הוועדה המיוחדת לטיפול בשורדי השואה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 32, 2024-01-17 00:00

מירב כהן: שלום בוקר טוב, תודה לכל מי שטרח להגיע

מירב כהן:  לפני שאנחנו נפתח בנושא הדיון, כמו כל דיון אנחנו נפתח גם את הדיון הזה בתפילה שהחטופים והחטופות יחזרו אלינו הביתה, הם בליבנו ומחשבותינו יום יום, שעה שעה, צריך לעשות הכול כדי להחזיר אותם וכמובן גם החיילים והחיילות שלנו שיחזרו בשלום, גם הפצועים והפצועות שנמצאים בבתי חולים, חלקם במצב קשה, אני מאחלת להם מכאן החלמה וחיזוק גדול לבני המשפחה, זו ההבדלה שלנו בין קודש לחול, אנחנו נעבור עכשיו לחול כי צריך גם לנהל את ענייני המדינה

מירב כהן:      יש לנו היום דיון מאוד חשוב בוועדה לטיפול בשורדי שואה, אנחנו נתמקד בתופעת הבדידות, הדבר הראשון שחשוב לי לחדד לכם הוא שתופעת הבדידות היא תופעה שמסכנת חיי אדם, זה כמו מחלה ממארת שאולי לא רואים אותה בעיניים אבל יש לה השלכות על החיים של האנשים והיא גם גורמת למוות של אנשים, לכך שאנשים חולים יותר והסטטיסטיקה תומכת במה שאני אומרת, היא מעלה את הסיכוי לדמנציה פי ארבעה, מעלה את הסיכוי לאשפוז, סיכון מוגבר למחלות לב, סיכון מוגבר לשבץ, למה אני מספרת את כל זה? כי הדיון שלנו פה היום הוא עניין של חיים או מוות

מירב כהן:      זה לא עניין של שעמום או סתם להגביר את תחושת המשמעות, זה עניין של חיים או מוות וככה צריך להתייחס לתוכניות שעוסקות בנושא הזה, כיוון שזו החשיבות שאני מייחסת לנושא, כשהייתה לי הזכות להיות שרה בממשלת ישראל במשרד לשוויון חברתי אני התייחסתי לתופעת הבדידות ממש כמגפה, עד כדי כך שמינינו לכך פרויקטור לעניין הבדידות, כמו שהיה פרויקטור למחלת הקורונה כי זו הייתה מגפה שהרגה אלפי אנשים, גם הבדידות היא מגפה שהורגת אלפי אנשים גם אם אנחנו לא רואים את זה, הם מתים בבתים שלהם

מירב כהן:      בנינו תוכנית יחד עם משרדי ממשלה אחרים ויחד עם ארגוני חברה אזרחית, תוכנית לאומית למיגור הבדידות ועשינו שם הרבה פרויקטים ומסלולים כדי לייצר מוצרים שמותאמים לאנשים עם צרכים שונים ועם רקעים שונים, יש מבוגרים שהם עצמאיים, יש מבוגרים שהם חולים, יש מבוגרים שהם עניים ויש מבוגרים שהם מבוססים אבל תאמינו לי כולם בסכנת בדידות

מירב כהן:      עשינו עבודה מאוד גדולה בנושא הזה, אני רק אתן לכם את שורת הפרויקטים שהובלנו אז בזמנו במשרד לשוויון חברתי, שעת כושר בחינם לאנשים ברשויות המקומיות, קולנוע בחינם, תיאטראות, כיתות ותיקים עבור אנשים שמגיעים לבתי ספר, יש להם יום בשבוע שהם לומדים יחד עם התלמידים בתיכונים, יחידות סגולה שאלו פנסיונרים ופנסיונריות שמתנדבים בבתי חולים ועוזרים לחולים בשעתם הקשה, באים לטוב בפריסה ארצית, עבור מבוגרים ומבוגרות שבאים להתנדב למען הקהילה, UP 60+ למרכזי תעסוקה, כל הפרויקטים האלו היו בדגש לאנשים עצמאיים שרק צריכים לקום בבוקר, להתלבש, לצאת מהבית ולא להישאר בבית

מירב כהן:      עשינו גם פרויקטים לאנשים שהם לא עצמאים, אם אלו ביקורי בית שעשו הסטודנטים, פרויקט בנות השירות של והדרת, אם זה מענה נפשי, נתנו כשמונה מפגשים של פסיכולוגים שמתמחים בזקנה בחינם לאנשים, אם אלו מרכזי היום שזו פלטפורמה מדהימה למיגור הבדידות, גם עם הרשות לשורדי השואה הרחבנו מאוד את מיזם עכשיו זה הזמן במסגרתו מתנדבים ומתנדבות מאמצים כל אחד את השורד והשורדת שלו ובאים אליו כל שבוע הביתה, עשינו פרויקטים עם קופות חולים בידיים טובות של אנשים שבאים ועוזרים למבוגרים בבית שלהם עם כל הפרוצדורות של הרופאים, בתי החולים וקופות החולים

