפתי הרכבי:  יש להם הרבה מאוד הוצאות נלוות

מטי צרפתי הרכבי:  אחת ההערות שלי בתיקון לתקציב 23 היה שהתקציב שלה השכלה הגבוהה לא עלה ואין פה שיפוי

מטי צרפתי הרכבי:  כל מה שאנחנו מציגים כאן הוא ראוי ונכון אבל החובה שלנו ושל אדוני, כיושב-ראש ועדת החינוך, לוודא שהמוסדות להשכלה גבוהה משופים בהתאם לכל הדברים האלה, והם משופים גם ברוח הדחיה וגם ההשלכות של כל מיני פגיעות - -     

מטי צרפתי הרכבי: קודם שישפו בשכר את המילואימניקים והמילואימניקיות

מטי צרפתי הרכבי: זה גם וגם, זה לא מוריד, ולכן אדוני אני קוראת לך, וזאת הסיבה שהגעתי לכאן

מטי צרפתי הרכבי:  זה עלה גם מאוד חזק בוועדת מדע, שהמוסדות להשכלה גבוהה נכנסים מתחת לאלונקה בכל הכוח ובמלוא הרצון אבל חובתנו לוודא שהם לא יוצאים נפגעים מכך

מטי צרפתי הרכבי:      אני מברכת על פתיחת שנת הלימודים כי אקדמיה קיימת להתקיים במדינה

מטי צרפתי הרכבי:  יש לזה השלכות לעתיד כי אם לא יפתחו את שנת הלימודים, אז - -     

מטי צרפתי הרכבי: אם לא, החמאס ניצח אותנו

מטי צרפתי הרכבי: נכון

מטי צרפתי הרכבי:  אדוני, אני באמת אשמח שיהיה כאן דיון על השיפוי של המוסדות

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  פרופסור יפעת ביטון, בבקשה

יפעת שאשא ביטון: אחר צוהריים טובים

יפעת שאשא ביטון:  אני מודה לכם על ההזמנה שלנו, על הדאגה הכנה והברורה לאוכלוסיות השונות שאנחנו חייבים להשית את תשומת ליבנו אליהן, בראש ובראשונה המילואימניקים והמילואימניקיות, וכמו שנאמר פה גם בנות זוג, גם הפצועים

יפעת שאשא ביטון:  לי, אישית, יש בן דודה שנפצע בהר דב ב-10 באוקטובר והוא עדיין מאושפז בצפון

יפעת שאשא ביטון:  הוא נפצע קשה והוא כבר לא יתחיל את שנת הלימודים

יפעת שאשא ביטון:  מבחינתו, הוא וויתר על זה, על הפתיחה - -     

יפעת שאשא ביטון: מעבר לבן המשפחה הפצוע שלך, אנחנו גם רוצים להביע את תנחומינו, אנחנו יודעים שיש לכם אבדות במשפחה, בין אם זה גיסך שנלחם ונהרג ועוד

יפעת שאשא ביטון: תודה, אני מודה לך על זה

יפעת שאשא ביטון:       אני חושבת שבאמת במובן הזה, אולי הדברים יוצרים איזה שהוא מסגור, שהמלחמה הזאת נוגעת בכולנו

יפעת שאשא ביטון:  במובן הזה, כולנו באותו צד

יפעת שאשא ביטון:  אתם חשובים וחשובות לנו מכל הלב

יפעת שאשא ביטון:  אחותי נמצאת בעזה, אחיין שלי, כולנו פה בתוך הסיפור הזה אז אין לנו איזה אתגר אמתי מבחינת המחויבות והמכוונות אבל יש לנו אתגר מאוד גדול מבחינת איך עושים את זה? How do we make it happen

יפעת שאשא ביטון:  אני, כמשפטנית, תחום העיסוק שלי הוא דיני הנזיקין, ובדיני הנזיקין מה שחשוב הוא לא התוצאה אלא כמה – הנה אני עושה לך שיעור בנזיקין אבל את זה את כבר יודעת כי את בשנה ג' אבל את יודעת שהשאלה היא האם התרשלתי, האם נהגתי בסבירות?      ופה, פרופסור אשר כהן הציע הצעה אחרת: בואו תבחנו אותנו במבחן התוצאה

יפעת שאשא ביטון:  במבחן התוצאה, לקחת על עצמו כזאת מחויבות, וזאת מחויבות של כולנו שלקחנו על עצמנו, אני חושבת שהיא אומרת המון

יפעת שאשא ביטון:  ואני אומר לכם שבמבחן התוצאה, סביר להניח ש-99% מהאתגרים יפתרו ואנחנו נמצא את הדרכים הכי יצירתיות לעשות את זה

יפעת שאשא ביטון:  אבל יכול להיות גם שיהיה איזה שהוא אחוז קטן שם, בקצה, שקצרה ידינו מלהושיע

יפעת שאשא ביטון:  אתם יודעים איפה יהיה המקום שבו לא יהיו שום בעיות עם הדבר הזה? שלא תהיה לנו מלחמה, ולצערנו זו מלחמה שנכפתה עלינו ושם אנחנו נמצאים אבל חשובה לנו מאוד המשימה הלאומית הזאת של לנצח גם בחזית וגם בעורף

יפעת שאשא ביטון:  ויש משמעות של לנצח בעורף, עם פתיחת שנת הלימודים, שהתעכבה כל-כך הרבה זמן

יפעת שאשא ביטון:  באמת, דחקנו את עצמנו עד הקצה

יפעת שאשא ביטון:  חשוב לומר שהמכללות, באופן ספציפי, רבות מהן, כמעט כולן, מקיימות שלושה סמסטרים מלאים של לימודים, ולכן העובדה שהצלחנו לדחוק את עצמנו עד לנקודה הזאת היא כמעט בלתי נתפסת

יפעת שאשא ביטון:      דובר פה גם על התקציבים, על האתגרים של להכניס כספים

יפעת שאשא ביטון:  אני חושבת שהנושא הזה שבו חייל וחיילת יושבים זה לצד זו במילואים אין-סופיים כמעט מבחינת התחושה שלהם כבר עכשיו, ואחד שומע שהיא מקבלת 6,000 שקלים כי היא בטכניון, ואחר שומע שהיא מקבלת 1,000 שקלים כי היא במכללה בדרום, שלא מצליחה ללקק את פצעיה עדיין – זה משהו שהבית הזה צריך להחליט שהוא לא יקרה

יפעת שאשא ביטון:  זה לא קשור רק למוסדות עצמם

יפעת שאשא ביטון:  המוסדות יסכימו שכולם יקבלו 6,000 שקלים, נכון? הנה לכם הסכמה מלאה של ור"ה וור"מ – רגע, רגע, ור"ה לא מסכימים?   

אריה צבן: לא, עשית לי הנחה

יפעת שאשא ביטון: בבקשה, הוא תכנן לתת יותר, אז סליחה

יפעת שאשא ביטון:       אני כן רוצה לומר שהמחויבות הזאת לא יכולה להיות רק מחויבות מוצהרת אלא יש לה כמובן גם בסיס שחשוב לפרט אותו

יפעת שאשא ביטון:  אני לא נכנסת כאן לפירוט של יאיר הראל שבאמת, מי צריך עוד עובדים כשיש לך את יאיר?     

יפעת שאשא ביטון: את יודעת, אני חששתי מזה שהוא כל-כך נחמד והוא אחראי על האכיפה

יפעת שאשא ביטון:  נראה לי שגם שם הוא נחוש

קריאות: הוא רק נראה נחמד

יפעת שאשא ביטון: הוא שולח כל יום את אותו מייל

יפעת שאשא ביטון:  אתמול שלחתי לכם

יפעת שאשא ביטון:  יאיר, בוקר טוב - -     

יוסף טייב: הוא רק נראה נחמד, זה כמו יו"ר הוועדה

יפעת שאשא ביטון: הוא עושה עבודה מצוינת באכיפה

יפעת שאשא ביטון:  במובן הזה, אני רוצה להגיד שאין כל-כך הרבה עבודת אכיפה, בואו נאמר את האמת

יפעת שאשא ביטון:  יש לנו את הממונים והממונות שמרכזים את הנושאים, יש לנו את המרצים שבכלל לא צריכים שיגידו להם דברים כדי שהם יהיו מחויבים ומחויבות לזה

יפעת שאשא ביטון:      כבר ב-12 בנובמבר, המכללות כבר הוציאו הצהרה

יפעת שאשא ביטון:  חברת הכנסת תמנו, אני רוצה לומר לך ספציפית לגבי הנושא שתחקרת לגביו קודם לכן - מה שיאיר דיבר עליו, הוא דיבר על רשימת כללים שהוסדרו בספטמבר

יפעת שאשא ביטון:  אנחנו, ב-12 בנובמבר כבר יצרנו מחויבות שהוגדרה כך - -     

יפעת שאשא ביטון: רגע, הכללים הוסדרו בספטמבר?     

