ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 149, 2024-01-17 00:00

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם

מירב בן ארי:  אנחנו פותחים את הדיון בוועדת הבריאות בנושא חוק ההמשכיות – שימוש בזרע של נפטר של חברת הכנסת קטי שטרית ושלי

מירב בן ארי:  אני אתנצל בשם קטי ובשמנו

מירב בן ארי:  היינו גם בפגישות בשבוע שעבר

מירב בן ארי:  אנחנו יחד באירוע הזה בקשר רציף

מירב בן ארי:  במקביל לדיונים אנחנו מקיימים פגישות כל הזמן

מירב בן ארי:  הייתה גם פגישה עם הרב הראשי

מירב בן ארי:  הצטרפה אליי חברת הכנסת מיכל וולדיגר, וקטי הייתה בטלפון

מירב בן ארי:  הייתה פגישה מאוד טובה

מירב בן ארי:  אנחנו, ברוך השם, מתקדמים

מירב בן ארי:  בחודשים האחרונים אנחנו נפגשים כל שבוע

מירב בן ארי:  בשבוע הבא, כנראה לא יהיה דיון באופן חד-פעמי אבל אנחנו מתקרבים לקריאה ראשונה גם אם נשארו לנו סוגיות פתוחות

מירב בן ארי:       לפני שאני שומע את מספר הקצירות בצבא אני רוצה להגיד שזה חוק מאוד מורכב

מירב בן ארי:  מ-2015 העברתי פה עשרות חוקים

מירב בן ארי:  הייתי גם שותפה לעשרות חוקים שעברו כאן

מירב בן ארי:  זה החוק הכי מורכב שהתעסקתי בו בחיי

מירב בן ארי:  עם זאת יש בו הרבה מאוד דברים שרק מי שיושב כאן או צופה בזום כל שבוע מבין

מירב בן ארי:  לכן אני מציעה שכשהולכים לתקשורת או מדברים – בבקשה, תדייקו

מירב בן ארי:  כי היו כאן, בטח בשבוע האחרון, כל מיני רעיונות של אנשים שלא נמצאים פה וכמובן לא מכירים

מירב בן ארי:  הדבר הכי גרוע זה לזרות חול בעיני משפחות, ובטח משפחות שכולות

מירב בן ארי:       אז אני ממש מבקשת ופונה פה בפנייה

מירב בן ארי:  אני לא צריכה תקשורת, ברוך השם, לא חסר לי

מירב בן ארי:  אבל כל מי שנמצא כאן ומתראיין, אנא מכם – דברו איתי, דברו עם הצוות שלי, דברו עם קטי, דברו עם הצוות שלה או דברו עם צוות הוועדה שהוא הכי מיומן ומכיר את העניין

מירב בן ארי:  בבקשה, כי אחרי זה אני צריכה לכבות שריפות, והשבוע הרבה זמן מזמני רק הסברתי

מירב בן ארי:  אז, בבקשה

מירב בן ארי:       אני רוצה להתחיל עם הצבא ולדעת מהם הנתונים של צה"ל

נטלי ברדה: שלום לכולם, אני ממערך המבצעים

נטלי ברדה:  בשבוע שעבר הצגנו שבוצעו 70 נטילות זרע החל מתחילת התמרון

נטלי ברדה:  עד אתמול בוצעו 73 נטילות זרע מתחילת התמרון

מיכל מרים וולדיגר: כלומר עוד שלוש

נטלי ברדה: נכון

מירב בן ארי: יפה

מירב בן ארי:  נתחיל עם היועצת המשפטית שתגיד לנו איפה אנחנו נמצאים, בבקשה

מירב בן ארי:  אני רוצה להתחיל עם כל מה שפתוח

מיכל מרים וולדיגר: שאלה למשרד הבריאות: אני מניחה שבאזרחי זה לא קורה

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו מדברים תמיד רק על הצבא

טליה רגב: בשבועות האחרונים לא היו אזרחים

מירב בן ארי: בסדר

נעה בן שבת: הגענו לסעיף 23, ויש פה עוד תיקון קטן

נעה בן שבת:  אחרי זה יש כמה עניינים שצריך לחזור עליהם

נעה בן שבת:       בסעיף קטן (ג) בנסיבות של פטירה של חייל יימסר לקרוב כאמור בפרט (א)(1) או (3) לתוספת לחוק בתי קברות צבאיים, התש"י–1950, אם ישנו, מידע על האפשרות לבקש נטילת זרע מהנפטר והתנאים לכך;     

מירב בן ארי: זה התיקון שהצבא הוסיף ובצדק

נעה בן שבת: אנחנו עדיין מתלבטים לגבי ההגדרה של שירות סדיר אבל זה משהו יותר טכני

נעה בן שבת:  אני מבינה שאתם אומרים שגם אם נוריד את הסיפא שמסומנת פה בצבע להגדרה של שירות סדיר אתם תגיעו לכל יוצאי הצבא, כלומר כל מי שהוא בגיל 18 בין הוא אחרי זה נכנס לשירות כזה או אחר בצה"ל, בשב"ס או במקום אחר

אלון מצליח: אני מפקד מיטב

אלון מצליח:  כן, הגדרנו בפעם הקודמת שיוצא צבא הוא כל אדם בן 18 ומיועד לשירות צבאי

אלון מצליח:  כולם התגייסו

אלון מצליח:  אין מישהו שמגיע ומתגייס לשירות כלשהו – זה לא משנה אם הוא משרת במג"ב, במשטרה, בשב"כ ובעוד מקומות שצה"ל שולח אליהם אנשים

אלון מצליח:  כולם מגיעים בסוף ליום הגיוס

אלון מצליח:  לכן אם אנחנו עושים את זה כמו שסיכמנו בחוק אז סמוך לגיוסו אני שולח לו את הדבר הזה, ויש לו זמן לבצע את ההליכים עם העורך דין שאתם קבעתם

אלון מצליח:  בגדול זה נכון לכולם

חן שמל: אם בכל זאת משאירים את הסיפא אז, כמו שכתבתי לך, צריך להוריד את 24(ב)

מירב בן ארי: נכון

יהודה בורלא: סליחה, אני לא מצליח להבין

יהודה בורלא:  סגרנו שבצבא מקבלים הודעה לפני הגיוס - -     

אלון מצליח: נכון

יהודה בורלא: אז צריך להודיע למי שלא הסכים

מירב בן ארי: לא, לא

מירב בן ארי:  אתה מבלבל בין שני דברים: א', סגרנו את הודעת הטקסט ואת ההפניה ללינק והאתר של מיטב

מירב בן ארי:  בלי קשר לאירוע אם, חלילה, קורה אירוע כזה שחייל נהרג סגרנו שאכ"א שמגיעים לבשר מודיעים שיש אפשרות כזאת

יהודה בורלא: למה להלחיץ משפחה?      

מירב בן ארי: מה זה להלחיץ? הם הוא לא זוכר בכלל?      

יהודה בורלא: אני אסביר

יהודה בורלא:  אם נוצר מצב שכל חייל שמתגייס מקבל מסרון - -     

מירב בן ארי: אחלה, אבל זה לא בגיל 18, זה לגיל 20 שפתאום חייל נופל בקרב

מירב בן ארי:  אולי הוא שכח

מיכל מרים וולדיגר: הוא מתכוון מכאן ואילך

יהודה בורלא: יצרנו מצב חדש – או שיש הסכמה או אין הסכמה

יהודה בורלא:  אז המשפחה אמורה לדעת

מיכל מרים וולדיגר: העניין הוא אם יש מאגר או אין מאגר

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו חוזרים לאותו אירוע - - -     

מירב בן ארי: אבל הבנתי אותך לפני ששאלת את השאלה, והנה, אני אומרת לך – גם אם הוא חתם כמלש"ב, כשהוא נהרג יעשו את המחווה הזאת למשפחה ויבואו ויציעו לה

מירב בן ארי:  אם אין לו חתימה המשפחה, בוודאי צריכה לדעת

מירב בן ארי:  אני בכלל לא פותחת את זה לדיון

מירב בן ארי:  זה חלק מהמדיניות של מחוקק

מירב בן ארי:  אגב, לא סתם

מירב בן ארי:  הם עושים את זה היום והם עושים את זה למשפחות, ולא סתם ביקשתי בשבוע שעבר לעגן בחקיקה וניתנה ההערה של היועץ המשפטי של הצבא שהכנסנו אותה ואנחנו ממשיכים

מיכל מרים וולדיגר: בכל מקרה גם אם יהיה מאגר, ובעיניי, זה הכי חשוב, והוא כתב: "אני מסכים", אם המשפחה לא רוצה אין מה לקצור

מיכל מרים וולדיגר:  כי אין מה לעשות – אם המשפחה לא רוצה מי ימצא את האישה? לכן הפנייה למשפחה חשובה

יהודה בורלא: הפנייה למשפחה היא מאוד חשובה - - - אם אין החלטה, אם ממילא אין הסכמה – למה בכלל להכניס אותם לזה?      

נעה בן שבת: יודיעו על התנאים לכך

נעה בן שבת:  אומרים להם שיבררו אם יש תנאים או אין תנאים

מירב בן ארי: צריך, לפחות, להגיד למשפחה שהיא באבל שלה שתברר אם יש להם הסכמה

נעה בן שבת: אנחנו לא צריכים לכתוב הכול עכשיו

נעה בן שבת:  המטרה היא להגיד שיודיעו להורים כדי שההורים לא יגידו שהם לא ידעו שיש להם בכלל אפשרות כזאת

יהודה בורלא: - - - את ההורים

נעה בן שבת: לא גמרו אף הורה

נעה בן שבת:  יש פה עניין שפונים להורה, מיידעים אותו על האפשרות הזאת

נעה בן שבת:  יכול להיות שהוא לא היה מודע, יכול להיות שהוא ייגש ויראה במגרה של הילד שיש הנחיות, ויכול להיות שהוא יבדוק את הנושא

יהודה בורלא: שיהיה כתוב ליידע את ההורים לבדוק האם יש הנחיות

מירב בן ארי: לא, אל תיכנס לצבא לעניינים

מירב בן ארי:  אמרנו שיש חובת יידוע של המשפחה

יהודה בורלא: אבל - - -      

מירב בן ארי: הבנתי אותך ואמרתי לך שלא

מירב בן ארי:  עדיין מותר לי להחליט

מירב בן ארי:  אני חברת כנסת ואני אומרת לך שהם ייכנסו למשפחה, ואני סומכת על צה"ל שיידעו להסביר בדיוק מה קורה גם לפי החוק החדש וגם בקשר ליידוע המשפחה

מירב בן ארי:  אני ממשיכה

מיכל מרים וולדיגר: רק עוד הערה קטנה חשובה: בטופס ההנחיות החייל כותב מי יקבע מה קורה

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא תמיד המשפחה

מיכל מרים וולדיגר:  יש לו אפשרות לקבוע?      

נעה בן שבת: לא

נעה בן שבת:  זה יכול להיות רק ההורים שלו או בת הזוג

נעה בן שבת:       בסעיף 24(א) אנחנו מזכירים כמה חוקים שאנחנו לא גורעים מהוראותיהם

נעה בן שבת:  היו מקומות שחשבנו שצריך להבהיר שהיינו יכולים להניח שתהיה סתירה

נעה בן שבת:  למשל, בחוק אימוץ ילדים היינו  יכולים להגיד שיש בעיה ואי אפשר לאמץ אחר כך את הילד

נעה בן שבת:  אנחנו אומרים שלא, אנחנו לא גורעים מחוק אימוץ ילדים

נעה בן שבת:  חוק מרשם האוכלוסין – חשבנו שאין צורך להזכיר אותו

נעה בן שבת:  אנחנו קבענו פה הוראה ספציפית לגבי מרשם אוכלוסין, אבל היא חלה במקרה הזה ובשאר המקרים שאר הוראות החוק חלות

נעה בן שבת:  אז פסקה (6) ירדה

נעה בן שבת:       סעיף 26 עסק בנושא הדיווחים

נעה בן שבת:  קראנו אותו כמה פעמים

נעה בן שבת:  בסעיף 26(א)(1) ההוראות נוגעות לעניין פעילות בנק זרע, מחלקה מוכרת או מחלקת פוריות בביצוע חוק זה

נעה בן שבת:       יש שאלה מי ירכז מרשם לגבי ילדים שנולדים אם יש צורך במרשם כזה כדי לוודא שבת הזוג טעונה חליצה ואין בלבול לגבי מעמדה בנוגע לחליצה

מירב בן ארי: היינו אצל הרב בעניין הזה של החליצה

מיכל מרים וולדיגר: יש פה בהחלט אתגר

מיכל מרים וולדיגר:  כי אם יהיה ילד אז יכולים לחשוב שהיא לא צריכה חליצה כי יש ילד מהנפטר, אבל יש עם זה בעיה הלכתית אם זה של נפטר או לא

מיכל מרים וולדיגר:  לכן יש כאן בהחלט אירוע הלכתי בירוקרטי

מירב בן ארי: ישבנו איתו על הסיפור של החליצה

מירב בן ארי:  אני רוצה שתשאירי אותו לקריאה שנייה ושלישית כי אנחנו צריכים לחזור אליו עם זה

מירב בן ארי:  זה עוד לא נסגר

מירב בן ארי:  אני משאירה את הדברים שצריך לקריאה שנייה ושלישית וחליצה זה אחד מהם

מירב בן ארי:  תמשיכי, בבקשה

נעה בן שבת: סעיף 29(א)– זה הנוסח שסוכם כאן והוקרא בוועדה: "והכול ובלבד שבית המשפט השתכנע כי הדבר עולה בקנה אחד עם רצון הנפטר, ולעניין זה ישקול בית המשפט גם את העובדה שהנפטר הלך לעולמו טרם חקיקת סעיף 9"

נעה בן שבת:      	זאת ההנמכה שמשרד המשפטים הסביר שזאת הנמכה לעומת הדרישות הנדרשות היום של הוכחת רצון משוער

מירב בן ארי: של צביקה האוזר? אני דיברתי איתו בדרך - -     

נעה בן שבת: - - -     

מירב בן ארי: אני לא פותחת את זה

מירב בן ארי:  אני כבר דיברתי איתו בדרך

מירב בן ארי:  יש לי רשימה קטנה

מירב בן ארי:  אני רוצה לעשות דיון פנימי שלנו עם צביקה האוזר ועם משרד המשפטים

נעה בן שבת: וזה לקראת קריאה שנייה ושלישית?      