מירב כהן:      עשינו תוכנית גדולה מאוד שמטרתה להגיע לקהל של מאות אלפי מבוגרים שלא יישארו לבד, כל אחד ומה שמתאים לו, לא רק זה, כדי לדעת שמה שאנחנו עושים הוא אפקטיבי בנינו יחד עם ג'וינט אשל שהם שותפים מאוד טובים שלנו מדדים להזדקנות מיטבית כדי להבין שהמדיניות שלנו באמת מפחיתה את תופעת הבדידות, העברנו החלטת ממשלה שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אחת לשנתיים תגיש לכל מקבלי ההחלטות בממשלה את מדד של מצב הזקנים והאם המדיניות שלנו אפקטיבית או לא

מירב כהן:      התייחסנו לזה מאוד ברצינות כי הזדקנות האוכלוסייה זה אירוע משמעותי, כיום אחוז הזקנים עומד על כ-12% מהאוכלוסייה, זה הולך וגדל, אם אנחנו כמדינה לא נערך לזה יהיו פה הרבה מאוד אנשים בודדים וחולים, זה עניין רציני מאוד

מירב כהן:      אני רוצה לומר שגם ראינו תוצאות, זה לא שהעבודה הקשה לא הבשילה לפירות, אבל כמו כל דבר רציני זה תהליך ובתהליך צריך להתמיד, עכשיו הגיעה המלחמה והחמירה את המצב, המשרד שלנו פורק לארבעה חלקים, האגף הוותיקים עבר לנגב, גליל וחוסן לאומי, עכשיו הוא חוזר למשרד לשוויון חברתי, עשו פירוק והרכבה, אני מרגישה שהחזירו את המשרד כמו רכב שעבר תאונה ועכשיו צריך לשקם אותו, לא ברור אילו פרויקטים חודשו ואילו לא חודשו, זו מטרת הדיון היום להבין מה קורה עם כל הפרויקטים האלו שמטרתם לתת מענה למבוגרים בודדים, מה ממשיך להתקיים, מה מתוקצב, אולי מישהו אפילו יזם משהו והחליט להרחיב את זה, אולי זה כבר יותר מידי לבקש, זו מטרת הדיון

מירב כהן:      אנחנו נשמע את הדיווח מהמשרדים, אנחנו נשמע את הדיווח ממכוני המחקר שמודדים את רמת הבדידות ונמשיך לעקוב אחר הסוגיה המאוד חשובה הזו, אני מברכת את האורחים שיש לנו היום מהמכללה למנהל, סטודנטים מהקליניקה לזקנה, כיף לשמוע שיש עדיין חברה צעירים שבוחרים להתמחות בנושא הזה, אתם התקווה שלנו, אני מודה לכם על זה שבחרתם להתמקד בנושא הזה ועל העזרה שלכם בפניות הציבור שאנחנו מקבלים

מירב כהן:      אני אפתח את הדיון, הראשונים שאני מבקשת לקבל מהם דיווח הם משרד הנגב הגליל והחוסן הלאומי, אנחנו נעבור על רשימת הפרויקטים, נשמע סטטוס מה קורה ומה לא קורה, מיהו הנציג בזום? חבל שהם בזום ולא הגיעו הנה בדיון החשוב הזה

מירב כהן:       מיטל והודיה, הודיה את איתנו?     

מיטל הוברט אשכנזי: שלום, שמי מיטל, אני גם מצרה על כך שאני נאלצתי לעלות בזום, אבל העדפתי לייצג מאשר לא לעלות בכלל

מיטל הוברט אשכנזי:      קודם כל תודה רבה על הפעילויות שציינת וסיפרת - - -     

מירב כהן: מיטל, כיוון שהדיון הוא מאוד פרקטי, אני אשאל שאלות על פרויקטים ואני אבקש ממך לדעת את הסטטוס

מירב כהן:      שעות כושר ברשויות המקומיות, האם יצא קול קורא? הרשויות המקומיות בישראל קיבלו תקציבים לפעילויות ספורט בבקרים בחינם לאזרחים ותיקים?     

מיטל הוברט אשכנזי: ראשית, יש פעילויות של אזרחים ותיקים בנושא הספורט בכ-200 רשויות מקומיות במסגרת שעת כושר, קול קורא צפוי לצאת במהלך שנת 2024 טרם יצא, אבל עדיין הפעילויות קורות, כמובן גם בזמן המלחמה הפרויקט הזה עבד ופעל - - -     

מירב כהן: זאת אומרת שהרשויות כרגע מתוקצבות, יש להם תקציב בשביל זה?     

מיטל הוברט אשכנזי: נכון לעכשיו כן במסגרת הספורט ברשויות

מירב כהן: עד מתי התקציב הזה מספיק?     

מיטל הוברט אשכנזי: אני לא יודעת לומר במדויק עד מתי הוא מספיק, אני יודעת לומר שהקול קורא לרשויות המקומית - - -     

מירב כהן: אז אנא תחזרי בכתב לוועדה עם תשובה, בסדר?     קולנוע ב-10 שקלים?     

מיטל הוברט אשכנזי: תשובה עד מתי?     

מירב כהן: בהקדם שאת יכולה, בין יום ליומיים

מירב כהן:      סרטים בקולנוע ב-10 שקלים לאזרחים ותיקים?     

