הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 42, 2024-01-17 00:00

נעמה לזימי: שלום בוקר טוב

נעמה לזימי:  אנחנו בדיון ההמשך למענים לצעירים מפונים בעת הזו, בעת של המלחמה

נעמה לזימי:  אני דווקא לא רוצה להאריך במילים כי זה דיון המשך ואני רוצה שהוא יהיה מאוד מאוד ממוקד, יותר מוכוון לתשובות ופתרונות ומענים ופחות לשיח כללי, אלא באמת שנרד לשורש העניינים שיש כאן

נעמה לזימי:  אני קודם כל מודה לכל מי שהגיעו לכאן היום, זה מאוד חשוב

נעמה לזימי:       בדיון הקודם היו כמה סוגיות שהוגדרו כסוגיות ליבה, יכול להיות שיעלו עוד סוגיות, זה בסדר, להעלות סוגיות זה לגמרי מה שצריך לקרות פה, אבל שכן נמקד גם במתן התשובות של הרשויות כדי שנבין איפה אנחנו עומדים ומה צריך לעשות

נעמה לזימי:  היה כאן את התשלומים של השכירויות, הכפילות בתשלומי שכירויות, הבתים שנפגעו ורכוש הבתים בפנים, סטודנטים ממעונות

נעמה לזימי:  בכל סיפור השכירויות זה על כל הרצף, בין אם זה בתוך יישובים, ערים, מעונות, כל מי שנאלצים לשלם, ואני גם מאמינה שיעלו סוגיות יותר פרטניות, אבל אלו סוגיות הליבה שאנחנו רואים שהן ממש חייבות איזה שהוא פתרון והסדרה

נעמה לזימי:       אני גם רואה שנשלחו לנו מסמכים, שהוצעו כל מיני פתרונות, פתרונות מעניינים שיכולים להגיע לאיזה עמק שווה שאפשר דרכו לייצר פתרונות כרגע, וכן נשים דגש על הצפון

נעמה לזימי:  אנחנו לא יודעים מתי חוזרים לצפון, זה פחות מדובר ופחות אולי בכותרות, אבל המציאות של מי שנעקרו ממקומם היא מציאות קיימת שהיא ללא ודאות חד משמעית לכל אורך הדרך וחייבים לעמוד הפתרונות שתוך כדי תנועה אנחנו רואים אותם

נעמה לזימי:       אני רוצה לפתוח במצגת שאני מבינה שכמה ארגונים היו חלק ממנה, מ'שוברות קירות', תוכנית קרסו, מיזם הרשת ואני מבינה שעוד, ואם פספסתי מישהו אז תקנו אותי שנדע להגיד לכולם

נעמה לזימי:  מי מציגים פה את המצגת?      

רוני ארזי: אנחנו

נעמה לזימי: אתם גם מפונים בעצמכם?      

רוני ארזי: נכון

נעמה לזימי: אז טוב שהגעתם לכאן, חלק הם כבר פעם שנייה, מתן, שוהם, תודה, זה באמת חשוב

נעמה לזימי:  אני מקווה שגם יהיו קצת בשורות היום

נעמה לזימי:  תודה שהגעת, רוני, הבמה שלכם להציג את המצגת

רוני ארזי: אני רוני, אני מנהלת קהילת הווטסאפ 'שוכרים מפונים חרבות ברזל', אני אחות וטרינרית במקצועי, יש לי תואר ראשון במדעי החי מתל-חי, אז כמו שאתם מבינים הקשר ביני לבין החוק לבין ועדות בכנסת הוא קטן מאוד ובכל זאת התגלגלנו פה למקום הזה

רוני ארזי:  אני תושבת מטולה ויש הרבה דברים שעלו בזמן הזה ולשמחתי ספיר מ'שוברות קירות' ועוד כל מיני ארגונים הצטרפו אלינו ונתנו לנו את הפוש הזה

נעמה לזימי: אני מבינה שגם ספיר נמצאת, היא תוכל לאחר מכן גם להשלים אם היא תרצה

רוני ארזי: מעולה

רוני ארזי:  אנחנו כאן נציג את המצגת, אני עם שוהם ומתן שהכרנו דרך הקהילה שלנו

רוני ארזי:  אנחנו עשינו איזה שהוא סקר דרך הקהילה, משהו פרטי שלנו, כדי להציג כמה דברים שעלו ולהתייחס למענק האכלוס בהקשר של שוכרים

רוני ארזי:  אנחנו נדגיש שאת מענק האכלוס לא מקבלים רק אנשים ששוכרים דירות, מקבלים אותו כלל האנשים המפונים מבתיהם, גם אנשים שלא משלמים שכירות

רוני ארזי:  אנחנו מציגים קצת עדויות, דברים שעלו בקבוצה וגם את הדרישות שלנו, את מה שאנחנו מבקשים

רוני ארזי:  מכאן אני אעביר למתן ואנחנו נתייחס למענק האכלוס ואם הוא עונה על הצורך שלנו בתור שוכרים

מתן זוארץ: אני מתן, לפני כמה שבועות השתחררתי רק ממילואים ואז גיליתי את כל הפערים של שכר דירה כפול

מתן זוארץ:  אני רוצה להדגיש בשקופיות הבאות את השורש של העניין, ככה שזה יהיה בהיר לכולם

מתן זוארץ:  האם מענקי האכלוס עונים באמת על צורך האכלוס? האם באמת הוא מאכלס אותנו בצורה מלאה כמו כשחיינו בצפון או דומה לזה

מתן זוארץ:       עשינו סקר בקרב קבוצת הווטסאפ, ענו כ-300 אנשים, 63% מהעונים נפגע להם המצב הכלכלי בעקבות הפינוי, 92% עדיין משלמים שכר דירה באזור מפונה, יש כאלה שבעלי הדירה פשוט ויתרו להם, הוציאו אותם מהחוזה, אמרו להם שהם משחררים אותם מזה, בכל מקרה זה מצב רגיש לכולם

מתן זוארץ:      השכירויות בצפון נעות בין 1,000 שקל וזה יכול להגיע ל-5,000 שקל

מתן זוארץ:  רוב הסטודנטים הצעירים שוכרים דירות בסביבות 2,500 שקל, נושק ל-3,000

מתן זוארץ:  מי שמשלם שכירויות נמוכות זה דירות שותפים בקרית שמונה

נעמה לזימי: זאת אומרת השכירות הנמוכה היא בעצם תשלום על חדר

מתן זוארץ: כן, אני מדבר על תשלום של פרט, פר בן אדם

מתן זוארץ:  מענק אכלוס פר בן אדם

נעמה לזימי: נכון

מתן זוארץ: אז ככה נסביר את המציאות בצורה ברורה

מתן זוארץ:  אם גובה האכלוס לבגיר הוא 6,000 שקל לחודש ושכר הדירה שלי במטולה, באחד היישובים הסמוכים למטולה, נע בין 2,500 ל-3,000 ואני אמור לשכור דירה נוספת באחת הערים הגדולות בארץ, אפילו לא דיברתי על תל אביב, אני מדבר על רמת גן, פתח תקווה, חיפה, דירת שני חדרים יכולה להתחיל מ-2,500 וצפונה

מתן זוארץ:  מה שנשאר לי לאכלס את הדירה זה אפס שקלים

מתן זוארץ:      אני לא יודע מה מטרת האכלוס, אבל באיזה שהוא מקום אם אנחנו נשארים במתווה הזה אני ישן על הרצפה, בלי ארון, בלי בגדים

מתן זוארץ:  יש אנשים פה כמו חברים שלי במטולה שכל הציוד שלהם כלוא ביישובים המפונים, אז זה מה שנשאר לי, בלי מזרון ומיטה

שוהם שלומי: חשוב פה לשים דגש על כך שעובדים שעתיים לא נכללו במתווה הפיצויים של משרד האוצר, רובנו בצפון אנחנו עובדים שעתיים, גם צעירים, גם משפחות, ולמעשה נשארנו ללא הכנסה לגמרי

שוהם שלומי:  מרכז החיים השתנה ואנחנו ללא עבודה, מענק האכלוס - - -      

נעמה לזימי: את זה סקרנו, את הסוגיה של פיצוי של עבודה?      

שוהם שלומי: זה לא הוכנס

נעמה לזימי: אבל את צודקת במה שאת אומרת כי המתווה לא מכליל את מרבית העבודות

שוהם שלומי: נכון, אז חשוב לשים דגש, אנחנו נשארים עם אפס כי כרגע אין לנו שום הכנסה נוספת

נעמה לזימי: יש לי עוד שאלה, שיהיה לפרוטוקול ושנבין, גם מלגות הופסקו בזמן הזה, נכון? לפי מה שאני יודעת, בגלל שהסמסטר לא התחיל

מתן זוארץ: לא כולם

שוהם שלומי: הסמסטר כבר התחיל - - -      

נעמה לזימי: לא, בגלל אובדן הסמסטר

שוהם שלומי: מנכ"ל המכללה אמור לעלות בזום, אז הוא ייתן על זה תשובות יותר מדויקות, אבל אני מניחה שהם עדיין לא יודעים בעצמם לאן זה –      

נעמה לזימי: אני מניחה שזה מתחלק בין קרן לקרן

מתן זוארץ: נעבור לשקופית הבאה

מתן זוארץ:  בממצאי הסקר, ההוצאות הבלתי צפויות של מי שפונה, זה בעיקר ריהוט בסיסי, זה מה שאמרתי בשקופית הקודמת, אם זה מיטה, מזרון, בגדים, הנעלה, טואלטיקה, מוצרי מזון, מוצרי ניקיון

מתן זוארץ:  יש כאלה שעשו הובלה במקומות שאפשר לעשות הובלה באישור של גורמי ביטחון

מתן זוארץ:  אנחנו מחפשים לראות איך אפשר לפתור את כל העניין הזה

מתן זוארץ:       אני אחזור על זה שוב, משהו מאוד בסיסי, עכשיו אני רוצה לבשל במקום ששכרתי דירה, אני צריך לקנות כיריים, מקרר, צלחות

מתן זוארץ:  התחלנו ללמוד אתמול, בשעה טובה, כיסא, שולחן, ציוד כללי שהיה לי בצפון, משהו להתקיים ממנו, וככל שאנחנו משלמים שכר דירה עדיין אז זה חותך לנו כמעט בחצי, אפילו יותר מחצי, את מענק האכלוס

נעמה לזימי: את הלימודים התחלתם בזום?      

מתן זוארץ: בזום

נעמה לזימי: ובעצם כל ההיערכות, כל המעטפת, כל הציוד שכלוא מחייב אתכם למצוא את כל הדבר הזה חלופי

מתן זוארץ: אוספים מהרחוב, דברים כאלה

מתן זוארץ:  אני פותח נקודת גלישה אישית כי אין לי אינטרנט

מתן זוארץ:  דברים בסיסיים

רוני ארזי: אני יכולה להעיד שאני שוכרת דירה חדשה ואני באמת מתקיימת מנדבות של אנשים

רוני ארזי:  הבית שלי מרוהט מנדבות, הנעליים שאני נועלת הן נדבה

רוני ארזי:  כאילו עזבנו את מטולה כשהיה עוד יחסית חמים, באתי עם מכנסיים קצרים ובאמת הגעתי למצב שאני מתקיימת מנדבות

רוני ארזי:  בשיא הכנות

רוני ארזי:       מה שעכשיו אנחנו מציגים כאן, אני בתור מנהלת קהילת הווטסאפ מקבלת מאות פניות

רוני ארזי:  כמו שאמרתי מקודם, ההכשרה שלי היא במדעי בעלי החיים, אני טכנאית וטרינר, אין לי מושג בחוק ויחד עם זאת האנשים מרגישים שאני הכתובת שלהם

רוני ארזי:  אני אציג פה חלק מהמקרים, חלק מהמקרים יציגו את עצמם

רוני ארזי:       יש לנו את ל', שהיא רווקה והיא שכירה, היא שוכרת במטולה, ששילמה באוקטובר ובנובמבר וכשראתה שהיא מסבלטת בו זמנית עוד דירה היא לא מצליחה לעמוד בשכר הדירה שלה

רוני ארזי:  היא פנתה לבעלת הדירה שלה, ביקשה לדחות את התשלום, רק ביקשה לדחות כמו שמגיע לה לפי החוק שנחקק, חוק החירום, התעלמו ממנה והורידו לה את הצ'ק

רוני ארזי:  היא מתוך הייאוש שלה וכדי שהצ'קים שלה לא יחזרו ביטלה את הצ'קים וכתוצאה מכך קיבלה איום מבעלת הדירה שלה

נעמה לזימי: נראה לי שהמספר לא נכון, זה 24,000, נכון?      

רוני ארזי: אז זהו, המסקנה שהגענו אליה זה שככל הנראה זה לא באמת היה הוצאה לפועל, איזה שהוא איום, אבל מבחינת ל', היא בחורה בת 26, היא לא מבינה בזה, מבחינתה זה עכשיו מה שקורה לה, זה הסכום שמבקשים ממנה וזה הסכום שביקשו

נעמה לזימי: רגע, מבקשים ממנה רבע מיליון שקל?      

רוני ארזי: אכן

נעמה לזימי: איזה חוזה היא חתמה? אני רוצה להבין

מתן זוארץ: לא, יכול להיות שמישהו ביים, אבל היא לא בקיאה בפרטים ואיימו עליה בטלפון

נעמה לזימי: רגע, אם מישהו מאיים להגיש תלונה במשטרה

נעמה לזימי:  אני רק רוצה להגיד, אנחנו מדברים על הנתונים המהותיים, נדרש ממנה לשלם את כל הצ'קים שהיו לה

תמי סלע: רק להגיד לגבי דחיית מועדים שאם שני הצדדים הם באזור מפונה אז זה בעצם לא חל, אז היא לא זכאית לדחיית המועד

תמי סלע:  יש רשימה של זכאים, אם זה מגויסים או מתגוררים באזורים

רוני ארזי: אנחנו נגיע גם לזה

רוני ארזי:  יש לנו את מ' שנמצאת כאן וביקשה להציג את עצמה

מור עמדי: אהלן

מור עמדי:  אני מור עמדי, נעים מאוד, אני גרה בקיבוץ מעיין ברוך

מור עמדי:  אני לא יודעת אם עלה כאן הקול של תושבים שהם מפונים מקיבוצים ומשלמים את השכירות לקיבוץ עצמו

מור עמדי:  אנחנו עדיין משלמים מיסי קהילה, שזה דבר קצת הזוי

נעמה לזימי: אתם פניתם עם זה למזכירות הקיבוץ?      

מור עמדי: כן, פנינו למזכירות הקיבוץ

יערה למברגר: מיסי קהילה או שכר דירה או שזה אותו דבר?      

מור עמדי: אני מדברת על מיסי קהילה ושכר דירה

מור עמדי:  אנחנו משלמים לקיבוץ גם שכר דירה וגם - - -      

נעמה לזימי: מה אומרים לכם על כל אחד מהדברים כשאתן פונות על זה? את פונה נגיד לקיבוץ, את שואלת מה את עושה עם מיסי הקהילה או מה את עושה עם השכירות, מה התשובה שאת מקבלת?     

מור עמדי: אז אומרים לנו שאנחנו מוזמנים לעזוב אם אנחנו רוצים

מור עמדי:  זה מה שנאמר לי באופן אישי, שאני מוזמנת לפנות את הדירה אם אני רוצה

מור עמדי:  אנחנו ספציפית בקיבוץ מעיין ברוך משלמים 50% משכר הדירה כרגע, אבל יש קיבוצים שמשלמים עדיין –      

נעמה לזימי: אז הפתרון שמציעים לך הוא לעזוב ואז לא לשלם?      

מור עמדי: לא, לעזוב יש לנו לפי החוזה התראה של 60 יום, וגם אז אומרים לנו שבמידה שאנחנו נעזוב את הקיבוץ יהיה איזה שהוא דיווח לרשויות כאלה ואחרות ואנחנו לא נקבל גם את הפיצויים, בגלל שעזבנו

מור עמדי:  זה גם עוד איזה איום כזה שלא מאפשר לנו להתחיל איפה שהוא חיים מחדש

נעמה לזימי: אני לא כל כך מבינה את זה

נעמה לזימי:  אני רוצה להבין, ננסה להבין את זה

נעמה לזימי:  יש לך התראה של 60 יום, את עדיין מחויבת לשלם את כל התשלומים?      

מור עמדי: נכון, אני עדיין מחויבת לשלם את ה-60 יום האלה

נעמה לזימי: את ה-60 יום האלה

נעמה לזימי:  לאחר מכן לא, אבל את ה-60 יום כן

מור עמדי: נכון

מור עמדי:  אבל אני גם רוצה להגיד שגם ב-60 יום האלה שאני נאלצת לבוא ולפנות את הדירה שלי, כל הציוד שלנו, משפחות שלמות, נמצא בדירות האלה, אין לנו אפשרות לפנות את הדירות

מור עמדי:  רק לפני כמה ימים פגע טיל נ"ט בכפר יובל, שזה קיבוץ שסמוך לקיבוץ שלנו, אז איך אני יכולה לבוא ולהסתכן?      

נעמה לזימי: אז בעצם כל הדירה – כן, הבנתי

מור עמדי: כן, כמו שרוני אמרה, גם אני כרגע לבושה מתרומות שקיבלתי

מור עמדי:  התפניתי עם נעלי אצבע ובגדים קצרים, וכן, אלה הם חיינו

מור עמדי:  אני רוצה להוסיף לשכר הדירה שנאלצים לשלם בערים ובמושבים לאנשים פרטיים את העובדה שקיבוצים גובים עדיין מהשוכרים שלהם מיסי קהילה

מור עמדי:  אני מדברת על דמי שימוש בספרייה, בבריכה, שירותי נוי

נעמה לזימי: אני רוצה כן להבין

נעמה לזימי:  מבחינת מה שאנחנו צריכים להבין בסוגיה הזאת, שהיא סוגיה ספציפית שונה, יש לנו את המעונות, יש לנו את השוכרים הכלליים ויש נגיד את השוכרים בקיבוצים

נעמה לזימי:  האם אנחנו צריכים לפנות לפיצוי לאותו מערך קיבוצי שייתן את ההחזרים או שבעצם המדינה מחזירה וצריך לפצות את השוכרים

ספיר סלוצקר עמראן: נעמה, אם אפשר להוסיף, יש עוד דבר, זה אנשים שפונו ונמצאים במלונות כל הזמן

ספיר סלוצקר עמראן:  מי שפונה במלונות לא קיבל בכלל מענק אכלוס ועדיין אנחנו מקבלים פניות מאנשים שהוצאו לחל"ת, פוטרו, השכר שלהם מגיע לפחות משכר מינימום, ההכנסות שלהם, כולל משפחות ומשפחות חד הוריות, שושה גם תדבר על זה, והם לא יכולים לצאת מהמלון כי הם עדיין צריכים לשלם את שכר הדירה, הם בעצם תקועים בו

רוני ארזי: אפשר לעבור לשושה שגם נמצאת פה, שושה שתספר את הסיפור שלה

נעמה לזימי: אוקיי

נעמה לזימי:  מור, אנחנו ננסה להבין את זה עוד מעט, זו סוגיה נפרדת, ננסה להבין אותה

מור עמדי: וחשובה

נעמה לזימי: כן, שהיא לא עלתה בדיון הקודם

רוני ארזי: אז אנחנו באנו בתור צעירים, סוג יש לנו יותר את הפנאי להתעסק בדברים האלה, אין לנו ילדים, לרובנו גם אין עבודה כרגע, אבל יש בינינו הרבה משפחות ואנשים שאין להם את היכולת להגיע לכאן ואין להם את הפנאי להילחם את המלחמה ואת המאבק הזה ואנחנו גם מרגישים שאנחנו מדברים גם בשבילם

רוני ארזי:  לשמחתנו שושה הצליחה להצטרף אלינו, שושה שכנה שלי ממטולה

נעמה לזימי: שלום

נעמה לזימי:  תודה, שושה, שבאת

שושה אונימה: היי

שושה אונימה:  אני חד הורית, יש לי שני ילדים, אני נכה בעקבות סרטן, 100% נכה, ובניתי סטודיו, בניתי אולפן ביתי במטולה, השקעתי שם הרבה מאוד כי אני באמצע עבודה על אלבום שלישי עכשיו ובעלת הדירה שלי פשוט לא מוכנה להוריד אפילו שקל

שושה אונימה:  רוב המשפחות נמצאות בבתי המלון, אלה שיכולים לעבור לדירות עוברים, אבל המצב בשוק של הדירות במיוחד למשפחות הוא בלתי אפשרי, אנשים מחשבים את שכר הדירה היום לפי מענק אכלוס, זאת אומרת שדירה בטבריה של 2

שושה אונימה: 5 חדרים היא 16,000 שקל, לפי מענק האכלוס

שושה אונימה:  הם מחשבים לך כמה אנשים אתם ולפי זה הם מבקשים את שכר הדירה וזה לא מאפשר יציאה, בטח ובטח לא להמשיך לשלם שכר דירה בחוץ, במטולה

שושה אונימה:       למטולה בכלל אי אפשר להגיע, אני והילדים יצאנו ממטולה עם תיק עם כמה בגדים, שלא לדבר על הציוד הלימודי שקנינו רק באוגוסט ועכשיו הילדים נאלצים להגיע למסגרות שהן לא מסגרות חינוכיות הגיוניות, שהן מ-9:00 עד 13:00

שושה אונימה:       הרבה הורים שנמצאים, אני למשל נכה אז אני לא יוצאת לעבוד, המדינה מכריחה את ההורים לחזור לעבוד

שושה אונימה:  עובדים סוציאליים, עובדים של מערכת החינוך, המדינה ממש מכריחה אותם לחזור לעבוד והם לא יכולים בגלל המסגרות החינוכיות שיש כרגע לילדים

שושה אונימה:  הרבה מהם הורים לילדים צעירים והמסגרות שיש לנו בבתי המלון הן מ-9:00 בבוקר עד 13:00, כך שזה לא מאפשר להורה אפילו לצאת, שלא לדבר על המרחק ועל הנסיעה שהם נאלצים לעשות, לפעמים זה שעה נסיעה, שעה וחצי נסיעה, לאן שהמדינה זורקת אותם לחזור לעבוד, וזה לא מאפשר

שושה אונימה:  אנחנו חיים בתקופת ביניים, אנחנו נמצאים במלון - - -      

נעמה לזימי: בלי ודאות

שושה אונימה: בדיוק, אין לנו שום ודאות לגבי החזרה

שושה אונימה:  מדי פעם מדברים איתנו על אפריל, מדברים איתנו על אוגוסט, אין לנו מושג מה קורה