יפעת שאשא ביטון: כן

יפעת שאשא ביטון:  ומה שאני מנסה לומר - -     

איסר הראל: רגע, שנייה

איסר הראל:  יש שתי תוספות בספטמבר - -     

יפעת שאשא ביטון: זה בספטמבר, זה לפני המלחמה

יפעת שאשא ביטון: אבל רוב הדברים זה לא במלחמה

איסר הראל: היא צודקת, יש שני תיקונים גדולים שהיו בספטמבר על השלמת שיעורים ומועד מיוחד, שהם כבר היו קיימים אבל הם שוכללו מאוד

איסר הראל:  רק להגיד שהם נקבעו בספטמבר, שנייה לפני סוכות, והם פורסמו למוסדות אחרי - -     

איסר הראל: אז מה יש לומר במצב כזה, שזה מזל?         

איסר הראל: מזל ממש

יפעת שאשא ביטון: אבל מה שאני רציתי לומר זה שלמרות שנעשתה עבודה מקיפה עם כללים רבים שנקבעו, המכללות ב-12 בנובמבר הוציאו הודעה משותפת שלפיה כולנו נתייחס אל המילואים - -     

יפעת שאשא ביטון: את יו"ר הוועד של המכללות היום?     

יפעת שאשא ביטון: כן

יפעת שאשא ביטון: אז אני לא מודאגת

יפעת שאשא ביטון:  קודם כל, אני רוצה לומר לך, פרופסור ביטון, כמי שבאמת פועלת כאן – אין אומרים שבחו של אדם בפניו אבל את פועלת כאן הרבה, בתוך הכנסת לאחרונה, גם סביב חשיפת הפשעים של חמאס וכל מה שקשור לעבירות ופגיעות מיניות, ומעבר לכך גם עבור בני ובנות הזוג

יפעת שאשא ביטון:  זה מאוד מרגיע אותי שאת יושבת-ראש המכללות הציבוריות, אבל מה קורה עם המכללות הלא ציבורית?     

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא קשורים אליהם, חשוב לי לומר

יפעת שאשא ביטון:  זה זה לא ור"מ, זה ול"מ, זה גוף אחר נפרד משלנו

יפעת שאשא ביטון: יש פה מישהו מול"מ? יש לכם ועד? יש לכם ועד?     

קריאה: יש ועד - - -     

קריאה: אז איפה הם?     

יפעת שאשא ביטון: פרופסור שפירא, יכול להיות שהוא בזום

מיכאל ביטון: אני דיברתי עם פרופסור שפירא

מיכאל ביטון:  הזמנו את כולם

מיכאל ביטון:  זאת החלטה של כל אחד

מיכאל ביטון: אז אם הם לא פה, זה לא בסדר

מיכאל ביטון:  זה לזלזל

מיכאל ביטון:  אני רוצה שיאמר לפרוטוקול – הם בזום?     

יפעת שאשא ביטון: רגע, אני נקטעתי באמצע המשפט

יפעת שאשא ביטון: אני מחזירה לך את רשות הדיבור אבל זה מאוד חשוב

יפעת שאשא ביטון:  אני רוצה להאמין שאם חבר כנסת מדבר, ומיכאל יודע לדבר עם כולם ולהיפגש עם כולם

יפעת שאשא ביטון:  אם הוא מדבר איתם והם לא פה, זאת בעיה

יוסף טייב: אנחנו נבדוק אם הם בזום

יפעת שאשא ביטון: רק כמה נקודות מההצהרה שהוצאנו בתחילת נובמבר: ראשית, ההתייחסות אלינו היא כבר לא כאל מילואים אל הכללים האלה משום שהם נקבעו לפני ספטמבר

יפעת שאשא ביטון:  כל המכללות התחייבות לתת מעבר לזה, מתוך הבנה והכרה שאלה לא מילואים שגרתיים

יפעת שאשא ביטון:      יש לנו התייחסות מיוחדת לאנשי ונשות כוחות הביטחון

יפעת שאשא ביטון:  התייחסות מיוחדת להכרה בתפקיד הייחודי של בנות ובני זוג של אנשי המילואים וכוחות הביטחון

יפעת שאשא ביטון:  התייחסות מיוחדת למי שסובלים מקשיים ייחודיים הנובעים ממצב המלחמה המתמשך, מעבר לטראומה הלאומית המוכרת

יפעת שאשא ביטון:  שימו לב, ההבנה שלנו היא שיש פה נפגעים ובאיזה שהוא שלב הפסקנו להגדיר אותם במובן הזה למרות שלא אמרנו פצועים – ברור שהפצועים נכנסים תחת ההגדרה הרחבה הזאת

יפעת שאשא ביטון:  זו הייתה הצהרה שהוציאו כל ראשי המכללות המתוקצבות בישראל כבר בנובמבר

יפעת שאשא ביטון:  מה שיש לנו עכשיו זה בעצם הירידה לפרטים של המקרים השונים - -     

אלון שוסטר: אני אוכל לדבר?     

יוסף טייב: אתה מיד אחריה, אלון

יפעת שאשא ביטון: - - מה שנשאר לנו לעשות זה את הירידה למתווים הספציפיים, וכפי שהסברנו, המכללות הן שונות, המקצועות הם שונים, כפי שהסביר פרופסור צבן

יפעת שאשא ביטון:  ובהקשר הזה, לעשות טוב לסטודנטים ולסטודנטיות שלנו זה להתאים לכל אחת ואחד מהם את החליפה שמתאימה להם כדי שאף לא אחד מהם או מהן יישארו מאחור

יפעת שאשא ביטון:  זאת המחויבות שלנו, זאת המחויבות לתוצאה

יפעת שאשא ביטון: יישר כוח

יפעת שאשא ביטון:  האמת, שאתם מביאים פה רוח מאוד משמעותית בדברים שלכם, שחשוב שהסטודנטים ישמעו ולא רק מי שנמצא כאן

יפעת שאשא ביטון:  נצטרך לראות גם איך אנחנו מעבירים להם את הדברים האלה

יפעת שאשא ביטון:  דווקא בתקופה הזאת עם ישראל יודע להיות ביחד, וכשאנחנו אומרים "ביחד ננצח", זו לא סיסמה, הם צריכים לשמוע אתכם

יפעת שאשא ביטון: לפני שחבר הכנסת שוסטר מדבר, אני רוצה להשלים את המידע על מי שלא כאן

יפעת שאשא ביטון:  קודם כל, מי שלא כאן זה המכללות הפרטיות - -      

יפעת שאשא ביטון: יש לנו בזום עוד נשיאים, חשוב לי לומר

יפעת שאשא ביטון: ברגע שאת כאן, אנחנו יודעים שהם כולם אתך, וזה מה שיפה

אלון שוסטר: מיכאל, תן לי לומר משפט

אלון שוסטר: רגע, לאן אתה ממהר? תישאר אתנו

אלון שוסטר:  אבל בסדר, שוסטר, אני תכף מעביר לך את זכות הדיבור

אלון שוסטר:      אני רוצה להבהיר – ניהלתי דיאלוג עם המכללות הפרטיות

אלון שוסטר:  וטענתן, שעוד תיבדק, שהן עושות לא מעט ואולי יותר מהציבוריות

אלון שוסטר:  אז אנחנו נבדוק אותם

אלון שוסטר:      מה שאני כן רוצה להגיד גם למכללות הפרטיות, גם לאוניברסיטה אחת שהיא פרטית וגם לאוניברסיטה הפתוחה – שלושת הגופים האלה שיגיעו לפה ויציגו

אלון שוסטר:  חלק מחובתם לציבור זה להגיע לכנסת ולדבר

אלון שוסטר:  להציג למילואימניקים ולסטודנטים מה הם מתכוונים לעשות למענם

אלון שוסטר:      למל"ג אני אומר, שאת הכלים שיש לך כיום לאכוף מול כל הגופים – אנחנו מבקשים אכיפה יומיומית בתקופה של המלחמה

אלון שוסטר:  הקצב של האכיפה צריך להיות יומיומי

אלון שוסטר:  אם חסרים לך כלים של אכיפה מול מוסדות שהם לא ציבוריים, אנא תגיד לנו את זה כי נכלול את זה בחקיקה שלנו

אלון שוסטר:  כל תיקון חקיקה שייתן לך כלים טובים לאכיפה, גם מול מוסד פרטי, אנחנו נכלול אותו בתיקוני החקיקה

איסר הראל: יש לי סמכות אכיפה בכללים גם על מוסדות פרטיים שהם מוכרים על-ידי המל"ג

איסר הראל: אנחנו נבקש ממך, לא עכשיו אבל בדיון הבא או תוך כמה ימים, דוח שלך על מצב המימוש של הכללים בכל המוסדות לפי מוסדות, מי אדומים, מי ירוקים, מי כתומים, מי מתעלמים, ואם עשית איזו שהיא אכיפה, גם לתאר אותה בפנינו

איסר הראל:      שוסטר, בבקשה

אלון שוסטר: תודה

אלון שוסטר:  אני מציע לאחת מהמחלקות למדעי המדינה הטובות שיש לנו, לראות את הדרך שאנחנו עשינו בדור האחרון

אלון שוסטר:  הדוגמה הטובה ביותר שאני יכול לתת לעצמי זה את הניסיון שלי

אלון שוסטר:  לפני 33 שנים שירתי בין 90 ל-100 ימים במלחמת המפרץ, והייתי בתחילת הסמסטר הראשון במתימטיקה ומדעי המחשב