מיטל הוברט אשכנזי: לגבי שלישי בשלייקעס התקציב היה עד ה-31 בדצמבר 2023, החל מינואר הוא לא פעיל, גם פה עובדים על להפעיל אותו מחדש

מירב כהן: למה הוא לא פעיל החל מינואר?     

מיטל הוברט אשכנזי: משום שחברת דולצ'ה ויטה זו חברה שנבחרה בעבר להפעיל את הפרויקט הזה, ההסכם עם החברה הסתיים ביולי, יכולנו להאריך עד לסוף השנה, עד לתאריך ה-31 בדצמבר 2023 על מנת לא להפסיק את הפרויקט ובזמן הזה לצערי לא הצליחו לחדש את המכרז, אלו דברים שממש עכשיו בפעולה וגם פה אני אשמח להחזיר במכתב מסודר - - -      

מירב כהן: זאת אומרת שהחודש כבר אין סרטים ב-10 שקלים לאזרחים ותיקים?     

מיטל הוברט אשכנזי: מה-1 בינואר, כשבועיים

מירב כהן: אוקי, אנחנו נעקוב אחרי זה, זה פרויקט שקיים כ-15 שנים, הוא לא משהו לא צפוי ומשרד ממשלתי צריך לדעת לחדש התחייבויות, האזרחים הוותיקים לא צריכים לשלם על הבלגן הזה

מירב כהן:      אני עוברת הלאה, הנחות בתיאטראות

מיטל הוברט אשכנזי: לגבי הנחות בתיאטראות אני סבורה שעד סוף שנת 2024 יהיה לפרויקט תקציב, אני גם פה ארצה לחזור במכתב, שוב, חשוב להגיד לפרוטוקול, אני אמנם עובדת אגף שמכירה את הפרויקטים, אבל יש דברים שהם בתהליכי עבודה - - -     

מירב כהן: התשובה צריכה להיות רק כן או לא, האם ברגע זה אזרח ותיק שמגיע לעשות מנוי בתיאטרון מקבל הנחה או לא מקבל הנחה? התשובה יכולה להיות רק כן או לא

מיטל הוברט אשכנזי: התשובה היא שאני לא יודעת, אני סבורה שעד סוף שנת 2024 הוא כן יקבל

מירב כהן: אז תחזרי

מיטל הוברט אשכנזי: גם לגבי זה אני אחזור עם תשובה מפורטת במכתב

מירב כהן: אוקי, אני עוברת הלאה, כיתות ותיקים, קיבלנו תלונות ממספר רשויות מקומיות שבהן הפסיקו את כיתות הוותיקים, פרויקט מדהים שבו אזרחים וותיקים מגיעים לבתי הספר, נהנים מחברה אחד של השני, לומדים דברים וגם מפחיתים את תופעת האלימות בבתי ספר, האם זה נכון שהפרויקט הופסק בחלק מהרשויות המקומיות?     

מיטל הוברט אשכנזי: התשובה היא כן, זה נכון, בימים אלו ממש עובדים על חידוש, זה משהו - - -     

מירב כהן: לא הבנתי, לא ידוע לכם שבחודש ינואר מתחילה שנה חדשה? כל שנה בינואר מתחילה שנה חדשה, אתם משרד ממשלתי, אתם לא יודעים שצריך לחדש התקשרויות?     

מיטל הוברט אשכנזי: סליחה הפרויקט הזה - - -     

מירב כהן: זה לא אישי, פשוט עצוב לי בלב מהתשובות, פשוט דקירה בלב, אני לא מבינה למה לא מחדשים את זה

מיטל הוברט אשכנזי: אין בעיה, קודם כל השאלות הן לגיטימיות, הן נכונות והן במקום

מיטל הוברט אשכנזי:      כיתות וותיקים היה אמור להתחיל בחודש ספטמבר 2023, מתי שמתחילה שנת הלימודים העברית, זה אכן לא התחיל בספטמבר, אבל גם לגבי זה אני יודעת בוודאות שגברת חנה אזולאי שאחראית על הפרויקט הזה מטעם המשרד היא אחראית על תהליכים, לגבי הפרויקט הזה התלונות שקיבלת הן אכן רלוונטיות כי הוא לא עבד מתחילת השנה, אבל כרגע אנחנו עובדים על חידוש של הפרויקט

מירב כהן: אוקי, הלאה, יחידות סגולה, מתנדבים בבתי חולים, יש כ-17 נקודות ברחבי הארץ, האם כולן ממשיכות לפעול?     

מיטל הוברט אשכנזי: ברשותך אני אעדכן אותך, יש כבר כ-22 בתי חולים במדינת ישראל שבהם הפרויקט עובד, הפרויקט ממשיך לפעול

מירב כהן: יופי, באים לטוב, האם התקציב נשאר על כ-10 מיליון שקלים או נפגע?     