שושה אונימה:  אני למשל מול בעלת הדירה שלי, בעלת הדירה שלי כרגע גוררת אותי לבית משפט בעל כורחי

שושה אונימה:  אני כל הזמן בהתייעצות עם משרד המשפטים ואין להם תשובות לגבי מה עושים במצב הזה

שושה אונימה:  ניסיתי להגיע איתה לאיזה שהוא משא ומתן, גם בהתחלה היא אמרה לי שאני אשלם חצי וככה שילמתי לה חצי, באוקטובר שילמתי לה שכר דירה מלא, בנובמבר שילמתי לה את הסיוע בשכר דירה ובדצמבר שילמתי לה מחצית משכר הדירה, שבוע אחר כך היא התקשרה אליי וביקשה שאשלם את השאר, על פי חוק דחיית התשלומים, וב-27 בדצמבר בלי להודיע לי מראש, נכנסתי לחשבון הבנק שלי וגיליתי שהיא גבתה את הצ'ק של 15,000 שקל והכניסה אותי למינוס ענק

שושה אונימה:      במלון האוכל חוזר על עצמו, יש לי בני נוער, אני לוקחת אותם בערך פעמיים-שלוש בשבוע לאכול בחוץ

שושה אונימה:  מי מאיתנו שיש לו ילדים יודע שלאכול בחוץ עם ילדים זה די יקר, אז אני חייבת לרענן אותם קצת, לצאת קצת מהמלון, כי זו מין בועה כזאת שאנחנו תקועים בה כבר שלושה חודשים בחדר אחד

שושה אונימה:  במקום בווילה אנחנו גרים עכשיו בחדר אחד צפוף, הבן שלי במשך שלושה חודשים ישן על מזרון על הרצפה

שושה אונימה:      ניסיתי להסביר את כל זה לבעלת הדירה שלי, כמובן שהיא לא מוכנה לרדת בשקל משכר הדירה, ובשיחה עם נציגים של משרד המשפטים שהגיעו אלינו למלון ניסתה הנציגה להתקשר לבעלת הדירה שלי שכמובן אמרה שהיא לא מוכנה לרדת בשקל ושגם ביקשה מהנציגה להודיע לי שיש מכתב מעורך הדין בדרך אליי

שושה אונימה:  מה שכן, אני לא יודעת לאן היא שלחה את המכתב כי במטולה אי אפשר לקבל דואר כרגע

שושה אונימה:       אנחנו תקועים במצב, אני לא יודעת אפילו איך לתאר את זה, הילדים בכאוס, המדינה בכאוס, אנחנו לא יודעים מתי נחזור הביתה

שושה אונימה:  אני גם תלויה במשרד הרווחה שבמטולה לא קיים מתחילת המלחמה, מנהלת הרווחה יצאה לחל"ת שבועיים אחרי תחילת המלחמה, הילדים שלי נחשבים ילדים בסיכון, אני בתקשורת עם עובדת סוציאלית מעפולה בכלל ששמו אותה לעזור למטולה והיא לא מכירה את הסיפור שלי וכשאני נאלצת לתקשר עם משרד השיכון, צריכה מכתב מהרווחה, אין לי בית, אין לי למי לפנות, אין רווחה במטולה, אין עובדים סוציאליים כרגע

שושה אונימה:  זאת שאחראית על משרד הרווחה במטולה היא בכלל אחות במקצועה, היא אחראית גם על ענייני הבריאות וגם על ענייני הרווחה כרגע

נעמה לזימי: משרד השיכון לא עושה שום מהלך של לנסות לאתר דירות למפונים?      

שושה אונימה: אין לי מושג

שושה אונימה:  אני התקשרתי אליהם בתחילת המלחמה כי באוגוסט היה אצלי חוקר מטעם משרד השיכון, כי הגשתי לדיור ציבורי, אז הוא היה אצלי ואז התקשרתי אליהם בתחילת המלחמה, הודיעו לי שהיו חסרים מסמכים אז סגרו את הוועדה בלי להודיע לי על חוסר במסמכים ואני צריכה להגיש הכול מהתחלה

שושה אונימה:  להגיש הכול מהתחלה אני לא יכולה כרגע, כל המסמכים שלי במטולה, עובדת סוציאלית אין לי שתוכל לעזור לי

נעמה לזימי: אז קודם כל, אחר כך, ספיר, אם אפשר תעזרי גם עם אופיר וננסה לעזור פרטנית קודם כל

נעמה לזימי:  זה לא הפתרון, אבל ננסה אולי לעזור במשרד השיכון בהקשר של הדיור הציבורי

נעמה לזימי:       אני כן רוצה שנכניס לסיכום הדיון בהקשר הזה שמשרד השיכון צריך לעשות מהלכים של לסייע במציאת דירה לפחות ולוודא שאין ניצול, לראות איך עושים את זה

נעמה לזימי:  זה גם מלמד אותנו עד כמה היעדר רגולציה בשוק השכירות בסוף חוזר אלינו גם במקומות האלה

שושה אונימה: יש דירות שאת מסתכלת עליהן, 24,000 שקל לדירה, זה פשוט לא ייאמן

נעמה לזימי: זה מאכזב מאוד לדעת שיש גם ציבור שמנצל ככה אוכלוסייה מפונה ועקורה

שושה אונימה: הם מנצלים את זה ממש

שושה אונימה:  חלק מהם נותנים, אם אתה מקבל 200 שקל למבוגר, אז הם מחשבים לך את זה לפי 150 שקלים על הדיור ועוד כך דמי כלכלה

שוהם שלומי: לא רק זה, אני רוצה להעלות תופעה חדשה שאנחנו עדים לה בשבועות האחרונים, בעלי דירות מספסרים במענק האכלוס, הם מעלים פוסטים בקבוצות השכירויות של אזור הצפון ולמעשה מציעים לשוכרים חדשים דירה בשטח מפונה ומה אנחנו מקבלים? חוץ מנ"ט אנחנו גם זכאים לקבל את מענק האכלוס ואנחנו עשינו סייבים לפוסטים האלה ואנחנו נשמח להעביר

יערה למברגר: לא הבנתי איך אפשר לעשות את זה? שאנשים ישנו את תעודת הזהות?      

שוהם שלומי: זה המצב שנהיה כרגע, שמחוסר ההבהרות של המשרדים השונים למצב איש הישר בעיניו יעשה וזה מה שקורה בשטח

שוהם שלומי:  אנשים לוקחים לעצמם החלטות פרטיות ומספסרים במענקי האכלוס: אם תחתום אצלי עכשיו חוזה לשנה בשטח מפונה אני אדאג שאתה תקבל מענק אכלוס ותוכל לשלם לי עם המענק הזה

שוהם שלומי:  זה קורה עכשיו בשטח, יש לנו הוכחות לזה, אפשר להיכנס לקבוצות השכירויות ולצפות

נעמה לזימי: אני שואלת את רשות המיסים, חוזה חדש בשטח מפונה הוא מזכה?      

יערה למברגר: מענק האכלוס משנה לביטוח לאומי

דפנה סידס-כהן: המוסד לביטוח לאומי בזום

נעמה לזימי: אני רוצה שנשמור את השאלה לביטוח לאומי, האם בכלל מישהו שמשכיר עכשיו בשטח מפונה דירה, האם זה מזכה גם במענק אכלוס בדיעבד?      

יערה למברגר: זה קשור למרשם האוכלוסין, לכן הגב' אמרה משרד הפנים, זה תלוי באפשרות לשינוי של רישום הכתובת בתעודת הזהות

יערה למברגר:  רשות האוכלוסין הוציאה הוראת שעה שמאפשרת בתנאים מסוימים לשנות גם באופן רטרואקטיבי ולתקן, אבל זה מותנה בתנאים מסוימים

יערה למברגר:  אני לא כל כך הבנתי את הדוגמה שעלתה פה ואם זה סתם מרמה או תרמית שמישהו עושה

נעמה לזימי: כן, זה נשמע ככה

יערה למברגר: למרמה ותרמית יש לצערי כל הזמן ולא רק בסיטואציות האלה, אבל אני לא בטוחה שאם את הכללים אנחנו צריכים ל - - -     

נעמה לזימי: אבל אני כן רוצה להגיד שאנחנו פה נתמקד לא במי שגונבים את המערכת, שנצטרך אולי להעביר את זה לרשויות ושיבדקו, אנחנו מתמקדים באיך לתקן ולשפר איפה שכרגע צריך לעשות

נעמה לזימי:  אם יש משהו להעביר, חשוב מאוד להעביר את זה כי כמובן שכולנו פה צריכים גם לעמוד בסולידריות עם מה שקורה ולא לנצל את המערכת, אבל אנחנו רוצים לתקן ולטפל אז נעסוק בדברים האלה

שושה אונימה: דרך אגב בעלת הדירה שלי מאיימת עליי שהיא תבטל את החוזה בעצם ואז היא תקבל את מענק האכלוס

יערה למברגר: זה לא ברור לי איך זה יכול לקרות

שושה אונימה: זה לא יכול לקרות כי אי אפשר לעבור כרגע, פיזית משרד הפנים לא יאפשר לה לעבור

ספיר סלוצקר עמראן: רק כדי להדגיש, יש פה דברים שהם לא הגיוניים מבחינת החוק, אני אומרת את זה כמשפטנית, זה לא משנה כי אנחנו מדברים פה על ציבור של משפחות שהרבה מהן משפחות מוחלשות מהפריפריה, גם מהצפון וגם מהדרום ושסטודנטים צעירים, שהם לא מבינים את החוק, מקבלים איומים

ספיר סלוצקר עמראן:  שימו לב שכתוב פה גם בשקף הקודם באחד מהיישובים: אנחנו מבקשים שכל בעלי הדירות יעבירו לנו את הפרטים, שמות, תעודות זהות של כל מי שמשלם לכם שכר דירה ואנחנו נפנה באופן מאורגן כדי שיבטלו להם את מענק האכלוס

ספיר סלוצקר עמראן:  הם לא יודעים למה הם זכאים בדיוק ומה לא

ספיר סלוצקר עמראן:       וחלק מהעניין והבקשה לייצר סדר בדבר הזה כי יש בלבול וגם יש ניצול

ספיר סלוצקר עמראן:  בכל מקום שאין הבהרה אז כל אחד יכול לתת את הפרשנות שלו ולכן הסיפורים האלה שהם מספרים פה כל אחד, הם מספרים סיפור שהוא לא סיפור פרטני או חריג, אנחנו באמת אספנו את כל הדברים האלה כמדגם מייצג

ספיר סלוצקר עמראן:  על כל הודעה שיש פה, הודעת ווטסאפ או מכתב שנשלח אני יכולה לספק עוד 30-20 הודעות ברוח דומה

נעמה לזימי:  הסיפור פה בסוף הוא סיפור של היעדר הסדרה שמייצר מצב גם נתון לניצול, אבל גם משאיר אתכם חשופים ופגיעים, וזה הסיפור היותר משמעותי פה

נעמה לזימי:       כדי שנגיע לדברים בימי רביעי בשעה 11:00 סוגרים אותנו, אז אין לי את הפריבילגיה להישאר יותר כמו בדיון הקודם שהיה לנו פה, לכן אני רוצה שנהיה ממוקדים

נעמה לזימי:  האם יש עוד משהו דחוף במצגת?      

רוני ארזי: זאת השקופית האחרונה

רוני ארזי:  אז בזכות העזרה של ספיר ושרון אנחנו התארגנו כדי לבקש רשימה מצומצמת שבאמת תסביר בדיוק מה אנחנו מבקשים

רוני ארזי:  כמו שאמרנו, בגלל כל הבלבול הזה וחוסר ההבהרה, אנחנו רוצים עמדה ברורה של משרד המשפטים ביחס למצב החוזי של שוכרי דירות

רוני ארזי:  כמו שראיתם כבר אנחנו כבר מגיעים לדיונים משפטיים, אנחנו רוצים למנוע את זה, תאפשרו לשוכרים לצאת מהדירות ללא סנקציות, תאפשרו לנו להתקדם הלאה בחיים שלנו ולא להיות כבולים לחוזים

נעמה לזימי: נכון, זה מה שפנינו למשרד המשפטים בדיון הקודם

שושה אונימה: זה לא בהכרח לצאת מהחוזים, לצאת מהחוזים או לשמר את החוזה, אבל אנחנו - - -     

נעמה לזימי: עכשיו אנחנו מאפשרים למשרד המשפטים לענות

נעמה לזימי:  בדיון הקודם הרגשנו שזה בכלל לא בשל לכדי איזה שהוא מהלך, האם משהו השתנה בזמן הזה? גם פנינו אליכם מהוועדה

נעמה לזימי:  תודה קודם כל, יערה, שאת פה

יערה למברגר: יש פה כמה נושאים שעלו במהלך הדיון הזה, אני אתחיל דווקא במשהו שהייתה לי התלבטות קטנה לגבי הצורך בו בעת הזאת ואני דווקא שמחה שבדיון הזה זה אישש לי את העובדה שהצורך קיים

יערה למברגר:  אנחנו כבר כמה שבועות עובדים על כלי דיגיטלי, כלי של הנגשת מידע, הפיתוח אמור להסתיים, לא יודעת, לא רוצה להגיד ברמת שבוע, אבל זה שבועות קרובים ברמת שבוע-שבועיים

יערה למברגר:       זה כלי שמנגיש מידע, אבל זה בעיקר עונה לנקודה האחרונה שנאמרה פה לגבי העובדה שאנשים לא יודעים ואוכלוסיות מוחלשות ואוכלוסיות שאין להם ידע בנושא ואז זה באמת יכול להציג, זה לא נותן תשובות מוחלטות, זה לא נותן פתרונות קסם לבעיות המורכבות

יערה למברגר:  זה מנגיש את המידע כפי שאנחנו מבינים אותו כיום

יערה למברגר:       למה אמרתי שהייתה לי התלבטות קלה? כי אנחנו בסוף כשלושה חודשים אחרי והייתה לנו התלבטות

יערה למברגר:  יש הרבה ארגונים שעושים עבודה מאוד יפה ושהם בקשר מולנו, והייתה לנו התלבטות שיכול להיות שהדברים ידועים, אבל כן חשבנו שיש ערך בכלי כזה שיהיה מאוד נגיש

נעמה לזימי: אגב, כלי כזה הוא כלי טוב שיהיה בכלל

יערה למברגר: כן, שיהיה באופן כללי

יערה למברגר:  הוא מותאם גם - - -     

נעמה לזימי: בהיעדר הסדרה ובהיעדר רגולציה של שוק מאוד פרוץ עצם ידיעת איפה אפשר לנצל ואיפה אפשר לשמור על זכויות שוכרים הוא דבר שהוא משמעותי

יערה למברגר: אז אני שמחה על המידע והצורך שהוצף פה וזה עוד יותר מחזק לנו את הצורך להעלות עכשיו

יערה למברגר:  היה עדיף אם זה היה מוקדם יותר, הדברים האלה לוקחים קצת זמן פיתוח, אבל אני כן רואה שיש לזה ערך עכשיו

יערה למברגר:  זה לגבי היבטי המידע

ספיר סלוצקר עמראן: הבעיה היא לא הנגשת מידע, אלא שאין מידע, אין עמדה

נעמה לזימי: בוא ניתן ליערה להשלים את דבריה ואז נבין מה צריך לבקש

יערה למברגר: גם לא צריך לנסח את הדברים בצורה בינרית

יערה למברגר:  יש כן מידע ויש שאלות מסוימות, והשאלות שאנחנו מתייחסים שם - - -     

נעמה לזימי: לא, יערה, אני רוצה שתתקדמי

יערה למברגר: אני רוצה להשלים, אם אפשר עוד משפט

יערה למברגר:  פה מוצגת סיטואציה של מפונים, יש עוד סיטואציות בעולם השכירות, יש סיטואציה של פגיעה ישירה בבית

יערה למברגר:  אנחנו מתייחסים לסיטואציות שונות, אז אגב יש סיטואציות שיש בהן תשובה יותר ברורה ומובהקת ותשובות שהתשובה בהן פחות מובהקת

יערה למברגר:  אני חושבת שבין מידע לעמדה, אני כן אגיד בצורה ישרה, שבחלק מהשאלות העמדה מציגה ניואנסים או שיכולות להיות עמדות לכאן ולכאן ולא תשובה חד משמעית, ובחלק השורה התחתונה היא יותר חד משמעית

יערה למברגר:      לגבי מה שהועלה כאן, אני חושבת, ואני אגיד פה, למרות שאני מודעת לזה שזה יכול לעורר פה תרעומת והרבה מהאנשים לא יסכימו איתי, אני חושבת שיש כשל בסיסי בניתוח שאני רואה אותו עם הרבה אנשים והרבה פניות שמגיעות אלינו וגם ראיתי אותו עכשיו במצגת שהוצגה

יערה למברגר:  מענק האכלוס העצמאי לא אמור לכסות עבור שכר דירה בשתי דירות

יערה למברגר:  כל הטענה והחישוב שנעשה, בעיניי זה כמו טעות - - -      

נעמה לזימי: זה לא מה שאמרו לנו בדיון קודם

יערה למברגר: לא, ראיתי את זה גם במצגת

נעמה לזימי: לא, זה לא מה שאמרו לנו בדיון קודם, בדיון הקודם אמרו שזה אמור היה לפצות גם על ידי - - -      

יערה למברגר: נמצאת פה אפרת ממס רכוש, היא תסביר - - -     

נעמה לזימי: אנחנו נוציא את פרוטוקול הדיון, אין לי בעיה להוציא את פרוטוקול הדיון, אני זוכרת שהיו פה ונאמר - - -      

יערה למברגר: לא, אין בעיה, זה לא עניין של פרוטוקול

נעמה לזימי: אנחנו בדיאלוג, הכול טוב, את תשלימי את דברייך, הבמה שלך, אני כן אזכיר, זה דיון המשך

נעמה לזימי:  בדיון הקודם היה כאן גם ויכוח לא פשוט כי נוצר הרושם, ונאמר בעצם, מה נוצר הרושם? נאמר מפורשות שמענק האכלוס אמור לאפשר לשכור עוד דירה, זה נאמר

יערה למברגר: אז אולי אני אשלים עד הסוף, זה טיעון שלם, אולי אני אשלים אותו עד הסוף ואפשר יהיה להישאר אולי חלוקים עליי, אולי יש עמדות שונות, אבל אני חושבת שמהלך הטיעון לא הושלם

יערה למברגר:  בסופו של דבר מענק האכלוס אמור להיות חלופה למה שניתן במלון שלהבנתי כחלופה זה אמור לתת לך דיור אחר, בין אגב אם זה נעשה בדרך של מלון שנותן את הדיור החלופי ושלוש ארוחות, בין אם זה נעשה באמצעות מענק האכלוס העצמאי שאמור לתת לך את האפשרות החליפית למלון לאכלוס עצמאי

יערה למברגר:  לכן הוא אמור לכסות את שכר הדירה ואת הדיור החליפי שלך

יערה למברגר:  את שכר הדירה הרגיל, שאתה משלם באופן רגיל, אתה אמור לשלם, למה שתהיה פטור ממנו אם קיבלת דיור חלופי?      

קריאה: איך נשלם אותו?      