מירב בן ארי: כן, גם, רשום לי

משה ארם: אני יכול לומר משהו קצר?      

מירב בן ארי: בטח, מנשה, בבקשה

מירב בן ארי:  משפחות שכולות יכולות תמיד לדבר כאן

משה ארם: אני אבא של עומרי רם שנהרג במסיבת הנובה

משה ארם:  דיברנו גם עם צביקה ועם עוד משפטנים שהסבירו לנו שבנוסח הנוכחי הרף הוא מאוד גבוה

משה ארם:  לא רק שהילדים רוצה או רצה ילדים, אלא שהוא רצה ילדים לאחר מותו; ולא רק שרצה ילדים לאחר מותו, אלא הוא אמר את זה באיזשהו אופן כי לכתוב הוא לא כתב – זה רף מאוד גבוה

מירב בן ארי: אני אגיד לך משהו: דיברתי עם צביקה בדרך

מירב בן ארי:  הוא לא יכול אבל גם הוא איתנו ושותף מלא עוד לפני שהגעתי לזה

מירב בן ארי:  למען הסר ספק אנחנו נעשה דיון צדדי ונגיע לנוסח מוסכם כדי לעכל

מירב בן ארי:  עכשיו יש לנו גם גב  הלכתי כי כשהיינו אצל הרב הראשי שמענו ממנו שברגע שקצרו לא נכנס נושא ההלכה, כי בעיקרון הנושא הדרמטי ביותר בהלכה זה הקצירה

מירב בן ארי:  אחרי הקצירה זה כבר עניין משפטי מוסרי

מירב בן ארי:  לכן מבחינה משפטית אנחנו מראים סוג של רצון

מירב בן ארי:  אני אמרתי את זה גם לצביקה וגם לנועה אתמול בלילה – אנחנו נגיע למשהו מקובל

משה ארם: תודה רבה ואנא, תודו לרבנים שעוסקים בנושא כי זה מאוד חשוב לנו

משה ארם:       אני רק אסיים ואומר למשרד המשפטים כי היה איזשהו שיח איתם – זה לא סביר לייצר זרעים סוג א' וסוג ב', כלומר שתהיה קבוצה אחת שאושרה מראש תהיה במסלול נוח יותר לביצוע התהליך

משה ארם:  אם אם חד-הוריות תגיד שהיא מצאה משפחה נפלאה, משפחת רם או משפחת סעידי שנמצאים איתנו כאן, ואנחנו מאוד רוצים להתקדם, אבל מישהי תגיד לה שתשים לב שהזרע של עומרי שהיא רוצה לעשות בו שימוש הוא פגום מבחינה משפטית ויש עוד כברת דרך בבית המשפט

משה ארם:  אז, אנא, שימו לב לעניין הזה ואל תייצרו הפליה בין הזרעים

מירב בן ארי: זה לא יהיה, מנשה

מיכל מרים וולדיגר: מנשה, אני חייבת לומר, אני בכלל לא מסתכלת על "פגום" – חס וחלילה וחס ושלום – זה בכלל לא נמצא שם

מיכל מרים וולדיגר:  להפך

מיכל מרים וולדיגר:  אני אומרת שיש בעיה אתית ומוסרית בכלל בנושא הזה

מיכל מרים וולדיגר:  יש כאן הרבה מאוד דברים ומורכבות

מיכל מרים וולדיגר:  אני בכלל לא יכולה לחשוב מה אתם עוברים ואני גם לא רוצה, אבל יש דברים הרבה יותר גדולים ולכן אף אחד לא מדבר על "פגום"

מיכל מרים וולדיגר:  גם אלה שלא יסכימו איתנו או איתך, זה בכלל לא נמצא ברמה של "פגום" או "לא פגום"

מירב בן ארי: אני גם רוצה להגיד לך שמיכל ואני דיברנו עליו אחרי הדיון: אני אמרתי לעצמי מה הסד שנותנים להורים, ודווקא הרב הראשי לצד הרבנים שהיו איתו, הרב הלפרין והרב - - - אמרו שהם רוצים להקל על המשפחות

מירב בן ארי:  לכן זה גם מה שאמרתי לצביקה היום ונמצא מתווה מתאים

דודי סעידי: אני רוצה להוסיף משהו

דודי סעידי:  אני אבא של צור סעידי

דודי סעידי:  אתם עוברים על סעיף 29 במהירות

דודי סעידי:  הוא מאוד דרמטי לנו, אבל צריך לזכור שהוא דרמטי לכל מי שבאירוע עכשיו

מירב בן ארי: אני לא מדלגת עליו בכלל

מירב בן ארי:  להפך, התקדמתי קודם כול מבחינת הדת

מירב בן ארי:  זה היה כאן מאוד משמעותי

מירב בן ארי:  הסעיף הזה ספציפית הוא חשוב

מירב בן ארי:  אני כבר לקראת הפיצוח שלו ואני פשוט רוצה לעשות עוד ישיבה

דודי סעידי: הנוסח הקיים היום שעומד מול עינינו – ואנחנו גם למדנו קצת פחות להאמין למערכת ולקרוא מה שכתוב; כולנו שמענו שצה"ל ערוך לכל תרחיש לפני 7 באוקטובר ועכשיו אנחנו קוראים בעיניים שלנו, והנוסח הקיים כרגע הוא רחוק מלספק את הצרכים לא שלנו, אלא של כמעט 100 משפחות

דודי סעידי:  אז צריך לשים לזה לב

דודי סעידי:  מוועדה לוועדה אנחנו נבוא ונראה את ההתקדמות

מירב בן ארי: ברור, אין ספק

מירב בן ארי:  מה עוד יש?      

נעה בן שבת: סעיף 29(ד) הוא הוראת מעבר לגבי מסירת המידע, כאמור בסעיף 23

נעה בן שבת:  אנחנו מדברים על חייל שהחל את השירות הסדיר לפני יום התחילה

נעה בן שבת:  בכל זאת מוסרים לו את המידע

נעה בן שבת:  את אותו מסרון יצטרכו לשלוח לו בתוך 30 ימים מיום התחילה

נגה שילדהאוז טאובר: אני מאגף המשפחות במשרד הביטחון

נגה שילדהאוז טאובר:  אנחנו מבקשים להסיר את הסעיף הזה מהוראת המעבר, ולהתחיל בהתאם לסעיף 23 עם יום חקיקת החוק

נעה בן שבת: אבל החיילים הקיימים, מי שכבר נמצא במערכת - -     

נגה שילדהאוז טאובר: היידוע לא יתפוס את החיילים הקיימים

נעה בן שבת: למה לא?      

נגה שילדהאוז טאובר: צה"ל ישמח להתייחס

אלון מצליח: כמו שסיכמנו אנחנו נפרסם לכל יוצא צבא; זאת אומרת בגיל 18 נשלח לכולם וכולם יגיעו

אלון מצליח:  העניין הוא החבר'ה שנמצאים כרגע בתוך עזה, למשל

אלון מצליח:  אנחנו פועלים בשגרה כמו שצריך עוד לפני החוק, והמשמעות של זה היא שאם ההוראה הזאת נשארת כפי שהיא אני שולח בערב לחבר'ה שהם חיילים סדירים בעזה שייצאו ויתחילו להחתים עורכי דין

אלון מצליח:  זה אירוע מאוד מורכב להגיד להם באמצע מלחמה לעצור שנייה, ללכת לעורכי דין ולחזור

אלון מצליח:  אנחנו אומרים, הכול בסדר

אלון מצליח:  אנחנו בעד אבל באמצע מלחמה לעשות את זה זה בעייתי

אלון מצליח:  זאת העמדה שלנו כצבא

מירב בן ארי: יש הבדל בין הוראות המעבר לבין החוק

אלון מצליח: אני מדבר רק על הוראות המעבר

מירב בן ארי: בהוראת המעבר כרגע כל עוד החוק לא נכנס לתוקף המסרון לא רלוונטי

מירב בן ארי:  הוא רלוונטי רק למי שמתגייס לאחר שהחוק יוצא

מיכל מרים וולדיגר: הוא מתכוון שאם יש חיילים שנמצאים כבר שנה בסדיר, אז לקבוצה הזאת שכבר נכנסה לצבא הוא צריך לעצור הכול ולהגיד להם - -      

מירב בן ארי: לא, לא

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה מה שהסעיף אומר

אלון מצליח: זה מה שהסעיף אומר

אלון מצליח:  אגב, הם כולם ישמעו

אלון מצליח:  החוק הזה ייצא והוא חוק חד

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא יכול - - -     

מירב בן ארי: אז בואו ננסה להבין איך מנסחים את זה כך שזה יהיה מיועד לאותם מלש"בים שנכנסים לאתר של מיטב

אלון מצליח: למלש"בים זה נותן מענה בסעיף 23

אלון מצליח:  אנחנו יותר ממברכים על הסעיף הזה ונממש אותו ביום שרק מישהו יחליט שאנחנו צריכים לעשות אותו

אלון מצליח:  באותו יום נעשה את כל מה שצריך

אלון מצליח:  אנחנו מדברים על הוראת המעבר לגבי אנשים שפיזית כבר נמצאים שם

נעה בן שבת: אז אתם בעצם אומרים שמכיוון שאתם מודיעים לאנשים לפני תחילת שירותם הצבאי הסדיר אז גם פה מי שהתחיל את שירותו הסדיר לא רלוונטי לנו

אלון מצליח: מי שהתחיל את שירותו הסדיר ונמצא כרגע בשירותו הסדיר הוא כמו כל אזרח במדינת ישראל

אלון מצליח:  החוק הזה יישמע, ירצו – יעשו

אלון מצליח:  בכל מקרה בשגרה אנחנו מתנהגים עד שהחוק יהיה כמו שאנחנו מתנהגים כמו תמיד

אלון מצליח:  סעיף 23 הוא סעיף על דעתנו, ואנחנו רוצים שהוא יהיה

אלון מצליח:  הוא סעיף טוב והוא נותן מענה לכל מי שנכנס לשירות חובה

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו צריכים להבין שהוא אומר שהרעיון בעייתי כי אז תיווצר לנו קבוצה של חיילים שהם לא אזרחים, אלא בצבא; ואם המלחמה תימשך אז גם לא יהיה להם זמן להקשיב לרדיו, והם יהיו שייכים ברמה העקרונית לחוק המעבר כי הם לא חתמו כי לא נתנו להם מידע

מיכל מרים וולדיגר:  יש כאן קצת בעיה

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא יודעת איך פותרים אותה אבל יש כאן בעיה

אלון מצליח: אנחנו מדברים כאן רק על יידוע

מיכל מרים וולדיגר: אמרת שאתה לא יכול ליידע כי אתה לא רוצה שהחייל ייצא עכשיו באמצע מלחמה לעורך דין

מיכל מרים וולדיגר:  אז לא רק היידוע, הוא גם לא יכול לבצע את ההוראות בעצמו

מיכל מרים וולדיגר:  לכן זה מורכב, זה לא רק היידוע

מירב בן ארי: בואו נעשה מצב שהוראות המעבר חלות על כל מי שמשרת עכשיו בצבא, זאת אומרת גם מי שמתגייס עכשיו

מירב בן ארי:  החוק הזה יחול רק על מי שהתגייס לאחר שהחוק יצא

מיכל מרים וולדיגר: אז הגדלת את האוכלוסייה שתיכנס לחוק המעבר

מיכל מרים וולדיגר:  אין לי בעיה אבל אני רק אומרת שאם נניח החוק נכנס מחר לתוקף אנחנו צריכים לעשות כך שהוראות המעבר יחולו גם על חייל שנמצא היום בקרב למרות שהוא נהרג, לצערנו, אחרי כניסת החוק, ואז נפתור את הבעיה

מיכל מרים וולדיגר:  את מבינה למה אני מתכוונת, נועה?      