אלון שוסטר:  אני לא חושב שהייתה שדולה כמו שיש לנו היום, למילואים, ואני לא זוכר יותר מדי חיפויים ותמרוצים וחיבוקים ראויים כפי שיש היום

אלון שוסטר:  הפקולטה המתאימה אולי זה מדעי החברה, הסוציולוגיה שלנו משתנה, המיקומים שלנו, הדור משתנה ולא לרעה אלא הוא פשוט משתנה

אלון שוסטר:  ולכן, חשוב שאנחנו עושים שני מהלכים בעת ובעונה אחת – ראשית, מחבקים אותם, את בני זוגם, פנטסטי

אלון שוסטר:  נכון, כך צריך להיות, אין אבל

אלון שוסטר:      אני רוצה לשבח, להעלות על נס את העובדה שאתם לא מוותרים, ואני מקווה שאתם לא מוותרים עם כל הסיוע שצריך לתת, על ליבת המקצוע

אלון שוסטר:  אנחנו לא רוצים טייסים ומפקדים שלא מוכשרים כמו שצריך והם עכשיו מוכשרים תוך כדי לחימה

אלון שוסטר:  וכך תוך כדי מצב חירום, אנחנו רוצים שהאימפריה האינטלקטואלית ששמה מדינת ישראל לא תפגר כתוצאה מהקלות שאנחנו נותנים

אלון שוסטר:  והשילוב החכם הזה עם הלב ועם הראש צריך להימשך

אלון שוסטר:  בהצלחה

אלון שוסטר: יש פה נציגה של נתניה?     

קריאה: אני מבקש להתייחס גם לפורום המכללות הטכנולוגיות, אנחנו גם חלק מהעניין

קריאה: - - - מי עוד נמצא פה מהמכללות הפרטיות חוץ ממך? בסדר, כל אחת דקה

מאיה אלבז: תודה רבה

מאיה אלבז:  תמיד אני מגיעה לוועדות ולצערי, אני לא מדברת

מאיה אלבז: אז הנה, קיבלת

מאיה אלבז:  זה למה אני יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה

מאיה אלבז: אני יושבת-ראש אגודת הסטודנטים במכללת נתניה

מאיה אלבז:  אני לא רוצה להיות ישירה או חצופה אבל עד עכשיו, מהשיחה כאן, לא באמת דיברנו על פתרונות

מאיה אלבז:  אמרנו שנעשה מתווה, אנחנו נקל אבל באופן ממשי לא דיברנו על איך נעשה את זה

מאיה אלבז: אז מה תעשי? אולי אתם עושים משהו יותר טוב? ור"ה, לא להפריע לה, זה לא העניין

מאיה אלבז: זה לא העניין של מה אנחנו עושים, זה מה אספנו מהסטודנטים ואיפה אני רואה את הקשיים

מאיה אלבז:  יש את העניין של השלמת חומר – מישהו צריך לפקח שהמוסדות, לא רק הפרטיים, האוניברסיטאות, כולם, משלימים את החומר בצורה - -     

מאיה אלבז: רגע, את מאגודת הסטודנטים

מאיה אלבז:  בואי נדייק

מאיה אלבז:  סליחה, חשבתי שאת נציגת המכללה

מאיה אלבז:  עכשיו אני מבינה מה את אומרת

מאיה אלבז:  בבקשה

מאיה אלבז: תודה

מאיה אלבז:  אני אומרת שיש פה דרישה מאוד חזקה לפקח על המוסדות, איך הם משלימים את החומר

מאיה אלבז:  נכון שיש הקלטות, אולי יש סטודנטים כאלה ואחרים שנכנסו להקלטה או שתיים אבל אנחנו צריכים להבין שיש כאלה שהשתחררו עכשיו שפנו אלי, ויש כאלה שאפילו לא יודעים מתי הם יצאו

מאיה אלבז:  אנחנו, הסטודנטים, רוצים לדעת שמישהו מפקח על המוסדות שהם משלימים לנו את החומר כמו שצריך

מאיה אלבז: ואת לא מרגישה ש - -     

מאיה אלבז: לא, אני לא מרגישה

מאיה אלבז: בשביל זה הדיון הזה גם מתבצע

מאיה אלבז:  עד עכשיו, יש פה הרבה בשורות, זה באמת עלה על דרך המלך, קיבלתם וגם אנחנו קיבלנו כנבחרי ציבור וצריך להודות על עבודה, ואנחנו יודעים לעשות את זה

מאיה אלבז:  אבל הקולות המשמעותיים מתוך הוועדה הזאת, בסופו של דבר, זה הקולות של הסטודנטים

מאיה אלבז:  גם עדי, גם מאיה, תקשיבו – זה יכול להיות רק בשיתוף ציבור

מאיה אלבז:  שיתוף ציבור זה הדבר הכי חשוב

מאיה אלבז:  יאיר, אתה יושב איתן, תגבשו את זה, תסדרו את הפערים

מאיה אלבז:  יש פערים

מאיה אלבז:  לפעמים, תוך כדי עשייה יש פערים, ואני רואה פה את הנכונות

מאיה אלבז:  נאמר פה גמישות

מאיה אלבז:  הם מחבקים וכולנו באותה סירה, הם לא רואים שני צידי מתרס

מאיה אלבז:       תגבשו את זה, תשבו איתו, שב איתן, תתאם איתן פגישה ותביאו את זה בצורה מסודרת

איסר הראל: אני אשמח לשבת באופן מרוכז עם כל נציגי ההתאחדות לסטודנטים

איסר הראל:  אני הצעתי את זה בשבוע שעבר ליו"ר, ואני אשמח לקיים - -     

איסר הראל: כבר יש לך שניים

איסר הראל:  אל תחכה באופן מסודר

איסר הראל:  יש לך שתי נשים רציניות, שב איתן כבר בימים הקרובים

איסר הראל:  אני לא יודעת מי נציג התאחדות הסטודנטים, איפה הם?     

קריאה: אני, אני

קריאה: אז תכף גם נשמע אותך, אחרי שנשמע את הגברת

מאיה אלבז: אני רק רוצה לסיים

מאיה אלבז:  בעניין של התקצוב – אני מרגישה שממש זונחים את הסטודנטים שלומדים במכללות הפרטיות

מאיה אלבז:  אנחנו משלמים המון המון כסף

מאיה אלבז:  מי שבמילואים, הוא חוזר, ובדרך כלל סטודנטים במוסדות פרטיים עובדים בכמה עבודות - -     

מאיה אלבז: והם לא דוחים לכם את - -      

מאיה אלבז: לא

מאיה אלבז:  נתנו הקלות בהשלמת החומר מטעם המוסד שלי, הם כן באים לקראת אבל בסוף, אם הם לא מקבלים תקציב כלשהו, איך הם יעשו שיעור פרטני עם כל סטודנט וסטודנט? זה עניינים תקציביים

מאיה אלבז:  אז אני חושבת שיש פה גם דרישה לתקצב את המוסדות כדי שהם יוכלו לעזור לנו

יוסף טייב: חברים, חברים

יוסף טייב:  בבקשה, עדי

עדי בוקובזה: שלום

עדי בוקובזה:  נעים להכיר

עדי בוקובזה:  אני יו"ר אגודת הסטודנטים במכללה למנהל

עדי בוקובזה:  אני מצטרפת לדבריה של מאיה

עדי בוקובזה:  אני חושבת שבסופו של דבר, המוסדות הלא-מתוקצבים יצאו עם מתווים שבסופו של דבר המטרה שלהם היא לעטוף בגלל העובדה שיש להם את היכולת

עדי בוקובזה:  אבל עדיין, יש כל מיני בעיות שצצות והיה לי חשוב לבוא ולשים אותן על השולחן

עדי בוקובזה:  קודם כל, בנוגע לנציג – נציג מילואים בכל בית ספר או כל חוג, אני רוצה להגיד שאצלנו יש את זה, זה קיים

עדי בוקובזה:      בנוגע לכל מה שקשור לסיוע נפשי – אצלנו יש אופציה לקבל סיוע נפשי מסובסד ב-200 שקלים לכל טיפול, ואני שואלת: איך סטודנט שחוזר מהמלחמה או יצא לחל"ת יכול לממן דבר כזה? 200 שקלים לטיפול - -     

עדי בוקובזה: יש מעטפת, ותכף נשמע את נציגת צה"ל

עדי בוקובזה:  בדיוק היו"ר רצה להעביר לה את זכות הדיבור, שהיא קשורה למילואימניקים ולבני המשפחות שלהם

עדי בוקובזה:  זאת אומרת, יש כמה מקורות לסיוע

עדי בוקובזה: הנקודה העיקרית היא שהמכללות הלא-מתוקצבות – אני לקחתי חלק בהקמת מתווה ההקלות, ואני חושבת שהמכללה אצלנו נתנה מעל ומעבר, והלוואי והייתה אופציה גם לאוניברסיטאות לקחת חלק מהדברים שאנחנו נתנו על מנת לאפשר משהו יותר נגיש לסטודנטים אך עדיין יש פערים