מיטל הוברט אשכנזי: לגבי באים לטוב אני לא יודעת לומר את התקציב של השנה - - -     

מירב כהן: באים לטוב למי שלא מכיר זה מערך התנדבויות של אזרחים וותיקים, זה כמו בשירות לאומי שבו הם מתחיילים ובאים לשרת את הקהילה שבה הם חיים

מיטל הוברט אשכנזי: אני לא יודעת אם הפרויקט מתוקצב גם השנה ב-10 מיליון שקלים, אני יודעת שהוא ממשיך, הוא מאוד מוצלח מאז פרוץ הלחימה

מירב כהן: אז אנא תחזירי לי תשובה גם לגבי באים לטוב, האם ה-10 מיליוני שקלים נשארו? אלו כ-10 מיליוני שקלים שאני הבאתי

מיטל הוברט אשכנזי: זה יעבור במכתב, אין בעיה

מירב כהן: אוקי, תודה

מירב כהן:      הלאה, UP 60+, מרכזים שמכינים אנשים שפרשו לפנסיה לתקופת החיים החדשה מבחינת הכשרות, מציאת עבודה חדשה, התנדבויות, בניית לוח זמנים חדש לחיים כדי שהם לא ישקעו לאחר הפרישה, הפרישה יכולה להיות אירוע משמח אבל היא גם יכולה להיות אירוע מטלטל, האם המרכזים האלו ממשיכים לעבוד בצורה תקינה?     

מיטל הוברט אשכנזי: הם ממשיכים לעבוד מרכזי UP 60+

מירב כהן: אוקי, הלאה

מירב כהן:      והדרת, בנות שירות, ממשיך כרגיל?     

מיטל הוברט אשכנזי: והדרת בנות שירות ממשיך כרגיל, המשיך מהתאריך ה-1 לספטמבר באופן רציף וכרגיל מסתיים בתום שנת הפעילות בתאריך ה-31 לאוגוסט 2024, זה גם פרויקט שמתקיים על פי שנה עברית, מספטמבר עד אוגוסט

מירב כהן: פרויקט מענה נפשי, כשמונה מפגשים עם פסיכולוג בחינם למי שמבקש?     

מיטל הוברט אשכנזי: לגבי מענה נפשי ברשותך אני אעביר על זה תשובה מסודרת, אני יודעת שהיה על זה דין ודברים, כפי שאת יודעת זה פרויקט מאוד חשוב אבל הוא בעלות מאוד מאוד גבוהה - - -     

מירב כהן: כן, אבל אנחנו ניגשים עם זה לאנשים שממש מתקשים

מיטל הוברט אשכנזי: נכון, אלו כשמונה מפגשים קצרי מועד לסיוע נפשי, ברשותך אני אחזיר תשובה על זה במכתב

מירב כהן: אוקי, תודה לך, תישארי איתנו בבקשה בזום, אני עוברת לרשות לזכויות ניצולי השואה

מירב כהן:      סליחה, עוד שאלה אחת מיטל, עכשיו כשהיחידה שלכם עוברת חזרה למשרד לשוויון חברתי, כל ההתקשרויות מסודרות? לא יעבירו לי את זה עכשיו למשרד חדש ואז יגידו לא ידענו, לא שמענו, אין תקציב, סגרתם את זה?     

מיטל הוברט אשכנזי: ראשית, צריך לומר שבדיוק לפני כיומיים התבשרנו בבשורה שאנחנו חוזרים למשרד לשוויון חברתי, אני מניחה שעכשיו יהיו תהליכים של הסבה, למעשה כשעברנו מהמשרד לשוויון חברתי למשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי עשינו התקשרויות הסבה כדי להעביר את כל הפרויקטים למשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי, אני מניחה שמה שיהיה עכשיו זה חזור, פרק וחזור ונעשה שוב התקשרויות הסבה בחזרה לשוויון חברתי

מירב כהן: טוב, נמשיך לעקוב אחרי זה

מירב כהן:      אני עוברת לרשות לזכויות ניצולי השואה

מירב כהן:      שלום, יש שני פרויקטים מאוד חשובים ברשות בעניין הזה, עכשיו זה הזמן ובידיים טובות, אני אשמח לעדכון על הסטטוס של שני הפרויקטים הללו

רות הררי: שמי רות, מהרשות לזכויות ניצולי השואה, הפרויקט של עכשיו זה הזמן הוא פרויקט שהוא באחריות של הרשות אבל מי שעושה את הפרויקט היא עמותת מטב שנמצאים פה איתנו, פרויקט שהוא דגל מבחינתנו, כרגע הוא פועל

מירב כהן: כמה מתנדבים יש בו כיום?     

רות הררי: זה נתון מאוד דינמי

מירב כהן: פעם אחרונה שבדקתי היו בסביבות ה-7,000 מתנדבים

רות הררי: כ-7,000 מתנדבים אין לנו, גם לא היה לנו, זה היה בזמנו של אשל ג'וינט, אבל מאז שאנחנו קיבלנו את הפרויקט הנתונים הם באמת מאוד דינמיים, כרגע נכון לחודש נובמבר, זה העדכון האחרון שיש לי כמות הניצולים היא כ-3,098 ניצולים וכמות המתנדבים היא כ-3,328 מתנדבים, זה נתון שהוא כאמור מאוד משתנה עם הזמן

מירב כהן: יש בעיית תקצוב בפרויקט או שהוא מתוקצב כראוי?     