נעה בן שבת: כן

נעה בן שבת:  יש לנו קבוצה שהיינו צריכים להתייחס אליה כאל מי שכבר היה לפני תחילת החוק, והם נכנסים - - -     

מיכל מרים וולדיגר: בדיוק

מיכל מרים וולדיגר:  יש קבוצה של שלוש שנים - -     

מירב בן ארי: אוקיי, אנחנו מסכימים שזה צריך להיות - - -     

נעה בן שבת: אם את רוצה נוכל לדייק את הוראת המעבר הזאת לקראת קריאה שנייה ושלישית

מירב בן ארי: אוקיי, בסדר

נעה בן שבת: נתייחס גם להערה שהייתה בדיון הקודם של לשכת עורכי הדין

נעה בן שבת:  הם העירו שאם יש מישהו שנפצע לפני יום התחילה ואחרי יום התחילה - -     

מירב בן ארי: צודקת

מירב בן ארי:  גם הוא יהיה בהוראת המעבר

עירית אורן גונדס: אני רק רוצה לומר שהיום זה עלה לכותרות

עירית אורן גונדס:  אנחנו עובדים, עמלים ומתחננים לחקיקת החוק כבר שבע שנים

מירב בן ארי: אבל אנחנו - - - כבר שלושה חודשים - -     

עירית אורן גונדס: רק שנייה, רק שנייה - -     

מירב בן ארי: - - אבל לא היית כאן חודשיים וחצי אז באת עכשיו להגיד לי שאנחנו עובדים?      

עירית אורן גונדס: אני לא צריכה לבוא כל יום

עירית אורן גונדס:  יש 78 משפחות - -     

מירב בן ארי: אבל אנחנו יודעים את זה

מירב בן ארי:  לכן אנחנו יושבים פה

עירית אורן גונדס: - - החוק צריך לחול גם עליהן

מירב בן ארי: אבל למה את מעכבת אותי?      

מצדה מצלאוי: נועה, רק אם אפשר לומר משהו

מצדה מצלאוי:  המורכבות פה תהיה רק בהנחה שהמלחמה תימשך עד שהמלחמה תהיה עד שהחוק הזה יעבור בקריאה שנייה ושלישית

מצדה מצלאוי:  אני מקווה שזה לא ריאלי

מירב בן ארי: שמה?      

מצדה מצלאוי: שהחיילים לא יוכלו לצאת לחתום על טפסים - -     

מירב בן ארי: לא, סליחה, ממש לא

מירב בן ארי:  עם כל הכבוד החוק הזה מיועד למלש"בים שנכנסים לאתר של מיטב

מירב בן ארי:  לא סתם ביקשתי שזה יהיה מול מיטב ולא בהצדעה לאנשי המילואים כי אנחנו יוצרים כאן אירוע חדש לחלוטין

מירב בן ארי:  אז, כן, אנחנו נגדיר שכל מי שהוא חייל עכשיו עד החוק שמתחילה התחולה שלו – חלים עליו הוראות המעבר

מירב בן ארי:  אני יודעת שזה מרחיב אבל אני גם לא יכולה לתת לציבור גזרה שהם לא יכולים לעמוד בה

מצדה מצלאוי: אפשר לתת לצה"ל שיידעו את החיילים הקיימים בשירות סדיר

נעה בן שבת: זאת בדיוק - - -     

מיכל מרים וולדיגר: לזה הוא התנגד

מצדה מצלאוי: אני מבינה שצה"ל מתנגד, אבל המשמעות של הרחבת הוראת המעבר היא הרבה יותר מורכבת לנו, ולכן בהקשר הזה רק לגבי אוכלוסיית חיילים שנמצאים בשירות סדיר - -     

מירב בן ארי: אבל אין לי, אין לי

מירב בן ארי:  באמת – אין לנו האפשרות עכשיו

מירב בן ארי:  שמה? שמשק"י חינוך תצא עכשיו - -     

מצדה מצלאוי: - - -     

נעה בן שבת: - - -לקראת הקריאה השנייה והשלישית

נעה בן שבת:  אנחנו מציעים לגבש את ההוראה הזאת, לחשוב עליה

נעה בן שבת:  אנחנו מבינים את המורכבות

נעה בן שבת:  כי בעצם יש לנו פה אוכלוסייה שהיא בין הוראת המעבר - - - לבין - - -     

יהודה בורלא: יש פתרון מאוד פשוט

יהודה בורלא:  כרגע מופיע 30 יום

יהודה בורלא:  אם תעשו שישה חודשים צה"ל ימצא בתוך ששת החודשים את הזמן המתאים והנכון

מיכל מרים וולדיגר: אבל אתה עדיין מגדיל - -      

קריאה: אתה מייצג אותנו?      

מירב בן ארי: מילא אם הצבא היה אומר את זה

מיכל מרים וולדיגר: עדיין אתה גם מגדיל את האוכלוסייה שמתאימה לחוק המעבר

מירב בן ארי: זה לא משנה, זה אותו דבר

יהודה בורלא: אין קשר

מיכל מרים וולדיגר: בטח שיש קשר

מיכל מרים וולדיגר:  כי גם שישה חודשים - - -     

יהודה בורלא: מהרגע שהחוק עובר החוק חל

יהודה בורלא:  חובת היידוע - - -     

מירב בן ארי: תודה, הבנתי

קריאה: אף אחד לא יודע מתי המלחמה תסתיים

קריאה:  בעזרת השם שתסתיים מהר, אבל לא להגביל

נעה בן שבת: אנחנו לא נכניס את זה לנוסח כרגע

מירב בן ארי: הגישה שלי אחרת

מירב בן ארי:  לדעתי, כל חייל שנמצא היום וכל חייל שהיה בזמן תהליכי החקיקה, עד שהחוק לא יוצא לפועל הוא נמצא בהוראות המעבר

מירב בן ארי:  אין לי בעיה, מצדה, שנשב ונעשה שיח בהתאם לסעיף 29 או 23 ונדבר על זה

מירב בן ארי:  אבל הגישה שלי היא שאי אפשר לגזור על הציבור דבר כזה כי הם לא עמדו בו, ובעיקר צה"ל לא יעמוד בזה

מירב בן ארי:  לא חסרות לו משימות

מירב בן ארי:       אירית, רצית להגיד משהו?      

אירית שחר: משהו אישי לחלוטין

אירית שחר:  היום לאשר יש יום הולדת

קריאות: מזל טוב

אירית שחר: אני מקווה שביום הזה נראה מתנה גדולה ליום ההולדת שלו

מירב בן ארי: כן, אנחנו צריכים לשמור פה על אופטימיות

מירב בן ארי:  מזל טוב, אשר, עד 120

מיכל מרים וולדיגר: בבריאות טובה

מירב בן ארי: אמן

נעה בן שבת: נעבור לתוספת

נעה בן שבת:  יש לנו עוד כמה הוראות

נעה בן שבת:  בדיון הקודם הייתה הערה להבהיר שהכוונה היא שלא ייעשה שימוש בזרע של נפטר אם הוא השאיר הנחיות ובהן הודיע על התנגדותו לעשות שימוש בזרעו

מירב בן ארי: איפה את?      

נעה בן שבת: בעמוד 7, סעיף 6(ה)

נעה בן שבת:  להוסיף כי אם היה ברור שהאדם מסר הנחיות בכתב שהוא מתנגד אז לא ייעשה שימוש בזרעו של נפטר – "השאיר הנחיות ובהן הודיע על התנגדותו לעשות שימוש בזרעו או שהתנגד לכך בכתב"

נעה בן שבת:  אז ההתנגדויות יכובדו

נעה בן שבת:  הייתה פה טענה שאולי מאיזה סעיף הבינו שאפשר לעשות שימוש למרות התנגדותו

נעה בן שבת:  לא – זאת הוראה כוללת

עדי חן: גם בהודעת וואטסאפ

עדי חן:  אם הוא במלחמה ולא בא לו שישתמשו בזרע שלו - -     

נעה בן שבת: כרגע אנחנו לא רוצים לדבר

נעה בן שבת:  כרגע מדובר על מכתב

מירב בן ארי: אל תיקחי אותי לפרוצדורה

מירב בן ארי:  אם יש הנחיות שהוא נגד אז הוא נגד

יהודה בורלא: ההערה שהיא אמרה נכונה

יהודה בורלא:  למה צריך הנחיות? מספיק שהוא הודיע

נעה בן שבת: אבל אם תסתכל על מה שכתוב תראה שכתוב: "או שהשאיר הודעה בכתב"

נעה בן שבת:       אנחנו בסעיף 9(ה) בעמוד 10

נעה בן שבת:  מדובר שם על האם העתידית שהיא בת דתו של הנפטר

נעה בן שבת:  ההוראה שקראנו בדיון הקודם דיברה על כך שייעשה בירור דת לגבי שניהם באותה דרך שנעשית לעניין התרת נישואין על-ידי ראש בית הדין שהוא הגורם הממונה וכן הלאה

נעה בן שבת:  אנחנו שוחחנו על זה גם עם היועץ המשפטי של בתי הדין הרבניים וגם עם משרד המשפטים, ואנחנו רוצים להציע נוסח מעט אחר שמאפשר שיקול דעת של ההורים

נעה בן שבת:  כלומר התחשבות בהורים

נעה בן שבת:  אם זה מעניין אותם הם יכולים לעשות בירור, והבירור הזה ייעשה לא עבור הנפטר, אלא רק לגבי האם העתידית

עדי חן: אם נאפשר את זה על הדרך נצטרך לדון גם בנישואי תערובת

מירב בן ארי: אני לא מבינה מה את אומרת

נעה בן שבת: - - - אנחנו לא מתערבים בשאלה את מי הנפטר בחר - - -     

מירב בן ארי: הם כבר התחתנו, מה זה משנה

נעה בן שבת: כשמדובר בבת זוג אנחנו לא מתערבים בכלל

מירב בן ארי: מה זה?      

נעה בן שבת: תקשיבי רגע, בבקשה: בבת זוג אנחנו לא מתערבים בכלל בשאלת הדת שלה

נעה בן שבת:  ההורים פונים ומבקשים - -     

מיכל מרים וולדיגר: אם עתידית

נעה בן שבת: - - לעשות את השימוש בזרע - - -     

מירב בן ארי: מה אמר היועץ המשפטי של בתי הדין?      

נעה בן שבת: ההוראה הכללית היא שהאם העתידית היא בת דתו

נעה בן שבת:  רצינו להציע שלעניין זה רשאים הורי הנפטר או אחד מהם להגיד

נעה בן שבת:  בעיקרון היא בת דתו אבל מכיוון שהסבירו לנו שמרשם האוכלוסין הוא אפילו לא ראיה - -     

מיכל מרים וולדיגר: אז הם הסבירו שזה פסקי דין

נעה בן שבת: "לעניין זה רשאים הורי הנפטר או אחד מהם שסבור שהשאלה היא מהותית עבור הנפטר לפנות לבירור הדת של האם העתידית" – ואולי צריך להגיד: "בבית הדין שהוא הגורם הממונה על רישום נישואין וגירושין לגבי אותה דת לפי פקודת הנישואין והגירושין (רישום)

נעה בן שבת:  הוראת פסקה זו לא תחול אם הנפטר חסר דת"

מירב בן ארי: בסדר

מירב בן ארי:  ילכו לברר אם יש להם חשש

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מבינה מה האירוע

מיכל מרים וולדיגר:  עלה ספק - -     

נעה בן שבת: לא נגיד "עלה ספק"

נעה בן שבת:  אנחנו לא יכולים להיכנס עכשיו לשאלה מי העלה את הספק, מאין עלה הספק

נעה בן שבת:  אנחנו רוצים להגיד שאם היא בת דתו אז את "בת דתו" אפשר להשאיר

נעה בן שבת:  אבל אנחנו אומרים שההורים של הנפטר או אחד מהם שחושב שהשאלה הזאת מהותית יכול לפנות - -     

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מצליחה להבין – הוא זה שביקש את זה אז הוא לא יפנה? הרי יש כאן שתי אופציות: או בת הזוג וכשיש בת זוג אז לא שואלים בכלל

מיכל מרים וולדיגר:  זה מצחיק כי מי שביקש את השימוש בזרע הם ההורים כי אם יש בת זוג אז זה בת זוג ולא שואלים

מיכל מרים וולדיגר:  לכן מה זה אם הוא רוצה? אם הוא רוצה הוא יברר

מיכל מרים וולדיגר:  לכן יש לי פה בעיה עם זה

מיכל מרים וולדיגר:  זאת אמירה לא הגיונית

נעה בן שבת: אני רוצה להסביר מהי הסיטואציה

נעה בן שבת:  הסיטואציה היא שהם אומרים שהם נכנסו לפרוצדורה ארוכה, היו צריכים למצוא את האם העתידית ולעשות הסכם ובדיקות רפואיות וכן הלאה

נעה בן שבת:  עכשיו אומרים להם, אנחנו לא מדברים על נשוי אנחנו מדברים - -     

מיכל מרים וולדיגר: מי זה אומר להם?      

נעה בן שבת: החוק אומר להם, שימו לב – כשאתם אומרים "מאותה דת" אתם צריכים להוכיח שהם מאותה דת

נעה בן שבת:  שימו לב שיש לכם אפשרות לעשות בירור של הנושא הדתי

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להבין את הנקודה: אם יש בת זוג לא מבררים בכלל דת; אם אין בת זוג מי שביקש לעשות שימוש זה ההורים כי אין בת זוג

מיכל מרים וולדיגר:  ההורים לא יקשו על עצמם

מיכל מרים וולדיגר:  לכן אני לא מבינה מה את אומרת

קריאה: אבל יכול להיות שהם רוצים להבטיח את עצמם

מיכל מרים וולדיגר: מה זה "יכול להיות"? אם הם רוצים להבטיח שיבטיחו, שיבררו

מיכל מרים וולדיגר:  ההצעה הייתה מלכתחילה לגבי בירור דת, ואם כבר מבררים אז מבררים על כולם כדי שלא ייווצר מצב שהילד שייוולד הוא גם יתום וגם תהיה בעיה עם הדת שלו

מיכל מרים וולדיגר:  לכן שוב נכניס את זה - - -     

מירב בן ארי: לא, לא, לא

מיכל מרים וולדיגר: אל תעשה לי - - -     

מירב בן ארי: אני הבנתי

מירב בן ארי:  אנחנו בכלל לא צריכים את הסעיף הזה

מירב בן ארי:  אני רוצה שהוא יירד, הוא לא רלוונטי בכלל

מירב בן ארי:  אם יש להורים חשש שילכו ויבררו – אני אפילו עליהם עוד טפסים?      