ספיר סלוצקר עמראן: זה לא כולל סירים, זה לא כולל תנור, זה לא כולל מיטות

יערה למברגר: שאר ההוצאות האחרות, אגב, אני לא הכתובת במדינה לזה, שאר ההוצאות האחרות שיש למפונים, ואני מבינה שיש הוצאות אחרות, א', ניתן מענק אחד חד פעמי בצפון, לדעתי שניים

מור עמדי: אבל זה לא קשור, אין לנו עבודות

יערה למברגר: אני מ בינה שיש הוצאות אחרות שיכול להיות שהמענים שלהם צריכים להינתן באופן - - -      

נעמה לזימי: יערה, המענק קיים

יערה למברגר: מענק האכלוס העצמאי לא אמור, להבנתי, לכסות הוצאות אחרות, הוא לא אמור לענות על העובדה שאדם לא עובד, הוא לא אומר לענות על מצוקות אחרות בחיים שאני מבינה שהן קיימות ואני לא מתעלמת מהן

יערה למברגר:  אי אפשר לדעתי לקחת את המענק ואת הקונטקסט של הדיור ולצפות שהוא ייתן מענה לכלל הבעיות והצרכים

יערה למברגר:       משפט אחרון לגבי המשכיר, כי על זה לא נאמר מילה

יערה למברגר:  אני לא יודעת אם יש פה נציגי משכירים שהגיעו לדיון, אבל חשוב להגיד את הצד הזה, הצד הזה הוא שבסופו של דבר במשוואה שנוצרה כאשר יש מענק אכלוס עצמאי לשוכרים, אבל אין למיטב ידיעתי, כל עוד הוא לא עסק, אין פיצוי שניתן למדינה למשכירי הדירות

שוהם שלומי: יש, הם מקבלים גם מענק

נעמה לזימי: רגע, יש לי הרבה שאלות אליה

יערה למברגר: אם האדם התפנה בעצמו הוא מקבל בעצמו מענק, כמשכיר הוא לא מקבל, למיטב ידיעתי, מענק מהמדינה, ולכן במשוואה הזאת המשכיר – תראו את הסיטואציה, יש משכירים אגב, לא צריך לראות את המשכיר רק כחזק בהכרח וזה, יש לנו נתונים על הרבה משכירים - - -     

נעמה לזימי: יערה, זה לא מה שנעשה כאן

ספיר סלוצקר עמראן: בהחלט וזה מופיע במכתב שהוצאנו למשרד המשפטים לפני חודשיים ולא קיבלנו עליו מענה, וזו ההצעה שהוצעה, מנגנון פיצוי על ידי המדינה למשכירים

נעמה לזימי: יערה, קודם כל הדיון הזה זה דיון מענים לצעירים מפונים, זה לא דיון על שכירויות באופן שנגעתי בו ספציפית, אלא דיון על מענים לצעירים מפונים

נעמה לזימי:  בדיון הקודם ממש נאמר פה חד משמעית, המשכיר, ברור לכולנו שהוא נפגע

נעמה לזימי:  לא רק שזה נאמר, מה שאנחנו שלחנו אליכם, משרד המשפטים, זה למצוא מנגנון מאזן שיכלול את הצרכים של המשכירים אל מול הצרכים של השוכרים

נעמה לזימי:  את כרגע מגיבה כאילו לא הייתם צד בדיון הקודם

יערה למברגר: לא, זה לא מה שאני מגיבה - - -      

נעמה לזימי: נעמה, אני מדברת, בבקשה

יערה למברגר: טוב, אז תיתני לי הזדמנות אחר כך להגיב

נעמה לזימי: אני אמרתי לך, אני אתן לך הזדמנות כל הזמן להגיב

נעמה לזימי:  ודאי, אני רוצה שתגיבו, להיפך

נעמה לזימי:  תראי, אני מאמינה שאפשר לפתור את זה, אני חושבת שאפשר לייצר פה מתווה כלשהו

נעמה לזימי:  צר לי שלמרות שעשינו דיון המשך, וגם הדיון עם משרד המשפטים היה כל כך, אני חייבת להגיד, כל כך חסר מידע בפעם הקודמת שהרגשתי לא נוח מהנציגה שפשוט לא ידעה שום לדבר להגיד

נעמה לזימי:  אמרתי לה אוקיי, אנחנו נעזוב אותך עכשיו, אני מבקשת שלדיון ההמשך תביאו לנו איזה שהיא מסקנה, שזה באמת מה שהיה

נעמה לזימי:  הרגשנו שאין טעם לדבר כי אין לה שום תשובה עבורנו

נעמה לזימי:       עכשיו את מגיעה לכאן ואומרת איפה הצד הזה, איפה הצד הזה, אני מבקשת מכם לייצר מנגנון מאזן שלא ייצר מצב שבו אנשים שפונו מבתיהם, כוח עליון נקרא לזה, אינם נמצאים בדירה, משלמים על דירה, שוהם, את על דירה שנפגעה בפגיעה ישירה, זאת אומרת היא משלמת שכירות על דירה שנפגעה בפגיעה ישירה

שוהם שלומי: שגם לא יכולה לחזור אליה

נעמה לזימי: יערה, אנחנו לא מנהלים כרגע שיחות צדדיות, אנחנו מדברות

נעמה לזימי:  אני חושבת שהיה נכון כן לעקוב אחרי הדיון הקודם ולהבין מה כן נאמר כאן כדי שננסה בכל זאת להגיע לאיזה משהו שאני חושבת שאפשר להגיע

נעמה לזימי:  אני גם אמרתי את זה בדיון הקודם, כנראה שהמתווים שאפשר להגיע אליהם הם לא יהיו המתווים המושלמים שיפצו על כל מיני – אין בכלל ספק, אין פה משהו שיהיה שקול ערך, אבל ההבנה היא שצריך לתת לאנשים לא ליפול ולהרים את הראש

נעמה לזימי:      אני גם רוצה להגיד משהו על מענק האכלוס

נעמה לזימי:  למענק האכלוס יש מטרה מסוימת

נעמה לזימי:  הם מציגים כרגע את כלל הפגיעה הקיימת כולל מחויבות חוזית, כולל איומים בעורכי דין וכולל ניצול מנגד של מי שמנסים לשכור דירה

נעמה לזימי:  איפה המדינה כאן, יערה, כדי קודם כל לוודא שהאנשים האלה לא יהיו מאיומים משפטית? צעירים בתחילת דרכם, עברו אל הגליל העליון, עברו, הם החלוצים שלנו, עברו להשכלה, לפרנסה, ליישוב המקום, הם מבחינתי מלח הארץ, נמצאים במצב של תביעות משפטיות על חוזה כי המדינה לא ייצרה שום הסדרה, אפילו לא בהוראת שעה

נעמה לזימי:  איפה המדינה גם מנגד לייצר הוראת שעה שמחייבת לא להעלות יותר מ-15% ממחיר השכירות באותו אזור כשזה אחרת יהיה ניצול בזמן מלחמה?      זה גם אפשרי? שתינו יודעות שזה אפשרי, משרד המשפטים ומשרד השיכון יכלו לייצר הוראה כזאת

נעמה לזימי:  יש פה הסרת אחריות מכוונת שמגולגלת חזרה אליהם

נעמה לזימי:  אני לא מקבלת את זה, איפה הייתם? איפה אתם שלושה חודשים? יש פה מצב חוזי כפול, יש פה מצב שאנשים לא מקבלים מענק אכלוס, לא מצליחים למצוא עבודה באותו מקום ומבקשים מהם שכירות בטבריה של 20,000 שקל

נעמה לזימי:  איפה אתם לייצר מנגנון הוראת שעה שטיפה יסדיר רגולטורית את הסוגיה הזאת? אנחנו מטיחים בהם האשמות? אם חד הורית פונתה עם שני בניה, אני לא מבינה את זה

נעמה לזימי:       אז אני רגע רוצה שנעצור וננסה להבין מה כן אפשר לעשות, אבל הם לא יכולים להיכנס לברוֹך משפטי

נעמה לזימי:  מילא לברוֹך של חובות שייגררו להם, גם הייתי סטודנטית בחיי, אני יודעת מה זה חובות שנשארים אחרי שאני סטודנטית, מילא זה, אבל הסיפור המשפטי פה הוא ממש להכניס אותם אל תהום

נעמה לזימי:  למה? הם עשו את המעשה היפה והחלוצי בעיניי, ללכת ללמוד בנגב, בגליל סליחה, גם בנגב יש את ספיר, נכון, והם נמצאים במצב בלתי סביר

נעמה לזימי:       זה נכון גם לגבי הסוגיות של המעונות

נעמה לזימי:  ואני אגיד שהאוכלוסיות של הצעירים חסרי עורף משפחתי שעבורם המעון הסטודנטיאלי הוא המקום, אין להם משפחה ללכת אליה, הנפילה פה היא נפילה קשה הרבה יותר

נעמה לזימי:  היה לנו גם את הדיון הזה פה והסדרנו פניות פרטניות, אבל זה לא הוסדר חד משמעית

נעמה לזימי:  המוסד צריך להמציא את אישור הלימודים עם שהות במעונות, לתת את האישור שהוא שוהה במעונות עם אישור הלימודים ולתת פה פתרון שיפוי למוסד

נעמה לזימי:  אני לא מבינה איפה אנחנו עד עכשיו

נעמה לזימי:  באמת זה כבר 100 ימים

נעמה לזימי:      אני כל הזמן מקווה שדיוני ההמשך האלה ייסגרו ונוכל לעבור לדברים אחרים

נעמה לזימי:  אנחנו מוצאים את עצמנו פעם אחר פעם

נעמה לזימי:  ואני אגיד מילה טובה על גוף שכן עשה משהו

נעמה לזימי:  בשבוע שעבר היה עם הרווחה דיון על תקנה חדשה שמחייבת גם ממ"ד לצעירים בסיכון עם דירות החירום, היה ברור שאי אפשר לחייב תקנה מחמירה כזאת, למרות שחייבו אותה, היו צריכים שממש פונו מהבתים, אלה צעירים בלי עורף משפחתי, אבל יש להם מקלט בבניין ויש להם ממ"ק ואין סיבה להחמיר בדרישה גם של ממ"ד כש-62% מהדירות בישראל בלי ממ"ד

נעמה לזימי:  יום למחרת משרד הרווחה ביטל את התקנה

נעמה לזימי:  הייתה כאן הבנה שאנחנו אמורים לעזור לאנשים, לא לפגוע בהם בעת הזו

נעמה לזימי:       אני חושבת שאם כל הרשויות יהיו גמישות להבין רגע איפה יש פלונטרים, זה אפילו לא כלכלי

נעמה לזימי:  הרי מה שאנחנו מציעים פה עכשיו, של פתרון מנגנון חוזי, חלקו גם לא כלכלי, אלא רק אחריות מדינה בהסדרה רגולטורית ובטח הוראת שעה שתמנע ניצול במקומות בהם יש אכלוס כרגע

נעמה לזימי:  היה קשה להוציא הוראה כזאת שבמקומות ברדיוס, על פי הערכת השכירות באותו אזור, לא תעלה השכירות מעל 10% או 15%

נעמה לזימי:  הנה אפילו פרגנו קצת, אנשים לוקחים פי ארבעה במקום ואנחנו מפילים עליהם את זה?      יערה, זה לא חלילה נגדך אישית, זה נגד רשויות שלא מתפקדות וחייבים הכיר בזה

נעמה לזימי:  זה באמת לא נגדך, אני חושבת שלמשרד המשפטים יש יכולת מדהימה לייצר גם מנגנונים חברתיים וטובים ואני ראיתי את זה קורה

נעמה לזימי:  אני זאת שנלחמת בתקציב להוסיף לסיוע המשפטי עוד כספים כי אני יודעת כמה טוב שיש אתכם

נעמה לזימי:  אז אני אומרת, בואי נחשוב רגע, אפשר לייצר קודם כל מנגנונים, לא הכול יהיה מושלם, החיים לא מושלמים היום בישראל חד משמעית, אבל בוא ננסה

אלון שוסטר: נעמה, אפשר?      

יערה למברגר: אני יכולה להתייחס?      

נעמה לזימי: היא יכולה להתייחס ואז אלון

נעמה לזימי:  בסדר

יערה למברגר: ראשית נאמרו פה כמה דברים קשים בעיניי, כמה דברים קשים גם כללית, אבל גם בהאשמות ישירות

יערה למברגר:  נאמר שאנחנו מטיחים האשמות, אני לא חושבת שאני הטחתי האשמות

יערה למברגר:  זו נקודה אחת

יערה למברגר:  נקודה שנייה, נאמרו פה דברים קשים כלפי עורכות דין מהצוות שלי שהיו פה בדיון הקודם

נעמה לזימי: איזה דבר קשה אמרתי?      

יערה למברגר: אמרת שהיא לא ידעה על מה היא מדברת

נעמה לזימי: לא, אמרתי שלא הייתה שום תשובה

נעמה לזימי:  את קראת את הפרוטוקול של הדיון הקודם, יערה?      

יערה למברגר: לא, אני יודעת - - -      

נעמה לזימי: תקני אותי, מה היא כן אמרה בדיון קודם? יערה, קודם כל, אם פגעתי אני מתנצלת, אני לא רוצה להטיח בך כלום, את עובדת ציבור, אני מעריכה אותך ואני מכבדת אותך

יערה למברגר: אני רוצה להשלים

יערה למברגר:  זו העמדה של המשרד

נעמה לזימי: מה העמדה? מה נאמר? מה היא אמרה בפעם קודמת? בואי נוציא את הפרוטוקול, מה נאמר? לא נאמר כלום בפעם הקודמת, יערה

יערה למברגר: בסופו של דבר אפשר לחלוק, אפשר להגיד ביקורת, זה לגמרי לגיטימי, זה גם חלק מהתפקיד של הכנסת כלפי הממשלה, אני מקבלת כל אחד ותפקידו, אך זו עמדת משרד המשפטים ואנחנו עושים את תפקידנו באופן מקצועי

נעמה לזימי: שמה היא?      

ספיר סלוצקר עמראן: אבל מה העמדה?      

נעמה לזימי: מה העמדה, יערה?     

יערה למברגר: שניסיתי בקצרה להסביר אותה, אני לא מרגישה שהשלמתי את הדברים, אבל אני לא בטוחה שיש פה באמת רצון לשמוע כי אתם - - -     

נעמה לזימי: את מטיחה בי עכשיו דברים, יערה? אני רוצה להבין איך זה עובד

יערה למברגר: אני אנסה להתחיל מחדש

יערה למברגר:  אנחנו לא סבורים שבסיטואציה הכוללת, כשרואים את הסיטואציה הכוללת, שהנסיבות בה מורכבות וצריך לראות, בעיניי, גם את הצד של השוכר וגם את הצד של המשכיר, ואת מערך הפיצויים והמענקים מהמדינה שעבורי במשרד המשפטים הם נתון

יערה למברגר:  אני לא קובעת את המדיניות ואת מי מפצים ובאיזה תנאים ובאיזה תנאים משנים בתעודת הזהות, ואני מקבלת את הדברים האלה כנתון שאני צריכה להסתכל עליו באופן כולל

יערה למברגר:  במערך הכולל, כמו שאנחנו הבנו, אנחנו לא סבורים כרגע שיש מקום להתערב במערכת היחסים בין השוכר והמשכיר

נעמה לזימי: יערה, באיזה נסיבות - - -      

יערה למברגר: אבל זו העמדה

יערה למברגר:  אחר כך להגיד שלא אמרנו עמדה

ספיר סלוצקר עמראן: אבל לא פרסמתם עמדה, שלושה חודשים לא מפרסמים עמדה

ספיר סלוצקר עמראן:  ולקראת הדיון, נעמה, אם אפשר, הם היו אמורים לפרסם מתווה לקראת הדיון והם לא פרסמו שום דבר

ספיר סלוצקר עמראן:  אז לבוא ולזרוק עלינו את הדבר הזה עכשיו

נעמה לזימי: יערה, יש לי שאלה וניתן לאלון שוסטר, חבר הכנסת, לדבר

יערה למברגר: - - - התבקש לפרסם מתווה, אין לי מתווה לפרסם בעניין הזה

ספיר סלוצקר עמראן: תפרסמו הבהרות ונלך לבג"צ

נעמה לזימי: יערה, שאלה לי אלייך, באיזה נסיבות את חושבת במדינה היה כן צריך להתערב בסוגיות חוזיות בין השוכר למשכיר? אני רוצה להבין באיזה נסיבות את חושבת שכן

יערה למברגר: אני לא בטוחה שהבנתי את השאלה

נעמה לזימי: לא, את אומרת שלא היה מקום להתערב במצב הזה

נעמה לזימי:  זאת אומרת מלחמה, עקורים מבתיהם שלושה חודשים, אין ודאות לחזור, הכול זה לא היה צריך להיות, אני רוצה לשאול באיזה כן נסיבות את חושבת שהמדינה קרה בה שזה הרגע להתערב?      

יערה למברגר: אני לא יודעת - - -      

נעמה לזימי: את אומרת שאין בעצם, אין חיה כזאת

יערה למברגר: לא, אני לא אומרת דבר כזה, אני אומרת שאני לא יודעת לענות על שאלות תיאורטיות, אני יודעת לבחון מה שיש מולי

נעמה לזימי: אני לא תיאורטית, אין כאן תיאוריה, יש כאן רק דוגמאות

יערה למברגר: מה שמולי זה מענק אכלוס שאני רואה שהוא בסכום נדיב וסכום יפה בעינינו

יערה למברגר:  זה לגבי שוכר

יערה למברגר:  לגבי משכיר שלא מקבל פיצוי ובסיטואציה הזאת ובסיטואציה שיש את כלל המענים המשלימים, זו הסיטואציה שמולי

יערה למברגר:  סוגיה תיאורטית, באיזה סיטואציה - - -      

נעמה לזימי: יש לי שאלה אלייך

יערה למברגר: אני לא יודעת להתייחס לסוגיות תיאורטיות

יערה למברגר:  עוד משפט אחד שלא אמרתי, נאמרו פה אמירות של סיפורים שהם באמת מדאיגים וחמורים ושנשמעים על פני הדברים כמו תרמית ומרמה

יערה למברגר:  בסיטואציות כאלה אנשים צריכים לפנות למשטרה

נעמה לזימי: אני אמרתי את זה

יערה למברגר: אני לא מתייחסת לסיטואציות שבעצם על פני הדברים נשמעות כמו - - -      

נעמה לזימי: יערה, אין סיבה לחזור על זה, את צודקת חד משמעית, כל דבר כזה - - -      

יערה למברגר: לא, אז אני לא אמרתי את זה וזה חשוב לי כמשרד המשפטים - - -      

נעמה לזימי: את צודקת חד משמעית, אני מסכימה איתך

נעמה לזימי:  אני רוצה להגיד מה שאני מבקשת, לקבל נתון מה עלות שהות של אדם מפונה לבית מלון

נעמה לזימי:  בוא נבין רגע על מענק האכלוס הנדיב

תמי סלע: משפחה - - -      

נעמה לזימי: לא משפחה, אני רוצה לשאול על בן אדם, אם את כסטודנטית כמפונה לבית מלון או אתה מפונה לבית מלון, מה העלות החודשית לשהות כזאת

נעמה לזימי:       אלון, תודה רבה שהגעת לכאן

אלון שוסטר: בשמחה, אני מודה לך על הדיון החשוב

אלון שוסטר:  שאלת כמה עולה למדינה השהות במלון

אלון שוסטר:  זה בערך כפול ממה שמתקבל או המדינה נותנת במענק האכלוס

נעמה לזימי: 12,000 שקל לבן אדם

אלון שוסטר: כן

אלון שוסטר:  אני רוצה לומר ככה, הדברים אולי טריוויאליים, אבל בגין הדיור, חלף הדיור, המדינה נותנת מלון או מענק אכלוס, זה מצוין

אלון שוסטר:  יש על זה ויכוחים, יש אולי גם צעירים ביישובים שהמדינה לא משפה אותם והם נמצאים יחד עם האוכלוסייה כולה במצב שאו המועצה האזורית שילמה או שאין אף אחד שמשלם

אלון שוסטר:  אבל אני מניח שמה שאנחנו עוסקים כאן זה בשאלה מי משלם את שכר הדירה ביישוב המוקדם

אלון שוסטר:       במספר יישובים, היישוב שלי, מפלסים, פטרו נכון לעכשיו את השוכרים, ייתכן שזה בגין שיפוי שהם קיבלו מהמדינה, או מחליטים שזה יהיה חלק מהעניין, אבל הבעיה שמוצגת כאן מן הסתם היא מול משכירים פרטיים

נעמה לזימי: לא, יש גם קיבוצים, מאיזה קיבוץ את, מור?      

מור עמדי: מעיין ברוך

אלון שוסטר: אוקיי, אז יכול להיות שיש קיבוצים שהחליטו שלא, יכול להיות שהקיבוצים הללו יכולים להגיש את אובדן ההכנסה למס רכוש ולבקש או לצפות לקבל, בינתיים יש בעיה

נעמה לזימי: אולי נציע להגיש למס רכוש את אובדן ההכנסה ופשוט לפצות את אותם שוכרים וזה יכול לעשות פתרון כולל

אלון שוסטר: זה נכון, אני אומר כך, עבור הדיור הזמני המדינה משלמת, בהסתייגויות שאמרתי, עבור הדיור במקור, ביישוב המקורי, האדם אמור לשלם

אלון שוסטר:  יש רק בעיה קטנה, הוא לא עובד, או מי שלא עובד

אלון שוסטר:  מי שעובד ויש לו אפשרות לשלם אז הוא אמור לשלם, המדינה נותנת עוד כמה סיועים קטנים, איך אמרנו? לסירים וכאלה, אבל האדם שעובד הוא עובד

אלון שוסטר:       מה קורה עם אדם שלא עובד או שהעסק נפגע? אם הוא אדם פרטי, גם צעיר, לפעמים יש לו עסקים אז הוא יכול להגיש תביעה ואם זה ב-7-0 או ב-0 עד 4-3, כמה זה בצפון? אז יש לו אפשרות להגיש במסלול אדום ולקבל את מלוא הפיצוי

אלון שוסטר:  אני חושב שהבעיה העיקרית, כמו שאני מבין, זה אנשים צעירים שעובדים שעתי או שלא מקבלים מסיבה כזאת או אחרת

נעמה לזימי: במתווה הפיצויים, אתה זוכר, עובדים שעתיים נלחמנו על זה והם לא נכנסו

נעמה לזימי:  זה פוגש גם את זה

אלון שוסטר: אז נגיד ככה, מי שאין לו עבודה או לא עבד בחודשים שלפני אז אני לא חושב שהמדינה צריכה לשאת על עצמה את מה שלא היה ממילא, אבל מי שעבד ואיבד את מקום עבודתו אני חושב, אני אומר את זה למשרד המשפטים, שאני שומע פה נכונות, איך נגיד? אינטלקטואלית לדון, זאת לאקונה לא הוגנת שצריך לשים לב אליה

אלון שוסטר:  יכולים להגיד שלפעמים זה בשחור, אני רוצה שדברים יהיו על השולחן, יש כאן אנשים שבגין המחדל, הכישלון הנורא שלנו בדרום ובצפון ההתפתחויות, אנחנו צריכים לתת מענה

אלון שוסטר:       אני רוצה להוסיף עוד נושא, רק אתמול הבנתי שבנושא המשכנתאות המדינה, תקנו אותי אם זה לא נכון, לא רק דוחה את התשלומים אלא אפילו משלמת שלושה תשלומים?      

יערה למברגר: לא, מה שאני יודעת זה שהדחייה היא ללא ריבית

יערה למברגר:  המתווה הוארך בשלושה חודשים

אלון שוסטר: אז קיבלתי נתון לא נכון

יערה למברגר: אבל זה גם דבר משמעותי, דחייה של משכנתאות ללא כל תשלום ריבית, המתווה שבנק ישראל הגיע בהסכמה עם כל הבנקים

אלון שוסטר: זה כמה מאות בודדות של שקלים

יערה למברגר: לא, הוא בהחלט בעיניי צעד מרשים, יותר מאשר חוק דחיית מועדים בהיבט הזה

נעמה לזימי: פה אני מסכימה

אלון שוסטר: אז אני רק רוצה לומר שאני הייתי מצפה שבהתאמות גם משכירי הדירות או שוכרי הדירות יקבלו סיוע דומה, אני לא רואה שום הבדל

נעמה לזימי: למרות שפה דחייה גוררת אותם, מה הם יעשו? ישלמו אחר כך 15,000 שקל?      