רות הררי: אני לא מכירה בעיית תקצוב

מירב כהן: אוקי, הפרויקט עם קופות החולים?     

רות הררי: הוא פועל, אבל אני לא ממש בקיאה בנושא, אני יותר מתעסקת - - -      

מירב כהן: בזמנו הוא פעל רק עם קופת חולים מכבי, הוא היה צריך להתרחב לכל קופות החולים, זה התרחב?     

רות הררי: כאמור אני לא ממש בקיאה בפרטים, אבל כן אני יודעת שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם כל קופות החולים

מירב כהן: אוקי, האם יש פה מישהו מהמשרד לשוויון חברתי בזום? בן זילברמן מהמשרד לשוויון חברתי, בן אתה איתנו?     אני חושבת שראוי שמשרדי ממשלה יגיעו לדיון בכנסת, זה חלק מהעבודה שלהם, אני לא אמרתי שהמנכ"ל צריך לבוא אבל מישהו שיודע לתת תשובות

בן זילברמן: אני איתכם

מירב כהן: תוכל לתת לי רקע איך אתם נערכים לחזרה של אגף אזרחים הוותיקים אליכם, והאם אתה יכול להבטיח לי שכל הפרויקטים ימשכו ?     

בן זילברמן: אני יודע להגיד שהפרויקטים המשמעותיים יימשכו, העבודה כרגע היא בעיקר של הייעוץ המשפטי שמלווים את זה, למעשה הם גם המשיכו ללוות את זה בכל השנה האחרונה מרחוק, אני מניח שייקחו עוד כמה ימים עד שנקבל תשובות ודאויות לגבי כמה מקוצץ מהפעילות שם ומה יהיו הדברים שלא יוכלו להמשיך, להערכתנו הדברים החשובים יימשכו

מירב כהן: אז אני אשמח שתחזרו לוועדה בכתב, אם לא תחזרו בכתב אני אביא אתכם בעל פה ותתנו לנו דיווח האם יש משהו שהופסק או שהכל ממשיך כרגיל, תודה רבה

מירב כהן:      אני חוזרת רגע לרשות לזכויות ניצולי השואה, בעכשיו זה הזמן אני רואה נתון שלא מימשתם את כל התקציב של הפרויקט, למה?     

רות הררי: נכון, הפרויקט היה מתוקצב עבור 6,000 אנשים, ככה זה התחיל, אבל בגלל שיש הרבה שנפטרים או שהספיקו לקבל את השירות, המספר שהיה לנו אז לא היה ממש ריאלי, אנחנו לא על כ-6,000 ניצולי שואה, היינו רוצים מאוד שזה יהיה המצב אבל זה לא המצב

מירב כהן: כי אני פוגשת הרבה שורדי שואה שהיו שמחים מאוד שיבואו אליהם הביתה, נראה לי שיש פה חוסר חיבור בין היצע לביקוש, עצוב לי לראות שעד שיש תקציב לא מנצלים אותו

רות הררי: כן, באמת יש פער

מירב כהן: עמותת מטב רוצה להתייחס לזה? יש לכם דרך להגדיר את המספר - - -     

אורי סבג: כן כן בטח, יש לנו אפילו מצגת בנושא

מירב כהן: בלי מצגות שוב, אנחנו רוצים לתקתק

אורי סבג: אני אורי שלוסברג, אני מנהל התוכנית, וזו הדס, היא הסגנית של מנהל התוכנית, נעים להכיר

אורי סבג:      בעיקרון כרגע אנחנו עומדים על כ-3,700 ניצולים, היה לנו תיקצוב לכ-6,000 ניצולים אבל אנחנו חווים המון פטירות, המון פרידות, המון ירידות במצב קוגניטיבי, אני מזכיר שהתכונית שלנו היא בעצם תוכנית חברתית, כלומר המתנדבים הם לא מתנדבים שעוברים הכשרה טיפולית הם מתנדבים כמוני וכמוכם שבאים ברגע שיש ירידה דמנטית או קוגנטיבית משמעותית הם לא יכולים להישאר

מירב כהן: רגע אבל במקרה שלכם בסוף יש לנו כ-160,000 שורדי שואה, חלק נפטרים לצערנו, סדר גודל של כ-43 ביום, אבל יש אחרים שמזדקנים וצריכים את זה

אורי סבג: נכון, אנחנו עובדים כרגע מספיק חזק כדי - - -      

מירב כהן: השאלה האם אתם מנסים מספיק טוב להגיע אליהם כדי להביא עוד לקוחות לפרויקט הזה? כי אני פוגשת יום יום המון אנשים שהם לקוחות מאוד רלוונטיים עבור שירות כזה

אורי סבג: כן, אנחנו עוסקים גם מבחינת העבודה עם רשויות מקומיות, גם עם הרשות לניצולי שואה אנחנו עובדים מאוד חזק

מירב כהן: אז אם לא מנצלים את כל התקציב כנראה שאתם לא מגיעים לכולם, אני גם אגיד שאני מפנה כל הזמן מתנדבים אליכם ולא חוזרים אליהם