נעה בן שבת: אז את רוצה להשאיר את זה?      

מירב בן ארי: אני לא רוצה בכלל

מירב בן ארי:  אם יש להם עניין שיבררו בעצמם

אברהם כץ: אני מנהל מחלקת מחקר הלכתי במכון פוע"ה

אברהם כץ:  הניסיון מלמד שהורים לא חושבים על הדברים האלה

אברהם כץ:  זאת אומרת אם הבחורה מביאה תעודת זהות ובה כבר לא כתוב, אבל במרשם האוכלוסין כתוב "יהודייה", הם לא מבינים שיכולה להיות בעיה

מירב בן ארי: בסדר, ההורים מבינים

מירב בן ארי:  תודה

מירב בן ארי:       תמשיכי, בבקשה

קריאה: הניסיון מלמד הפוך

מירב בן ארי: ההורים מבינים והם נמצאים שנים

מירב בן ארי:  הם יודעים איך קוראים לה, מי ההורים שלה, איפה היא גרה, מה היא עושה

מירב בן ארי:       משרד הרווחה, כשעושים את ההסכם של הורות משותפת לא בודקים?      

מיכל מרים וולדיגר: מירב, אני חייבת רגע לעצור

מירב בן ארי: זה לא - -     

מיכל מרים וולדיגר: אני מבינה את הרצון להמשיך - -     

מירב בן ארי: לא רק סתם להמשיך אבל - -     

מיכל מרים וולדיגר: אין פה עניין להקשות

מירב בן ארי: בוודאי

מיכל מרים וולדיגר: מירב, אנחנו נמצאים פה בחדר גם עבור ההורים שנמצאים פה, גם עבור הילדים העתידיים שחשובים לנו ואנחנו רוצים לעשות להם חיים קלים וטובים וגם קולם של הנפטרים שאינם איתנו

מיכל מרים וולדיגר:  את פנית למשרד הרווחה ושאלת מה קורה אם זוג רוצה לעשות את התהליך כששניהם בחיים ומבררים את עניין הדת - -     

מירב בן ארי: אין דבר כזה

מירב בן ארי:  אף אחד לא מברר שום דבר

מירב בן ארי:  אני עשיתי את זה בעצמי

מירב בן ארי:  את רוצה שאני אספר לך על זה? אין דבר כזה

מירב בן ארי:  את לא צריכה

מירב בן ארי:  אני אומרת לך – אני עשיתי הסכם של הורות משותפת

מירב בן ארי:  עברתי את העובדת הסוציאלית במחלקת IVF ואף אחד לא שאל

מירב בן ארי:  אני לא אקשה עוד יותר - -     

קריאה: את עדיין יהודייה

מירב בן ארי: די, מספיק עם זה

קריאה: - - -     

מירב בן ארי: די עם זה

מירב בן ארי:  אנחנו רוצים להתקדם

מיכל מרים וולדיגר: מירב, את יכולה לצעוק - -     

מירב בן ארי: אני לא צועקת - -     

מיכל מרים וולדיגר: - - אבל אני רוצה - -     

מירב בן ארי: כל דבר כאן אני עוצרת - -     

יהודה בורלא: - - - את צריכה לקבל את הסכמת  - - -     

מירב בן ארי: אני ממש לא

מירב בן ארי:  אם היום זוג הולך לעשות הורות משותפת, ואף אחד לא שואל את האימא פי עשרה אני לא אבקש את זה - - -     

יהודה בורלא: - - - את עושה את זה, את דופקת את החוק

יהודה בורלא:  החוק לא יעבור כי את לא מקשיבה

מירב בן ארי: אני?      

מיכאל פואה: כן

מיכאל פואה:  כי את עושה את החוק

יהודה בורלא: את עושה חוק שלא תהיה לו תמיכה

יהודה בורלא:  חבל

מירב בן ארי: אבל אתה רוצה לשלוח עכשיו הורים שיבררו את הדת של האימא העתידית? לא יקרה

יהודה בורלא: אני רוצה שהחוק הזה יהיה טוב ותהיה לו תמיכה קואליציונית ותהיה לו תמיכה בכנסת

מירב בן ארי: בסדר, בסדר

יהודה בורלא: את מובילה את החוק הזה למקום שלא תהיה לו תמיכה

מירב בן ארי: אז תתפלא – אני מנסה להקל על הורים - -     

יהודה בורלא: חבל

יהודה בורלא:  את סותמת פיות לרבנים שבאים לוועדה

מירב בן ארי: אני? סליחה, תקשיב לי טוב: אני לא אבזבז את הזמן כי יש לי פה זמן קצוב

מירב בן ארי:  אם יש משהו שאני לא עושה פה זה סתימת פיות

מירב בן ארי:  תחזור בך

מירב בן ארי:  כל דיון אתם מדברים - -     

יהודה בורלא: הרב דיבר – חתכת אותו

מירב בן ארי: מה זה חתכתי אותו? כל דיון אתם מדברים, וכל פעם הפורום שלכם גדל

מירב בן ארי:  אוקיי?      

יהודה בורלא: פעם אחת - - - פעם אחת - - - על הנושא - - -     

מירב בן ארי: כל דבר שעושים אני הולכת למקרה הקיצון כולל התצהיר, כולל העורך דין

מירב בן ארי:  די

יהודה בורלא: אבל איזה - - -     

מירב בן ארי: לא, לא, די

יהודה בורלא: - - - לא היה פה דיון אחד בהסכמת - - -     

מירב בן ארי: חבל

מירב בן ארי:  אתה מבזבז לי זמן יקר

יהודה בורלא: אני אומר לך – אני רוצה שהחוק יעבור

מירב בן ארי: אף אחד לא מדבר

מירב בן ארי:  היועצת המשפטית מדברת

נעה בן שבת: עכשיו אנחנו בסעיף קטן (ח)

נעה בן שבת:  הבקשה בסעיף קטן (א) – אנחנו מדברים על שישה חודשים, וזאת התאמה להוראה שבת הזוג צריכה להודיע בתצהיר שהיא אינה מעוניינת אבל אם היא נישאה מחדש אז, כמובן, זה התנאי המקדמי לעשיית שימוש שהיא לא רלוונטית להורים

נעה בן שבת:  אם עברו חמש שנים והיא לא הגישה בקשה אז היא גם כבר לא רלוונטית - - -מההורים

נעה בן שבת:  בסעיף (ח) אנחנו מתאימים את ההוראה הזאת של הבקשה מתי מוגשת הבקשה בידי ההורים

נעה בן שבת:  הבקשה לפי סעיף (א) "הוגשה לאחר שחלפו לפחות שישה חודשים ממועד הפטירה ולא יאוחר מתום חמש שנים ממועד הפטירה או מתום 24 חודשים מהמועד שבו התברר, כאמור, בסעיף (א)(2) כי בת הזוג איננה מעוניינת לעשות שימוש בזרע לפי המאוחר

נעה בן שבת:  על אף האמור בית המשפט רשאי לאשר את השימוש בזרע אף אם הבקשה הוגשה שלא בתקופה האמורה", שזה אומר לפניה או אחריה

נעה בן שבת:       עכשיו נעבור לתוספת

נעה בן שבת:  יש כאן סוגיית  - -     

מיכל מרים וולדיגר: יש עוד הרבה סוגיות

מיכל מרים וולדיגר:  אבל אני כן רוצה להעלות את הנושא של המחבלים

מיכל מרים וולדיגר:  אמרנו בפעם הקודמת שנדבר עליו

מירב בן ארי: שלחו לי פסק הלכה של המופתי בערבית ותרגמתי לאנגלית, שמוסלמים לא יכולים לעשות בשום מצב - -     

מיכאל פואה: בדף עמדה של "משפחה חדשה" כתוב שיש פסק הלכה - - -     

מירב בן ארי: אבל אתה רואה שחברת כנסת מדברת, אז תהיה בשקט עד שאני אתן לך לדבר

מירב בן ארי:  היא מדברת, לא אני

מירב בן ארי:  מספיק

מירב בן ארי:  אני הלכתי במיוחד למופתי שיוציא את פסק ההלכה הזה כי אתם לא מפסיקים לדבר על זה

מירב בן ארי:  התייחסתי לבקשה שלכם ברצינות

מירב בן ארי:  גם שלחתי לך את זה בעברית עם תרגום

מיכל מרים וולדיגר: הנקודה פה היא לא דתית והלכתית, היא מהותית

מיכל מרים וולדיגר:  מחר המופתי יכול לשנות את דעתו ולכתוב אחרת

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא האירוע

מיכל מרים וולדיגר:  אני גם לא נגד שמוסלמים ונוצרים – הכול בסדר

מיכל מרים וולדיגר:  הנקודה פה היא מחבלים ואותם אנחנו צריכים להוציא מהאירוע

מיכל מרים וולדיגר:  זה הכול

מיכל מרים וולדיגר:  זה מה שאני רוצה עכשיו שייכתב

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא קשור עכשיו למופתי

מיכאל פואה: בדף העמדה של "משפחה חדשה" שנשלח לדיון הזה היא מביאה ציטוט של פסק הלכה סוני שמאפשר קצירת זרע

מיכאל פואה:  אז אם אנחנו נסמוך על המוסלמים, ואני כבר לא מדבר על זה שיש גם מחבלים נוצרים אז אנחנו נשארים בקונספציה, זה הכול

מירב בן ארי: בסדר

מירב בן ארי:  אני משאירה את זה לקריאה לשנייה ושלישית

מירב בן ארי:  מספיק

מירב בן ארי:       עכשיו אנחנו עוברים לתוספת

יעל סלנט: התוספת השנייה – סעיף 4ב: "הנחיות אלה מאפשרות לך להביע את רצונך לעניין שימוש בזרע שלך לאחר המוות, לרבות נטילת זרע לאחר המוות לשם שימוש בו להולדת ילד

יעל סלנט:  גם אם לא תמלא את הטופס תוכל בת זוגך לבקש את נטילת הזרע ולעשות בו שימוש לשם הולדה, אולם אם אתה מסכים שהוריך יוכלו לבחור לעשות שימוש בזרע לשם הולדה אחרי מותך של ילד באמצעות אם עתידית שתגדל את הילד, עליך לתת הנחיות מפורשות לכך

יעל סלנט:  אם לא תיתן הנחיות מפורשות בטופס זה, הוריך לא יוכלו לעשות שימוש בזרע"

יעל סלנט:      זה הסבר כללי על כל התהליך כולו כפי שכתוב בחוק בשפה פשוטה ומוחשית

יעל סלנט:       הנחיות בנושא נטילת זרע ושימוש בזרע לאחר הפטירה:      "יש להכין את ההנחיות בשלושה עותקים ולהפקיד עותק מהן אצל בת הזוג או ההורה שיוכל לפעול לפיהן במקרה של פטירה"     

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אני רוצה- -      

מירב בן ארי: לא באמצע הטופס

מירב בן ארי:  היא תסיים את הטופס ואחרי כן

מיכל מרים וולדיגר: לגבי ההסבר

מיכל מרים וולדיגר:  היא התחילה עם ההסבר

מירב בן ארי: אבל זה חלק מהטופס

מיכל מרים וולדיגר: בסדר

יעל סלנט: " או להפקיד אצל גורם שיוכל למסור להם את ההנחיות מידית במועד הפטירה: "אני החתום מטה, מספר זהות, הנחיות בנושא שימוש בזרעי לאחר מותי"

עירית אורן גונדס: תקשיבו, זה פשוט מזעזע

מירב בן ארי: בסדר, אז תתאפקי

עירית אורן גונדס: בסדר, רגע, אני לא אדבר

עירית אורן גונדס:  אבל זה פשוט מזעזע

מירב בן ארי: את רצינית? תמשיכי, בבקשה

עירית אורן גונדס: מירב, תקשיבי רגע: זה מזעזע מה שאתם מבקשים מילד בן 18

עירית אורן גונדס:  חברים, זה מזעזע שבחור חותם על כרטיס אדי לא מחתימים אותו, לא יורדים לו לחייו

עירית אורן גונדס:  חיילים מושלמים שיוצאים להילחם – תפסיקו לעשות את זה

עירית אורן גונדס:  סליחה, זה לא נורמלי

עירית אורן גונדס:  בחור שחותם על כרטיס אדי חותם ומשחררים אותו

עירית אורן גונדס:  מה אתם מבקשים מהילדים האלה? מה אתם רוצים מהילדים האלה?      

מירב בן ארי: תודה

מירב בן ארי:  זה מפריע לי

מירב בן ארי:  תמשיכי עם הטופס, בבקשה

עירית אורן גונדס: זה מפריע לך? תיכנסי לראש של ילד בן 18 שנמצא בעזה

עירית אורן גונדס:  תיכנסו לראש הזה

קריאה: את לא יכולה לעשות דבר כזה

מירב בן ארי: סליחה, סליחה

עירית אורן גונדס: מספיק שיש כרטיס אדי

מירב בן ארי: את נמצאת כאן בכל הדיונים

מירב בן ארי:  אנחנו התקדמנו - -     

עירית אורן גונדס: אני לא נמצאת בכל הדיונים אבל אני - -      

מירב בן ארי: אני מתנצלת

מירב בן ארי:  את תחכי להערות שלך כמו חברת הכנסת מיכל וולדיגר בסוף הטופס

מירב בן ארי: אי אפשר לעשות את זה יותר נורמלי?      