עדי בוקובזה:       חשוב לציין שאין הבדל בין סטודנט שלומד במכללה למנהל בנתניה או באונו לבין סטודנט שלומד באוניברסיטה

עדי בוקובזה: מה הפערים? לסיכום

עדי בוקובזה: אני חושבת שזה בעיקר פערים כלכליים

עדי בוקובזה:  אני חושבת שלא צריך להעביר את הכסף למוסדות, כי המוסדות לא ייקחו את הכסף

עדי בוקובזה:  צריך להעביר איזה שהיא מלגה, איזה שהוא מענק לסטודנטים

עדי בוקובזה:  סטודנט היום - -     

עדי בוקובזה: לסטודנטים משרתים ובני ובנות זוגם

עדי בוקובזה: וגם סטודנטים רגילים

עדי בוקובזה:  צריך לקחת בחשבון שסטודנט רגיל, יש לא מעט סטודנטים שיצאו לחל"ת, שפוטרו מעבודותיהם, וזו סוגיה שהיא מתחת לשולחן

קריאה: אלה שמשרתים בוודאי לא יכולים לעבוד

קריאה: תדעי שני דברים: 1

קריאה:  אנחנו, בכנסת, מאמינים שמי שבמילואים ונלחם, מגיע לו יותר

קריאה:  אנחנו לא מוכנים לערער על הדבר הזה

קריאה:  אנחנו כן מאמינים שאם מישהו פוטר מעבודתו והוא סטודנט, הוא גם צריך סיוע

קריאה:  מעט סטודנטים יודעים, ובקורונה חשפתי את זה, שיש להם זכאות לקבל הבטחת הכנסה חודשית של 1,600 שקל לחודש

קריאה: בזמן הלימודים?     

קריאה: כן, במצבים מסוימים, אבל הדבר הזה צריך להיבדק

קריאה:  אני אשב עם התאחדות הסטודנטים, עשיתי את זה אז עם מנכ"ל ביטוח לאומי

קריאה:  חלקם לא מודעים לזכאות הזאת, ובמצבים מיוחדים הם זכאים לסיוע מביטוח לאומי

קריאה:  הדבר הזה הוא מאוד משמעותי אבל אנחנו לא מוכנים לערער על הדרישה שעולה מהבית הזה לסיוע גדול מאוד, לא בחמישה אחוז יותר, לא בעשרה אחוז אלא במאות אחוזים למי שהוא סטודנט במילואים או סטודנטית או בני או בנות זוגם

עדי בוקובזה: אגב, לא רק מילואים, חשוב להגיד, יש גם אנשי כוחות ביטחון

עדי בוקובזה: על זה אין לנו מחלוקת

עדי בוקובזה:  אנשי משרדי הממשלה, שב"כ ואחרים, אנחנו גם חושבים שמגיע להם

עדי בוקובזה:  זה לא סותר

עדי בוקובזה: רק רציתי להוסיף – אני לא יודעת אם אתם יודעים אבל בשבוע שעבר יצאה הודעה מראש מדור הלומדים הצה"לי בנוגע לפתיחת שנת הלימוד למשרתי הקבע

עדי בוקובזה:  לי יש סטודנטים, משרתי קבע, שפנו אלי בוואטסאפ ואמרו לי: עדי, מונעים ממני לחזור להתחיל את שנת הלימודים

עדי בוקובזה:  אני מבינה שהצבא, ברור לחלוטין שהוא זה שנלחם במלחמה הזאת ואי אפשר לערער על זה

עדי בוקובזה:  אבל סטודנט שכבר נמצא במהלך הלימודים שלו, לקטוע אותו מהדבר היחיד שמחזיר אותו נפשית לשפיות, שזה הלימודים, זה לא פתרון

עדי בוקובזה: הצבא לא יכול לוותר על אנשי הקבע האלה

עדי בוקובזה:  עכשיו הדבר הכי חשוב זה מלחמה, ואם יש איש קבע שהוא דרוש, הוא לא יכול לוותר

עדי בוקובזה:  הוא יכול לבוא לקראתו, הוא יכול להתחשב - -     

עדי בוקובזה: אבל דיברו על זה קולקטיבית

עדי בוקובזה: - - ויש גמישות בצבא ויש קשב ויש רגישות אבל אנחנו לא נוציא מפה דרישה לשחרר אנשי קבע מהלחימה כי כל עוד הצבא צריך אותם, הם צריכים להיות שם

עדי בוקובזה:  אנחנו צריכים לגבות אותם מהרגע שהם יכולים ללמוד ולפתור להם בעיות

יוסף טייב: נציגת משרד הביטחון, שיר אבינועם

שיר אבינועם: אני סגן אלוף במילואים, מילואימניקית שמגויסת גם מה-7 באוקטובר

שיר אבינועם:  מפקדת בעצמי על כמה סטודנטים

שיר אבינועם:  קודם כל, חשוב לציין לפרוטוקול כמה נתונים: התחלנו את הלחימה ב-7 באוקטובר עם 46,000 סטודנטים תחת גיוס חירום, צו 8

שיר אבינועם:  נכון להיום אנחנו עומדים עם 28,000 סטודנטים

שיר אבינועם:  אנחנו לא יכולים להתחייב ולומר מתי כולם ישוחררו

שיר אבינועם:  אנחנו כן יכולים לומר באמירה מאוד זהירה, חשוב לי לציין את זה, שאנחנו מתכווננים שמרבית הסטודנטים ישוחררו כבר במהלך ינואר

שיר אבינועם:  אני לא יודעת להגיד אחוזים

יוסף טייב: אבל מה שברור זה שאותם סטודנטים גם יצטרכו התאמות מסוימות, נכון?     

שיר אבינועם: בוודאי, ואני אתייחס לזה

שיר אבינועם:       אנחנו כמובן לקראת הסיכום והמתווה של פעימה שנייה, אנחנו נסכם את התאריך סופית יחד עם ור"ה

שיר אבינועם:  חשוב לי מאוד להגיד שישבתי בשקט, הקשבתי, אבל אני רוצה להגיד שצה"ל מבצע פעילות בשיתוף פעולה מלא עם ור"ה, עם המל"ג, כדי לקדם את - -     

קריאה: וור"מ

יוסף טייב: אני חושב שצריך איגוד אחד

יוסף טייב: הצרכים שונים

שיר אבינועם: אז אנחנו באמת בשיתוף פעולה, יד ביד מתחילת המלחמה כדי להגיע לכל המתווים

שיר אבינועם:  אנחנו כמובן מחכים להחלטת הממשלה, שצריכה לתת מענה לסבסוד של ה-100% ללוחמים, 30% ליתר המשרתים, וכמובן זה רק אחרי החלטת הממשלה

שיר אבינועם:      צריך להגיד, ונגעו פה בהיבטים של הסיוע – יש קרן סיוע, אני גם בכובע אחראית מבחינה מדיניותית על קרן הסיוע גם בהיבט התפעולי

שיר אבינועם:  קרן הסיוע, יש שם קטגוריה לסטודנטים

שיר אבינועם:  הקטגוריה שם נותנת מענה שכרגע הוא לא כל-כך רחב כי עדיין לא כל הסטודנטים התחילו ללמוד - -     

שיר אבינועם: רק לסטודנטים משרתים או גם לבנות ובני הזוג? כי ביקשתי להתאים את כל הסעיפים לבני ובנות הזוג

שיר אבינועם: אני אסביר, אני אתייחס: המענה הוא מענה רחב

שיר אבינועם:  אנחנו נותנים מענה גם בדיון שאתמול ניסיתי להביא את עצמי לידי ביטוי אבל ללא הצלחה - -     

שיר אבינועם: אצלי הם באים לידי ביטוי כשהם מתייצבים בכנסת

שיר אבינועם:  איך אמרתי? לא להגיע רק לדיונים של יושבי-ראש

שיר אבינועם:  גם ככה, בכנסת, אני רוצה לסבר את אוזנייך שמכל הוועדות הסטטוטוריות יש רק אישה אחת שהיא יושבת ראש

שיר אבינועם:  אז אני בטח לא צריכה לספר את זה לסגן אלוף אמיצה כמוך, שאני מעריכה את פועלכם, ובטח נשים בתקופה הזאת שהן לוחמות ונמצאות בחזית וגם בעורף, אני דורשת, כמו שיודעים לבוא לוועדת חוץ וביטחון, להגיע לוועדות שלי

שיר אבינועם:  אני שמחה שהגעת היום, אני מקווה שזה תוצאה של אתמול

שיר אבינועם: אני איתך, אני איתך

שיר אבינועם:  מאה אחוז

שיר אבינועם:  אז לגבי קרן הסיוע – יש לנו כמה קטגוריות: הראשונה היא סטודנטים שהם משרתי מילואים כרגע, ותכף נתייחס לבנות הזוג

שיר אבינועם:  אם יש איזו שהיא פגעה, זאת אומרת אם עכשיו תתחיל שנת הלימודים, כשתתחיל, אני מניחה שהיא תתחיל, ויש איזו פגיעה לסטודנט או סטודנטית כאחד בהשלמת שיעורים, פערים, והוא יצטרך לקחת איזה שהוא סיוע, איזה שהיא עזרה שהיא לא בתוך המכללה או האוניברסיטה, אנחנו פה מסייעים ונותנים מענה מבחינה כלכלית לאותם סטודנטים - -     