אלון שוסטר: אני לא מדבר על הדחייה, אני מדבר על המשמעות של הריבית

אלון שוסטר:  הרי הם יצטרכו לשלם, אבל הם מרוויחים את הריבית, אז כמה מאות שקלים, אני לא יודע כמה זה יוצא, אין שום סיבה שזה לא יקרה

אלון שוסטר:  אפשרות נוספת לפתור את הפלונטר הזה זה על ידי באמת פיצוי למשכירי הדירות

אלון שוסטר:  זו חלופה

תמי סלע: כן, רציתי לשאול על זה, למה משכירי הדירות, בניגוד לעסקים אחרים שמקבלים פיצוי על הכנסות, גם להם יש הכנסה על הדירה, לא קיבלו שום פיצוי על זה? כי זה היה גם מוריד חלק מהנטל מהשוכרים, וגם באמת בנושא הזה של פתיחת הליכים משפטיים, אם כן היה אפשר להגביל את האפשרות הזאת

תמי סלע:  זה מוסיף הוצאות ומסבך

נעמה לזימי: זה בדיוק זה, פתיחת הליכים משפטיים, שזה מה שאמרנו, ויותר מזה גם, משרד המשפטים מתי שהוא צריך לתת את הדעת

נעמה לזימי:  זאת אומרת מה יקרה עוד חצי שנה כשנבוא, אני מקווה שתחזרו ושתיגמר המלחמה ושיהיה בסדר, אבל האם כמדינה האם אנחנו לא צריכים לצפות מבעוד מועד ולהבין שאי אפשר פשוט להגיד להם שהם שנה כבולים בחוזה שכירות

נעמה לזימי:  עבודה באי ודאות, שכירות נוספת באי ודאות, הכול מייצר מצב שהאנשים האלה מאבדים שנה מחייהם

נעמה לזימי:  אז לא הגיע הזמן שננסה לחשוב על הסדרה של זה? נגיד הכלנו שלושה חודשים, מה הלאה? זו שאלה שחייבת להישאר במשרד

אלון שוסטר: זה צריך לבוא עם פיצוי לבעלי הנכס

נעמה לזימי: אני אגיד לך יותר מזה, יש כל מיני פתרונות, אפשר להציע פתרונות של מענק אכלוס מוגבל לשוכר דירה שאין דירה בבעלותו, יש כל מיני פתרונות שאם רוצים אפשר למצוא מנגנונים מאזנים, אבל בסוף הסוגיות המשפטיות חייבות – לא יכול להיות שהם ייכנסו למשפט, האנשים האלה, לא יכול להיות שבגלל שהם נעקרו מבתיהם בגלל מלחמה, אישה שפגעה לה רקטה בדירה שהיא שוכרת, צריכה להיות בבית משפט אחר כך? נשמע לי כמו דבר מופרך

נעמה לזימי:  ציוד כלוא, אין נגישות לבית

נעמה לזימי:  יש כאן משהו שחייב לקבל הסדרה

יערה למברגר: לא ברור לי אגב למה פגיעה ישירה, אולי אחר כך נדבר באופן פרטני

יערה למברגר:  לא ברור לי למה בפגיעה ישירה, זו סיטואציה אחרת, לא ברור לי הסיטואציה הזאת, זה ממש לא תואם את הכללים שאני מכירה

נעמה לזימי: אז זה מעניין, אולי באמת יכול להיות שיש פה גם - - -      

שוהם שלומי: אני לא היחידה, יש קבוצה שלמה של הרבה והם קיבלו גם את המספר של אפרת

שוהם שלומי:  הבעיה שלנו כרגע היא לתעד את הנזקים כי רובנו במטולה ויש קושי גדול, אי אפשר למעשה היום להיכנס למטולה, אז אנחנו גם לא יכולים עד להגעת שמאי, זה יקרה בסיום הלחימה, וכולנו נדרשים להמשיך ולשלם שכירות על בתים מפורקים שאנחנו לא נוכל לחזור אליהם ביום של אחרי

שוהם שלומי:  פה צריכה להיות הבהרה של משרד המשפטים למשכירים, שהם לא יכולים לעשות את זה

שושה אונימה: אנחנו לא יודעים אם הבתים שלנו נפגעו מההדף ברחוב

שושה אונימה:  מעל הרחוב שלי - - -      

נעמה לזימי: ברור

נעמה לזימי:  אבל אומר גם אלון שהעלות לבן אדם בבית מלון היא 12,000 שקל

נעמה לזימי:  אלון, אם מה שאתה אומר נכון, יכול להיות שאפילו יותר, בסביבות האלה, אני חושבת שאפשר למצוא מנגנון מאזן בין הדבר לפיצוי מוגדל לבן אדם שאין לו דירה בבעלותו והוא שוכר דירה, אפילו תגדירו את זה עוד יותר עם עוד יותר קריטריונים, אני חושבת שהנסיבות שלך, שושה, הן חריגות, את אם יחידנית, את צריכה לקבל נסיבות של גם מה שקורה איתך תעסוקתית והדירה עולה יותר וזה עוד יותר מורכב, וצריך למצוא גם מנגנונים שגם מסייעים לאוכלוסיות שהן מפרנסות יחידות של משפחה

נעמה לזימי:       אפשר לייצר לזה, זה נכון, זה עולה מעט יותר, אבל אני חושבת שזה לא עולה הרבה הרבה יותר כמו פתרונות אחרים ואפשר למצוא אותם

נעמה לזימי:  הייתי אומרת קודם שמשרד השיכון ומשרד המשפטים צריכים את הדבר הזה של הרגולציה של שוק השכירות באיזה הוראת שעה למי ששוכרים במקום אחר, לא יכול להיות שאין דבר כזה ומנצלים ככה מדינה ומנצלים את מענק האכלוס ומנצלים את הכול, הרי זה רצון שלנו גם למנוע את זה

נעמה לזימי:  נכניס את זה גם בסיכום

נעמה לזימי:       ברשותכם, אני רוצה שתדברו, אני רק רוצה לתת רגע למועצה אזורית אשכול, הם גם בסיטואציה לא פשוטה

נעמה לזימי:  יישובים שלא נכללו באף מתווה כי אליהם לא נכנסו

קריאה: גם בגליל עליון ובמבואות חרמון יש כאלה

נעמה לזימי: אלה מקמות שזה מצב חריג לחלוטין, כי אין מערכת קהילתית

נעמה לזימי:  הרי המועצה האזורית לא מתקיימת כרגע ואין להם איך להביא את הילדים, לא לגנים ולא לבתי הספר

נעמה לזימי:  אז תודה לכם שהגעתם לכאן וסליחה גם שלקח הרבה זמן פה עד שדיברתם

קטיה: שלום, אני קטיה, אני מקיבוץ צאלים, קיבוץ צאלים הוא באמת אחרי 7 קילומטר, אבל אנחנו מועצה אחת, 7 הקילומטרים האלה נחצו לחלוטין באותו יום שבת

קטיה:  אני יכולה להגיד על עצמי שיש לי מקלט יחסית קרוב לבית, יש לי שתי בנות קטנות, בנות ארבע וחצי ושנתיים

קטיה:  היינו צריכים להגיע לממ"ד, באזעקה הראשונה לא הספקנו, רק באזעקה השנייה הצלחנו להגיע לממ"ד, שזה היה בשש וחצי בבוקר, זה להוציא את הילדים מהמיטות, לרוץ מחוץ לחדר וכל הסיפור הזה בסופו של דבר היינו מעל 50 אנשים בגן ילדים עם ממ"ד אחד כשאנחנו צריכים להרגיע את כולם עם האזעקות בידיעה שמחבלים כבר נמצאים בצומת אורים, אנחנו יודעים כבר מה קרה במסיבה ויש נהרות של מבלים מהמסיבה שהגיעו אלינו והתחבאו איתנו בגני הילדים והילדים שלנו שמעו מה קרה במסיבה ושירו עליהם באוטו ואנחנו לא נכללים במתווה הפיצויים הזה בכלל

קטיה:       תמיד אנחנו לא נכללים

קטיה:  אני יכולה להגיד שבמאי היה גם מבצע ולפני זה ב'שומר חומות', תמיד סוגרים לנו את החינוך, תמיד אין לנו חינוך כי החינוך שלנו נמצא במועצה אזורית אשכול, מתחת ל-4 קילומטר

קטיה:  גם אם הגן שלי נמצא בקיבוץ, הילדים של הגננת שלי לומדים בבית הספר אז היא לא יכולה להגיע

קטיה:  הדרך היא דרך 232 שלא ניתן להגיע, אי אפשר להגיע, אי אפשר לשלוח ילדים לחינוך

קטיה:  אנחנו שלושה חודשים כבר לא עובדים

קטיה:       דיברתם על פיצויים, או אפשר לצאת לחל"ת או כאלה, אל תשכחו שלפני זה היינו בחגים ולפני זה היינו בחופש גדול שגם אין חינוך, המשכורת נפגעת, אז גם אם אתה זכאי לחל"ת אתה זכאי לחל"ת עוד יותר נמוך משמעותית מהמשכורת הרגילה שלך כי אנחנו כבר מאוגוסט לא עובדים בצורה מסודרת, בטח האימהות

קטיה:  אין לנו שום ביטחון

קטיה:       המועצה מפנה אותנו על חשבונה לחלוטין

קטיה:  אנחנו זכאים למלון, לשלוש ארוחות ביום, אין לנו מענק אכלוס

קטיה:  המשפחה שלי מהמרכז, אני עובדת במרכז, אם אני הייתי רוצה לעבור עכשיו למרכז אני לא זכאית למענק אכלוס וביקשתי את זה מהקיבוץ שלי, אני בעצם אמורה לשלם שני שכר דירה, אני משלמת פעמיים חינוך

קטיה:  יש לי היום גן שפועל במלון ארבע שעות, אני משלמת עליו

קטיה:  אני לא עובדת, אני לא יכולה לעבוד ארבע שעות ביום, אני לא יכולה להסביר לכם כמה תשלומים אנחנו משלמים, מיסי קהילה, על מים, על ביטחון

קטיה:       יותר מזה, בתחילת המלחמה יצאה קריאה, גייסו כל כך הרבה חיילים, לא היה איפה לשכן אותם, חצי מהבתים מהקיבוץ לדעתי משכנים חיילי מילואים

קטיה:  אני משלמת חשמל לחיילי מילואים שאין להם איפה לישון בבסיס שלהם

קטיה:  הבסיס אמר להם: תישנו באוטו או באוהל, שאתם עושים לעצמכם, הם ישנים אצלי בבית

קטיה:  אני משלמת חשמל, אני משלמת על המים שלהם, אני משלמת את השכירות על חיילים שמגנים בחייהם על המדינה שלנו, עליכם, על כל מי שיושב כאן

נעמה לזימי: אני רק רוצה להבין פה משהו, משרד הביטחון, שיכון חיילים, הוא אומר: אני לא משלם על זה?      

קטיה: לא, יש חיילים במלון, יש מלון בצאלים, יש חאן בצאלים שהוא מלא עד אפס מקום

קטיה:  הביאו עוד שתי קרווילות, גם זה התמלא

נעמה לזימי: זה בסדר גמור, אבל בעצם ישנים אצלך בבית ומשרד הביטחון לא אומר שהוא משפה אותך

קטיה: זה כאילו התחיל בהתנדבות, אבל זה כברד הרבה זמן

אלון שוסטר: לא, המשרד לא אומר להם לגור

אלון שוסטר:  הם בקשרים

נעמה לזימי: אבל אם מביאים יותר ממה שהם שמו כמקום אכסון, זאת אומרת הם יוצרים מצב - - -     

אלון שוסטר: אומרים להם שיישנו באוהל

נעמה לזימי: אז אני שמחה שהם לא ישנים באוהל

ליאורה סלע דוד: אני רוצה להתייחס לזה

ליאורה סלע דוד:  בתחילת המלחמה היה כאוס, הגיעו אלפי, מאות אלפי, עשרות אלפי חיילי מילואים, המעט שיכולנו לעשות זה לפתוח את הבתים שלנו

ליאורה סלע דוד:  הכול בסדר, באהבה, בשמחה, עד היום כל מי שנמצא באזור יודע, הבית שלי בצאלים פתוח

קטיה: גם שלי

ליאורה סלע דוד: אתם מוזמנים לבוא לשתות קפה, לעשות מקלחת, לישון, מיטה חמה, מה שצריך, באמת באמת באמת באהבה

אלון שוסטר: בשביל הגילוי הנאות, ליאורה הייתה אחראית שנים יחד איתנו על דרום אדום, על עמותת התיירות, ואינשאללה יחזור

ליאורה סלע דוד: עוד משפט אחד

ליאורה סלע דוד:  מאז עברו שלושה חודשים, אנחנו לא מקבלים, אנחנו זה אוורים, גבולות וצאלים, לא מקבלים שקל מהמדינה

ליאורה סלע דוד:  לא מענק אכלוס, לא מענק סיוע, לא מענק הצטיידות לחורף, לא רב-קו, לא טיסות, לא מענק לחיילי העוטף, ואני יכולה להמשיך עוד ועוד ועוד, לא מקבלים שקל

ליאורה סלע דוד:  אנחנו נמשיך לארח את חיילי צה"ל באהבה ובשמחה

ליאורה סלע דוד:  קטיה מציינת את זה בתור תוספת של עוד משהו שזוג צעיר שקורס כלכלית כי הוא לא מקבל מהמדינה שקל ועדיין פותח את הלב ואת הבית באהבה

קטיה: אני יכולה להגיד שגם אנחנו כשיצאנו ב-7

קטיה: 10 וברחנו מהקיבוץ בלי שאף אחד פינה אותנו הגענו לאנשים שפתחו בטוב ליבם, בהמשך הם כן קיבלו פיצויים עלינו מהמועצה, חלק מהמדינה, אנחנו כשפתחנו את הלב בפני חיילי צה"ל אנחנו עדיין ממשיכים לשלם שלושה חודשים לתוך האירוע וזה לא נגמר

נעמה לזימי: אנחנו נעשה פנייה למשרד הביטחון בנושא הזה, בכל מקרה זה לא הגיוני הדבר הזה

קטיה: בכל מקרה, אנחנו מועצה אחת, כמו שאמרתי, מועצה אזורית אשכול, כולם לומדים באותו בית ספר, אנחנו כולנו חברים, אנחנו מלווים את משפחות החטופים יום ולילה, וגם עכשיו אני עם הסווצ'ר הזה כי חשוב לי שכל הזמן זה יהיה על הפרק, שאנחנו חייבים להחזיר אותם הביתה ואנחנו עושים הכול

קטיה:  אנחנו לא זכאים לרב-קו, אנחנו לא זכאים לכלום

קטיה:       אפילו קבעתי לבת שלי להאריך דרכון בשדרות לפני המלחמה, סגרו, אין סניף שדרות, פתחו במצפה לצאלים

קטיה:  קיבוץ ארז מפונה מטעם המדינה, אז רק קיבוץ ארז רשאי להשתמש בקרוון הזה שהגיע לתת מענה למפונים

קטיה:  אני מפונה מטעם המועצה, אני לא זכאית

קטיה:  אני צריכה לנסוע עד אילת או עד באר שבע בשביל להוציא דרכון לילדה שלי, שקבעתי אליו תור, עשיתי הכול לפי הספר ואני לא זכאית להוציא

קטיה:  לא ביקשתי בחינם, כמו מפונה מן המניין, ביקשתי לשלם, רק תנו לי לעשות את זה ליד איפה שאני גרה כרגע כי סגרתם את הלשכה שקרובה לביתי

קטיה:       כנ"ל קופות החולים, כנ"ל בדיקות ממוגרפיה

קטיה:  כל הדברים שהביאו למפונים במיוחד למצפה רמון אנחנו לא זכאים להשתמש בזה כי אנחנו מפונים מטעם המועצה שלנו, שברוב הגינותה, אני לא יודעת מה, פינתה אותנו

נעמה לזימי: צריך להוציא קריאה לתת גם למפונים מטעם המועצה להשתמש בשירותים באזורי הפינוי

קטיה: הם גם ככה הגיעו

נעמה לזימי: ממש, גם ככה הם שם, זה שירות ציבורי שצריך להיות לכולם

שושה אונימה: אבל עמוס, אבל תחשבי על זה שהם קיבלו - - -      

קטיה: במצפה רמון יש קיבוץ אחד, זה לא עמוס

נעמה לזימי: כן, זה לא עמוס

נעמה לזימי:  אני גם הייתי במצפה רמון פעמיים

שושה אונימה: באזור שלנו זה עמוס, יש עומס של המפונים על המערכת באזור הכנרת, גם טבריה, והם עושים כמיטב יכולתם, אבל אין מה - - -      

נעמה לזימי: צריך להגיד, הרשויות, בטח ביטוח לאומי ובטח כל מי שמגיע, אני רואה, הם עושים עבודה מדהימה, נכונה, לא פעם המדינה פשוט לא מספקת להם מספיק כלים

נעמה לזימי:  הרשויות, אין לי מילים, אני הולכת לאזורי מפונים, כולל גם קופות חולים, עושות עבודה מעולה, המדינה משאירה פשוט הרבה מצבים פגיעים וחשופים ולא מטופלים ופה הבעיה הגדולה

קטיה: אני רוצה לסיים במשפט

קטיה:  דיברו פה על שאלות תיאורטיות

קטיה:  אנחנו לא תיאוריה, אנחנו אנשים בשר ודם

יערה למברגר: לא אתם שאתם שאלה תיאורטית

קטיה: אני יודעת

קטיה:  אני אומרת, התעסקנו בשאלות תיאורטיות, ולא צריך להגיע למקרה קיצון כמו אם חד הורית או כמו מחלה חס וחלילה, כולנו עברנו מקרי קיצון, בטח מי שגר באשכול ובדרום, כל מי שהיה ב-7

קטיה: 10 עבר מקרה קיצון ב-7

קטיה: 10

קטיה:  אנחנו קיבוץ שלם עם נשק אחד, בלי מקלטים, בלי ממ"דים, בלי שום דבר

קטיה:  אני עם שתי בנות, אני לא יודעת למי פה יש ילדים, אני לא יודעת איך להגן על הבנות שלי, שמתי סדין על החלון כדי שאם יגיע מחבל הוא לא יראה אותי כי אני יודעת שאין לי ממ"ד ואין לי נשק להגן עליהן, אז רק שלא יראו אותי לפחות

קטיה:       אני לא יודעת, אני לא ישנה בלילה מאז ואני חושבת שזה מספיק מקרה קיצון שהמדינה הזאת והחמאס וכולם יחד הביאו אותנו ב-7

קטיה: 10, ולהביא אותנו לכאן ולהמשיך שנצטרך לבכות ולזעוק את המינימום, את התנו לנו לחיות בכבוד

קטיה:  גם ככה לא קל לחיות במדינה הזאת לצעירים, כולם יודעים את זה, לכולם יש אוזניים ועיניים, לא קל פה, קשה פה

נעמה לזימי: את צודקת חד משמעית, אני רק רוצה להגיד, קטיה, ותודה על הדברים שלך, פה ספציפית מי שנמצאים כאן לא הם - - -      

קטיה: ברור

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד איפה כן

נעמה לזימי:  זה מתווה פיצויים קמצני שצמצם את עצמו, שלא ראה את הצרכים שלנו כחברה לעטוף והבעיה עומדת פה, הן בסך בסוף אלה שמיישמות את הוראות החוק ואני חושבת שמי שלא מבינים עד עכשיו להוסיף את אותם יישובים – אתן בטח יודעות כמה גם נלחמתי בוועדת העבודה והרווחה שייכנסו למתווה ההגנה מפני פיטורים היישובים הללו, ובסוף הם נכנסו וזה היה למרות האוצר שממש התווכחו עם הדבר הזה וזה היה מראה כמה גם בכנסת יכולנו לעשות עבורכם יותר

נעמה לזימי:  צר לי שלא נעשה עבורכם יותר, גם במתווה הפיצויים, כי ברגע שהוציאו אתכם מהמתווה שלוקח את האחריות עליכם והמועצה היא לקחה את האחריות ולא המדינה, זה המחדל

קטיה: נכון, וחברי הכנסת שהגיעו אלינו, מעטים שהגיעו אלינו למוקד הפינוי, לא מדברים איתנו, לא מקשיבים, ויותר מזה, אוכלים לנו מהאוכל של התרומות, חלקם

אלון שוסטר: אני צריך לזוז, אני רוצה רק הערת אזהרה לכולכם, נעמה לא ידועה לי בתור מי שמקיימת ישיבות סתם ככה בשביל הפרוטוקול ואני אצטרף אלייך בכל מהלך

אלון שוסטר:  אני פונה אלייך, משרד המשפטים, תפתחו את הלב בעניין המהותי, זאת אומרת יש פה תקלה שאתם יכולים לסייע בה

אלון שוסטר:  משרד האוצר לא הזדרז להיות נחמד, מהמשפט תמיד יש איזה שהוא קו שמעבר לו אנשים נפגעים

אלון שוסטר:  אני חושב שאנחנו עשינו המון, המדינה משקיעה המון, הנכדים שלנו עוד ישלמו על זה, אבל יש פה עוד כמה פרומילים שהם לא צודקים ואי הצדק בוהק, הוא בא לידי ביטוי

אלון שוסטר:  נעמה, אני איתך כמה שרק צריך, תודה

נעמה לזימי: תודה רבה, אלון

אלון שוסטר: שכל אחד יעשה את חלקו

תומר: שמי תומר, אני גר בקיבוץ אורים, אני אתחיל בתודה לנוכחים פה שבאתם להקשיב כי אני באמת בטוח שאתם מנסים לעזור, אבל אנחנו מרגישים לבד והמצב לא טוב

תומר:  המצב לא טוב כי אף אחד לא דואג לנו

תומר:  ב-7 באוקטובר בקיבוץ אורים אנשים עמדו עם סכין מול הדלת, יריות במחנה, בצומת, עומדים בתקווה שמחבלים לא יגיעו וירצחו אותנו בתוך הבתים

תומר:  זה המצב באורים, אבל מבחינת המדינה 7 קילומטר זה 7 קילומטר: אתם יכולים להישאר באורים, זה בטוח, מה הבעיה להיות באורים?      כמות החיילים שהגיעה לאורים, לקיבוץ, היא כפולה מכמות התושבים

תומר:  כשאני אומר חיילים מתארחים בבתים שלנו, יש לי חבר שהתארחו אצלו 15 חיילי גולני, הוא קיבל חשבון חשמל של 1,500 שקל

תומר:  מה, הוא יבוא לחייל מגולני: חביבי, תביא לי? כמובן זה מהכיס שלו

נעמה לזימי: תגידו, איך אני יכולה לאסוף את כל הבתים האלה?      