נעה בן שבת: הכוונה הייתה להגיד שאם הוא מתנגד הוא לא יכול - - -     

מירב בן ארי: אבל לא מנסחים ככה

מירב בן ארי:  יש דרך אחרת

יעל סלנט: יש כאן שאלה האם נותן ההנחיות יכול לבקש חוות דעת דתית

עירית אורן גונדס: מה רוצים מהחייל הזה? הוא יוצא למלחמה, מה אתם רוצים ממנו?      

מירב בן ארי: קשה לך? את יכולה לשתות קפה ולחזור

מירב בן ארי:  את לא מעכבת לי את החוק

עירית אורן גונדס: אני לא מדברת בשמי

מירב בן ארי: את מעכבת את החוק, חבל

מירב בן ארי:  נסיים את הטופס

מירב בן ארי:  גם לי יש הערות

מירב בן ארי:  את חושבת שאני מסכימה עם כל מילה שיש פה? אבל גם אני מתאפקת אז גם את תתאפקי

מירב בן ארי:  לא אמרתי שלא תדברי

אירית שחר: גם אני רוצה להגיד משהו

אירית שחר:  אפשר?     

מירב בן ארי: כן

אירית שחר: אני כבר יותר מ-11 שנים בסיפור הזה

אירית שחר:  הלכתי לבית משפט ובית משפט זרק אותי מכל המדרגות

אירית שחר:  זאת אומרת, זכיתי, עשיתי תקדים עולמי, אחר כך המדינה והפרקליטות ערערו והגענו עד לעליון והעליון זרק אותי

אירית שחר:  ואז שמתי את יהבי על חוק

אירית שחר:  ב-2017 חברנו לחברי כנסת ומאז אני נמצאת פה בוועדות

אירית שחר:  אני רואה, לצערי הרב, שהחוק הזה יעזור רק למי שמתנגד ללקיחת זרע מנפטר והולדה אחרי המוות

אירית שחר:  כי אנשים לא יחתמו על מסמך כזה

אירית שחר:  ילד בן 18, אף הורה לא יגרור אותו לעורך דין לחתום

אירית שחר:  זה פשוט לקבור את החוק

אירית שחר:  לדעתי, זה עושה נזק לנושא כי אנחנו לפחות יכולנו לעמוד בפני בית משפט ולשטוח את טענתנו

אירית שחר:  יכולנו לקחת זרע שזה דבר בלתי הפיך וללכת לבית משפט ולשטוח את טענתנו, ובית משפט יכול היה לפסול או לא

מירב בן ארי: אוקיי

מירב בן ארי:  עזבי רגע את העורך דין

אירית שחר: - - - ילד בן 18

מירב בן ארי: גם ילד בן 20 עושה הסכם על דירה וחותם ערבות אצל עורך דין

מירב בן ארי:  עזבי רגע את העורך דין, בואי נשים רגע בצד

מיכל מרים וולדיגר: זה לא אותו דבר

מיכל מרים וולדיגר:  יש הבדל בין מישהו בחיים - - -     

מירב בן ארי: רגע, אני רוצה להתייחס

מירב בן ארי:  את מבינה שצריך טופס הסכמה?      

אירית שחר: אני מבינה

שחר: כל חמשת העמודים שהיא הקריאה עכשיו אפשר בחצי עמוד

שחר:  זה צריך להיות האם אתה מעוניין – כן או לא; האם אתה מאשר להורים שלך – כן או לא

אירית שחר: החשש שלי זה שהורים יפספסו את היכולת להביא ילדים מהילדים שלהם שנפלו

מירב בן ארי: אתם מבינים שצריך טופס

מירב בן ארי:  לדעתי, צריך לפשט אותו

מירב בן ארי:  זה לא חמישה עמודים

מירב בן ארי:  הרבה גם מחוק

מירב בן ארי:  אני שמה רגע את העורך דין בצריך עיון, אבל הטופס חייב להיות

אירית למל רוזנבלום: אפשר לומר משהו?      

מירב בן ארי: מי את?      

אירית למל רוזנבלום: אירית רוזנבלום

מירב בן ארי: שלום לך

מירב בן ארי:  את עושה עבודה מצוינת

מירב בן ארי:  פשוט אף פעם לא נפגשנו

מירב בן ארי:  את עושה עבודה מדהימה

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לומר כמה דברים: א', את ההתחלה של הטופס שקראתם – אני סבורה שצריך מאגר ואסור לנו לוותר על זה

מירב בן ארי: עזבי את המאגר

מיכל מרים וולדיגר: זה לא "עזבי"

מיכל מרים וולדיגר:  אני אומרת לפרוטוקול שברור שצריך שיהיה פה מאגר

מיכל מרים וולדיגר:  זה יפתור הרבה מאוד מהדברים, כולל הסכמות

מיכל מרים וולדיגר:  אם צריך הסכמות שלא נשכח שהטופס הזה הוא לא רק לחיילים, הוא גם לאזרחים

מירב בן ארי: הוא גם לאזרחים

מיכל מרים וולדיגר: לכן בעיניי מאוד חשוב – ואל תתנפלו עליי פה, בואו נחשוב לגוף העניין – שגם כשבני אדם חיים הם לא כל כך מהר רוצים ילד

מיכל מרים וולדיגר:  אוקיי? בואו נגיד את האמת

מיכל מרים וולדיגר:  אז אי אפשר מיד להגיד שזה דברים של מה בכך אז בואו נביא ילד על שם מישהו

מירב בן ארי: אז אחרי כמה שנים יהיה - - -     

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן, אני מסכימה

מיכל מרים וולדיגר:  לכן אנחנו צריכים לדייק את זה כי אם בן אדם אמר שהוא לא רוצה – גם אם יש לו אישה אתה לא יכול לאכוף

מיכל מרים וולדיגר:  בגלל שהוא כבר לא איתנו גם על האישה צריך הסכמה

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא מדברת על המצב היום

מירב בן ארי: אם הוא לא מילא את הטופס - -     

מיכל מרים וולדיגר: לא

מיכל מרים וולדיגר:  אני מנסה לומר שהמאגר הוא קריטי מאוד

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא מדברת על המצב היום ועל סעיף המעבר

מיכל מרים וולדיגר:  נניח בעוד 10 שנים – כל אזרחי מדינת ישראל מכירים אותו

מיכל מרים וולדיגר:  אדם צריך לא צריך להגיד "אני לא מסכים", הוא צריך להגיד "אני מסכים"

מיכל מרים וולדיגר:  אם הוא לא נמצא במאגר גם אשתו לא יכולה לעשות בזה שימוש

מירב בן ארי: אבל אם בת הזוג רוצה אז את רוצה לשלול ממנה?      

מיכל מרים וולדיגר: אני לא אעשה נזק

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא מדברת על הוראות המעבר

מירב בן ארי: היום הנחיות היועץ מאפשרות - - -     

מיכל מרים וולדיגר: היום ההנחיות מאפשרות קצירה, לא מאפשרות שימוש

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו רוצים שיהיה איזון בין הקצירה לבין השימוש

קריאה: ההנחיות מאפשרות גם שימוש היום

מיכל מרים וולדיגר: הן לא יוצאות לפועל

מירב בן ארי: אין שום בעיה

מירב בן ארי:  גם אני ישבתי עם עורכות הדין

מירב בן ארי:  אנחנו לא רוצים להחמיר עכשיו את המצב של בנות זוג

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להבהיר – אולי אני לא מדברת מספיק ברור

מיכל מרים וולדיגר:  אני לא רוצה להחמיר מצב של אף אחד

מיכל מרים וולדיגר:  אני רוצה שאף אחד לא ימות וכולם יחיו חיים מאושרים עד 120 שנה – זאת נקודת המוצא

מיכל מרים וולדיגר:  הנקודה השנייה היא שהשחקנים שאנחנו מדברים עליהם היום זה ההורים, החלל והילד העתידי - -     

מירב בן ארי: ובת הזוג

מיכל מרים וולדיגר: סליחה, את צודקת – ארבעה – ובת הזוג

מיכל מרים וולדיגר:  אלה הרלוונטיים לנו ואת כולם צריך לשמוע

מיכל מרים וולדיגר:  גם לילד העתידי צריך להיות פה וקול שאנחנו צריכים להשמיע ולחשוב גם עליו וגם לחשוב על בת הזוג, על הנפטר וגם על ההורים

מיכל מרים וולדיגר:  גם הוא חלק מהאירוע

מיכל מרים וולדיגר:  אם הוא היה חי הוא היה מחליט לבדו אם הוא רוצה להביא ילדים או לא

מיכל מרים וולדיגר:  גם אם ההורים התחננו – ואני מכירה כמה מקרים כאלה – לא רוצים ילד כרגע וגם לא בעתיד

מיכל מרים וולדיגר:       לכן במצב היום בוודאי שאנחנו לא רוצים להחמיר על אף אחד - -     

מירב בן ארי: אז מה את רוצה?      

מיכל מרים וולדיגר: היום אני רוצה להקל

מיכל מרים וולדיגר:  אם יש זרע שכבר נקצר בהחלט צריך לעשות שימוש ולא לתת לו לשכב סתם

מירב בן ארי: תסתכלי על החוק

מיכל מרים וולדיגר: אני מדברת על העתיד, שכל אדם ידע שהוא יכריע עכשיו וירענן את ההחלטה כל חמש שנים

מיכל מרים וולדיגר:  אם הוא רוצה הוא יכתוב ואם הוא לא רוצה אז שהוא יכתוב או שלא יכתוב בכלל כי אם הוא רוצה אז הוא צריך להביע עמדה שהוא רוצה

מיכל מרים וולדיגר:  ואז כשהוא אומר "אני רוצה" צריך להשתמש ולעשות הכול ולפשט את הטופס הזה

מיכל מרים וולדיגר:  הטופס הזה מייגע

מיכל מרים וולדיגר:  אני מסכימה עם מי שאמר פה שהחייל מסכן

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא רק לחייל אבל חייל צריך לקרוא את כל הטופס הזה

מירב בן ארי: הטופס הזה יעבור שדרוג

מיכל מרים וולדיגר: הנקודה היא שאם הוא אמר: "אני מסכים" אז הוא מסכים וצריך להקל ולעשות בזה שימוש

מירב בן ארי: ואם הוא לא אמר?      

מיכל מרים וולדיגר: אם הוא לא כתב או אמר שלא, אז אי אפשר לתת

מיכל מרים וולדיגר:  כי הוא אמר, אני לא רוצה

מיכל מרים וולדיגר:  בחיים הוא יכול להגיד לאשתו "אני לא רוצה"

מיכל מרים וולדיגר:  יש זוגות שהאישה רוצה ובן הזוג לא רוצה, ואי אפשר לאכוף את זה

מיכל מרים וולדיגר:  לכן גם לנפטר יש דעה וגם לילד העתידי

מיכל מרים וולדיגר:  בעיניי, זה האירוע מפה ולהבא

אירית שחר: אני הייתי מפשטת את זה: רק מי שלא רוצה יצהיר בבית משפט

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה בניגוד להיגיון

אירית שחר: למה יש היגיון – כולם רוצים ילדים

מיכל מרים וולדיגר: לא נכון

אירית שחר: כולם רוצים ילדים

מיכל מרים וולדיגר: לא נכון, לא נכון

מירב בן ארי: אירית ומיכל - -      

מיכל מרים וולדיגר: קודם כול זה לא נכון, וב', לא חיים אותו

אירית שחר: הוא ילך ויחתום - - -     

מיכל מרים וולדיגר: רק משפט אחד: הלוואי שכולם היו רוצים ילדים

מיכל מרים וולדיגר:  א', זה לא נכון; אבל בוודאי שלא כולם רוצים אחרי מותם ילד

מירב בן ארי: כן, בבקשה, אירית

מירב בן ארי:  לא ראיתי אותך כאן

מירב בן ארי:  זאת הפעם הראשונה שאני רואה אותך

אירית למל רוזנבלום: נכון אבל ראית אותי במקומות אחרים

מירב בן ארי: אני בטוחה

מירב בן ארי:  אמרתי לך – את לא צריכה לשכנע אותי

אירית למל רוזנבלום: בפרקטיקה אני האדם המנוסה ביותר שיושב כאן

אירית למל רוזנבלום:  פרצתי את הדרך של הרעיון הזה שנראה לפני 30 שנה דמיוני

אירית למל רוזנבלום:  טיפלתי בלמעלה מ-50 משפחות וניהלתי את התיקים האלה מול בתי המשפט, ויש לי קצת יותר מידע בסיסי

אירית למל רוזנבלום:       אני לא רוצה להתחיל לספר אבל אני רוצה להתייחס לנקודה האחרונה שעלתה כאן

אירית למל רוזנבלום:  בעצם נוסחה כאן צוואה – הקלה לעורך דין, לא הקלה לבחור

אירית למל רוזנבלום:  זה בלתי נסבל

אירית למל רוזנבלום:  הנוסח כבד, ותסלח לי, גברתי, אם אני אגיד שאולי בכלל לא חייבים כי אולי גם ההורים השכולים יכולים להעיד

אירית למל רוזנבלום:  אני די מסכימה עם הגישה הזאת שמי שלא רוצה שיטרח - -      

אירית שחר: בדיוק

אירית שחר:  מעטים לא רוצים

אירית למל רוזנבלום: - - ומי שרוצה שיטרח ויכתוב שאיננו רוצה

מירב בן ארי: אני שמה לך כאן משהו בסוגריים כי את הבן אדם הכי מנוסה

מירב בן ארי:  אם אתם רוצים שהחוק יעבור תסירי את זה לגמרי כי בלי זה אין חוק

מירב בן ארי:  מבחינה פוליטית

מירב בן ארי:  הנה, הוא יושב לידך ומהנהן

מירב בן ארי:  את הבן אדם המקצוען – את הפוליטיקה תשאירי לי

מירב בן ארי:  אם אין טופס שצריך להקל עליו - -     

מיכל מרים וולדיגר: אבל למה "פוליטי"? אני חולקת עלייך

מיכל מרים וולדיגר:  אנחנו כל הזמן מדברים על משפט

מיכל מרים וולדיגר:  במשפט יש לבן אדם זכות על עצמו ועל גופו

מיכל מרים וולדיגר:  עם כל הכבוד את לא יכולה להגיד שברירת המחדל היא כן ורק אם הוא לא מסכים

מיכל מרים וולדיגר:  למה? מאיזו נקודת הנחה את יוצאת?      