שיר אבינועם: שיר, אבל מה שחשוב זה שאני קוראת את הסעיפים בקרן למילואימניקים, שזה בהחלטת ממשלה

שיר אבינועם:  הדברים צריכים להיות ברורים שיש סעיף מיוחד לסטודנטים אבל שגם בנות הזוג ייכנסו ושזה יהיה מפורט כי לא כולם יודעים

שיר אבינועם:      ועוד משהו – יעשה טוב לצבא, מעבר לזה שאתם שולחים להם מסרונים, ודיברתי עם כמה מילואימניקים שיצאו מעזה ואמרו: איפה, אני לא ראיתי שום מסרון

שיר אבינועם:  למה? כי אנחנו שוב חוזרים לאותה נקודה שהם לא זמינים

שיר אבינועם:  אחד אמר: פתחתי, יש לי אולי 6,000 הודעות

שיר אבינועם:  איך אני אמור למצוא את הדבר הזה? אז נכון שאתם מנסים עכשיו לדברר את זה לבנות הזוג

שיר אבינועם:  אני אומרת שתצאו בקמפיין

שיר אבינועם:  אני לא סתם אומרת: הנגשה, הנגשה, הנגשה

שיר אבינועם:  גם אתם, יושב-הראש יקריא את המסקנות, אני חושבת שזה משהו שחייבים לתת לו דגש

שיר אבינועם: מאוד חשוב לי להתייחס לזה – אני יכולה להגיד שעד ה-31 בדצמבר קיימנו 47 ריענוני פרט

שיר אבינועם:  ריענוני פרט זה אומר שאם גדוד או חטיבה יוצאים להתרעננות, לא משנה מה הסד"כ, אנחנו יורדים לשטח, שולחים נציגים, אני אישית אחראית על זה

שיר אבינועם:  נציגי ביטוח לאומי, נציגי קרן הסיוע פותחים בקשות אישיות בשטח עם החיילים ומגיעים לרוב בנות הזוג

שיר אבינועם:  השגנו עכשיו בצה"ל גם את הניידים של בנות הזוג של משרתי המילואים ואנחנו בדברור ישיר מולן

שיר אבינועם:  אני עושה עכשיו גם כמה אירועים לנשות המשרתים ואנחנו מביאים גם לשם את קרן הסיוע כדי לתת כמה שיותר מענה לדברר כי אני יודעת ובטוחה שאחת מהבעיות שהיו עד לפני חודש ומשהו, זה היה רגע העברת המידע כי הם באמת לא זמינים

שיר אבינועם:  אז זה מה שעשינו

שיר אבינועם: אז שאלה לי אליך: העלתה פה נציגת המכללה למינהל לגבי שיעורי עזר ומעטפת, בטח במכללות הפרטיות

שיר אבינועם:  אני מנסה לחשוב איך אפשר לפרוט את זה מעשית, האם תוכלו לבחון במידה ויבוא סטודנט שחזר מהחזית ואומר: אין לי מספיק כסף עכשיו לממן שיעורים פרטיים

שיר אבינועם:  אתם תתנו לזה סיוע?     

שיר אבינועם: חד-משמעית

שיר אבינועם: אז תכניסו סעיף כזה שאומר - -     

שיר אבינועם: יש סעיף כזה באיגרת ובמה שדבררנו לסטודנטים - -     

שיר אבינועם: יש סעיף על שיעורים פרטיים?     

שיר אבינועם: יש לי את האיגרת,  ויש מענה לשיעורים פרטיים

שיר אבינועם:  זה כתוב

קריאה: לדעתי, יש בוודאות

קריאה:  אתמול הייתי ביום פרט בצאלים והייתה שם עמדה של קרן הסיוע, והם דיברו בדיוק על זה – שיעורים פרטיים, עד גובה של 2,000 שקלים מימון לסטודנטים שיצאו מהרצועה

קריאה: בסדר גמור

קריאה:  יש עוד משהו שתרצי להוסיף לפני שאני עוברת להתאחדות?     

שיר אבינועם: עוד שני דברים: האחד – אנחנו במוקד קמל"ר – בני הקמל"ר נמצא כרגע בעזה אז לכן אני מייצגת גם את אגף כוח אדם - -     

שיר אבינועם: בני בן ארי

שיר אבינועם: בני בן ארי, כמובן

שיר אבינועם:  אז יש לנו מוקד שלוחה שמיועדת לסטודנטים, שאנחנו פותרים בעיות נקודתיות אישיות, גם אם זה מול המל"ג, מול המוסדות עצמם

שיר אבינועם: ואתם בקשר עם יאיר?     

איסר הראל: בקשר הדוק מאוד על בסיס יומי, כמה פעמים ביום

איסר הראל:  יש לכם "שולחן עגול" חוץ מזה שאתם באים לפה? זה אחלה שולחן אבל אתם צריכים לייצר "שולחן עגול" באופן תדיר

איסר הראל: אני בקשר עם קמל"ר באופן של כמה פעמים ביום

איסר הראל: תעשו "שולחן עגול" עם נציגות של הסטודנטים, ההתאחדות, ועם נציגות של צה"ל, עם נציגות של ור"ה

איסר הראל:  יאיר, שזה יהיה חלק מהמסקנות – הקמת צוות "שולחן עגול" שיושב תדיר, פעם בשבוע, פעם בשבועיים, תראו אתם מה התדירות שצריך, שכולל בתוכו את התאחדות הסטודנטים, את ור"ה, את המכללות הפרטיות, את יפעת ביטון, ולקיים "שולחן עגול" כי זה לא מחייב שזה יהיה כל הזמן בכנסת

שיר אבינועם: עוד דבר אחרון – סטודנטים שהגיעו מחו"ל, שהפסידו את שנת הלימודים, זה לא אוניברסיטה או מכללה בארץ – יש לנו לא מעט פניות בעניין הזה, אז אנחנו גם מטפלים בהם מבחינה כלכלית, לא רק בהיבט של הלימודים אלא בהיבט של הרבה דברים מסביב כמו מקום לגור בו וכולי

שיר אבינועם:  ופה כבר ציינו, שכחתי מי, לגבי תחום הרפואה, שעכשיו קיימנו שיח משותף והצלחנו להכניס 80 סטודנטים לרפואה מחו"ל לתוך האוניברסיטאות בישראל, שזה חשוב

שיר אבינועם:  תודה

יוסף טייב: תודה רבה

יוסף טייב:  שלומית גולדברג, אימא של לוחם, בבקשה

שולמית גולדברג: שלום

שולמית גולדברג:  אני אימא של סטודנט, לוחם בעזה וגם אשתו סטודנטית

שולמית גולדברג:  היא גם עובדת וגם סטודנטית, ואימא של סטודנטית שבעלה גם לוחם בעזה

שולמית גולדברג:  אז קודם כל, אני ממש מתרגשת מכל הדברים שנאמרו פה על-ידי כל הצדדים וההליכה לקראת

שולמית גולדברג:  ה"ביחד" הזה של העם שלנו מדהים בעיני

שולמית גולדברג:  נקודה אחת שלא ראיתי שבאה לידי ביטוי, ואנחנו נתקלנו בזה בבית, גם עם כלתי וגם עם הבת שלי, זו התחשבות בנושא של חופשת הלידה לסטודנטיות

שולמית גולדברג:  כלתי הייתה אמורה להתחיל איזו שהיא התנסות מיד אחרי שמחת תורה, ובעלה מיד גויס לעזה ועד עכשיו הוא נמצא שם, והיא לא קיבלה הערכה

שולמית גולדברג:  אמרו לה: אין מה לעשות, את חייבת לחזור לזה, יש תינוק קטן בבית, בן חודש ועוד שתי בנות, ואין לה איך - -     

שולמית גולדברג: איפה היא לומדת?     

שולמית גולדברג: באשקלון

איסר הראל: גם לזה יש פתרונות

יוסף טייב: רגע, היא לומדת במכללת אשקלון?     