תומר: יש רשימה, מידע אצלנו לא חסר

קטיה: הרבש"צ יודע באיזה בתים לנו חיילים

נעמה לזימי: לא, אני רוצה להעביר למשרד הביטחון

תומר: אני יכול להעביר לך, אני יכול לדאוג לדבר הזה

נעמה לזימי: כל דבר כזה שיש אז להעביר, על סיטואציה כזאת שאפשר לטפל בה בצורה עטופה

תומר: באמת שאני אומר שזה פרוטות, אני אגיד למה זה פרוטות

נעמה לזימי: זה פרוטות למדינה, לא פרוטות לכם

תומר: פרוטות גם לנו מול מה שאנחנו נמצאים בו

תומר:  אני מאז ה-7 באוקטובר נמצא בצו 8, אני בכלל לא נמצא בבית

תומר:  יש לי ילד בן שנתיים וחצי ושנה, אשתי, ההורים שלה גם מפונים, כי כולנו במועצה אזורית אשכול, הם נמצאים במושב אחר, הם עברו להורים שלי במרכז

תומר:  אנחנו שוכרים בית, משלמים עדיין לקיבוץ את השכירות, כמו שדיברו פה על המיסים והשכירות, משלמים שכירות, הגנים, אני על טוב ליבם של אנשים פה, עוזרים לי לחצי יום, בחינם, לא חינם, תרומה

תומר:       אני עבדתי כל החיים שלי, אני לא בא עכשיו לרווחה להתחנן לכסף, עם כל הכבוד

תומר:  פונים אליי מהרווחה, אולי תפתח תיק ברווחה ואנחנו נראה איך נוכל לעזור לך, סליחה, גם אני פה בצו 8 וגם זה

תומר:  אנחנו באמת נמצאים במצוקה כלכלית

תומר:  אני לקחתי הלוואה כדי לעבור את התקופה הזאת

תומר:  מאיפה יש לי עכשיו להעמיד 30,000 שקל בשנייה אחת? אין

תומר:  שכירות, כלכלה, ריהוט של הבית

תומר:  בהפסקה שיש לי בצו 8 אני הולך לקנות מייבש כביסה במחסני חשמל ונוסע איתו הביתה באוטו, כאילו כזה, אין זמן

תומר:  אשתי עצמאית, עובדת במקרה הטוב שעתיים ביום

תומר:       ה-0 עד 7, אני יודע שזה לא מרכז הדיון, אבל אנחנו לא זכאים לכלום, לא למענקי אכלוס, בפיצויים אנחנו במעגל שני, אנחנו מקבלים - - -      

נעמה לזימי: פשוט אני באמת רוצה שנענה על זה, זה דיון המשך באמת באמת מאוד חשוב וחבל לי, נמצאים פה גם ביטוח לאומי והרווחה ומס רכוש

נעמה לזימי:  אני איתך בכל הסיפור, אבל בוא נטפל בזה במקומות הנכונים, כי לצערי פה זה לא המקום, הלוואי שהיה

נעמה לזימי:  זה מתווה אוצרי של ועדת כספים, אנחנו צריכים להמשיך שם את המאבק

תומר: בסוף, אני אסכם את הדבר הזה, השלט הזה שנמצא פה, הוא לא יכול להיות כאן מבחינת המדינה אם אתה לא רשאי, ושקל אחד לא קיבלתי מהמדינה מאז שהתחיל ה-7 באוקטובר

קטיה: ועברנו את ה-7 באוקטובר באשכול, להזכיר לכולם

נעמה לזימי: ממש ממש ממש

נעמה לזימי:  וגם תפיסה של מדינה שאין לכם שום שירותי רשות מקומית

קטיה: וגם בגני הילדים ישנו חיילים עד לא מזמן ומבחינת פיקוד העורף מותר לפתוח חינוך, כן? אפשר היה לפתוח חינוך, אבל החיילים ישנים אצלנו בגנים, אז איפה הילדים יהיו?      

תומר: בגן שעשועים יש אוהלים של חיילים

תומר:  זה לא אפילו בגנים, שזה ברור, בגן השעשועים יש אוהלים

קטיה: הכי קל לעשות באפליקציה ירוק, אף אחד לא מגיע לבדוק מה קורה בשטח

נעמה לזימי: תודה, אני ממש מודה לכם, אנחנו עוד נהיה בקשר

נעמה לזימי:  יערה, אם יש לך רק משפט

יערה למברגר: משפט אחד על חוק דחיית מועדים כי לא אמרתי את זה

יערה למברגר:  אני יודעת שזה לא הפתרון המלא אבל כן כדאי להזכיר את חוק דחיית מועדים שרק לאחרונה הוארך שוב בוועדת חוקה ואני כן אגיד שהיה שם מאבק מאוד גדול ושיח ער ואני כן אגיד, בזכות חברי הכנסת שהשתתפו בדיון שהיה להם מאוד חשוב להכניס את המפונים בקבוצה המצומצמת יותר שנכנסת בתקופת ההארכה השנייה, והמשמעות של חוק דחיית מועדים היא בסוף שגם תשלומים אפילו מאוקטובר או מנובמבר נדחים עד סוף פברואר

יערה למברגר:      שוב, כאמור התשלום לא מתבטל וצריך יהיה לשלם אותו, אבל תזרימית יש בכך הקלה מסוימת ואני לא בטוחה עד כמה בשוק הפרטי יש מודעות לחוק הזה ועד כמה אנשים עושים שימוש

יערה למברגר:  בחלק מהדוגמאות שאני שמעתי, אני שאלתי, אפילו מאנשים פרטיים, קרובי משפחה ששאלו אותי וזה, אמרתי למה אתם לא משתמשים בזכויות שלכם לפי חוק דחיית מועדים? אז חשוב לי שיידעו

תמי סלע: אבל נגיד תשלומים לקיבוצים?      

נעמה לזימי: שנייה, אבל אנחנו חייבים לעבור

תמי סלע: לא, זה בדיוק על זה

נעמה לזימי: לא, הקיבוצים זה משהו אחר

תמי סלע: לא, זה חל עליהם

תמי סלע:  הדחייה חלה

יערה למברגר: תמי אמרה משהו נכון קודם, שאם שני הצדדים הם זכאים, שניהם מאותו האזור, אז זה לא חל, אבל כן אני יודעת על הרבה משכירי דירות שהם לא מהאזור אז זה כן יכול להיות רלוונטי

יערה למברגר:       לגבי הקיבוצים, מדובר פה בתאגידים וזה עניין אחר, אבל אני לא אפתח פה כי אין זמן, גם אתמול פנו אליי בפנייה פרטנית על איזה שהוא סיפור מורכב בקיבוץ, אבל באופן כללי בקיבוץ או בעסקים, כמו שאמר חבר הכנסת שוסטר, זה לא כמו משכירים פרטיים כי הם כן יכולים לקבל פיצוי מהמדינה אז אני לא מבינה למה נגבית השכירות

יערה למברגר:  יכול להיות שלפעמים, אני אומרת בזהירות, כי כל קיבוץ ונסיבותיו, לפעמים יש מנגנונים מיוחדים שזה לא בדיוק שכירות בקיבוץ, צריך לבדוק, ולכן יכול להיות שזה יוצר מורכבויות

יערה למברגר:  אין לי בעיה אם רוצים להפנות לגבי הקיבוץ פניות פרטניות, כעיקרון זה שונה ממשכירים פרטיים, אני לא מבינה עד הסוף את הסיפור של הקיבוצים

נעמה לזימי: גם אני לא ממש מבינה, גם בגלל שזה עלה פה פעם ראשונה

נעמה לזימי:  אנחנו נפעל לנסות להבין את זה לעומק

נעמה לזימי:  אני רוצה, שרון וספיר, ואז הרשויות

נעמה לזימי:  אני מצטערת, כי אנחנו חייבים לשמוע גם את הרווחה וגם את ביטוח לאומי ואת מס רכוש, וזה ממש ממש קריטי

שרון קרני כהן: תודה רבה

שרון קרני כהן:  אנחנו שלחנו לכם את המכתב לפני כחודש, לצערי עוד לא קיבלנו תשובה, אבל אנחנו עדיין שומרות על אופטימיות ומקוות שכן תתייחסו

שרון קרני כהן:       אני חושבת שאני מדברת פה בשם כולנו כי באנו לפה כולנו ביחד, נקודת המוצא שלנו זה שאיפה להמשכיות של החוזים

שרון קרני כהן:  האפשרות של לשבור את הכלים, תלכי ואל תחזרי, בעינינו היא לא אפשרות טובה וצריך לשאוף להמשכיות של החוזים

שרון קרני כהן:  אני חושבת שזה נכון גם בשיח המשפטי וגם בשיח הציבורי ולצמצם את הסיטואציה שאדם נקלע להפרת חוזה, אנחנו לא דוגלים בהפרה גורפת פה ולאנשים ברור שהם לא בחרו להיות במצב הזה והם אזרחים בישראל, זאת הסיבה שהם נכנסו למצב הזה ולכן אנחנו רוצות להציע הצעות קונקרטיות

שרון קרני כהן:       קודם כל לפני הכול שתבהירו את המצב המשפטי

שרון קרני כהן:  לטעמנו המצב המשפטי לאשורו היום הוא לפי סעיף 15 לחוק השכירות והשאילה שכולנו מכירות

שרון קרני כהן:  חשוב מאוד לדעת וחשוב שהציבור יידע, כי אתן רואות, אנשים לא יודעים בכלל שהדבר הזה קיים, וחשוב שהם יידעו את שני הדברים שהסעיף הזה אומר, גם את האפשרות שהם יכולים להפסיק לשלם כשאי אפשר להשתמש בנכס, אבל גם את ההשלכות, שבמקרה כזה המשכיר רשאי, זאת זכותו לפי החוק הזה, נזעקתם פה שהמשכירים לא נמצאים פה, אבל אני חושבת שאנחנו כן התייחסנו לשני הצדדים במשוואה הזאת, צריך להגיד שהמשכיר רשאי במקרה כזה לבטל את החוזה וחשוב שאנשים יידעו את זה, כי החלופה היא, כמו שאנחנו רואים, הברדק הזה שהולך פה, שאנשים נאלצים לפנות לאחות וטרינרית, שהיא תותחית בתחומה, אבל אני כנראה מבינה בווטרינריה כמו שהיא, סליחה, אוהבת אותך, מבינה בדיני שכירות

שרון קרני כהן:       זו כתובת שנוצרת בעל כורחם של אנשים, אז הם לא יודעים ואם הם יידעו וישמעו שיש חוק שאומר שהם לא חייבים לשלם אז הם כנראה לא יידעו את החלק השני של מה שהחוק הזה אומר

שרון קרני כהן:  בעינינו זה תפקיד מאוד בסיסי של המדינה ואני חושבת שכבר ראינו שאתם כן יכולים לקחת על עצמכם - - -      

נעמה לזימי: משרד המשפטים לא מגבה את העמדה הזאת

שרון קרני כהן: הוא לא מגבה, אבל בסדר, עם הנצח לא מפחד מדרך ארוכה

תמי סלע: וגם לא בטוח שבית משפט יגבה

שרון קרני כהן: אני אתייחס

שרון קרני כהן:  תנו לי להגיד בבקשה כמה מילים

שרון קרני כהן:  אני אגיד בסוגריים, לטעמנו, ולא צריך להזדקק כאן לסיטואציה של סיכול חוזי וגם ברמה הציבורית אנחנו לא רוצים להיות שם, סיכול חוזי זו טענת הגנה, אנחנו לא רוצים להגיע בכלל למקום הזה, אני לא מעוניינת להגיע לטענות הגנה, אני לא מעוניינת להגיע להליך משפטי

שרון קרני כהן:  הם לא צריכים להיות בהליך משפטי

שרון קרני כהן:  הסעיף הזה, סעיף 15, בא לעולם לטעמנו בשביל הסיטואציות האלה

שרון קרני כהן:  וכמו שאמרה קודם חברת הכנסת לזימי, אם לא בשביל זה אז בשביל מה? בשביל מה יש את הסעיף הזה אם לא בשביל הסיטואציה הזאת?     אני חוזרת למה שאמרתי, אנחנו רוצים לצמצם את הסכסוכים, כן לעודד את הצדדים להידברות כי ביום שאחרי אנשים ירצו לחזור לגור איפה שהוא, אנחנו לא רוצות שכל מחוז הצפון יעמוד לנצח שומם, אז אנחנו רוצות שאנשים יוכלו לחזור לגור בדירות האלה ולכן לטעמנו תפקיד המדינה, מעבר להודעה ברמת ההבהרה מה המצב המשפטי, ולא, זה לא סכסוך נדל"ני, כמו ששמענו בכל מיני אירועים משפטיים אחרים של מחלוקות כאלה, זה לא סכסוך נדל"ני או משהו כזה, יש פה משהו שהוא ברמת המדינה לפתור אותו ותפקיד המדינה, לטעמנו, גם להסביר את העמדה הזאת, להביא את המידע לציבור ואחר כך לייסד מנגנון פיצוי

שרון קרני כהן:       שוב, כי אנחנו רוצים לחשוב על כולם, מנגנון פיצוי לבעלי הדירות, להקים איזה שהיא קרן ממשלתית כי המצב הזה הולך לעלות לנו כסף, אני חושבת שכולנו כבר הבנו את זה, לבסס איזה שהיא בקשה פשוטה, לא לשלוח את בעלי הדירות לעבור שבעת מדורי גיהינום שחלקם כבר ממילא עוברים בשביל להגיש את הבקשה הזאת, לתת תצהירים, לתת מסמוּך קיים, כמובן קריטריונים, כי תמיד צריך להיות קריטריונים

שרון קרני כהן:       אני אציע כמה קריטריונים שנראים לנו הוגנים והגונים

שרון קרני כהן:  למשל קריטריון של דירה יחידה, משכיר שהוא בעצמו שוכר והוא נאלץ לשלם שכירות באותה עת, אז ברור שלא צריך ל – נכון, בואי, גם אני גרה בדירה שכורה

שרון קרני כהן:  רף ההכנסה של המשכיר, אנחנו מציעות שרף ההכנסה יהיה הכנסה ממוצעת למשק בית, אבל יש אנשי מקצוע, יש נשות מקצוע, אפשר לקבוע איזה שהוא רף הכנסה סביר

שרון קרני כהן:       ולהשתחרר מהתחושה הזאת שיש להם איזה שהוא טייטל כזה, מישהו שמחזיק דירה אחת של שני חדרים במטולה וזה הנכס היחיד שלו בחייו אז באמת צריך לחשוב איך שני הצדדים לא יוצאים קירחים מהסיפור הזה, אבל בסוף צריך לפזר את הנזק

שרון קרני כהן:  מה יותר בסיסי מלפזר את הנזק? הנזק הזה קיים וזה לא נראה לנו הגון ולא הגיוני בסיטואציה שנוצרה פה רק לגלגל אותו על צד אחד

שרון קרני כהן:  זה הבייסיק של השפה המשפטית, לפזר את הנזק, לא רק השוכרים צריכים לשאת בנזק הזה

יערה למברגר: אבל גם הפיצוי ניתן רק לצד אחד

יערה למברגר:  אם לא היה מענק אכלוס עצמאי הניתוח היה אחר

שרון קרני כהן: אני רוצה ברשותך עוד כמה מילים

שרון קרני כהן:  אנחנו לרשותכם ונשמח לחשוב על זה ביחד, לנסות גם להציע פתרונות שהם יותר גמישים, שהם יותר ארוכי טווח, אנחנו אומרות בואו תעשו - - -      

נעמה לזימי: אני חושבת שגם מענק אכלוס אולי מוגדל באיזה שהוא יחס בין המלון לבין הדירה, גם הוא יכול להיות זה

שרון קרני כהן: גם מענק האכלוס יכול להיות לפי קריטריונים

נעמה לזימי: בדיוק, לפי קריטריונים

נעמה לזימי:  אין דירה בבעלות, שכירות במקום מפונה, אפשר למצוא רגע איזה שהיא הבנה כדי שתיתן אפשרות לקחת את זה עם אורך נשימה יותר ארוך

נעמה לזימי:  שוב, חוסר הוודאות פה וזה שלא הולכים לחזור לצפון בחודש הקרוב או בחודש הבא, לצערנו כנראה, חייבים להבין שצריך לטפל בזה

נעמה לזימי:  זה כבר הופך להיות זמן ארוך מדי

שרון קרני כהן: אנחנו רוצים לבקש שתעשו פה איזה שהוא מהלך של שיתוף הציבור, כי הנתק בין המטה לבין השטח הוא - - -     

יערה למברגר: לא, עשינו

יערה למברגר:  אולי אני אציין, לא ציינתי את זה

ספיר סלוצקר עמראן: לא פרסמתם את התוצאות

יערה למברגר: לא פרסמנו את התוצאות, זה נכון

ספיר סלוצקר עמראן: כמו בקורונה, דומה

יערה למברגר: לא, בקורונה כן פרסמנו את התוצאות והן נמצאות, הדאטה נמצא, דווקא בקורונה אם את הולכת זה עניין אחר, עשינו את זה בשיטת דאטה פתוח שכל החוקרים יוכלו להשתמש בזה

נעמה לזימי: לא, בואו נהיה ממוקדים

שרון קרני כהן: אני אדייק, אני השתתפתי בסקר שלכם, כן לא, למה לא, עניתי על כל שלוש וחצי השאלות שהיו שם

יערה למברגר: אם אפשר משפט על זה? כי לא אמרתי

יערה למברגר:  ניסיתי להמשיך הלאה לאיפה אנחנו היום

יערה למברגר:  פרסמנו סקר, השתתפו כ-2,400 אנשים, שזה נחשב יחסית הרבה בסקרים כאלה, גם שוכרים וגם משכירים, קיבלנו נתונים בהיבט השוכרים דומים פחות או יותר למה שהוצג פה, אבל בהיבטי המשכירים גם נתונים חשובים שניסיתי בקצרה להגיד אותם, ושרון, את אמרת אותם גם, שהמשכירים הם מגוונים מאוד, הרוב שהשיבו על הסקר הם בעלי דירה אחת בלבד, הם מסתמכים על זה למחייתם, הם מסתמכים על זה, או שהם משלמים את זה כשוכרים או כמשכנתא

יערה למברגר:  זאת אומרת לעשות את זה טייפ-קאסט שהוא שוכר חלש והמשכיר הוא חזק

שרון קרני כהן: בדרך כלל זה המצב

שרון קרני כהן:  את יכולה לקרוא נתוני למ"ס לגבי שוכרים ומשכירים

יערה למברגר: אז גם היינו בקשר עם הכלכלן הראשי, שגם לו יש נתוני מקרו והוא גם הראה לנו נתונים על גמלאים שהם משכירי דירות, כי הייתה תקופה שהמדינה למשל המליצה במקום - - -      

ספיר סלוצקר עמראן: אז מה הבעיה לפצות אותם? למה ההתנגדות לפצות אותם במקרה הזה?      

שרון קרני כהן: יערה, אז בואו שימו רגל ותעשו משהו עם כל המידע הזה

ספיר סלוצקר עמראן: אז למה ההתנגדות לפצות אותם? אנחנו לא רוצים שהם יישאו בנטל

שרון קרני כהן: אבל אני לא סיימתי

יערה למברגר: אז אני אגיד רק את המשפט הזה ואז אני אחזיר אלייך

יערה למברגר:  מה שלא אמרתי, וזה נמצא פה ברקע, אולי זה נשמע רקע אבל אני חושבת שיש לזה משמעות וזה נכון לשני הצדדים

יערה למברגר:  אנחנו כן חושבים שבסופו של דבר יש עיקרון תום הלב, שזה נשמע לכם כמו סיסמה, אבל אנחנו חושבים שבסיטואציה מורכבת כזאת הוא צריך להיות העיקרון המנחה ביחסים גם מצד השוכר וגם מצד המשכיר

נעמה לזימי: אז תום לב בבתי משפט ואיומים?      

יערה למברגר: לא, זה חשוב, גם ביום יום, גם בשאלות קטנות כמו שוכר חלופי

יערה למברגר:  למשל את אמרת שלפעמים רוצים להמשיך, אבל נגיד בסיטואציה כזאת בן אדם אומר שהוא לא רוצה, שהוא לא יחזור לדרום, שהוא לא רואה את עצמו גר במקום שבו הוא חווה טראומה, אבל לפי החוזה הוא יכול להכניס שוכר חלופי

יערה למברגר:  אני חושבת שבסיטואציה כזאת המשכיר צריך בתום לב לא לעשות קשיים להבאת - - -      

שרון קרני כהן: אז בואו תוציאו נייר עם הלוגו היפה של מדינת ישראל, משרד המשפטים, ותכתבו את הדברים

שרון קרני כהן:  אני אפילו לא מתייחסת כרגע לריאליות של שוכר חלופי

שרון קרני כהן:  לצערי הרב מאוד הייתי בהלוויה של מירה וברק איילון שנהרגו במטבח של הבית שלהם בזמן שהם הכינו צוהריים במטבח בבית בכפר יובל

שרון קרני כהן:  אליהו איילון הוא חבר של אבא שלי, הם לחמו ביחד ביום הכיפורים בסיני והם חברים טובים מעל 50 שנה ונסענו להלוויה הזאת

שרון קרני כהן:  ברגע שנגמרו ההספדים תקתקו את הזרים מהארונות

נעמה לזימי: הייתי, זה היה בחופזה, כל כך כואב

שרון קרני כהן: תקתקו את זה בשנייה, פוף הם נעלמו, הם נסעו מהר לפני החושך ואז הם עמדו בכניסה לבית הקברות בכפר יובל וחיכו שנסראללה יגיד שאפשר להיכנס

שרון קרני כהן:  לדבר על שוכר חלופי, אני מרשה לעצמי להגיד בשם כל האנשים שיושבים פה, זה על הירח, זה להציע לך חלקה על הירח

שרון קרני כהן:       אני רוצה להגיד עוד כמה משפטים ממש קצרצרים

שרון קרני כהן:  שיתוף הציבור צריך להיות פה בעינינו יותר פעיל

שרון קרני כהן:  תקשיבו לאנשים מסביב לשולחן

שרון קרני כהן:  ואני רוצה להגיד שאנחנו הרבה שנים עוסקות במרכז הגר בכל הסיפור של רגולציה על שכירות ובדיור חברתי, שנים אמרו לנו על המון דברים שאי אפשר, אי אפשר דיור בהישג יד בחוק התכנון והבנייה, אי אפשר כי זה טענה קניינית, אי אפשר להתערב בשוק השכירות

שרון קרני כהן:  הנה, עשו, התערבו, הנה החברים מקיבוץ רעים גרים אצלנו בתל אביב

נעמה לזימי: כל העולם עושה דיור בר השגה, רק ישראל לא מוכנה לעשות דבר כזה

נעמה לזימי:  זה לא קשור אליה, זה קשור לתפיסה אחרת

שרון קרני כהן: זה שינוי פרדיגמה, דברים שהרבה שנים אמרו לנו שאי אפשר לאט לאט אפשר

שרון קרני כהן:  אמרו לנו שאי אפשר להיכנס בשוק השכירות הפרטית, הנה עמידר, באו כל החברים מקיבוץ רעים והם גרים היום אצלנו בשני בניינים בתל אביב

שרון קרני כהן:  חלילה, שלא נהיה, זה לא מצב אופטימלי בשום צורה, אבל כשהכורח קיים המדינה הזאת יודעת להיות יצירתית ולהתגמש

שרון קרני כהן:  בואו תהיו יצירתיים, תגידו לאנשים מה אפשר ומה אי אפשר ותתקדמו יחד איתנו