אורי סבג: את זה אני לא - - -      

מירב כהן: אני חושבת שגם לצד קליטת הזקנים שרוצים את זה וגם בקליטת המתנדבים צריך לראות שאנחנו על זה

הדס רחמים: אני חייבת להוסיף משהו בעניין המתנדבים, לפעמים מגיעים אלינו המון מתנדבים כמו שאת אומרת שהם רוצים התנדבות חד פעמית, זאת אומרת רוצים לסייע - - -     

מירב כהן: לא לא, אני עושה איתם לפני תיאום ציפיות, רק מישהו רציני אני מעבירה לכם, מישהו שיודע לבוא כל שבוע, לא חוזרים אליהם בטלפון הראשון שהם מתקשרים, אפילו לא עשו להם ראיון, אף אחד לא חוזר אליהם

אורי סבג: אז זה מאוד מפתיע, יש לנו כ-10 רכזים שעובדים - - -     

מירב כהן: אז יש שם משהו - - -     

הדס רחמים: אני באמת תוהה לאן זה מגיע, כי מה שמגיע אלינו מטופל, בגלל זה קצת מוזר לי

מירב כהן: יש לכם דרך להגיע לא לבן אדם אלא לתיבת מייל או משהו כתוב?     

אורי סבג: יש לנו עמוד פייסבוק, אין ספק שיש לנו אתגרים, אנחנו נדבר על זה עוד מעט, יש לנו אתגרים בתקופת המלחמה, בגיוס מתנדבים לטווח ארוך אנחנו עובדים על זה מאוד חזק, גם מבחינת יחסי ציבור, גם מבחינת פרסום כי המטרה היא שהמתנדב לא יבוא לניצול פעם או פעמיים ויגיד אחר כך שהוא לא יכול, זו לא התוכנית שלנו, התוכנית שלנו ארוכת טווח, רואים גם באזורי הלחימה - - -     

מירב כהן: אסור לאפשר כזה מצב שיש לכם תקציב לא מנוצל וכל דבר כזה - - -      

אורי סבג: ברור, אנחנו עובדים על זה חזק

מירב כהן: אני חוזרת רגע לנציגה של אזרחים ותיקים ממשרד נגב, גליל והחוסן הלאומי, האם בזמן המלחמה יש לכם נתונים על מצב הבדידות של הזקנים? האם נעשו פעולות מיוחדות בזמן המלחמה לטובת העניין?     

מיטל הוברט אשכנזי: כן בוודאי, רוב תוכניות האגף עברו התאמה למצב של המלחמה ובהתאם להערכות המצב המשתנות, אני יכולה להגיד שבתוכנית באים לטוב הייתה עבודה מול קהילת המפונים במלונות, היו סדנאות של תוכן, שימוש בטלפון חכם, סדנאות בישול, סדנאות אומנות, קבוצות תמיכה שנעשו על ידי המתנדבים

מיטל הוברט אשכנזי:      בכיתות ותיקים הכיתות נסעו למלונות וביצעו פעילות משותפת עם המפונים

מיטל הוברט אשכנזי:      במרכזי הקשישים ובמרכזי אזרחים ותיקים הם הגיעו באופן קבוע לבקר אזרחים ותיקים מפונים בבתי מלון ולעשות איתם פעילויות

מיטל הוברט אשכנזי:      מוקד 8840 הנגיש צרכים בסיסיים לבתי הוותיקים ביניהם סיוע בהגשת מזון - - -     

מירב כהן: רגע שאלה לגבי המוקד, אמרו לי שההתקשרות איתו לא חודשה, האם זה נכון?     

מיטל הוברט אשכנזי: התשובה היא שבתאריך ה-13 באפריל 2024 אמורה להסתיים ההתקשרות, אבל עובדים על המשך התקשרות, המוקד כרגע עובד באופן רציף

מיטל הוברט אשכנזי:      לעניין 8840 כמו שאמרתי הוא מנגיש צרכים בסיסיים לבתי הוותיקים, מזון, תרופות, סיוע טכנולוגי, טלפון חכם, מחשבים, תקלות בדלת הממד במידה והייתה תקלה

מירב כהן: זה נותן לי תמונה

מירב כהן:  אני עוברת הלאה, תודה מיטל

מירב כהן:      אני עוברת ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אנחנו עוברים לחלק שבו אנחנו רוצים לקבל נתוני מאקרו אודות מצב הבדידות, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הוא כאמור הגוף שמיישם את החלטת הממשלה על מדדי הזדקנות מיטבית, אנחנו רוצים לקבל נתונים על המצב הנוכחי ואולי נוכל ללמוד מזה משהו על צעדי מדיניות נדרשים

סופיה פראן: שמי סופיה פראן, אני עובדת בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אני אחראית על ריכוז נתונים לדוח הזדקנות מיטבית, אני רוצה להודות על האפשרות להציג את הנתונים שלנו כאן

סופיה פראן:      אנחנו פחות מדברים בנושא של תקציבים אלא יותר בשפה של נתונים ואני אציג לכם היום סקירה קצרה על מגמות דמוגרפיות באוכלוסייה המבוגרת ואתן טעימה ממש קטנה מהממצאים שעולים מהדוח