שולמית גולדברג: זה לא מכללת אשקלון, זה קורס מיילדות

איסר הראל: כן, זה בבית החולים ברזילי

שולמית גולדברג: כן, בבית החולים ברזילי

שולמית גולדברג:  אמרו לה: אין מה לעשות, את היחידה - -     

יוסף טייב: אני אשמח שתעבירי אלי את הפנייה באופן אישי

שולמית גולדברג: אוקי

שולמית גולדברג:  עכשיו, זה התקדם ברוך השם, אבל באיזה שהוא שלב לא הייתה לה ברירה לחזור ואמרו לה: אין מה לעשות, עד השלב, אחרת לא יתנו לך לעשות מבחן

שולמית גולדברג:  אמרו לה: יש לך פתרון, תדחי לשנה הבאה אחרי שהיא כבר עשתה חצי מהדרך, עשתה סבב התנסויות, סיימה את כל הלימודים – אז תדחי לשנה הבאה

שולמית גולדברג:  והבת שלי, שהיא סטודנטית, שגם ילדה ברוך השם כשבעלה היה בעזה והספיק ברוך השם להגיע ללידה, תודה, אבל גם היא סיימה את מכסת הזמן שמותר לה להיעדר לפני שהלימודים חזרו, והיא לא מקבלת אותה מחדש אחרי שהלימודים חזרו

שולמית גולדברג:  היא כן מקבלת אפשרות, בגלל שיש לה ילד מתחת לגיל 13 כמו שנאמר פה, היא מקבלת אפשרות לזום בינתיים אבל היא לא מקבלת הארכה של הזמן הזה, של חופשת הלידה

שולמית גולדברג:      אז רציתי להוסיף מעבר לכל מה שנאמר פה, שחשוב שהנקודה של חופשת הלידה לנשות מגויסים – זו נקודה שלא שמעתי עליה פה איזה פתרון

שולמית גולדברג:  תודה רבה לכלום

איסר הראל: אם אפשר להגיד משהו על זכויות סטודנטיות שלאחר לידה, שהן עכשיו גם נשים של מילואימניקים - -     

איסר הראל: זה חשוב מאוד

איסר הראל: אז יש במל"ג כללים לנשים לאחר לידה, בחופשת לידה, לארח אימוץ וטיפולי פוריות וכל הדברים האלה – יש כללים במל"ג, זה חקיקת משנה

איסר הראל:       הועלו שאלות, ויש כמה דברים שמשלימים אחד את השני ויש דברים שהאחד מחמיר והשני לא

איסר הראל:  ולכן, ההוראה שלנו היא ללכת לפי הכלל המחמיר אם היא זכאית גם לזה וגם לזה כי מותר לה להיות גם בת זוג של מילואימניק וגם בחופשת לידה

איסר הראל:  זאת אומרת, היא זכאית לשני הדברים, ולמה שמחמיר יותר

איסר הראל: תודה

איסר הראל:  אנחנו ממש רוצים לסכם כי אנחנו בחריגה

קריאה: כבוד היושב-ראש, הגעתי מהמילואים במיוחד, אני אשמח לדבר

קריאה: אתה כל-כך מנומס

קריאה:  תראו, אני יודע לעשות עסקאות אבל את פורום המכללות שמענו היום בוועדת החינוך

קריאה: לא, זה נושא אחר שקשור בדקה

קריאה: כל אחד מכם ידבר דקה, בואו נראה אתכם

קריאה: אז אבקש לתת גם לליהי כספי מהתאחדות הסטודנטים

קריאה: ודאי שאני אתן לליהי כי היא פועלת למען חיילי המילואים

קריאה:  דקה כל אחד, בבקשה

אסף סנדרוביץ: תודה רבה, כבוד יושב-הראש

אסף סנדרוביץ:  אני סגן אלוף, מהעמותה למען משרתי המילואים של אופיר כהן

אסף סנדרוביץ:  יש אירוע מכונן שקרה בשבוע שעבר והוא נאמר פה על הדרך – עד היום, המכללות, המוסדות האקדמיים, לא ידעו מי הם אנשי המילואים שלהם, וזה דבר מאוד מהותי ואקוטי שהיום הם יודעים מי אנשי המילואים שלהם כי כל המתווים יפים ונותנים לאנשי המילואים אבל בסוף, אם אתה לא יודע מי אנשי המילואים שלך אז מה זה עוזר?     אני רוצה להתייחס לשלושה דברים עיקריים: הדבר הראשון זה הנגשה, הדבר השני זה בעיות מהשטח, והשלישי – איך אנחנו מסתכלים קדימה, ואעשה את זה ממש בזריזות

אסף סנדרוביץ:  בנוגע להנגשה – הצבא לקח את זה צעד קדימה

אסף סנדרוביץ:  יש נוהל שנקרא "ירוק בעיניים"

אסף סנדרוביץ:  אנחנו מתקשרים בצבא לאנשי המילואים, כל פלגות כוח האדם, ובודקים שהכל בסדר מבחינת הוצאות נסיעה, מבחינת ביטוח לאומי והכל מתפקד כמו שצריך

אסף סנדרוביץ:  אם יש בעיות, מעבירים לעתכ"א מילואים, והם יודעים לעשות את התקשורת הזאת מול ביטוח לאומי

אסף סנדרוביץ:  בואו נעשה את זה גם במוסדות

אסף סנדרוביץ:  בואו נדאג לא להגיד "שלחנו מייל", לא להגיד - -     

אסף סנדרוביץ: נאמר כבר, נאמר וגם הדקה נגמרה

אסף סנדרוביץ: - - אני אומר: בואו נתקשר אליהם

שיר אבינועם: אנחנו מתקשרים - - -     

שיר אבינועם: רגע, רגע, לא להפריע עכשיו

שיר אבינועם:  תגיד שני משפטים על הדברים האחרים כי הדקה נגמרה

אסף סנדרוביץ: בעיות מהשטח – פונים אלינו אנשי מילואים והם אומרים שיש מוסדות שלא מקליטים

אסף סנדרוביץ:  אני רוצה להקריא לך הודעה - -     

אסף סנדרוביץ: למה את חוזר על עצמך? אדוני, אני, אישית, פה נאמתי על הקלטות ואמרנו שנחקור את זה, ונקבע שזה ייחקר

אסף סנדרוביץ: אבל יש פה משהו שנאמר, - - - אני רוצה להקריא לך - -     

אסף סנדרוביץ: קח דקה ותחליט מה אתה רוצה להגיד

אסף סנדרוביץ: יש בעיית הקלטות – נטפל

אסף סנדרוביץ:  תגיד את זה במשפט

אסף סנדרוביץ: כשאני מדבר על הנגשה, יש מקרים שהסגל האקדמי, המרצים, לא מכיר את המתווים - -     

אסף סנדרוביץ: נאכוף

אסף סנדרוביץ:  הלאה, משפט אחרון

אסף סנדרוביץ: ההסתכלות קדימה, אני מדבר על 2024, יהיו לנו הרבה אנשי מילואים שיצאו אחרי זה לתעסוקה מבצעית, וכל התמיכה באנשי המילואים חייבת להימשך גם ב-2024, ולדאוג - -     

אסף סנדרוביץ: מקובל, כל המתווה הזה עד שנה קדימה כי אנשים זכאים לדחות קורסים

אסף סנדרוביץ: נקודות הזכות שכל המוסדות האקדמיים הבטיחו לתת – אל תתנו לאנשי המילואים לפנות אליכם, תזינו להם את זה ב - - -     

אסף סנדרוביץ: יפה

אסף סנדרוביץ:  תודה רבה על המילואים שלך

אסף סנדרוביץ: ההערה שלך היא פרואקטיבית

אסף סנדרוביץ:  תודה

אסף סנדרוביץ:      ליהי כספי, דקה

אסף סנדרוביץ:  בבקשה

ליהי כספי: אני רוצה להודות לכם על הבמה, ליושב-ראש הוועדה יוסף טייב, לחברת הכנסת פנינה תמנו שטה ולחבר הכנסת מיכאל ביטון

ליהי כספי:  אני מאוד מעריכה את זה

ליהי כספי:  אגיד ממש בקצרה שאני יושבת פה ואני מתעסקת במילואים לאורך כל הימים האלה, ועכשיו התחלנו הליך של סטודנטים למשפטים אל מול הלשכה, כחלק מהליך הכנה לראיונות וכניסה לראיונות להתמחות והתמחות תוך כדי הסמסטר, שזה דברים לא פשוטים

ליהי כספי:  שמעתי את הנכונות של כל הצדדים כאן וזה מאוד משמח אבל הבעיה האמתית היא – יש הרבה בעיות אבל הבעיה בנוגע למתווה היא שאין סף מינימלי

ליהי כספי:  בסוף אנחנו מדברים על זכאויות, על דברים שמגיעים לנו אבל התעסקתי הרבה במתווים שהאוניברסיטאות והמכללות מציגות – בסוף המתווים שונים

ליהי כספי:  לכל פקולטה באוניברסיטה יש מתווה אחר וגם בבתי הספר יש מתווים שונים מבית ספר לבית ספר בתוך האוניברסיטה, שזאת בעיה די גדולה

ליהי כספי:  למשל, הפטורים לנקודות זכות שונות בתכלית מאוניברסיטה לאוניברסיטה

ליהי כספי:  באוניברסיטת תל-אביב – אני יכולה להגיד ששרתי במילואים לתקופה של חודש לפני הסמסטר ואני מקבלת הקלות, ואנשים ששירתו אותם ימים כמוני באוניברסיטה - -     

ליהי כספי: ליהי, אנחנו מבינים, הבדלים בין מוסדות במה שהם לא חייבים, באקסטה

ליהי כספי: אז אני רוצה להגיד שהדבר הנכון שהם יכולים לעשות מבחינת מתווה זה לעשות סף מינימלי שיכלול מבחינת - - - מבחינת עובר בינארי, מבחינת תמיכה נפשית - -     

ליהי כספי: אנחנו נציין את זה בסיכום

ליהי כספי:  גם בפתיח דיברנו על קרבה ואחידות, לא בין רופא למהנדס אלא בין מהנדסים בכל מקום

ליהי כספי: בדיוק

ליהי כספי:  ורק לסיום, כמו שחברת הכנסת תמנו אמרה קודם – "יהיה בסדר" זה לא מספיק לנו

ליהי כספי:  חווינו את זה בשנה שעברה לאחר שביתת הסגל הבכיר, אמרו לנו: יהיה בסדר, תסמכו עלינו, ובסוף היה לא פשוט להשלים את כל החומר

ליהי כספי:  היום זה יותר חשוב מתמיד בשביל המילואימניקים והמילואימניקיות שלנו, שלא יהיה לנו "יהיה בסדר", שלא יהיה לנו "תסמכו עלינו"

ליהי כספי:  אנחנו רוצים להבטיח להם חזרה בטוחה, קלה ללימודים ולשגרת החיים שמגיעה להם ככל שניתן

ליהי כספי: תודה רבה

דוד בוגוסלבסקי: אפשר ממש בקצרה?     