אירית למל רוזנבלום: אני לא רוצה להתווכח איתך

אירית למל רוזנבלום:  בעניין הזה אני מוכנה - -     

מירב בן ארי: בואי נתקדם

מירב בן ארי:  הבנת אותי מהר

אירית למל רוזנבלום: לדעתי, כל העניין הזה נוצר מהגישה המשפטית הראייתית כבדת המשקל

אירית למל רוזנבלום:  אנחנו לא עוסקים במשפט פלילי שחייבים להוכיח מעבר לכל ספק סביר

אירית למל רוזנבלום:  חייבים להשתחרר מהעניין הזה

אירית למל רוזנבלום:  אנחנו עוסקים פה בנושא הכי אנושי, הומני בעולם, לא ספק סביר

מירב בן ארי: הוא רחוק מאוד

אירית למל רוזנבלום: צריך להירגע מהעניין הזה

מירב בן ארי: אנחנו לא שם

מירב בן ארי:  תקראי את הנוסח

אירית למל רוזנבלום: זאת ההתנסות המשפטית שלי

יהודה בורלא: שמירה על זכויות אדם – זה מה שיש פה

אירית למל רוזנבלום: הומני

מירב בן ארי: גם אני מתקנת אותך – הנוסח הוא מאוד מרוכך, ואנחנו עובדים עוד יותר - -     

אירית למל רוזנבלום: אז אני כאן במקום שירכך כי אני חיה עם הנסיבות

אירית למל רוזנבלום:  אני מכירה את כל הגישות, הכול בסדר

אירית למל רוזנבלום:  אני מנהלת את כל הקרבות על הגישות הקשות

אירית למל רוזנבלום:  אנחנו פורצי דרך בעולם – כי מדובר בחוק יחיד בעולם, אין דבר כזה בשום מקום בעולם

אירית למל רוזנבלום:  יש מדינות שאוסרות במפורש אך אין מדינות שמתירות, בוודאי לא בחקיקה

אירית למל רוזנבלום:  יש שתיקה

אירית למל רוזנבלום:  אז אנחנו נהיה חלוצים בגישה הזאת

אירית למל רוזנבלום:  נתתי את ההערות שלי לוועדה ועסקתי במישורים שונים שאני לא בטוחה שירדתם בכל המקרים לרזולוציות שהערתי

נעה בן שבת: אני חושבת שכן, אגב

נעה בן שבת:  הרבה דברים היו לדלת פתוחה

אירית למל רוזנבלום: שני דברים: הגישה המוסרית שתוקפת את העניין הזה שאי אפשר להטיל על אדם את כל בליל המילים האלה שהוא לא מבין את משמעות חלקן – כשמדובר בחיילים אני מתנגדת לכל התייחסות לומר שהחייל צעיר מידי ולא מבין מידי

אירית למל רוזנבלום:  כי אם הוא צעיר מידי ולא מבין מידי אז אל תגייסו אותו לצה"ל

אירית למל רוזנבלום:  לא יכול להיות שתיקחו בן אדם צעיר ולא מבין ותשתמשו בו כדי שיהרוג אנשים או ייהרג

אירית למל רוזנבלום:  הוא מבין הכול – די

אירית למל רוזנבלום:  בזה נגמר הסיפור

מירב בן ארי: אני מסכימה איתך

אירית למל רוזנבלום: לכן הטיעון המוסרי יורד מסדר היום

מיכל מרים וולדיגר: אני לא הבנתי מה את אומרת

מירב בן ארי: רגע, תגיעי לנקודה השנייה

מיכל מרים וולדיגר: הנקודה השנייה היא לגבי הנוסח

מיכל מרים וולדיגר:  הסכמתי לנוסח, אני אוותר על זה

מיכל מרים וולדיגר:  הוא לא צריך להיחתם בפני עורך דין ויהיה דרור לכל עורך דין לנסח צוואה

מיכל מרים וולדיגר:  אני עדכנתי את בנק הצוואות הביולוגיות בשנת 2006 – ניסחתי מאות צוואות ביולוגיות לאנשים

מיכל מרים וולדיגר:  הן חתומות, על-פי דין, בנוכחות עדים תוך בדיקת מחויבותו, הבנתו, הסכמתו ורצונו החופשי של המצווה, כמו שצריך

נעה בן שבת: נבחנו בפסיקה?      

אירית למל רוזנבלום: נבחנו בפסיקה וגם אושרו

מירב בן ארי: אני מקשיבה קשב רב

מירב בן ארי:  האם את אומרת שאם לא העניין של העורך דין לפחות שיהיו שם שני עדים?      

אירית למל רוזנבלום: לא

מירב בן ארי: את אומרת, לא זה ולא זה

אירית למל רוזנבלום: נכון

אירית למל רוזנבלום:  אנחנו מדברים על שלב טרומי

אירית למל רוזנבלום:  בן אדם שחתם על טופס כזה מומלץ שיילך לעורך דין וינסח את זה כמו שצריך

אירית למל רוזנבלום:  הוא לא חייב, זה מומלץ

אירית למל רוזנבלום:  אפשר לתת נוסח מוצע - -     

מירב בן ארי: יהיה נוסח מוצע

אירית למל רוזנבלום: אם אדם ירצה הוא ישתמש בנוסח המוצע, ואם ירצה ילך לנסח בעצמו

אירית למל רוזנבלום:  הרי יש גם על-פי דין צוואה בכתב יד שאדם כותב

אירית למל רוזנבלום:  אנחנו לא יכולים לבטל אותה ולהגיד - - -     

נעה בן שבת: אנחנו בכלל לא עושים צוואה, אנחנו בכלל לא מדברים על צוואה

נעה בן שבת:  הזרע הוא לא נכס, הזרע הוא לא רכוש

אירית למל רוזנבלום: את ההתחמקות הזאת אני מכירה

נעה בן שבת: סליחה, גברתי

נעה בן שבת:  אני לא מכירה פסיקה כזאת על צוואות ביולוגיות

נעה בן שבת:  אני מכירה פסיקה הפוכה שאומרת שהזרע איננו נכס, הוא לא נתון לצוואה

נעה בן שבת:  לכן אנחנו לא מדברים פה על צוואה

נעה בן שבת:  אנחנו מדברים פה על התלבטות, רצון, הסכמה

נעה בן שבת:  אפילו הורדנו את הניסוח להסכמה שיעשו שימוש בזרע הזה להולדת ילד אחרי המוות

נעה בן שבת:  זה דבר בהחלט לא מובן מאליו

אירית למל רוזנבלום: על אחת כמה וכמה צוואה

אירית למל רוזנבלום:  אבל, בסדר, אני הגדרתי וזכיתי כי היה לי דבר מאוד ברור

אירית למל רוזנבלום:  זה גרר אותי לשם

אירית למל רוזנבלום:  הפרקטיקה גררה אותי לצורך בגלל ההוכחה ברמה פלילית ממש

מירב בן ארי: זה לא ברמה פלילית

אירית למל רוזנבלום: צריך להוריד את זה, חייבים להוריד את זה

אירית למל רוזנבלום:  לכן חתימה בפני אנשי מקצוע הפכה להיות וולונטרי

מירב בן ארי: בסדר, אנחנו בוחנים את זה

אירית למל רוזנבלום: גם חתימה בפני שני עדים מדיפה ריח של נכס

נעה בן שבת: הורדנו את זה

נעה בן שבת:  זה ירד

אירית למל רוזנבלום: אז לכן נחזור על הרעיון שאדם יכול לחתום בעצמו; לכן נחזור על הרעיון שהנוסח חייב להיות קל

אירית למל רוזנבלום:  הוא לא חייב לדעת איזו פרוצדורה, מה עושים אחרי כן

אירית למל רוזנבלום:  לא נוכל לשאול אותו כשנהיה באירוע

מירב בן ארי: הסכמנו על ההפשטה של הנוסח, עירית

אירית למל רוזנבלום: אז גמרנו, צריך להוריד

אירית שחר: ובלי תיאורים גרפיים

אירית למל רוזנבלום: הערה שעלתה פה ואני רוצה להגיד עליה משהו, לגבי מי שמחליט

אירית למל רוזנבלום:  יש סיטואציות שאין הורים ואין בת זוג

אירית למל רוזנבלום:  אני מכירה סיטואציה כזאת

אירית למל רוזנבלום:  אדם יתום וטרם הספיק וחלה בסרטן והוא רוצה

מירב בן ארי: מי אחראי?      

אירית למל רוזנבלום: הוא מינה את אחותו

מירב בן ארי: אז הוא ילך לבית המשפט

נעה בן שבת: לפי החוק - - -     

אירית למל רוזנבלום: לא, הוא לא מינה את אחותו שתישא היריון

אירית למל רוזנבלום:  הוא מינה את אחותו למצוא אישה עתידית

מיכל מרים וולדיגר: עם כל הכבוד אירית, יש כאן ילד יתום

אירית למל רוזנבלום: לא יתום מאבא ואימא

מיכל מרים וולדיגר: תשימי את הילד פה על השולחן – הוא גם קיים

אירית שחר: היא אומרת שהוא יתום רק מאבא, לא מאימא

קריאות: - - -     

עדי חן: - - -     

אירית למל רוזנבלום: עדי, תסלחי לי

אירית למל רוזנבלום:  אני רוצה לדייק

אירית למל רוזנבלום:  הילד בכל מקרה יתום מאב כי אנחנו משתמשים בזרע

אירית למל רוזנבלום:  האם תהיה אם, לא אחותו תהיה האם

אירית למל רוזנבלום:  תהיה אם עתידית

אירית שחר: האחות רק תמצא אותה

מירב בן ארי: אז למה בת הזוג לא מנהלת את האירוע?      

אירית למל רוזנבלום: אין בת זוג

מירב בן ארי: אבל אמרת שיש לו

אירית למל רוזנבלום: לא

אירית למל רוזנבלום:  אין בת זוג

אירית למל רוזנבלום:  אדם רווק יתום רוצה המשכיות

יהודה בורלא: אתם עושים משהו חדש ורוצים שהוא ייכשל בטוח

נעה בן שבת: ילד שנולד למשפחה עם סבא וסבתא, ילד שנושא את הזכר עבור המשפחה הוא לא ילד - - -     

אירית למל רוזנבלום: ניסחתי את הרציונל הזה לפני 30 שנה

אירית שחר: אבל אתם מדברים על רצון המת, נכון? רצון הנפטר כל כך מקודש אז אם רצון הנפטר היה שיהיה אחריו המשך אז הוא מקודש

קריאות: - - -     

מירב בן ארי: שנייה, אני לא מבינה כלום

אירית למל רוזנבלום: דודים, דודות יהיו

אירית שחר: האחות תבחר את האישה

מירב בן ארי: מספיק, אירית ואירית

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לומר משפט אחד

מיכל מרים וולדיגר:  נועה אמרה משהו ואני רוצה להבהיר את זה כי אם זה העניין אני לא יכולה להסכים לו

מיכל מרים וולדיגר:  נועה השיבה לאירית שהילד הזה בא לעולם כי ההורים רוצים זכר לילד

נעה בן שבת: המשכיות

מיכל מרים וולדיגר: לא אמרת את זה, אמרת "זכר"

מיכל מרים וולדיגר:  אף אחד לא רוצה את הילד כמצבה חיה

מיכל מרים וולדיגר:  רוצים המשכיות, וזה לא אותו דבר

מיכל מרים וולדיגר:  המשכיות זה בהחלט משהו שאפשר לחשוב עליו

מיכל מרים וולדיגר:  זה לא מצבה ואנדרטה למישהו

מירב בן ארי: אנחנו מסכימים

עירית אורן גונדס: הורים רוצים המשכיות

עירית אורן גונדס:  נקודת המוצא שלנו היא שכל אדם רוצה המשכיות

עירית אורן גונדס:       אני רוצה לברך אתכם על כך שקצב הדיונים מתקדם כי, לצערי, עקב האירועים של חרבות ברזל מישהו כאן הבין שחייבים כבר לצאת עם החוק הזה כשההורים ביגונם