נעמה לזימי: רואים את המחסור בדיור הציבורי וכמה זה גרוע ורואים את כל הפקר שוק הדיור כולו איך זה מתנקז לרגע הקשה הזה, עצוב מאוד

נעמה לזימי:  שרון, תודה רבה, אני מסכימה עם כל מילה

נעמה לזימי:       ספיר סלוצקר עמראן

נעמה לזימי:  ואז הרשויות, יהיה רק רשויות אחר כך, אנחנו נקשיב להם ונחזור לדבר על זה, כדי שכולם ידברו, באנו לשמוע אותם

ספיר סלוצקר עמראן: שלום

ספיר סלוצקר עמראן:  אני מתנועת 'שוברות קירות' שעוסקת בעוני ובמאבקים יחד עם אוכלוסיות מוחלשות, יחד איתם ובתמיכה בהם

ספיר סלוצקר עמראן:  בתחילת המלחמה התחלנו להפעיל, יחד עם ארגוני חברה אזרחית נוספים וקליניקות משפטיות באוניברסיטאות ובמכללות, מוקד מיצוי זכויות שנקרא 'הרשת' וממנו התחלנו ממש בשבוע-שבועיים הראשונים לקבל פניות, בהתחלה עשרות פניות מהדרום ואחרי זה מהצפון

ספיר סלוצקר עמראן:       אני יודעת שאנחנו מתמקדים פה בוועדה בצעירים, אבל זה מאוד חשוב וקריטי להגיד שאנחנו מדברים פה על משפחות מוחלשות, הרבה מהם נתקעו בתוך מלונות פשוט כי הם לא יכולים לצאת, הם לא יכולים לשכור דירה אחרת

ספיר סלוצקר עמראן:  המצב הכלכלי שלהם רע מאוד וקשה לי שלא להתייחס לעמדה של משרד המשפטים שמציגים פה, מצטערת, אבל כעמדה מנותקת ומקוממת ומרתיחה אפילו, כן? וזה המילים שאני מרגישה בנוח להשתמש בהן בחלל הזה, אולי בחלל אחר הייתי אומרת דברים הרבה יותר נוקבים

ספיר סלוצקר עמראן:       המדיניות הזאת מנותקת, ולמה היא מנותקת? כי מה אתם אומרים בעצם? אתם אומרים לשוכרים ולמשכירים שזה מה יש ותסתדרו, בואו תראו איך אתם מסתדרים ביניכם, בואו תראו מי יכול לספוג

ספיר סלוצקר עמראן:  אף אחד מהם לא אמור לספוג, זה בדיוק העניין

ספיר סלוצקר עמראן:  אם יש טייקון כמו תשובה שמחזיק ב-200 דירות, שיספוג, אבל השאר לא אמורים לספוג ולכן אמור להיות מתווה

ספיר סלוצקר עמראן:       וההחלטה הזו שלא לענות אפילו ולא להציג עמדה ברורה דופקת את כל מי שנמצא פה כי כל אחד פה מייצג סיפור שמאחוריו יש עוד מאות ואלפי סיפורים שהם בדיוק אותו דבר, כמו שבלונה

ספיר סלוצקר עמראן:  זה לא סיפורים פרטניים

ספיר סלוצקר עמראן:       וחשוב לי מאוד להגיד, כשמגיעים לפה אנשים, בעיניי זה צריך להשפיל את הנוכחים פה שמגיעים לפה אנשים בטראומה, שנסו על נפשם

ספיר סלוצקר עמראן:  מגיעים לפה אנשים מטבריה ומגיעים לפה אנשים ממצפה רמון, בתשע בבוקר הם צריכים להגיע לדיון, אני אפילו לא יודעת איך הם הספיקו להגיע, הם צריכים להגיע לדיון בשביל להגיד את המובן מאליו שוב ושוב ובכל זאת התגובות הן, בפועל בשורה התחתונה: תתמודדו

ספיר סלוצקר עמראן:       בואו נעבור על הנתונים

ספיר סלוצקר עמראן:  אנחנו שלחנו מכתב לפני יותר מחודש, חודש וחצי, במכתב הצגנו עדויות מהדרום, אחרי זה נשלח גם מכתב לגבי הצפון, במכתב הצענו פתרונות

ספיר סלוצקר עמראן:  לא קיבלנו תשובה

ספיר סלוצקר עמראן:  אני בקשר עם משרד המשפטים, אני יודעת שהם עובדים על זה, אבל משהו שנשכח פה לציין זה שאולי המלחמה נפלה עלינו כרעם ביום בהיר, כביכול, אבל הסוגיה הזאת המשפטית החוזית היא לא חדשה

ספיר סלוצקר עמראן:  פנו גם בתקופת הקורונה, ועובדה שניהלתם סקר גם בתקופת הקורונה, ועובדה שעוד לפני שהייתה פנייה מסודרת ראשונה ויפה עם לוגואים של הרבה ארגונים כבר יצא שיתוף הציבור באתר של משרד המשפטים

ספיר סלוצקר עמראן:       זאת אומרת ברור לכם שיש בעיה, אבל מה שאתם אומרים לנו פה זה אין פתרון ואנחנו לא מתכוונים להציע אותו, או הפתרון זה מה שיש

ספיר סלוצקר עמראן:  בדיון הקודם, עברו שלושה שבועות מהדיון הקודם, בדיוק שלושה שבועות, בדיון הקודם הוחלט שאתם תציעו מתווה, תשלחו אותו, תגישו

ספיר סלוצקר עמראן:  למה לנו היה זמן להכין, לאסוף עדויות, לעשות סקר, להכין מצגת ולא היה זמן למשרד המשפטים לנסח עמדה?      

יערה למברגר: זה לא עניין שלא היה זמן - - -      

נעמה לזימי: זה עניין של אי רצון

יערה למברגר: לא, אמרתי את - - -      

ספיר סלוצקר עמראן: אבל מה, שלושה חודשים, כמה זמן לגבש עמדה? כמה זמן?      

יערה למברגר: זה לא עניין של - - -      

ספיר סלוצקר עמראן: כמה זמן אפשר לחכות לכם שתגבשו מתווה?      

יערה למברגר: - - - ארגון בתוך משרד, יש שר, יש מדיניות, יש זה

יערה למברגר:  בסופו של דבר אני אומרת לכם - - -      

ספיר סלוצקר עמראן: אז יופי, אבל הציבור לא אמור לעבוד בשביל עצמו רק, הוא בחר נבחרי ציבור ויש פקידי ציבור והם אמורים לעשות את העבודה

נעמה לזימי: יערה, אתם אומרים שאפילו נסיבות כאלה לא מצדיקות איזה שהיא התערבות

נעמה לזימי:  את באה, את מציגה את עמדת המשרד, ושוב אני אומרת, זה לא אישי, אבל משרד המשפטים כמשרד כושל בתפקידו במכוון ולמרות הבנת המצב משרד המשפטים כושל בתפקידו כבר יותר מדי זמן, ואני לא אכנס למשהו שאני לא רוצה להכניס אתכם אליו, אבל בנושא הזה של מלחמה הייתי מצפה למעבר לגודל השעה

נעמה לזימי:  זה לא את, זה מדיניות משרד, ואין סיבה שנטיח את זה בך

נעמה לזימי:       אני כן חושבת שזה כישלון מהדהד מכוון שאפילו נסיבות הכי חמורות שיכולות להיות לא הצדיקו פה איזה שהיא התערבות משפטית

נעמה לזימי:  זה אומר דרשני

נעמה לזימי:  אני לא רואה מצב אחר שיכול להיות יותר חריג מהמצב הזה כדי שנייצר איזה שהיא רגולציה, אין, אין מצב אחר

ספיר סלוצקר עמראן: אם אפשר רק לסיים את דבריי

ספיר סלוצקר עמראן:  אני באמת רואה שמה שקורה בסופו של דבר, לא רק במשרד המשפטים, גם במשרדים אחרים, כאיזה שהיא מדיניות כזו, רשמית או לא רשמית, שזה הסתמכות על חמ"לים ועל תרומות, על רצון טוב של אנשים, תסתדרו

ספיר סלוצקר עמראן:  אין לכם מקרר? תפנו לגמ"ח, תסתדר

ספיר סלוצקר עמראן:  אין לכם שכר דירה? לכו תגורו אצל ההורים

נעמה לזימי: לחיילים אין מקום יותר בקרוון ששמו ביישוב אז לכו לבית של מישהי שלא פינינו אפילו

ספיר סלוצקר עמראן: תמצאו מי יפתח לכם את הבית

נעמה לזימי: או אוהל

נעמה לזימי:  כאילו ממש פתרון

ספיר סלוצקר עמראן: נאמר פה לגבי הכנסות של אנשים, אנשים עובדים, לא עובדים

ספיר סלוצקר עמראן:  יש לנו המון עובדים שעתיים, כבר דיברנו על זה, הם לא מקבלים כלום

ספיר סלוצקר עמראן:  יש אנשים, משפחות שחיות על קצבאות או מסתמכות על קצבאות שלא עלו, הם לא קיבלו בונוס בקצבה שלהם, למרות שההוצאות עלו בצורה משמעותית הם לא קיבלו שום דבר

ספיר סלוצקר עמראן:  הם לא אמורים לשלם

ספיר סלוצקר עמראן:  הם כרגע גם לא בהכרח יקבלו סיוע בשכר דירה או יכולים להגיש מחדש סיוע בשכר דירה לדיור הציבורי כי לא בטוח שמשרד השיכון בכלל, לא בטוח, אני יודעת שהם לא מתייחסים כרגע לבקשות ובקושי בוחנים אותן

ספיר סלוצקר עמראן:  זה גם משהו שצריך לקחת בחשבון

ספיר סלוצקר עמראן:       רוב העובדים יצאו לחל"ת או פוטרו, מי שהוצא לחל"ת, שזה הרוב, מקבלים 70% מהשכר שלהם

ספיר סלוצקר עמראן:  אנחנו מדברים פה על יישובים שהם פריפריאליים, על משפחות מוחלשות, על צעירים

ספיר סלוצקר עמראן:  מה ההכנסות החודשיות שלהם יכולות להיות? 6,000 שקל, 7,000 שקל, מה נשאר להם בסוף בכיס אחרי קיצוץ של 70% וכל ההוצאות הנוספות? אז אני לא מוכנה, זה לא יאומן, אבל אנחנו לא נקבל את העמדה הזו, אנחנו נבין איך אנחנו נלחמים בה ואנחנו לא נקבל את העמדה הזאת פשוט כי האנשים שיושבים פה ומי שהם מייצגים לא יכולים להרשות לעצמם

ספיר סלוצקר עמראן:       וכשהמענים הם להגיד לנו חוק דחיית מועדים, חוק דחיית מועדים משמעותו דחיית הבעיה, משמעותו צבירת חובות במשך חודשים

ספיר סלוצקר עמראן:  אנשים לוקחים הלוואות, אנשים פונים לשוק אפור שאנחנו יודעים, שפונים אלינו, אנשים צריכים לשלם באופן פרטני כסף לעורכי דין שאין להם, להסתמך על המשפחות שלהם, למה? למה אנחנו צריכים להגיע למצב כזה? אז אני באמת מבקשת, יש לכם עמדה, תציעו עמדה ברורה עם לוגו, כמו שנאמר, תגידו מה אמור להיות בחוזים, מה יכול לאפשר רצף חוזי, מה יכול לאפשר סיכול חוזה, מה יכול לאפשר יציאה מחוזה ללא סנקציות כדי שאנשים לא יגיעו לבית משפט ותפצו את בעלי הדירות, את מי שמגיע לו

ספיר סלוצקר עמראן:       למה להטיל עלינו להתכסח בעלי דירה מול שוכרים כשזה לא חייב להיות כזה וזו לא ההצעה שלנו

ספיר סלוצקר עמראן:  יש בעלי דירות שזו ההכנסה היחידה שלהם, הם צריכים את הכסף, תנו להם אותו, אבל למה הם צריכים לתת להם אותו? מישהו צריך לתת את הכסף ולהכניס את היד לכיס וחד משמעית זה לא הולך להיות המפונים, זו הולכת להיות המדינה

ספיר סלוצקר עמראן:  אין אפשרות אחרת

נעמה לזימי: תודה רבה, ספיר, דברים חשובים

נעמה לזימי:  אני עוברת למשרד הרווחה

עידו מלכה יעקובוביץ': אני אחראי על מערך סיוע בשכר דירה בתוך תוכנית יתד, התוכנית הלאומית לצעירים וצעירות במצבי סיכון

נעמה לזימי: רק, עידו, סליחה, שאלה

נעמה לזימי:  בשולחן העגול של משרד הרווחה קיבלתם אחריות לבחון את ההגדלה של הסיוע בשכר דירה, אם אפשר שתתייחס גם לאיפה זה עומד

תמי סלע: הבין מגזרי של החוסן של הפרט

נעמה לזימי: השולחן הבין מגזרי, אנחנו גם נפנה אליו

עידו מלכה יעקובוביץ': אז באמת שזאת הנקודה העיקרית

עידו מלכה יעקובוביץ':  אני אגיד למי שלא מכיר את המנגנון

עידו מלכה יעקובוביץ':  יש לנו מנגנון של סיוע בשכר דירה בשותפות משרד השיכון

עידו מלכה יעקובוביץ':  כרגע זה מקום לפרגן לשותפות מאוד טובה בנושא הזה, במנגנון שנוצר בוועדת חריגים ובעבודה משותפת להסרת המון המון חסמים בירוקרטיים בתהליך כדי לוודא שכל מי שאושר על ידינו לקבל סיוע בשכר דירה באמת לא נופל בתהליך על פערים בירוקרטיים וחסמים, שהוא נמצא במילואים למשל

עידו מלכה יעקובוביץ':  פתרנו המון המון דברים כאלה בתוך המלחמה

עידו מלכה יעקובוביץ':  אז רגע לפרגן למשרד השיכון על השותפות הזאת

עידו מלכה יעקובוביץ':      בשנה רגילה התקציב שלנו לסיוע בשכר דירה הוא מיליון שקלים, בתחילת המלחמה ביקשנו תוספת תקציבית של חצי מיליון וחילקנו אותה ל-143 צעירים

עידו מלכה יעקובוביץ':  אני אגיד שיש לנו חסם שהיינו שמחים לראות איך לתקן, שהמנגנון הזה הוא לא בתקנה ייעודית, מה שאומר שאני מוגבל שנתית

עידו מלכה יעקובוביץ':  אם באוקטובר רציתי לתת סיוע בשכר דירה לשנה לצעיר מפונה לא יכולתי, הייתי מוגבל לתת לו לשלושה חודשים עד סוף 2023

נעמה לזימי: אתה מציע או לתקנה תקציבית שהיא קבועה או להוראת שעה

עידו מלכה יעקובוביץ': זה יהיה מאוד משמעותי אם זה יהיה בהוראת שעה שתאפשר את זה בתוך המלחמה, אבל ברמה רחבה יותר, בהסתכלות יותר על מצבי סיכון, אני רוצה לאפשר להם כמה שיותר ודאות

עידו מלכה יעקובוביץ':  גם אם תקציב המדינה אושר באמצע שנה אני רוצה לאפשר סיוע בשכר דירה לשנה ולא לשנה קלנדרית

דפנה סידס-כהן: לכמה ביקשתם להגדיל?      

עידו מלכה יעקובוביץ': ביקשנו להכפיל, אנחנו בתהליכים של לאשר 2 מיליון שקלים ל-2024

עידו מלכה יעקובוביץ':  במקום מיליון שקלים בשנה רגילה, 2 מיליון שקלים ל-2024

נעמה לזימי: אי אפשר להגיד כמה זה גרושים

נעמה לזימי:  בואו נציע תקנה תקציבית של 4 מיליון שקלים, יש הרבה צעירים בסיכון שגם יהפכו עכשיו לצעירים בסיכון, לצערנו המעמד הזה הוא פגיע

נעמה לזימי:  בוא נציע תקנה תקציבית של 4 מיליון שקלים שתוכל להתמודד גם עם כניסה של צעירים בסיכון שצריכים את הסיוע הזה

עידו מלכה יעקובוביץ': אני אגיד בנוסף לזה, אחת, חשוב להגיד שזה תוספתי, זה לא משפיע על שלל המנגנונים הכלליים של המדינה בהתאם לצורך

נעמה לזימי: ודאי

נעמה לזימי:  אתה אומר קודם כל שברגע שיש את הכסף אתם, משרד הרווחה והשיכון, יודעים לעבוד טוב ביחד

נעמה לזימי:  זה גם מה ששמעתי בדיון הקודם, גם מהארגונים אגב שמעתי את זה

עידו מלכה יעקובוביץ': נכון

עידו מלכה יעקובוביץ':  אני כן אגיד שבנוסף למנגנון הסיוע הזה גם לרשויות יש תקציבי פעולה ייעודיים שמאפשרים לעובדים ברשויות לתת למוכרים במחלקה לשירותים חברתיים, שוב אני מדבר פה על צעירים, סיוע בשכר דירה דרך התקציבים שלהם בהתאם לצורך, והמנגנון הזה שאני מדבר עליו הוא תוספתי גם לזה

שושה אונימה: אבל מה עושים כשאין בכלל משרד רווחה פעיל במטולה?      

עידו מלכה יעקובוביץ': קודם כל צר לי לשמוע על הסיפור הזה, ואולי נדבר באמת אחרי זה ונראה איך אני יכול לסייע בזה פרטנית, אבל ברמה המחוזית - - -      

שושה אונימה: לא פרטנית, כל מטולה צריכה שיהיה משרד רווחה שעובד

שושה אונימה:  אין שם עובד סוציאלי אחד

שושה אונימה:  זה לא רק אני

עידו מלכה יעקובוביץ': לא, את צודקת לחלוטין

עידו מלכה יעקובוביץ':  כשאני אומר פרטני, מבחינתי מקרה פרטני אומר להסתכל על בעיה

נעמה לזימי: אמרו לנו בפעם הקודמת, שאין עו"סית עבור קרית שמונה, אז גם במטולה

נעמה לזימי:  עכשיו אנחנו פוגשות אותך

נעמה לזימי:  אמרו לנו שיש על זה ישיבה ייעודית של מחוז צפון ברווחה

עידו מלכה יעקובוביץ': נכון

עידו מלכה יעקובוביץ':  אני אגיד שבקרית שמונה יש תקן

נעמה לזימי: יש תקן, אבל לא מאויש

עידו מלכה יעקובוביץ': לא מאויש באמת תקופה ארוכה, זה קושי למצוא עובדים בפריפריה באופן כללי

עידו מלכה יעקובוביץ':  כל המחוזות שלנו, הוקמו צוותי חירום ייעודיים להתמודד עם הסיטואציה הזאת ולראות איך מחלקות מפונות מצליחות לתת את השירותים בצורה הכי טובה ויש לנו ממונים שעובדים ברמה המחוזית שהם לא מוגבלים גיאוגרפית ואנחנו באמת עסוקים בזה יום יום

עידו מלכה יעקובוביץ':  זאת סוגיה וזה אתגר ואני אעשה בירור רגע מה קורה במטולה

עידו מלכה יעקובוביץ':       הדבר הנוסף שהוא מתווסף, אמרתי שיש לנו את המנגנון לסיוע בשכר דירה, יש את התקציבים הרשותיים, הדבר הנוסף שמתווסף לזה וגם הוא כלי להתמודד עם הסיטואציה זה תוכנית להתמודדות עם חובות של צעירים

נעמה לזימי: כן, אנחנו עושים על זה דיון ייעודי, הדיון על החובות

נעמה לזימי:  אנחנו נשמח שתרחיב על זה במשפט, אבל אנחנו גם רוצים לעשות על זה דיון ייעודי, על התמודדות עם חובות של צעירים בסיכון

עידו מלכה יעקובוביץ': יש לנו תוכנית, היא קיימת כבר קרוב לארבע שנים בשותפות עם משרד המשפטים, היא כוללת גם ליווי של עובד סוציאלי שמתכלל את כלל המערכים סביב ההתמודדות עם החוב, ליווי כלכלי של ארגון שיצרנו איתו שיתוף פעולה, סיוע משפטי של משרד המשפטים בהתאם לצורך, אם זה מול ההוצאה לפועל או בכל דבר שנדרש

נעמה לזימי: בדיון שהיה לנו לפני כשמונה חודשים בכפר הנוער בן שמן, עשינו שם סיור ועדה ודיון, אז הצעירים בסיכון שהגיעו, לא היה להם את המנגנון הזה, לא הכרנו אותו, והרווחה דווקא הייתה שם

נעמה לזימי:  זה משהו חדש?      

עידו מלכה יעקובוביץ': הוא קיים לפחות שלוש שנים

נעמה לזימי: סליחה שאני עושה עכשיו אוף טופיק, אבל זה חשוב

נעמה לזימי:  נגיד עכשיו צעירה בסיכון קיבלה קנס כי היא לא שילמה על כרטיס נסיעה לאוטובוס, היא הייתה חייבת להתנייד, אבל לא היה לה כסף, אין לה למי לפנות

נעמה לזימי:  אנחנו ניסינו בעצמנו לפנות ולעזור לה, הצליח בסוף, אבל פונים אליכם על החוב שנצבר? אתם עוזרים להגיע לרשויות?      

עידו מלכה יעקובוביץ': אז או באמת דרך העובדים הסוציאליים ברשויות, במחלקות של שירותים חברתיים, אפשר לפנות ולראות איך לסייע בזה, או המענה הזה פתוח לא רק למוכרים במחלקות לשירותים חברתיים, אלא לצעירים שמלווים בכלל הארגונים השותפים תחת המטרייה הרחבה של 'לתת', פורום ארגוני צעירים

נעמה לזימי: אני חושבת שזה היה מנגנון לא מאויש, נכון?      