דוד בוגוסלבסקי: כן

דוד בוגוסלבסקי:  בבקשה

דוד בוגוסלבסקי: אני לוחם במילואים לסירוגין

דוד בוגוסלבסקי:  הייתי חודשיים וחצי במילואים ואני גם אחזור לעוד חודש מילואים במהלך הסמסטר

דוד בוגוסלבסקי:  אני מבר-אילן

דוד בוגוסלבסקי:  רציתי להעיר שבסוף זו בעיה של זמן

דוד בוגוסלבסקי:  המילואימניקים, או שכל העומס של הלימודים ייפול עליהם ושהם יסתדרו עם העומס הזה או שהמוסדות יתחשבו ויורידו ספציפית למילואימניקים את חומר הלימוד ולא ידחפו אותם - - -     

דוד בוגוסלבסקי: תודה רבה

דוד בוגוסלבסקי:  הנדסאים, בבקשה

עידו חגי: צוהריים טובים

עידו חגי:  המתווה של המכללות הטכנולוגיות הוא הרבה יותר מתקדם מהמתווה באקדמיה

עידו חגי:  אנחנו פתחנו את הלימודים ב-24 בדצמבר, מלמדים שישה שבועות בראשון

עידו חגי:  ב-4 בפברואר עוצרים לחודש ימים וקולטים את המשוחררים בתיאום עם הקמל"ר בתקופת ינואר, מלמדים ארבעה שבועות ומיישרים קו

עידו חגי:  סטודנט שישתחרר מאוחר יותר יעשה סמסטר מקביל - -      

עידו חגי: רגע, הם יוצאים, כמה זמן נותנים להם לנשום אוויר בבית?     

עידו חגי: ארבעה שבועות, לא מרתון

עידו חגי:  משלימים להם ארבעה שבועות לימודים

עידו חגי: לא, אני שואלת עד שהם מתחילים – תקשיב לשאלה שלי

עידו חגי: אז אני עונה לך: המתווה שקמל"ר הציג לנו, שחרור 15-22 בינואר – יהיה להם שבוע הפסקה להתאקלם

עידו חגי: תודה

עידו חגי: הדבר הבעייתי פה, ולא דיברו עליו – הזכירה חברת הכנסת את השיפוי

עידו חגי:  מה"ט העביר לנו מתווה של 2,400 שקל מענק לסטודנט

עידו חגי:  זה טוב לקצת שיעורי עזר, לחיבוק וכדומה

עידו חגי:  השלמה של חודש לימודים ב-2,400 שקל זה רבע מהתקציב הדרוש לסטודנט

עידו חגי:  אני לא יודע איך עושים את זה באקדמיה, אולי יש "כיס עמוק" באקדמיה - -     

עידו חגי: אתה מפורום המכללות?     

עידו חגי: הטכנולוגיות

עידו חגי:  אין תקציב למכללות הטכנולוגיות

עידו חגי:  אין תקציב במדינת ישראל ממשרד האוצר

עידו חגי:  באקדמיה התקציב בממוצע הוא 3,000 שקל לסטודנט להשלמות

עידו חגי: תודה

עידו חגי:  הדקה נגמרה

עידו חגי: חשוב שזה יקבל פתרון ממשרד האוצר לפיצוי

עידו חגי: שיפוי לכל המוסדות האקדמיים

עידו חגי:  אנחנו נעמוד על כך בתקציב 24, כשיגיע אלינו, ולא נוותר

עידו חגי:  תודה רבה

עידו חגי:      חבר הכנסת משה טור פז ואז התאחדות הסטודנטים וסיכום

משה טור פז: אדוני יושב-הראש, גם אני אקצר מאוד ולומר לקראת סיום שיש לי הערכה רבה לשיתוף הפעולה פה

משה טור פז:  אמר כאן נציג עמותת המילואים, וזה הכי חשוב: במשך שנים, ואני אומר את זה בצער, מצפצפים על המילואימניקים ולא דואגים להם או יוצאים ידי חובה, גם במשכן הזה, במילים טובות

משה טור פז:  עכשיו, תפקידנו לוודא במלחמה הזאת שהדבר הזה ישתנה מעכשיו ולתמיד

משה טור פז:  תודה

משה טור פז: אנחנו כאן לעמוד על המשמר

משה טור פז:  תודה לחבר הכנסת טור פז על הדברים התמציתיים

משה טור פז:      התאחדות הסטודנטים, בבקשה

סיון קורן: תודה רבה, אני אהיה ממש קצרה

סיון קורן:  יושבי-הראש, תודה רבה על ההזדמנות

סיון קורן:  אני יוצאת מפה מודאגת כי אני חושבת שמי שצריך להיות כאן לא נמצא כאן, לא נותנים את התשובות האמתיות

סיון קורן:  אני עכשיו חזרתי מההפגנה של האוניברסיטה הפתוחה וזה פשוט ביזיון שאין כאן נציגות שלהם, סליחה

סיון קורן: אנחנו נטפל בהם

סיון קורן: אבל איך תטפל?      

לימור סון הר-מלך: לא, סליחה, הנציגות של האוניברסיטה הפתוחה הייתה פה

לימור סון הר-מלך: איפה היא?     

לימור סון הר-מלך: רגע, חברת הכנסת

לימור סון הר-מלך:  בגלל שהם הקול של הסטודנטים, בואו ניתן להם להשמיע את דבריהם

לימור סון הר-מלך: כן, תשמיעי מה שאת רוצה

לימור סון הר-מלך: אני מבקשת שאף אחד לא יציין תאריכי שחרור, שזה יימחק מהפרוטוקול, שלא יהיה נגיש למי מערוץ הכנסת כאן – לא לדבר על תאריכי שחרור, לא לדבר על כמה וכדומה

לימור סון הר-מלך:  תודה

סיון קורן: אני רוצה להגיד שלא חלילה כי הם לא עושים עבודתם נאמנה, אני סקפטית לגבי היכולת של מל"ג לאכוף את כל מה שיקרה באקדמיה, החל מהיום ועוד חודשיים, שלושה קדימה, מהסיבה הפשוטה שתחת מסגרת החופש האקדמי, מרצים יכולים לא להקליט שיעורים, אי אפשר להכריח אותם ודיברנו על זה

סיון קורן:  הם טענו את זה גם בקורונה, זכויות יוצרים, כן, לא – בשטח, יהיה מאוד קשה לאכוף את זה - -     

סיון קורן: יכול להיות שבחוק שלנו אנחנו נשנה

סיון קורן:  כרגע, יש להם ארבע אפשרויות

סיון קורן:  אם הם ויתרו על הקלטה, הם מחמירים עם עצמם כי הם צריכים להביא משהו מודפס או לתת שיעור פרטי

סיון קורן:  אבל אנחנו נחליט שיכול להיות שיהיו שני דברים חובה

סיון קורן:  אנחנו נחשוב מה לעשות

סיון קורן:  זה לא יהיה אחד, זה יהיה שניים

סיון קורן:  יכול להיות שנחליט שההקלטה היא חובה

סיון קורן:  תמשיכי

סיון קורן: אני אומרת שבמקרה הזה, אם זה אחד, שניים נקודתי – פותרים

סיון קורן:  אם זה 50, אם זה 70? אני סקפטית ביכולת של המל"ג לאכוף את זה בשטח

סיון קורן:  מבחינתי, אנחנו נשמח לפורום הזה, ולגבי "שולחנות עגולין", אנחנו מברכים על ההזדמנות הזאת ועושים את זה גם ככה עם צה"ל - -     

סיון קורן: משפט סיום בבקשה

סיון קורן: משפט סיום – אני יוצאת מפה מודאגת, ואני מקווה מאוד שזה - -     

סיון קורן: הדאגה שלך מוצדקת, אנחנו לא נרפה

סיון קורן:  שתדעי

סיון קורן:  בגלל זה אנחנו נחושים פה בכל שבוע על הדבר הזה

סיון קורן:      חברתה כנסת סון הר מלך, בבקשה

לימור סון הר-מלך: רק לדייק פה משהו: יושבת-ראש מועצת הסטודנטים, יוכי, הייתה פה ונלחמה עבור - -     

קריאות: - - -      

קריאות: לא, אני דיברתי על - - -         

קריאות: חברים, אנחנו בסיכום

קריאות:  לפנים משורת הדין נתתי לחברת הכנסת לדבר

לימור סון הר-מלך: עבור 50,000 סטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה - -     

קריאה: אני ויוכי, יד ביד, שתי הפגנות עשינו השבוע ביחד

לימור סון הר-מלך: מעולה

לימור סון הר-מלך:  הבעיה היא שהייתה איתה היועצת המשפטית - - -     בסדר, אני רוצה לומר שבעיני עיקר הבעיה זה הנגישות, ההנגשה של המידע לסטודנטים, למילואימניקים, לנשות המילואים

לימור סון הר-מלך:  בעיני בעיקר צריך כרגע לעשות כי המתווים מוכנים

לימור סון הר-מלך:  אני חושבת שצריך לעבוד על המידע

לימור סון הר-מלך:  יש המון שאלות, אין עליהן תשובות

לימור סון הר-מלך:      דבר נוסף שרציתי לומר היה - -     

לימור סון הר-מלך: לימור, בבקשה, את גם קשוחה בוועדת הגז אז לפי משורת הדין נכנסת אחרי שסיימנו

לימור סון הר-מלך: אתה אומר לי שאני קשוחה כלפיך?     