עירית אורן גונדס:  אז אני רוצה לברך

עירית אורן גונדס:       שנית, חייל, הפרח של עם ישראל, הולך להתגייס

עירית אורן גונדס:  הוא לא חושב איך הוא הולך למות

עירית אורן גונדס:  הוא רוצה להיות קרבי, הוא רוצה להילחם והוא רוצה להביא את מדינת ישראל לניצחון

עירית אורן גונדס:  יש לו בשרשרת החיול מה קורה אם, חס וחלילה, קורה אסון – לאן להעביר את המטלטלים שלו

עירית אורן גונדס:  יש לו איקס איך לחלק את הכסף שלו – לאבא, לאימא, לדוד או לחברה

עירית אורן גונדס:  באותה שיטה – חס וחלילה במקרה של אסון – האם אתה מתיר שימוש בזרע – כן או לא

מירב בן ארי: זה דיון שעשינו כבר לפני  חודשיים וסיימנו אותו

עירית אורן גונדס: אני מבקשת - -     

מירב בן ארי: עירית, אני יודעת מה את רוצה להגיד

עירית אורן גונדס: אבל מה שאתם כותבים פה זאת התעללות

מירב בן ארי: לא יהיה בשרשרת החיול – דנתי בזה לפני חודשיים

מירב בן ארי:  אני כבר באתר של מיטב - -     

עירית אורן גונדס: הילד לא הולך לקנות דירה, הילד חולם להיות בשייטת

מירב בן ארי: שמעת מה אמרתי על עורך דין? שים בצד

מירב בן ארי:  אני לא אומרת שמה שכתוב פה סגור

מירב בן ארי:  אבל אל תיקחי אותי לשרשרת החיול

מירב בן ארי:  הייתי שם לפני חודשיים וחצי, קיבלתי כבר מסרון לכל מלש"ב, קיבלתי הפניה ללינק באתר של מיטב

מירב בן ארי:  השגנו גם דברים

מירב בן ארי:  את צודקת – הייתי בדיון

מירב בן ארי:  אבל איך אמרת? החוק רץ

מירב בן ארי:  אז תסמכי עליי

מירב בן ארי:  אנחנו מנסים לקדם וגם שכל חייל יידע וגם להשאיר לחיילים את הוראות המעבר שמשרתים בצבא

מירב בן ארי:  שתיכן, אירית ועירית, כל אחת בתחומה עושות עבודה מצוינת

מירב בן ארי:  תאמינו לי שכבר כמעט שלושה חודשים אנחנו מפרקים עוד משהו כל שבוע

מירב בן ארי:  נשארנו עם הטופס וגם את הטופס נקל

מירב בן ארי:  אני פותחת את זה כי לא כל מה שכתוב פה יהיה

אירית למל רוזנבלום: לנו יש עכשיו טופס דיגיטלי שכבר נמצא ועובד

אירית למל רוזנבלום:  הוא כולל את הפרטים

מירב בן ארי: אולי זה משהו שאנחנו צריכות לדבר עליו

אירית שחר: שזה יהיה בגוגל

מירב בן ארי: לא בגוגל, באתר הטפסים הממשלתי

אירית למל רוזנבלום: יש אישור

אירית למל רוזנבלום:  כל אחד יכול לחתום וכבר חילקו כמה עשרות

מירב בן ארי: יהודה פואה, בבקשה

יהודה בורלא: אני לא רוצה להשוויץ אבל לי יש שני תארים במשפטים והייתי ברוב הדיונים

יהודה בורלא:  קראתי את הטופס ובקושי הצלחתי להבין אותו, אבל כן הצלחתי להבין שיש בו סתירות חוזרות ונשנות

יהודה בורלא:  איפה הסתירות? בדיוק במורסה של החוק הזה שאנחנו מסרבים לדון בה – בת הזוג

יהודה בורלא:  פעם אחת כתוב: אני נותן הנחיות לבת הזוג; פעם אחת כתוב: אם אני לא אתן הנחיות בת הזוג תוכל להשתמש; פעם אחת כתוב עוד פעם ככה ועוד פעם ככה

יהודה בורלא:  יש פה נקודה שאנחנו כל הזמן בורחים ממנה כי יש הנחיות יועץ ולא רוצים ללכת אחורה, חס ושלום, למקום מסודר

יהודה בורלא:  הרעיון הזה שבת הזוג וההורים הם שונים כי הדרך של בת הזוג סלולה והיא יכולה לעשות מה שהיא רוצה, ולהורים מותר לעשות את הדברים רק לפי החוק – לדעתי, זה הפלונטר

יהודה בורלא:  אם נפתור את זה אני אצטרף לאירית ועירית שדיברו לפניי

יהודה בורלא:  הטופס צריך להיות קל, פשוט, חד

יהודה בורלא:  הטופס הממשלתי, כמו שאמרת עכשיו, זה הכי טוב שיכול להיות – טופס של שורה: אני מאשר להשתמש וההסכמה הזאת תחול גם על בת הזוג וגם על ההורים

מיכל מרים וולדיגר: בדיוק

יהודה בורלא: הפיצול הזה עושה בלגן, זה בלתי אפשרי

מיכל מרים וולדיגר: מספיק - - - אני מסכימה לגמרי

יהודה בורלא: זה גם יתקע את החוק

יהודה בורלא:  בלי זה לא יהיה לכם רוב, אני אומר לכם

מירב בן ארי: בסדר, אבל אני - - - וקיבלתי

מיכל מרים וולדיגר: אם יש מאגר ויש הסכמה זה חל על כולם; אם אין הסכמה זה לא חל על אף אחד

יהודה בורלא: מירב, את אמרת בהרבה דיונים שאת מסכימה שצריך הסכמה

יהודה בורלא:  האוזר היה פה ואמר שצריך הסכמה וכולם אמרו שצריך הסכמה

יהודה בורלא:  כרגע החוק הוא בלי הסכמה

מירב בן ארי: אבל יש הטופס

יהודה בורלא: לא, לא

יהודה בורלא:  אני זוכר שהאוזר אמר שצריך הסכמה, ונועה אמרה לו: אתה אומר דברים יפים אבל זה לא החוק

יהודה בורלא:  גם הטופס וגם סעיף 8 – כל החוק בנוי בלי הסכמה לבת הזוג

יהודה בורלא:  ברגע שמשנים את זה אפשר להריץ את החוק הזה, החוק מקבל הסכמות - -     

מירב בן ארי: הבנתי

יהודה בורלא: - - לא צריך להיות המדינה הראשונה בעולם שעושה דברים בלי הסכמות של נפטרים

יהודה בורלא:  צריך לשמור על זכויות אדם - -     

מירב בן ארי: הבנתי

יהודה בורלא: - - ברגע שיהיה טופס ממשלתי שיש בו שורה אחת: "אני מסכים ממנה עד - -     

מיכל מרים וולדיגר: לא רק שורה אבל צריך להיות חצי עמוד

יהודה בורלא: לא משנה

יהודה בורלא:  עוד דבר שאמרתן שתיכן – חמש שנים – גם זה לא מופיע בחוק ולא בשום דבר

יהודה בורלא:  צריך שהטופס יחול לחמש שנים

נעה בן שבת: במהלך הדיונים ביקשו מאיתנו להוסיף לטופס את נושא הירושה; ובמקרה שיש אי הסכמה בין ההורים לבין בת הזוג יכול להיות שהוא ירצה שההורים יוכלו לעשות שימוש גם אם בת הזוג אינה מעוניינת

מיכל מרים וולדיגר: הכול נבע מכך שאמרנו מה קורה כשאין הסכמה

יהודה בורלא: הכול נובע מבת הזוג

מירב בן ארי: אנחנו נפשט את הטופס

מירב בן ארי:  כבר עשיתי את זה בעבר, הכול בסדר

מירב בן ארי:  אני רוצה לשמוע את חברת הכנסת לשעבר - -     

יהודה בורלא:  - - - זאת החלטה עקרונית - -      

מירב בן ארי: הבנתי אותך

מירב בן ארי:  אני גם מבינה עד כמה טפסים ממשלתיים מתישים

מירב בן ארי:       חברת הכנסת לשעבר ענת מאור, בבקשה

מירב בן ארי:  גם את פעם ראשונה פה, נכון?      

ענת מאור: בדיון פה, כן

ענת מאור:  במקום הזה הייתי 11 שנים

מירב בן ארי: ברור

ענת מאור: אני רוצה להתחיל עם הכובע שלי

ענת מאור:  בעבר הייתי יושבת-ראש ועדת מדע בכנסת וב-30 בספטמבר 2002, לפני 21 שנים, הנושא היה: נטילת זרע להזרעה מלאכותית לאחר המוות

ענת מאור:  אני חושבת שזה היה הדיון הראשון בכנסת בעניין הזה

ענת מאור:  אמנם לאירית רוזנבלום יש כל כך הרבה מניות - -     

אירית למל רוזנבלום: והייתי בו

ענת מאור: מי שהיה בשני - - - הייתה ד"ר זלינה בן גרשון שהייתה מנהלת מדעית בכירה במשרד הבריאות

ענת מאור:  בתור אם שכולה היא לא תמכה ברעיון, והיה פרופ' אסא כשר בתור אב שכול שכן תמך ברעיון

ענת מאור:  לסיכום אגיד שכיושבת-ראש ועדה לא סתם יזמתי את הדיון, אני מאוד תומכת ברעיון, בקונספט ובריבונות של כל חייל שנהרג או כל אחד שמעוניין

ענת מאור:  ואז כבר נתנו אור ירוק לצאת עם הנושא קודם בדיון ציבורי ולהכשיר לבבות

ענת מאור:  אז אני רוצה לומר שאני מברכת מאוד אותך, מירב בן ארי, ואת קטי שטרית שאתן מקדמות את זה

ענת מאור:  אני גם רואה עכשיו בניהול של הוועדות – זאת תהיה בשורה מאוד חשובה בכלל לעולם ולמדינה שלנו בפרט בכל ההתרחשויות הציבוריות פוליטיות

ענת מאור:       דבר שני, היום אני יושבת-ראש עמותת ליל"ך – לחיות ולמות בכבוד

ענת מאור:  יש לנו דוקטור מומחה לאתיקה רפואית ואני אשמח שנצרף אותו כמוזמן לדיונים

ענת מאור:  אנחנו לא משרד הבריאות והטפסים היום של חוק החולה הנוטה למות הם ממוסדים ונמצאים במשרד הבריאות וכך גם הנחיות רפואיות מקדימות או ייפוי כוח בנוסח מקוצר

ענת מאור:  בהחלט צריך מאגר, זה יעזור מאוד

ענת מאור:  אבל אם תרצו שאנחנו כעמותה נסייע בהפצה ובהזמנה - -     

מירב בן ארי: אנחנו מאוד - - -     

ענת מאור: אבל אני לא מחליטה לבד

ענת מאור:  יש ועד לליל"ך

ענת מאור:  אני אשמח להביא את זה להתייעצות

מירב בן ארי: ככל שאנחנו מתקדמים אנחנו מבינים שנהיה חייבים שתהיה כאן עמותה כמו אד"י שיהיה לה צינור ברור למשרד הבריאות, ושהיא תהיה המאגר של אותם טפסים

ענת מאור: משרד הבריאות צריך להיות המאגר

ענת מאור:  אנחנו כבר הזמנו

מירב בן ארי: ברור, עם קשר ישיר מול משרד הבריאות – כדי ליצור את המאגר שברגע שזה קורה ההורים יוכלו לדעת מיד האם יש טופס או אין טופס

מירב בן ארי:       דיברנו על זה גם – צריכה לקום איזושהי עמותה

מירב בן ארי:  היא לא יכולה להיות רק של הורים שכולים של הצבא מכיוון שיש כאן גם אזרחים ומכיוון שגם יהיו צעירים, שלצערנו, חלילה, יחלו

מירב בן ארי:  אנחנו רוצים לעשות קונסטלציה כזאת כי כרגע המשרדים: גם משפטים, גם ביטחון וגם בריאות לא רוצים שהטפסים יהיו במאגר

מירב בן ארי:  אבל אם תהיה עמותה כמו אד"י כמו בעניין הזה - -     

אירית למל רוזנבלום: אבל לנו יש מאגר

מירב בן ארי: זה גם מה שאת הוספת לנו היום

מירב בן ארי:  שתיכן באתן היום, וזה טוב אבל עכשיו גילינו את הדבר הזה, וננסה לעשות את הקונסטלציה הזאת שבה יכול להיות הטופס וחיבור ישיר למשרד הבריאות

מירב בן ארי:  זה מה שאנחנו רוצות

ענת מאור: תודה

ענת מאור:  מילה אחרונה להורים השכולים: אנחנו מאוד איתכם ואני שמחה שהוועדה והכנסת פועלות כדי לתת לכם מענה

מירב בן ארי: תודה

מירב בן ארי:  ליאורה ממשרד הרווחה, בבקשה

ליאורה אברמוביץ': אני מהלשכה המשפטית במשרד הרווחה

ליאורה אברמוביץ':  אנחנו סבורים שצריך גם לעבוד על הנוסח של הטופס כי הוא לא קל להבנה ולמילוי

ליאורה אברמוביץ':  אבל הדבר החשוב ביותר לנו הוא שצריך לעשות סדר בניסוח בשימוש במונחים: "הסכמה", "רצון", "הנחיה" או "בקשה"

ליאורה אברמוביץ':  מופיעים כמה וכמה מונחים בפני מי שממלא את הטופס, ומזווית הראייה של הילד חשוב שזאת תהיה בקשה ולא רק הסכמה