סופיה פראן:      הדוח הראשון התפרסם בחודש אוקטובר בשנת 2020, בדוח מוצגת אוכלוסיית הקשישים שהם בני 65 ומעלה באוכלוסיית ישראל, הנתונים מתרכזים בין השנים 2015-2020, תמונת המצב היא לאורך של כ-40 מדדים במגוון תחומים, בכל מדד ניתן לראות מגמה של אוכלוסיית בני 65 ומעלה ברמה הארצית, בחלק מהמדדים ניתן לרדת לרזולוציה של שכבות אוכלוסייה ולהשוות בין אוכלוסייה יהודית לאוכלוסייה ערבית, בין נשים לגברים, אפשר גם לרדת לרזולוציות של גיל בתוך קבוצת בני 65 ומעלה

סופיה פראן:      כמו שנאמר כבר, על פי החלטת הממשלה 127 הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אחראית לעדכן ולפרסם את הדוח כל שנתיים, אנחנו עכשיו בעיצומי הכנה של הדוח השני, הוא יתפרסם בחודש אוקטובר

מירב כהן: אני חייבת שתלכי ישירות למספרים כי הזמן שלנו מאוד קצר, סליחה

סופיה פראן: ככה נראית מפת המדדים שהוגדרה על ידי צוות רב משרדי גו'ינט - - - הובילו את הפרויקט, הוגדרו כשלושה תחומי על שנמדדים כאן שהם בריאות, משמעות וחוסן כלכלי וכארבעה תחומים שמציגים תמונה של מדדים מנבאים של הזדקנות מיטבית שהם בתחומים של ניהול בייאוש, אורח חיים בריא ואורח חיים חברתי פעיל, אני אתן היום דגש על המדדים שקשורים לנושא

סופיה פראן:      המטרה של המדדים היא לעזור לממשלה ולמקבלי ההחלטות לגבש את המדיניות הנכונה והמותאמת לתהליך של הזדקנות האוכלוסייה, אחוז הקשישים הולך וגדל באוכלוסיית ישראל, כיום כ-12% מכלל האוכלוסייה הם בני 65 ומעלה, חלקם יעלה לכ-14% עד שנת 2040 יעלה לכ-15% עד שנת 2050, כלומר אוכלוסיית ישראל ממשיכה להזדקן, גם במספרים מוחלטים צפויה תוספת של כמיליון אנשים תוך 15 שנים לאוכלוסיית בני 65 ומעלה, ועד שנת 2065 תוספת של כ-2 מיליון אנשים לאוכלוסייה של בני 65 ומעלה כך שנגיע לכ-3 מיליון בני 65 ומעלה באוכלוסיית ישראל

סופיה פראן:      אנחנו צופים הזדקנות בתוך האוכלוסייה המבוגרת כך שיותר ויותר אנשים יגיעו לגיל מבוגר, כיום יש רק כ-12% מבני 65 ומעלה שהם מעל גיל 85 וחלקם הולך לעלות פי 2 עד שנת 2065, כלומר תהיה לנו יותר מהאוכלוסייה המבוגרת בתוך ישראל

סופיה פראן:      אם אנחנו נסתכל על אוכלוסיית הקשישים בפילוח לפי קבוצת אוכלוסייה - - -     

מירב כהן: אני בעיקר רוצה ללמוד מה רמת הבדידות, מה מצבם ברגע זה, את הפילוח של האוכלוסייה המבוגרת בישראל אני מכירה מצוין

סופיה פראן: אוקי, רק מילה אחת, ברוב המדדים שמפורסמים בדוח ניתן לראות תמונה השוואתית בין יהודים לאחרים, אנחנו רואים שהמצב של האוכלוסייה הערבית ברוב המדדים הוא פחות טוב מהאוכלוסייה היהודית

מירב כהן: כן זה תמיד ככה, מה שקורה בחברה הערבית מבחינה תרבותית המבנה הארגוני והמשפחתי שהיה פעם שהזקן גר בתוך הבית של הילד זה נגמר, ומצד שני אין להם דיורים מוגנים, אין להם מוסדות לזקנים, אז הם נופלים בין הכיסאות הם גם לא בבית של הילדים וגם אין להם תשתית מוסדית

סופיה פראן: רק צריך לשים לב שהאוכלוסייה הערבית היא אוכלוסייה מאוד מאוד צעירה לאורך השנים בגלל הילודה הגבוהה, היא הולכת לעבור תהליכי הזדקנות מאוד מהירים ממש בקרוב כך שחלק מבני ה-65 ומעלה ילך ויגדל ויהיו כמובן גם השלכות מבחינת המדדים הלאומיים

סופיה פראן:      כמחצית מאוכלוסיית הקשישים הן נשים, שליש מהנשים הן אלמנות שגרות לבד, גם לכך יש השלכות, על פי המדדים בדוח ההזדקנות אנחנו רואים שהמצב של הנשים פחות טוב ברוב המדדים לעומת המצב של הגברים, אחד המדדים שחשוב להסתכל עליו הוא מצד אחד תוחלת החיים של נשים בגיל מבוגר היא יותר גבוהה מאשר גברים, אבל נשים חיות בבריאות מלאה פחות שנים מאשר גברים, המגמה הזו היא מאוד ייחודית לישראל בהשוואה למדינות - - - , ברוב המדינות המגמה היא הפוכה, הנשים מצטיינות בתוחלת חיים גבוהה יותר וגם בשנות חיים בריאות גבוהות יותר