לימור סון הר-מלך: קדימה, משפט סיום

לימור סון הר-מלך: לימור, את הפסדת גם התייחסות ליולדות

לימור סון הר-מלך: מצטערת, הייתי בוועדת החוץ והביטחון

לימור סון הר-מלך:  הדבר הנוסף זה שמעבר לנגישות וההנגשה שצריך לתת עליה את הדעת ויולדות, שכבר דיברנו על זה, אני רואה שיש הרבה מאוד מוסדות אקדמיים, שגם אם יש מתווים וגם אם יש רצון למצוא מענה ופתרון, הם לא עושים את זה

לימור סון הר-מלך:  הם לא משתפים פעולה וגם לא מראים נכונות, ואנחנו צריכים לייצר סנקציות - -     

לימור סון הר-מלך: אנחנו עושים את זה, יש חוק ואת חתומה איתנו

לימור סון הר-מלך:  תודה רבה לך

לימור סון הר-מלך:  סיכום

לימור סון הר-מלך: אמנם יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת טייב לא פה אבל אני באמת רוצה לפרגן לו ולחברי הוועדה, וכמובן לצוות של הוועדה – ניכר שעשיתם דרך של עבודה אינטנסיבית ומשמעותית שדחפה וגרמה להתכנסות של הממשלה לתוצאות ולשיתופי פעולה בין כלל הגורמים שיושבים סביב השולחן הזה, וזה לא דבר שהוא מובן מאליו

לימור סון הר-מלך:      כמו כן, אני רוצה להודות למל"ג על תשומת הלב

לימור סון הר-מלך:  נכון שזה נגזרת של חוק, ועדיין אתם נותנים לבני ובנות זוג של אנשי ונשות המילואים

לימור סון הר-מלך:  ולהודות גם לך, חברי חבר הכנסת מיכאל ביטון, שעובד מאוד קשה בוועדה שלו כדי לתת את הסיוע הנדרש לא רק לסטודנטים, ובכלל

לימור סון הר-מלך:  תודה

לימור סון הר-מלך: תנו לנו לסכם: הוועדה מודה לחברת הכנסת פנינה תמנו שטה, יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי ולחבר הכנסת יוסי טייב, יושב-ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט

לימור סון הר-מלך:  יחד, בשיתוף פעולה, יזמנו את הדיון הזה ואת העבודה המשותפת, כיאה לסינרגיה בכל הבית הזה, כיאה ל-85 ח"כים שחתומים על חוק למען סטודנטים, משרתי ומשרתות מילואים, שזה בעצם כמעט כל הבית הזה כי שר וסגן שר שהוא חבר כנסת לא יכול לחתום על חוקים אבל הם תומכים בנו

לימור סון הר-מלך:  זה מעל 110 חברי כנסת שחתמו על החוק

לימור סון הר-מלך:      אנחנו רוצים להתחיל את הסיכום הפורמלי:      הוועדה שולחת ניחומים למשפחות השכולות, איחולי החלמה מהירה לפצועים ומתפללים ומקווים לשיבתם לשלום של כל החטופים והחיילים

לימור סון הר-מלך:      הוועדות מציינות את ההערכה הרבה שיש להם למשרתי ומשרתות המילואים ובני ובנות זוגם, ואנחנו חייבים את ההערכה להפוך לתוצאה, למעשים

לימור סון הר-מלך:  משרתי המילואים נמצאים בראש סדר העדיפויות של הוועדות

לימור סון הר-מלך:  המטרה היא שאף חייל או חיילת, איש קבע או אשת קבע או נשות ובני זוג של אנשי קבע ואנשי מילואים, לא יפגעו בלימודיהם האקדמיים בשל המלחמה

לימור סון הר-מלך:       הוועדות מברכות את ההתגייסות של ראשי המוסדות האקדמיים בישראל לנושא, ורושמות לפניהן את הודעתן שהם פועלים לכך שאף משרת או משרתת במילואים לא יפגעו בלימודיהם והם ציינו שהם ייבחנו במבחן התוצאה

לימור סון הר-מלך:  הם אמרו שאף סטודנט או סטודנטית לא יישארו מאחור

לימור סון הר-מלך:  אנחנו רוצים לברך אתכם על האמירה החד-משמעית הזאת

לימור סון הר-מלך:      הוועדות מבקשות מהמוסדות להשכלה גבוהה להעניק את הזכויות לסטודנטים באופן אוטומטי, יזום, פרואקטיבי, ללא צורך של הסטודנט לפעול למען זכויותיו אלא ליזום את ההגעה אליו גם במכתב הביתה, גם בווידוא בכל החוגים והקורסים, שאכן הדבר הזה נעשה

לימור סון הר-מלך:      הוועדות מבקשות מהמוסדות להתייחס לכל סטודנט או סטודנטית גם אם הם לא עומדים בכללים לזכויות

לימור סון הר-מלך:  לפעמים יש צורך ב"חליפה אישית" לפנים משורת הדין, וזה נאמר גם פה על גמישות

לימור סון הר-מלך:      הוועדות מבקשות מהמוסדות להשכלה גבוהה למצוא מגוון דרכים להביא לידיעת הסטודנטים את כל ההקלות והזכויות, כולל בכלי התקשורת, טלוויזיה, רדיו, עיתונות, מסרונים, וואטסאפ, מכתבים וכול כלי אחר

לימור סון הר-מלך:      הוועדות מבקשות מהמוסדות להשכלה גבוהה להעביר להם את המתווים של ההתאמות המיועדות לסטודנטים ולבני זוגם

לימור סון הר-מלך:      הוועדות מבקשות מהמל"ג להעביר לוועדות את המסמך המפורט של כל המוסדות האקדמיים, איזה מוסד נותן ואיזו הקלה, גם אם היא מעבר למה שמוגדר בחוק, וזאת על-מנת שנוכל לייצר רמה מסוימת של קרבה ודמיון והוגנות בין מוסדות אקדמיים ללא פערים גדולים

לימור סון הר-מלך:      הוועדות מבקשות מהאוצר, ודורשות הייתי אומר, לכלול בתקציב 2024 מענים לסבסוד שכר הלימוד, לתזרים טוב יותר למוסדות האקדמיים ואת הפתרונות הכלכליים לסל המוגדל שיינתן לסטודנטים כולל ליווי אישי, טיפול פרטני, עניינים נפשיים וכל מהלך אחר שיבוצע

לימור סון הר-מלך:      ולכן, הוועדות דורשות ממשרד האוצר לדאוג לשיפוי למוסדות להשכלה גבוהה ולא לעשות את זה באופן של לקצץ להם מאות-מיליונים ואז לתת להם 100 מיליון – את זה לא נקבל , אלא לשמור להם על התקציב, חלקו להפנות לסטודנטים בהסכמה איתם

לימור סון הר-מלך:  במקום קיצוץ, יופנה כסף של עצמם ותוספת תקציבית למען הסטודנטים במילואים

לימור סון הר-מלך:      הוועדות מבקשות להקים מידית "שולחן עגול" של צה"ל, של המוסדות האקדמיים, של המל"ג ושל נציגי הסטודנטים ללמידה משותפת ופתרון בעיות שעולות מהשטח

לימור סון הר-מלך: בהובלה של המל"ג

לימור סון הר-מלך: בהובלה של המל"ג

לימור סון הר-מלך:      הוועדות יקבלו חקיקה ממשלתית בצירוף חקיקה פרטית של רוב חברי הכנסת, בדיאלוג עם הגופים והמוסדות, על-מנת לעגן באופן מערכתי את כלל ההיבטים של הסיוע לסטודנטים משרתי המילואים, בני ובנות זוגם

לימור סון הר-מלך:      תודה לכל מי שנכח, תודה לכל מי שעושה מעשה, תודה לעמותות שנרתמו למען סטודנטים, תודה לסטודנטים שנרתמו למען חבריהם

לימור סון הר-מלך:  אנחנו נועלים את הישיבה אבל אנחנו על הדברים

לימור סון הר-מלך: תודה ליושבי-הראש על הדיון המשמעותי והחשוב הזה

לימור סון הר-מלך: תודה רבה

לימור סון הר-מלך:      הישיבה נעולה