ליאורה אברמוביץ':  להסכמה זה כמו "אוקיי, בסדר, אני מוכן" או משהו כזה

ליאורה אברמוביץ':  אבל בעניין של הבאת ילד לעולם, לדעתנו, זה צריך להיות הבעה של רצון ברמה הכי גבוהה

ליאורה אברמוביץ':  "מסכים" זאת לא מילה מספיק חזקה כדי להביע את הרצון של המנוח טרם פטירתו

ליאורה אברמוביץ':  צריך לעבור על זה כי בכל סעיף משתמשים במונח אחר

ליאורה אברמוביץ':  אז צריך לעשות סדר

ליאורה אברמוביץ':  ושוב, חשוב שהילד ידע שהאבא שלו ביקש שהוא יבוא לעולם

ליאורה אברמוביץ':       דבר נוסף שיכול להיות שלא צריך להיות בטופס אבל אולי בחוק עצמו: פה כתוב בכמה מקומות: "וידוע לי כי האם תהיה האפוטרופוס הבלעדית"

ליאורה אברמוביץ':  השאלה היא במקרה שהיא תתחתן בעתיד עם גבר אחר והוא ירצה לאמץ, האם זה יכול למנוע את האימוץ

ליאורה אברמוביץ':  צריך לעשות חשיבה שזה לא ימנע אימוץ בהמשך חייה

נעה בן שבת: לכן כתבנו בסעיף שמירת הדין שזה לא גורע מהוראות חוק האימוץ מתוך מחשבה שיכול להיות שיאמצו את הילד הזה אחר כך ושם המשפחה יושפע מכך

ליאורה אברמוביץ': נכון

ליאורה אברמוביץ':  אבל כתוב: "ידוע לי כי היא תהיה בעלת מעמד הורי בלעדי שלו" או דברים כאלה

ענת מאור: להסיר את המילה "בלעדי"

אירית שחר: בדיוק

אירית שחר:  לא לתת לה יותר מידי בלעדיות

נעה בן שבת: הכוונה הייתה להגיד בלעדיות כי יכול להיות שיש לו גם סבא וסבתא בצד השני

נעה בן שבת:  אבל היא האפוטרופוסית

אירית למל רוזנבלום: היא ההורה ולא צריך לציין "בלעדי"

אירית למל רוזנבלום:  אלא אם כן "יאושר על-ידי בית משפט"

אירית למל רוזנבלום:  כלומר שתי האופציות אפשריות בניסוח

אירית למל רוזנבלום:  או להשאיר לבית משפט את האופציה להוסיף הורה נוסף או לא לציין שהיא בלעדית

נעה בן שבת: על-ידי בית משפט זה יכול להיות - - -     

מירב בן ארי: דניאל רז, בבקשה

דניאל עטר: אני מהסיוע המשפטי במשרד המשפטים

דניאל עטר:  אני מסכים לחלוטין עם הערת הרווחה

דניאל עטר:  יש הבדל בין הסכמה לבין בקשה

דניאל עטר:  פה מדובר בבקשה של בן אדם

דניאל עטר:  יש לזה גם ערך משפטי, בעיניי

דניאל עטר:  אם אנחנו כותבים "הסכמה" זה מכיוון שהוא מסכים

דניאל עטר:  אבל מי ביקש? הוא ביקש

דניאל עטר:  זה קצת לא מסתדר לנו

דניאל עטר:  חברת הכנסת וולדיגר מכירה את זה – הסכמה יכולה להיות על אקט בבריאות הנפש: אני מסכים להישאר בבית חולים

דניאל עטר:  אבל זאת בקשה שלו, ולכן ברמה הרעיונית נכון יותר להגדיר את זה כבקשה ולא כהסכמה

דניאל עטר:  זה גם נכון יותר

נעה בן שבת: הדיבור על הסכמה נבע מהערות ששמענו פה שאם זאת תהיה בקשה זה אולי יטיל נטל על ההורים לממש את אותה בקשה

נעה בן שבת:  וגם דובר על כך שיכול להיות שהוא מסכים בשביל ההורים, בשביל ההמשכיות

רפי איתן: אז אפשר לדבר על רצון

אירית למל רוזנבלום: בדיוק

אירית למל רוזנבלום:  הטופס שלנו מוגדר כ"כתב רצון להמשכיות"

אירית למל רוזנבלום:  זה שמו

אירית למל רוזנבלום:  אני שלחתי לשירה טחן את הקישור

אירית שחר: אין שום פסול בהסכמה

אירית שחר:  אתם צריכים להבין שכולם מתפלפלים פה במישור המשפטי

אירית שחר:  אתם לא מבינים איזה חורבן נופל על בית, אתם לא מבינים מה נדרש מהורה שכול בבוקר כדי לצאת מהמיטה

אירית שחר:  אני ובעלי מתעוררים בבוקר ואני אומרת לו: לא בא לי לקום, לא בא לי לצאת מהמיטה

אירית שחר:  הוא אומר לי, גם אני לא רוצה לצאת מהמיטה

אירית שחר:  אתם לא מבינים, אתם מתפלפלים פה על כל מיני מושגים

אירית שחר:  הילדים מסכימים שיהיה להורים שלהם משהו להיאחז בו, משהו כדי לקום בשבילו בבוקר

אירית שחר:  לקום בשביל צאצא לעמרי זה בשבילי להצליח לחיות, להצליח לנשום

מירב בן ארי: אירית, הסיבה שאנחנו יושבים פה כל שבוע כל הפורום הזה זה רק בשביל לעזור - -     

מיכל מרים וולדיגר: אירית, יש פה הורים שלא רוצים להגיד אבל הם אומרים שזאת לא הסיבה

מיכל מרים וולדיגר:  גם ההורים עצמם

מיכל מרים וולדיגר:  הרצון הוא להמשיך

מירב בן ארי: יש לנו עוד 5 דקות

מירב בן ארי:  יש פה עוד משפחה שכולה שרוצה לומר משהו לפני שאתן לאנשי מקצוע? דווקא כתב הרצון להמשכיות נשמע לי יותר מבוסס

מירב בן ארי:  זה גם רצון, גם המשכיות

אירית למל רוזנבלום: זה לא הסכמה

אירית למל רוזנבלום:  הסכמה דרושה

אירית למל רוזנבלום:  זה ממונח הרבה יותר כבד

מירב בן ארי: בסדר, אני מבינה

מירב בן ארי:  זה טוב

מירב בן ארי:       אביטל ממשרד הרווחה, מה רצית להגיד?      

רפי איתן: רציתי להגיד לגבי האם העתידית והבלעדיות שלה והעובדה שהיא יחידנית בשלב השימוש שאפשר להוסיף בסעיף 9 בחוק שהיא לא ידועה בציבור ולא בת זוגו של אף אחד בזמן ההוריה או בזמן השימוש

רפי איתן:  ואז אנחנו לא סוגרים לה את האופציה להתחתן בעתיד

מירב בן ארי: סגרתי לה פה את האופציה להתחתן? אף אחד לא סגר

רפי איתן: כדי שלא ישתמע מזה שהיא צריכה להישאר יחידנית

רפי איתן:  בשימוש אסור לה להיות נשואה

קריאה: אבל אחרי זה אין שום מניעה

מירב בן ארי: כן, בבקשה, ליאור שגב

ליאור שגב: אני ממכון פוע"ה

ליאור שגב:  אני רוצה להתייחס למה שמיכל אמרה על בת הזוג

ליאור שגב:  מירב אומרת בצדק שזה לא יהיה רגרסיה מהוראת היועץ המשפטי

ליאור שגב:  הסיבה שהיועץ המשפטי חילק בין רווק לבין נשוי היא בגלל הרצון המשוער

ליאור שגב:  כי הוא אמר שאצל נשוי עצם זה שהוא התחתן זה הרצון – לא מכיוון שזאת זכות של בת הזוג על הזרע, אלא כי, מן הסתם, זה מה שהוא רצה

ליאור שגב:  לכן אני מצטרף למה שמיכל אומרת שכשאדם יכול להביע את רצונו זה הרצון הכי ברור

ליאור שגב:  זה לא חזרה מהוראות היועץ המשפטי - -     

מירב בן ארי: אני הבנתי אותך ואת מיכל

מירב בן ארי:  עם זאת צריך להבין שגם לאחר הרבה מפגשים שקיימנו אנחנו לא רוצים שהחוק ירע את מצב בת הזוג כיום

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה לא מרע

מיכל מרים וולדיגר:  מה זה מרע? בואי נניח שאחד מבני הזוג לא רוצה ילדים, אז בגלל שהוא נפטר כן יעשו?     

מירב בן ארי: מיכל, מכיוון שאנחנו הרבה זמן באירוע הזה – כרגע לבנות זוג יש אוטוריטה להביא את הילד

מירב בן ארי:  כן, מניחים שאם זוג מתחתן חזקה עליהם שהם גם רוצים ילדים

יהודה בורלא: זאת נקודת הנחה לא נכונה

מירב בן ארי: אז הוא יגיד שהוא לא רוצה

מירב בן ארי:  אני לא אפתח את זה עכשיו כי נשארו לי שלוש דקות

קריאות: - - -     

מיכל מרים וולדיגר: שימי את זה בכוכבית כי זה מאוד חשוב

יהודה בורלא: אף פעם לא פתחת את זה

יהודה בורלא:  אף פעם לא היה על זה דיון בוועדה

קריאות: - - -     

מירב בן ארי: אני יושבת פה כל שבוע, שותה קפה, שומעת אתכם - -     

יהודה בורלא: אבל על זה לא היה דיון

מירב בן ארי: אמרתי שהדיונים נגמרו?      

יהודה בורלא: אין בעיה

מירב בן ארי: אז מספיק

יהודה בורלא: בסדר

מירב בן ארי: אחרי זה תגיד שאני סותמת פיות

מירב בן ארי:  אתם מדברים כל הזמן - -     

יהודה בורלא: מתי יהיה דיון על הרצון המשוער?     

מירב בן ארי: יהיה

מירב בן ארי:  אתה הולך לאנשהו? לא, נכון? זאת בעיה שלי

מירב בן ארי:  אני מתמודדת איתה יפה

מירב בן ארי:  אנחנו פה

מירב בן ארי:  כמה שנים את בסיפור הזה, אירית?      

אירית למל רוזנבלום: 30 שנה

יהודה בורלא: מירב, אנחנו רוצים להתקדם, וכרגע החוק בנוי - -     

מירב בן ארי: אנחנו מתקדמים

מירב בן ארי:  את תסכימי שאנחנו מתקדמים?      

עירית אורן גונדס: כן

מירב בן ארי: הנה

מירב בן ארי:  אם היא אומרת היא יודעת

יהודה בורלא: החוק נשען על רצון משוער שהוא לא נכון

מירב בן ארי: אבל אני לא סיימתי

מירב בן ארי:  בדיוק כתבתי לגבי השנייה והשלישית

יהודה בורלא: זה היה צריך להיות הדיון הראשון

מירב בן ארי: יש לי שתי דקות

נעה בן שבת: אם יש נושא שעלה פה וחזר ועלה וחזר ועלה וחזר ועלה זה נושא הרצון

יהודה בורלא: - - -     

מירב בן ארי: אפילו לא תיאמנו, היא אמרה את זה לבד

מירב בן ארי:       בזמן שנותר אני רוצה לומר כמה דברים: בשבוע הבא לא תתקיים ועדה אלא נתכנס לכמה פגישות גם עם משרד המשפטים, גם עם משרד הבריאות לגבי המאגר והעמותה – איך מנהלים את זה כך שלהורים יהיה מאגר

מירב בן ארי:  גם נעשה שיח אמיתי וכל מי שיש לו הערות על הטופס הזה מוזמן לשלוח אותן למייל של הוועדה, להגיד איזה טופס אתם חושבים שצריך

מירב בן ארי:  כל מי שיש לו הערות מוזמן

מירב בן ארי:       בעיקרון אני רוצה שבשבוע שלאחר מכן אנחנו נתכנס לכאן כדי להגיד כל מה שפתוח לקריאה שנייה ושלישית

מירב בן ארי:  רשמתי גם את הנושא של המוסלמים שנפתח אותו וגם הנושא של החליצה

מירב בן ארי:  נשאיר לנו כמה דברים בצריך עיון כהכנה לשנייה ושלישית

מירב בן ארי:  אבל אני רוצה שבעוד שבועיים נתכנס לקריאה הראשונה כדי שנוכל לדעת מה נשאר פתוח ועל מה אנחנו עוד צריכים לדון

מירב בן ארי:       אני באמת חושבת שיש כאן דברים מהותיים שצריך לדבר עליהם

מירב בן ארי:  אני לא אמרתי שלא נדבר

מירב בן ארי:  אני גם לא מתעלמת מהם, אבל אני כן אפתח אותם פה בדיונים אמיתיים

מירב בן ארי:  חשוב לי לעשות קריאה ראשונה כדי לשמור על דין רציפות אבל המטרה שלי, בעזרת השם, שעד סוף הכנס נוכל להביא את הבשורה של הקריאה השנייה והשלישית למשפחות; ומצד אחד מגדירים את אותן משפחות שנמצאות בתוך הוראות המעבר ומצד שני עושים סדר בחקיקה הזאת על אותם מלש"בים ואזרחים שייפגעו, חלילה, לאחר החוק

מירב בן ארי:       אני מודה לכולם, הישיבה נעולה