עידו מלכה יעקובוביץ': המנגנון עובד

נעמה לזימי: אני רוצה לבדוק את זה

נעמה לזימי:  אני שמחה לשמוע על זה

עידו מלכה יעקובוביץ': הוא עובד, מאוד מאוד אפקטיבי, חיובי, משמעותי, יש גם הלוואות ללא ריבית בתוך הדבר הזה

עידו מלכה יעקובוביץ':  זאת אומרת זה מנגנון מאוד טוב כמענה משלים לסוגיה הזאת

נעמה לזימי: בסדר גמור, תודה

נעמה לזימי:  נעשה דיון מיוחד על חובות צעירים בזמן הזה, זה גם יכול להכיל צעירים בכללי

נעמה לזימי:  תודה, עידו

אברהם כלפון: אני מאור, אני ואשתי בהיריון חודש תשיעי

נעמה לזימי: שיהיה לידה קלה, בידיים מלאות

אברהם כלפון: תודה

אברהם כלפון:  גרים בצפון כבר בערך שנתיים וחצי, היא סטודנטית לעבודה סוציאלית

נעמה לזימי: אולי היא תמלא את תקן העו"ס

נעמה לזימי:  סתם, סליחה, הייתי חייבת להגיד את זה

אברהם כלפון: אני מ"פ, אני באמצע הלחימה יצאתי להפוגה ואני מקבל הודעה מבעל הבית שהוא רוצה כסף

אברהם כלפון:  יש אצלי חיילים בפלוגה שגם אותו דבר, גרים בכפר יובל, כל המקומות האלה, עוד חודש יש לנו תעסוקה ואני לא יודע איך הם - - -      

נעמה לזימי: אתה יודע שאתה עוד חודש נשאר עכשיו לפחות בתעסוקה

אברהם כלפון: עוד חודשיים, כמה שצריך אנחנו פה

אברהם כלפון:  איך הם יבואו עכשיו לתעסוקה, יבואו ויגידו לי: כלפון, אני צריך לעבוד, אני צריך לשלם שכר דירה לבעל הבית שלי, אני לא יכול לבוא למילואים, אני לא רוצה להפסיד את העבודה שלי

אברהם כלפון:  נכון, אנחנו מקבלים כסף והכול בסדר במילואים, אני לא יודע, אני לא נכנס לכיס של כולם, אני לא יודע מה יש להם ומה אין להם, אני אישית פניתי לקרן הסיוע של המילואים שתעזור לי בנושא הזה והיא אמרה לי שזה לא התפקיד שלה

אברהם כלפון:  הם נתנו מה שאפשר

אברהם כלפון:  קודם כל אם אתם רוצים לקחת דוגמה, משרד המשפטים ומשרד האוצר, לכו לצבא, קרן הסיוע נהדרים, הם עובדים 24 שעות

נעמה לזימי: אני שמעתי גם, נכון

נעמה לזימי:  היה ממש כיף לשמוע

אברהם כלפון: וזה לא אמור להיות

אברהם כלפון:  אני הייתי סמ"פ, נכנסתי ללחימה באמצע בתור מ"פ כי המ"פ שלי נפצע, איך אני - - -      

נעמה לזימי: איפה משפחתך כרגע?      

אברהם כלפון: אצל ההורים

אברהם כלפון:  אנחנו אצל ההורים

אברהם כלפון:  כיף להיות אצל ההורים, אבל נמאס, כאילו כמה אפשר? אז איך אנחנו בתור חיילים, אני בא מהצד של החיילים ושל המילואימניקים, איך אנחנו נבוא עכשיו ואנחנו צריכים להוציא משימה ויושב לנו בראש שאני צריך לשלם 4,000 שקל שכר דירה ואני לא יודע מה קורה עם הבית שלי וכל הדברים שלנו שם

אברהם כלפון:  אני לא באתי בכלל ממטולה באותו יום, אני הגעתי מהמשפחה, כל הדברים שלי נמצאים במטולה, ממחשב, מציוד העבודה שלי, אני מדריך טיפוס, ועד לבגדים ועד דברים לתינוקת שאנחנו צריכים לקנות עכשיו

אברהם כלפון:       סליחה שאני אומר, שלושה חודשים זה מספיק זמן בשביל לתת מדיניות של משרד האוצר ומשרד המשפטים, זה משהו שהוא ממש לא רציני

נעמה לזימי: הייתי אומרת זו לא טעות, זה מדיניות, הלא לתת מדיניות

יערה למברגר: אבל חשוב להגיד שיש מוקד של משרד המשפטים

אברהם כלפון: אבל אין מתווה

יערה למברגר: ואני יודעת שהוא עושה עבודה אינטנסיבית

יערה למברגר:  אני מקבלת מהמוקד - - -      

נעמה לזימי: אני בטוחה, הבעיה היא היעדר - - -      

קטיה: אין לנו זמן לחכות על הקו עד שמישהו יענה במוקד

קטיה:  אנחנו עם ילדים 24/7 שלושה חודשים

נעמה לזימי: הבעיה היא לא שהמוקד לא עובד, הבעיה היא שאין לו מענה בתוך המתווה

נעמה לזימי:  הוא לא אומר לא ענו לי, אין לו - - -      

אברהם כלפון: יש לבעל הדירה מענה, בעל הדירה אמר לי שמשרד המשפטים אמר שהפיצוי שאנחנו מקבלים זה הכסף שאני צריך להביא לו

רוני ארזי: העניין הוא שהמענה גם לא סגור על עצמו

רוני ארזי:  אני יכולה להגיד לכם, פונים אליי אנשים, כל בן אדם שומע משהו אחר מנציג אחר

רוני ארזי:  בביטוח לאומי אמרו ככה, במשרד ה - - -      

נעמה לזימי: בוא נשמע את הביטוח הלאומי

נעמה לזימי:  אתה רוצה משפט אחרון? תודה לך, תודה גם על הדברים

נעמה לזימי:  המוסד לביטוח לאומי בזום ומיד לאחר מכן רשות המיסים

שרית דמרי: בוקר טוב

שרית דמרי:  כידוע ביטוח לאומי מבצע את התשלומים בהתאם להסכם בינינו לבין משרד האוצר לעניין מענק האכלוס העצמאי

שרית דמרי:  הכללים שנקבעו בהסכם זה בהתאם להחלטת הממשלה ואנחנו המבצעים

שרית דמרי:  מי שבפועל אחראי על כל הנושא של הפינוי של התושבים זה לא ביטוח לאומי, אלא פיקוד העורף, רח"ל והגורמים הביטחוניים שאחראים על הנושא הזה

שרית דמרי:  המלונות זה באחריות משרד התיירות וגם ההיבטים המהותיים של ההסכם הם גם בשילוב של משרד התיירות עם משרד האוצר

שרית דמרי:      אנחנו לתפיסתנו כאן כרגע עושים את הפעולה היותר מצומצמת בהקשר הזה, אנחנו יצרנו טופס ייעודי באתר ביטוח לאומי בהתאם לנתונים, כי יש לנו את הנתונים במערכות שלנו ואנחנו יכולים לבצע את זה במהירות יחסית לעומת גופים אחרים

נעמה לזימי: בעצם מה שהיא אומרת, שברגע שיש את הוראות החוק שמאפשרות ביטוח לאומי יודע לבצע את זה

נעמה לזימי:  אתה בטח גם רואה את זה עם ה-3010, התשלום של ביטוח לאומי, ברגע שהוא מקבל הוא יודע להעביר

נעמה לזימי:  זה כשהמדינה מאפשרת ונותנת ומעניקה את האפשרות החוקית לדבר הזה

שרית דמרי: נכון

שרית דמרי:  אנחנו עובדים בהתאם להוראה שבהסכם

שרית דמרי:  ההסכם אומר שהתשלום מבוצע למי שהיישוב שלו פונה, בהתאם להחלטות הממשלה, והזכאי רשום במרשם האוכלוסין כמי שמתגורר ביישוב המפונה

שרית דמרי:  אין לנו אפשרות לייצר מאגר כתובות נוסף נפרד שקשור לביטוח לאומי

נעמה לזימי: אז פה השאלה, והיא גם תתחבר לרשות האוכלוסין, בכל מה שקשור למעונות, שזה גם מה שבוועדה הקודמת ביקשנו מכם, המל"ג, המוסד לביטוח לאומי ומשרד הפנים, לוודא את היכולת של סטודנטים רשומים במעונות במוסדות שפונו לשנות את כתובתם, או על בסיס אותו חוזה עם המוסד האקדמי, לאפשר להם גם את השיפוי

נעמה לזימי:  כי בעצם יש מי שבוחר לשכור דירה ויש מי שבוחר להיות במעונות, אבל זאת בחירת המגורים של בן אדם, הם לא ציפו לסיטואציה הזאת

שרית דמרי: אנחנו חזרנו ואמרנו, אם הכתובת במרשם האוכלוסין תשתנה אנחנו נשלם ואנחנו גם אמרנו - - -      

נעמה לזימי: גם ברטרואקטיבי?     

שרית דמרי: גם זה יהיה רטרואקטיבי, בדיוק

שרית דמרי:  אם השינוי נעשה בחודש דצמבר אנחנו נשלם רטרואקטיבית מיום הפינוי

שרית דמרי:  גם אם הוא ייעשה עכשיו בינואר אנחנו נשלם, אבל אנחנו כן חייבים שהרישום במרשם האוכלוסין יהיה בכתובת של יישוב שפונה

נעמה לזימי: שרית, אני רוצה להבין, שאלה

נעמה לזימי:  שוהם, את פונית ממטולה, את שינית גם כתובת במשרד הפנים או רק חוזה שכירות?      

שוהם שלומי: אני שיניתי כתובת במשרד הפנים, אני גרה כבר שנה - - -      

נעמה לזימי: לא, שינית לפני כן?      

שוהם שלומי: לא, שיניתי בדיעבד, אבל אני קיבלתי תושבות, אני תושבת מטולה כבר, כי גרתי כאן שנה

נעמה לזימי: מתן, אתה גם באותה סיטואציה?      

מתן זוארץ: אני שיניתי תוך כדי המלחמה

נעמה לזימי: זאת אומרת אתם שניכם תוך כדי המלחמה

נעמה לזימי:  אז את אומרת שגם לגבי המעונות תאפשרו את אותו מתווה, שמי שמשנה, זה יאפשר לו לקבל - - -      

שרית דמרי: בתקופה של הוראת הפינוי

שרית דמרי:  כרגע יש הוראת פינוי לכל היישובים

נעמה לזימי: לא, ברור, בתקופה של הוראת הפינוי

נעמה לזימי:  הוא משנה את הכתובת ובתקופה של הוראת הפינוי וזה

נעמה לזימי:  אנחנו גם נפנה למוסד, מנכ"ל תל חי עדיין על הזום?      

דפנה סידס-כהן: הוא בזום

נעמה לזימי: זה כבר נותן לנו יותר ממה שהיה לנו לפני כן, גם לגבי המוסדות כמו ספיר ותל חי

נעמה לזימי:  רצית להשלים עוד נקודה

שרית דמרי: אמרתי שלמיטב הבנתנו יש דרך יתד איזה שהוא פתרון שנעשה לגבי הסטודנטים שמתגוררים במעונות ועובדים מולם כדי ל - - -      

נעמה לזימי: כן, אבל זה אוכלוסיית יתד, אלה שיתד מכירה בהם כצעירים בסיכון וזה מאוד מאוד טוב, כי הם היו צריכים מענה עוד לפני כן, חד משמעית, וזה היה סיטואציה לא פשוטה

נעמה לזימי:  אין ספק שטוב שזה נפתר פרטנית בקרב אוכלוסיית יתד, אבל בסוף סטודנטים הם סטודנטים, באותה מידה תל חי וספיר גם בדיוק באותה סיטואציה

נעמה לזימי:  קודם כל נתת לנו פה איזה שהוא פתרון, שרית, אז תודה

נעמה לזימי:  רק שאלה אחת, מה העמדה שלך לגבי הגדלת מענק אכלוס?      

שרית דמרי: אנחנו נבצע כל מטלה שייתנו לנו

שרית דמרי:  אם יגידו לנו שזה סכום אחר אז אנחנו נעשה ונעדכן בהתאם

שרית דמרי:  אנחנו פועלים בהתאם להסכם

נעמה לזימי: שרית, תודה לך

נעמה לזימי:  אני אשמח שתישארי למקרה שתהיה עוד שאלה

שרית דמרי: אני כאן

שוהם שלומי: נעמה, אם אפשר רק לציין שאם מענקי האכלוס מביטוח לאומי רטרואקטיבית, באמת פחות היו עם זה בעיות, מענקי ההתארגנות שרשות המיסים אחראית עליהם, רוב המפונים לא קיבלו

נעמה לזימי: אין בעיה, גם רשות המיסים פה, תיכף הם ידברו

נעמה לזימי:  אני רוצה לשמוע את רשות האוכלוסין לגבי מה שנאמר כאן כרגע לגבי הסטודנטים, כי זאת סוגיה שגם יושבת אצלנו, אם תוכלו להצליב את המידע כאן ונעבור מיד לרשות המיסים

יעל דיין: בעקבות המצב אנחנו הוצאנו הנחיה לשינוי מען רטרואקטיבי, זו פרשנות מרחיבה של החוק, כי הפרשנות של החוק היא מיום ההודעה

יעל דיין:  בעקבות המצב ובסיטואציה שנקלענו הרחבנו את הפרשנות ואפשרנו שינוי מען רטרואקטיבי עד שנה אחורה

נעמה לזימי: זאת אומרת שאם ייפנו ביוני יוכלו לקבל את המענקים שהתחילו לתת אותם מחודש אוקטובר

יעל דיין: זה ממילא יהיה מלפני תחילת המלחמה

נעמה לזימי: עד שנה אחורה מלפני המלחמה ולא רטרואקטיבית עם משנים עוד שנה אחורה

יעל דיין: כן, מלפני המלחמה

יעל דיין:  עם זאת בשל המצב היה צריך לתת מענה למפונים ולכן הרחבנו את הפרשנות והשינוי נעשה שנה אחורה, וזאת כמובן בהתאם להצגת הוכחות ואסמכתאות למגורים

יעל דיין:       חשוב לציין שגם נפתחה תיבת מייל ייעודית ויוכלו להגיש בקשות מקוונות, מה שחסך לגשת ללשכות באופן פיזי ויש לשכות שאמונות ומטפלות בפניות האלה

יעל דיין:       הגדרה של מען זה שאנחנו בהתאם למרשם האוכלוסין זה מיום ההודעה

יעל דיין:  זה מה שמוגדר, מיום ההודעה, שזה בעצם מענק קבוע

יעל דיין:  לעניין הסטודנטים, תלמידי ישיבות ופנימיות, המען הוא לא קבוע, הוא מען ארעי, כשבחופשים, בסופי שבוע, בחגים וגם כששנת הלימודים לא החלה אז הם היו בבתים שלהם

נעמה לזימי: כשאני שכרתי דירה בכל רחוב כמעט בחיפה, כשהייתי סטודנטית, נסעתי לסופ"שים להורים שלי, כמו כל סטודנט במעונות

יעל דיין: אז יש לזה השלכות רוחב, זה בעצם גם בחירות מקומיות וכו', אז בעצם זה זמני, זה לימודים

יערה למברגר: לא, זה לא משליך על הבחירות

יערה למברגר:  אנחנו בדקנו במשרד המשפטים את השאלה הזאת

נעמה לזימי: נכון, צריך חצי שנה לפני כן

יערה למברגר: זה בדקתי כי עלתה פה הטענה הזאת בהתחלה וזה לא משליך על הבחירות

נעמה לזימי: זה לא משליך בגלל שיש מועד מסוים עד לסגירת מי שיכולים להצביע ביישוב מסוים

קריאה: היא מדברת כמדיניות כללית, לא ספציפית עכשיו

נעמה לזימי: פה אנחנו מדברים על הוראת שעה חריגה, אני מאוד מקווה שהמצב הזה לעולם לא יחזור על עצמו

יעל דיין: זה רקע כללי

יעל דיין:  במקרה של סטודנטים הנוהל מתייחס שאנחנו לא משנים למעונות

נעמה לזימי: זה לא מה שביטוח לאומי אמר

יערה למברגר: ביטוח לאומי אמר שאם ישנו הם יכולים

יערה למברגר:  זאת התשובה של רשות האוכלוסין, שהיא לא מאפשרת את השינוי

נעמה לזימי: לא, זה – טוב, ביטוח לאומי, כמובן שכל הוראה שייתנו לו יודע לעשות, זה אין לנו ספק, שביטוח לאומי הוא רשות מבצעת

נעמה לזימי:  אז רשות האוכלוסין עדיין אומרת שמבחינתכם מעונות אתם מסתכלים על זה כעל מגורים ארעיים ועל שכירות לצורך לימודים לא

יעל דיין: לא

נעמה לזימי: מאוד מעניין

מתן זוארץ: אבל הם מפונים, זו שכירות לכל דבר

אריאל מרנס: קודם כל נושא חשוב, אני שמח להיות פה

אריאל מרנס:  גילוי נאות, אני ומאור באותה פלוגה, אני מכיר אותו, אז הנושא קרוב לליבי גם

אריאל מרנס:       ככלל, הסיפור של מעונות סטודנטים הוא סיפור מורכב

אריאל מרנס:  לאורך ההיסטוריה, יש גם פניות מ-2006 שפנו לרשות האוכלוסין ויש מדיניות של השר ויש מדיניות של רשות האוכלוסין וניתוח של פרשנות של החוק, מעונות ככלל הם לא מעון קבוע, החוק מתייחס למעון קבוע

אריאל מרנס:  אם אתה מצהיר שאתה גר כמעון קבוע במטולה, שכרת דירה במטולה באחד מהקיבוצים ואתה גר שם וזו הדירה שלך, אז אתה תקבל שינוי של הכתובת בהתאם להצהרה שלך

אריאל מרנס:  תוכיח דרך חוזה שכירות, קופת חולים, לא יודע מי, מי שעובד באזור וכו', יוכיח שהוא גר שם, אנחנו נעדכן את זה, בשמחה ובאהבה

אריאל מרנס:  לגבי ספציפית מעונות סטודנטים, מבחינתנו זה לא מוגדר כמען קבוע ולכן אנחנו לא משנים את הכתובת

אריאל מרנס:       מה שאביטל אמרה לגבי הבחירות זה משהו שהוא היסטורי

אריאל מרנס:  זה נכון שגם לצורך העניין בירושלים, מי שגר במעונות פה ברזניק, אנחנו לא משנים את הכתובת שלו

אריאל מרנס:  אני חושב שהמקום לגבי הסטודנטים ששוכרים במעונות, אפשר לפנות לאותן אוניברסיטאות, לספיר ותל חי, שיוותרו להם על שכר הדירה

נעמה לזימי: אני פניתי למל"ג שייתנו להם את ההסדר, זה לא העניין, אבל הם מדברים על סוגיית הפינוי שהיא קשורה גם למענק האכלוס

אריאל מרנס: שוב, סוגיית הפינוי, גם כשאני הייתי סטודנט אני שכרתי דירה, אבל יש לי חברים שגרו במעונות והמען שלהם היה אצל ההורים שלהם

אריאל מרנס:  זאת אומרת רובם ככולם לא היו בצפון כשפרצה המלחמה

אריאל מרנס:  שנת הלימודים הייתה התחילה, דחו אותה להרבה אחרי

נעמה לזימי: המען זו סוגיה טכנית במובן הזה, כי מקום המגורים שלהם נקבע על בסיס הרצון שלהם לרכוש השכלה, אחד אומר שמתאים לו לגור במטולה והוא יכול להרשות לעצמו טיפה יותר, ולאחד מתאים יותר לגור במעונות והוא עובד כמתרגל וזה מתאים לו בסביבת העבודה שלו או מה שהוא בחר לעשות

נעמה לזימי:  אין שום הבדל, כשסטודנט בוחר מקום הוא בוחר את מקום המגורים לפי הנוחות שלו, אבל המען הוא לא השיקול

נעמה לזימי:  גם באותה מידה בן אדם ששוכר דירה לא בהכרח יישאר באותו מקום, אי אפשר גם כמדינה לא לאפשר קורת גג קבועה לאנשים וגם להתפלא אחר כך שזה לא מען קבוע

אריאל מרנס: אנחנו מבינים, ולכן סטודנט ששוכר דירה באחד מהקיבוצים או במטולה אנחנו משנים את הכתובת שלו

אריאל מרנס:  לגבי המעונות, כהחלטת מדיניות לאורך השנים, לאורך ההיסטוריה, וגם פניות שנערכו עוד בעשור הקודם קודם הוחלט שלא מתייחסים למעונות

נעמה לזימי: אבל לא היה מצב כזה מאז מלחמת יום כיפור, הרבה דברים קרו פה

אריאל מרנס: ב-2006 היה

נעמה לזימי: היה בתל חי

אריאל מרנס: הפנייה שיש לי מולי, עוד מ-2006, גם אז הוחלט שלא לשנות ולא להכיר במעונות כמי שפונה

אריאל מרנס:  יש לזה גם השלכות רוחב אם אנחנו עכשיו נכיר במי שבתקופה הזאת במעונות כדבר כזה

אריאל מרנס:  עשו בדיקה משפטית לגבי המעונות, אני שוב פעם חוזר, מעונות באופן ספציפי, הוחלט שמדובר במען ארעי ולא משנים כתובת

ספיר סלוצקר עמראן: זו בדיוק אותה תשובה של משרד המשפטים, זה עוד פעם להגיד להם: דברו עם ה - - -     

שרון קרני כהן: גם לא משנה, אז תעשה חריג, תשים כוכבית ליד המען הארעי ותיתן לו את המענק

נעמה לזימי: ברור שזאת תהיה הוראת שעה

נעמה לזימי:  השלכות רוחב הן לחקיקה שמייצרת מנגנונים שאפשר להמשיך אותם, אבל אתה עושה הוראת שעה שאתה מסיים אותה בתום המלחמה

נעמה לזימי:  בקורונה היו מתווים מסוימים ופה עשו מתווים אחרים

נעמה לזימי:  אי אפשר להגיד השלכות רוחב, המתווה שהיה בקורונה לא הוחל במתווה פה, ברור שיש מתווים שונים

נעמה לזימי:  בהוראת שעה אין שום תקדים, שנינו יודעים את זה

נעמה לזימי:  הוראת שעה היא משהו נקודתי סביב משהו מסוים

נעמה לזימי:       אפשר להגיד בדיעבד שאם תהיה עוד מלחמה כזו נבקש את אותה הוראת שעה שהייתה ואכן זה היה, אבל זה לא מייצר שום דבר שהוא השלכת רוחב לאורך השגרה שאמורה להיות שגרה רגילה, אלא רק לשעת חירום

נעמה לזימי:  אז אם עוד פעם כל תל חי תהיה מפונה וסטודנטים יצטרכו למצוא את עצמם, אז תהיה שוב הוראת השעה הזאת, זה מה שמפריע לנו, שחלילה במלחמה הבאה לא ניתן להם את זה שוב?      

אריאל מרנס: שוב, עם כל הכבוד לאמור אני אומר שוב פעם, לעניין המען של סטודנטים, אפשר לפנות למי שאחראי על הקריטריונים לפיצוי ומי שיביא אישור מהמל"ג או מאותו מוסד שהוא מתגורר במעונות והוא משלם שכר דירה למעונות, שאותו גוף שאמון על הקריטריונים לפיצוי יכיר בו

אריאל מרנס:  לגבי שינוי מען, אני אומר שוב פעם, אנחנו לא רואים מקום לשנות את המען

אריאל מרנס:  אפשר שביטוח לאומי, משרד האוצר, משרד המשפטים, כל מי שאחראי על הקריטריונים, יחליט שאם אתה גר במעונות בתל חי או בספיר אתה תקבל פיצוי

נעמה לזימי: אתה בעצם אומר שאתם רק לסעיף המען אומרים לא, אבל לגבי הפיצוי אתם אומרים שזה פשוט לא יהיה תלוי בכם

אריאל מרנס: בדיוק

נעמה לזימי: שלא יהיה תלוי ברשות האוכלוסין שיקבלו החלטה של פיצוי - - -      

יערה למברגר: אבל זה ההסכם בין הביטוח הלאומי לאוצר שכרגע מנוסח בדרך הזאת

נעמה לזימי: הרישום באוכלוסין

יערה למברגר: אין כרגע להבתני שיקול דעת לשנות

אריאל מרנס: אז כאמור, אני חושב, שוב פעם, בגלל שהיו פניות קודמות, גם המלחמה ב-2006 וכו', הקריטריון של מי שזכאי בהחלט אפשר לפתור את זה בקלות, שאם הבאת אישור ממוסד הלימודים שלך שאתה שילמת שכר דירה ואתה רשום במעונות תוכל לקבל את הפיצוי

אריאל מרנס:  לגבי שינוי המען במרשם האוכלוסין, לשיטתנו, הניתוח המשפטי שלנו, אין מקום לשנות את זה וזה לא נכון

יערה למברגר: אני רק אגיד שבמשרד המשפטים יש שולחן עגול של משרד המשפטים ומשרד רוה"מ בענייני פרט וזה אחד הנושאים שעלו בשולחן העגול ואנחנו עוקבים אחר הנושא ואנחנו בשיח, ומורן שניידר ממשרד המשפטים שמרכזת את הנושא, אני יודעת שכן - - -      

נעמה לזימי: הסוגיה הזו עולה ואת אומרת שיש מצב שיהיה עם זה החלטה?      

יערה למברגר: אני יודעת להגיד את זה, אבל אני יודעת שזה מטופל, בגלל זה הכרתי את ה - - -      

נעמה לזימי: מנכ"ל תל חי עלה, נעלה אותו בזום ואחריו מס רכוש, חייבים לתת להם לדבר, אבל זו תשובה לא מניחה את הדעת של רשות האוכלוסין

תמי סלע: השולחן הבין משרדי של החוסן של הפרט באופן כללי זה המקום שבו כל הסוגיות שעולות פה, זה תשלום חובות, ביטול, דחייה, גם שכירויות עולה שם, זה בראשות נציג ממשרד רוה"מ ומשרד המשפטים וכל הגורמים, זאת אומרת הם אמורים לייצר את המתווים המיוחדים לתקופה הזאת והנושאים עלו שם עוד בנובמבר, זה לא חדש

נעמה לזימי: נכון

ספיר סלוצקר עמראן: שלחנו פנייה ספציפית על המעונות גם לפני חודש וחצי

תמי סלע: חשוב להזמין אותם

נעמה לזימי: אלי, תודה רבה, ואני מאחלת שנמשיך להתראות בנסיבות יותר טובות ולא בנסיבות הללו, אבל גם בנסיבות האלה טוב לראותך, תודה שהצטרפת אלינו בזום

נעמה לזימי:  אנחנו דנים פה בסוגיית הסטודנטים במעונות, גם השכירות וגם מענק האכלוס, שבעצם הם קבעו לעצמם הסדר מגורים על בסיס הבנה שזה בין שכירות לבין מעונות על פי נוחות ובעצם הם נשארו מאחור ונפלטו מהמענים

נעמה לזימי:  אני אשמח לדעת איפה אתה רואה את הדברים ואיפה הפער

אלי כהן: עקבתי אחרי רוב הדיון, אני חושב שעליתם על חלק גדול מהדברים

אלי כהן:  אני חושב שגם בתשובות של נציגת משרד המשפטים יש לא מעט צדק

אלי כהן:  אני לא אכנס לכל הפרטים, אבל ברור שיש אוכלוסיות שנפגעות יותר מכולם

אלי כהן:  את יודעת, נעמה, אני גם מפונה, אני תושב מטולה, האוכלוסיות שנפגעו יותר מכולם זה בטח אוכלוסיות הרווחה או אוכלוסיות עם צרכים מיוחדים והאוכלוסייה של הצעירים שבאמת רובה מועסקת כעובדים שעתיים/זמניים ואז לרובם אין הכנסה, בטח כשהם זזו מהמקום, כשהמרחב שלנו נסגר הם זזו ואין להם מקורות הכנסה ואז צריך לתת להם פתרונות מיוחדים ואני חושב שעניתם על זה

אלי כהן:       שמעתי את הסיפור על מעיין ברוך, גם הקיבוצים או גם היישובים, משכירי הדירות נכנסו מצידם למצוקה וצריך לראות איך פותרים את זה להם, אבל בטח ארגונים כמו קיבוץ לצורך העניין יכולים לתת פתרונות שהם לא מענה לאקוני ונכון לפנות אליהם ואני חושב שתהיה היענות, כלומר גם דרך המועצה האזורית וגם דרך מזכירויות היישובים

אלי כהן:       לסוגיית הסטודנטים

אלי כהן:  קודם כל המעונות שלנו לא מופעלים על ידי זכיין חיצוני, אלא מופעלים ישירות על ידינו ולכן אצלנו סטודנטים לא מחויבים על שכר דירה אם הם לא גרים בדירה

אלי כהן:  זה אומר סטודנט שהתפנה, סטודנט שלא נמצא בדירה, לא מחויב בתשלום המעונות

אלי כהן:  כשנחזור כולנו לגור בצפון וכשהוא יחזור למעונות אז הוא יצטרך לחזור ולשלם

נעמה לזימי: אלי, בעצם גם שמרתם לו את המקום במעונות במידה שהוא ירצה לחזור?      

אלי כהן: מי שהיה דייר במעונות וירצה לחזור, הדירה שלו שמורה לו

אלי כהן:  מי שאמור להצטרף חדש, גם כן, לפי סדרי עדיפויות

אלי כהן:  המעונות שלנו בקרית שמונה סגורים, כרגע הם משמשים לצרכים אחרים, אז בעיקרון במעונות הם לא אמורים להיות מחויבים במה שבידינו

נעמה לזימי: אני רק אכניס נקודה שאנחנו נוסיף, אני מבקשת למצוא פתרון אפילו של מענק אכלוס חלקי לאותם אנשים, כי אם אתה אומר שפטרתם אותם מתשלום ושיש איזה שהיא הסדרה אז אולי אפשר להגיע גם פה למתווה שגם אם הוא חלקי הוא נפרד ממה שקבוע, אלא לייצר משהו ספציפי לאותו אוכלוסייה

אלי כהן: לא, בכל מקרה אם הוא מפונה הוא זכאי למענק אכלוס, הוא זכאי ובצדק ל - - -      

נעמה לזימי: לא, אם המען שלו לא, הוא לא זכאי

נעמה לזימי:  נכון?      

אריאל מרנס: אני לא אמון על הקריטריונים של מי זכאי ומי לא, אנחנו לא רושמים אותם כתושבי תל חי

יערה למברגר: זה מה שמחבר את שתי הנקודות

אריאל מרנס: שוב, כאמור, מען זה דבר קבוע, זה לא דבר זמני

אריאל מרנס:  הפיצוי הוא זמני

נעמה לזימי: אוקיי, אז אנחנו נעלה את עניין הפיצוי

נעמה לזימי:  רק שתדע שהוא לא זכאי בגלל שלא מאפשרים לשנות את המען

נעמה לזימי:  אבל קודם כל הפטור מתשלום הוא הורדת נטל, שזה אנחנו מבינים ממך

אלי כהן: אני חושב שבחלק מהיישובים, כולל בקרית שמונה, כן מאפשרים את הרישום שלו כתושב ומי שיבקש אישור לימודים מתל חי יקבל אותו

נעמה לזימי: מעולה שאתה אומר את זה

נעמה לזימי:  אלי, קודם כל תודה רבה, ואני מאחלת לך ולכל המכללה ימים יותר טובים ובהצלחה בכל המשימות גם שלכם ואנחנו גם נהיה לשירותכם כאן בוועדה

נעמה לזימי:  גם תודה על התשובה של הפיצוי למעונות

אלי כהן: תודה רבה

נעמה לזימי: סליחה, אפרת, על העיכוב הבאמת גדול

נעמה לזימי:  בגלל שנתנו לי אישור של עשר דקות החרגה אנחנו ניתן לאפרת ואני אקריא את הסיכום מהר

אפרת אורן: אז אני אהיה מאוד ממוקדת ביחס לנקודות שעלו פה בדיון

אפרת אורן:  אני רוצה לומר שמה שעלה פה לעניין שכר דירה בקיבוצים, ככל שהקיבוצים מדווחים על ההכנסה הזאת כהכנסה עסקית משכר דירה הם יהיו זכאים לאובדן דמי השכירות כפיצוי

אפרת אורן:  זאת פינה ש - - -      

נעמה לזימי: זה מעולה, זו פינה פתורה יחסית, רק צריך לוודא - - -      

אפרת אורן: כן, צריך לוודא ששכר הדירה דווח כהכנסה עסקית ואז אפשר להכיר בזה כאובדן רווחים לקיבוצים

נעמה לזימי: אנחנו נפנה שייצרו את הדיווח כהכנסה

אפרת אורן: מדובר רק על קיבוצים שהם יישובי ספר

נעמה לזימי: היישובים המפונים

אפרת אורן: כן, רוב הקיבוצים המפונים הם כאלה

אפרת אורן:  זה לעניין זה

אפרת אורן:  לעניין דירות שנפגעו בנזק ישיר, כמו שאמרנו בדיון הקודם, בעלי הדירה היו זכאים גם לאובדן דמי השכירות

אפרת אורן:  אנחנו רק צריכים לדעת שהדירה נפגעה בנזק ישיר ואנחנו גם נפרסם, אמורה להתפרסם איזה שהיא הודעה של מנהל רשות המיסים בעניין השכירות שתבהיר גם את הנקודה הזאת וגם את האופן שאפשר יהיה להגיש את התביעה הזאת למשכירי הדירות

אפרת אורן:       לעניין התכולה, דיברנו על זה בפעם הקודמת גם, כרגע קשה לנו מאוד, אנחנו לא יכולים לסכן את האנשים שלנו להגיע ליישובים, בעיקר אנחנו מדברים על היישובים בצפון, בדרום הדברים האלה נפתרים כבר - - -      

נעמה לזימי: ואין אפשרות להערכת שווי?      

אפרת אורן: לא, אנחנו צריכים להגיע למקום ואנחנו צריכים להעריך את הנזק

אפרת אורן:  אמרנו שננקוט גישה ליברלית ככל האפשר, אבל אנחנו חייבים לראות את הנזק בעיניים

אפרת אורן:  כבר אמרנו את זה גם לשוהם בפעם הקודמת, אם נראה דירה, אפילו אם יציגו לנו תמונות עם הרס טוטאלי, אנחנו לא נחמיר, אבל אנחנו כן צריכים להגיע ולראות את הנזק בעיניים

שוהם שלומי: איך אנחנו נביא את זה? אתם לא יכולים לסכן את אנשיכם להגיע לשם, איך אנחנו נביא את זה?      

אפרת אורן: נכון

אפרת אורן:  אני מבינה, אבל אתם גם חייבים להבין את הקושי שלנו

אפרת אורן:  אנחנו לא יכולים להכניס אנשים שלנו - - -      

ספיר סלוצקר עמראן: תמצאו פתרון לזה

אפרת אורן: אי אפשר למצוא פתרון

נעמה לזימי: אפרת, אפילו לא בגישה הליברלית? אפשר להגדיר סך מענק, נגיד 10,000 שקלים, אני אומרת משהו נמוך יחסית, ומי שתובע את זה ולא מחכה עד להגעה הוא לא מקבל מענק נוסף אולי

נעמה לזימי:  אולי יש כאלה שיבחרו בזה רגע ויגידו אוקיי, חלק מהציוד הלך, אבל יהיה לי עם משהו לעבוד לקנות ציוד ורכוש

נעמה לזימי:  סתם אני זורקת אפשרות

אפרת אורן: אז קודם כל אנחנו נהיה חייבים לראות איזה שהוא תיעוד של הנזק

אפרת אורן:  יכול להיות שאנחנו יכולים לשקול איזה שהיא מקדמה על חשבון סכום הפיצוי כולו, אבל בשביל זה אנחנו עדיין חייבים לראות תמונות של הנזק, זאת אומרת שצריכה להיפתח תביעה וצריכות להיות מצורפות תמונות ואז אנחנו יכולים לשקול תשלום של מקדמה במקרה הזה

ספיר סלוצקר עמראן: גם אם אין נזק, אם הציוד כלוא ואין אליו גישה בשלושה החודשים האחרונים, וככל הנראה גם לא תהיה גישה בחודשים הקרובים, אז אנשים שעברו לדירה חדשה לא יוכלו לחכות עוד ארבעה חודשים עד שהם יקבלו מקדמה

אפרת אורן: כן, אבל אנחנו לא מפצים במקרה הזה, אין פיצוי

ספיר סלוצקר עמראן: אין לכם פיצוי במתווה הזה ספציפית, בסדר, אבל איזה פתרונות אתם יכולים להציע לעניין הזה?      

אפרת אורן: אנחנו לא יכולים להציע פתרונות לכול

אפרת אורן:  יש חוק מס רכוש וקרן פיצויים

ספיר סלוצקר עמראן: אבל לא קיבלנו פתרון אחד בכל הדיון

נעמה לזימי: לא, היא דווקא עדכנה בדברים שלא היו לפני

אפרת אורן: אני חושבת שדווקא כן עדכנתי בכמה עניינים

ספיר סלוצקר עמראן: אבל מענק האכלוס, נאמר שהוא רק לאכלוס, הוא לא אמור להכיל קנייה של ציוד, ציוד מטבח, מכונת כביסה, תנור

נעמה לזימי: לא, היא לא אמרה את זה

ספיר סלוצקר עמראן: לא, נכון, אז איזה מענק - - -     

אפרת אורן: יש חוק והחוק שלי לא נותן מענה להכול, צריך לפנות בערוצים נוספים

אפרת אורן:  לכל מי שבאמת הציוד שלו כלוא, כמו שאת אומרת, ואני מבינה את זה, והוא צריך להתארגן על ציוד חדש במקום המגורים החדש שלו, חוק מס רכוש וקרן פיצויים לא נותן מענה לסיטואציה הזאת

אפרת אורן:  אני חייבת להיצמד גם למה שהחוק שלי מגביל אותי

נעמה לזימי: ספיר, בעצם מה שהיא אומרת זה שאנחנו צריכים לייצר את החוק

נעמה לזימי:  היא צודקת, אני חייבת להגיד, אין לי משהו, אנחנו דרכה מבינים את מה שאנחנו צריכים לעשות

נעמה לזימי:  אני אומרת את זה חד משמעית, צריך לייצר איזה שהוא מנגנון, גם לאותו ציוד כלוא, אולי אפילו עם קיזוז לאחר מכן, אולי עם כל מיני פתרונות ביניים, אבל אין לה את האפשרות לזה

אפרת אורן: פה אני חייבת לומר שזאת לא בעיה של צעירים בלבד, זו בעיה של כל המפונים שקיבלו מענק אכלוס והם רוצים לשכור דירה במקום אחר

אפרת אורן:  פה מבחינת החוק, קצרה ידו של החוק שלי מלסייע בנקודה הזאת וזו כנראה בעיה שהיא בעיה של כולם בעצם

אפרת אורן:     אני רק אסיים, לגבי מענק התארגנות

אפרת אורן:  אני לא יודעת איזה קשיים היו, אבל אולי בשינוי רטרואקטיבית של כתובות אפשר

אפרת אורן:  אנחנו צריכים לבדוק את הנקודה הזאת

אפרת אורן:  אם מרשם האוכלוסין עדכן רטרואקטיבית ואני מאמינה שמרשם האוכלוסין, אני מבינה שאתם עושים את זה לפי הוכחות שהוצגו לכם על המגורים, אז זה צריך לתפוס גם אצלנו

אריאל מרנס: כן, אנחנו לא מסתפקים בחוזה

נעמה לזימי: אני מצטערת

נעמה לזימי:  בגלל זה אמרתי שככל שפה מדברים יותר פה שומעים פחות, זה הדיל, צריך להבין את זה

נעמה לזימי:  תודה, אפרת

נעמה לזימי:       סיכום החלטות ועדה מישיבת מעקב בנושא הפגיעה הכלכלית בשוכרי דירות צעירים ביישובים מפונים

נעמה לזימי:  הוועדה מבקשת ממשרד הבינוי והשיכון לקדם פתרונות של דיור ציבורי או שכירות למפונים וכן לפעול עם משרד המשפטים והאוצר להיאבק באינפלציית מחירי השכירויות בצפון בהתאם לגובה מענקי האכלוס של משפחה

נעמה לזימי:       אני ממש אומרת, אנחנו יודעים כמה השכירות עולה באזורים מסוימים, לייצר הוראת שעה שתאסור להעלות בתקופה הזאת את השכירות ביותר מ-10% עד 15%, משהו כזה

נעמה לזימי:  אפשר לייצר את זה, זה פתרון הגון לרגע הזה ולא להשתמש במענקי האכלוס שהמדינה נותנת לאנשים כדי לייצר גזל מנגד

נעמה לזימי:  זה אינטרס של גם רשויות המדינה וגם המפונים

נעמה לזימי:  יש לקדם הוראת שעה המגבילה את גובה שכר הדירה עד 15% מגובה השכירות ערב המלחמה

נעמה לזימי:       הוועדה שבה על בקשתה מהדיון הקודם שמשרד המשפטים יוביל מתווה מאזן שיסדיר את המצב הנוכחי בין שוכרים ומשכירים ולמנוע בכך הן צבירת חובות על ידי שוכרים מפונים והן תביעות משפטיות

נעמה לזימי:       הוועדה פונה למשרד האוצר להעביר נתונים בדבר עלות ממוצעת לאדם בודד ולמשפחה שפונו לבתי מלון, רגע להבין כמה משלמים על בן אדם שמשוכן בבית מלון ולהבין את היחס עם מענק האכלוס

נעמה לזימי:       הוועדה פונה לתנועה הקיבוצית ולמס רכוש להגיע להסדר פיצוי עבור הקיבוצים המפונים

נעמה לזימי:  זה אפרת ענתה על חלק מהדבר הזה

נעמה לזימי:  לתת את ההצעה על תשלום שכירות לקיבוץ על דירה מפונה לרבות מיסי הקהילה ששוכרים נדרשים להמשיך לשלם ללא קבלת השירותים, גנים, בריכה וכדומה

נעמה לזימי:  בעצם לדווח את אובדן ההכנסה, שמס רכוש יוכל לשלם ולאפשר לשוכרים לא לעמוד בתשלומים

נעמה לזימי:      הוועדה שמעה על שיכון חיילי המילואים בדירות מפונות במועצה האזורית אשכול בשעה שבעלי הבתים או השוכרים ממשיכים לשלם עבורם מים וחשמל

נעמה לזימי:  הוועדה פונה לצה"ל ולמשרד הביטחון לפעול לפיצוי מתאים למפונים אלה ולא להעמיד מצב שאולי הם פשוט יהיו באוהל, זה לא הולך לקרות לחיילי המילואים שלנו, פשוט תסדירו את התשלום במצבים הללו

נעמה לזימי:  ותודה לתושבים ששיכנו בבתיהם

קטיה: המפונים הלא מפונים

קטיה:  אני אשמח אם זה יופיע

נעמה לזימי: ממש, המפונים הלא מפונים

נעמה לזימי:  וגם להגיד שיש כאן פער שצריך להבין אותו, אנשים שאמרו להם שהם לא מפונים והם משכנים בבתיהם את החיילים, מישהו כאן התבלבל בהחרגת היישובים הללו חד משמעית

נעמה לזימי:       הוועדה פונה למרכז השלטון המקומי לוודא מול הרשויות הקולטות לאפשר קבלת שירותים ציבוריים בהן עבור המפונים, כנ"ל רשויות המדינה כמו רשות האוכלוסין

נעמה לזימי:  אני כן אגיד מילה טובה לרשויות השלטון המקומי, השלטון המקומי עושים עבודה מדהימה, העומס גדול, המציאות לא פשוטה

נעמה לזימי:       הוועדה פונה למשרד האוצר לפעול לקביעת תקנה תקציבית בתקציב 2024 בסך 4 מיליון שקלים לשנה, כולל צפי של כניסת עוד אוכלוסיות כצעירים חסרי עורף משפחתי בגלל המצב הזה, לטובת הסיוע בשכר דירה הניתן על ידי משרד הרווחה ומשרד הבינוי והשיכון

נעמה לזימי:  נדרשת פה תקנה מאפשרת יציבות של שנה מראש ולא של חודשים בודדים

נעמה לזימי:  אני אנסה אולי להגיש חוק פרטי שאני מקווה שלא נצטרך לחוקק

נעמה לזימי:       הוועדה מבקשת ממשרד המשפטים לקדם פתרון בשולחן העגול הבין-מגזרי שיאפשר פיצוי עבור סטודנטים ממעונות שפונו ללא תלות בשינוי כתובתם עם הוכחת תשלום מעונות למוסד האקדמי בלבד

נעמה לזימי:  יש גם מצב כזה, כמו שמנכ"ל המכללה אומר, שהוא לא לוקח כסף, אז אפשר לייצר מתווה חלופי, מענק אכלוס קטן יותר שייתן אוויר לנשימה וזה יהיה הדבר היותר הגון לעשות ולראות איך אפשר לאזן בין הדברים

נעמה לזימי:       שוב, לא יהיה מושלם, לא יפוצו עד הסוף, אנחנו מבינים, אבל לראות את האנשים ולייצר משהו שמאפשר אוויר ועוגן ואפשר לעשות את זה ואני חושבת שביחד נוכל להגיע גם להסדר

נעמה לזימי:       אני אעדכן לגבי דיון המשך אם יהיה או לא יהיה, כרגע נחכה גם לתשובות מהרשויות

נעמה לזימי:  מודה מאוד לכולם וקוראת לאוצר לממן את הסוגיות

נעמה לזימי:  תודה לכם