מירב כהן: זה קשור למצבן הכלכלי, גיל הפרישה שלהן צעיר, יש דור ללא פנסיות אז הן גם פורשות בגיל צעיר ללא פנסיה, מלא שנים בבית בלי כסף

סופיה פראן: אנחנו נכנסים לנתונים בנושא הוועדה, הנתונים האלו הם מושגים מסקר חברתי שנערך בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חשוב להגיד שאלו תשובות של אנשים שמעריכים את מצבם בצורה עצמאית, כלומר נתון סובייקטיבי שבן אדם מדבר על עצמו ואיך הוא תופס את מצבו, אנחנו רואים שלאורך השנים יש ירידה בדיווח על בדידות ותחושת דיכאון, כלומר אנחנו רואים שיפור כי הנתונים מראים על כל אותן התוכניות שהוצגו כאן, אבל אם אנחנו נלך לרזולוציה של המדדים האלו בפילוח לפי קבוצות אוכלוסייה ומין אנחנו מזהים תמונה מאוד בעייתית, קיימים פערים מאוד משמעותיים בין האוכלוסייה הערבית לאוכלוסייה היהודית, האוכלוסייה הערבית מדווחת על תחושות בדידות ודיכאון באחוזים הרבה יותר גבוהים מאלו של יהודים, נשים מדווחות על בדידות ודיכאון בשיעורים הרבה יותר גבוהים מגברים

סופיה פראן:       לעומת זאת, תמונה קצת יותר אופטימית, בהשוואה למדינות ה-OCED אנחנו רואים שמצבה של ישראל הוא טוב יותר, אנחנו בין המדינות עם האחוז הנמוך ביותר של מדווחי דיכאון או עצבות

סופיה פראן:      נתון מעניין נוסף הוא שרוב הקשישים מדווחים על שביעות רצון גבוהה מאוד מהחיים, יש אפילו עלייה קלה לאורך השנים, הפערים בתפיסה של שביעות הרצון מהחיים בין גברים לנשים היא ממש נמוכה, כלומר שנשים וגברים מעריכים בצורה דומה את מצבם ואת שביעות הרצון מהחיים, גם הערכה עצמית של בריאות לאורך השנים הוא נתון יחסית יציב, חשוב להגיד שהערכה עצמית של בריאות טובה בקרב הקשישים היא נמוכה בדרך כלל מכלל האוכלוסייה זה נתון שהוא ברור, אבל לעומת זאת נתון של שביעות רצון מהחיים בקרב הקשישים הוא נתון דומה לזה של האוכלוסייה הצעירה, זה נתון משמח

סופיה פראן:      עיסוק בפעילות התנדבותית זה נתון מאוד מעניין, משנת 2015 אנחנו ראינו שיותר נשים השתתפו בפעילות תעסוקתית מאשר גברים, עם השנים אנחנו רואים שחל שינוי ויותר גברים נכנסים לפעילות התנדבותית, זה מאוד משמח ויכול להיות שזו גם תוצאה של המענה לתוכניות

מירב כהן: מהשורה של הנתונים, אילו תובנות אפשר לתת למתווה מדיניות?     

סופיה פראן: אני חושבת שהמיקוד צריך להיות בצמצום הפערים בין האוכלוסיות

מירב כהן: את מתכוונת לערבים ולנשים?     

סופיה פראן: כן

מירב כהן: אוקי, תודה רבה

מירב כהן:      עוד שאלה אחת, האם יש לכם נתונים בזמן אמת, לדוגמה עכשיו פרצה המלחמה או פרצה קורונה, יש לכם אופציה אונליין לדעת מה המצב?     

סופיה פראן: לצערי לא

אפרים גור: יש לנו מחקר על זה

מירב כהן: אז תכף ניתן לכם להתייחס

סופיה פראן: ברמה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אין לנו מענה כי התהליכים נערכים תוך כדי, כלומר אי אפשר ב- - - לתת גם את התשובות

סופיה פראן:      מה שרציתי להציע לכם, אני מציעה לכם לעיין בסטטיסטיקלים שהם תמצית של הדוח המלא

מירב כהן: נשמח, תשאירי לנו ונקח, תודה רבה

מירב כהן:      ג'וינט אשל רוצים להתייחס?     אחרי ג'וינט אשל אני אתן לרופין ואחרי רופין להסתדרות הגמלאים, רק אם אפשר בתמצות כדי שנספיק את כולם

אייל בר-איתן: שלום, אני מדבר בשם ג'וינט אשל, אנחנו נציג בקצרה פרויקט שהיה לנו בנושא הבדידות ומה נוכל ללמוד ממנו, אני רוצה להתחיל עם המשורר יהודה עמיחי שאמר פעם אני לא תיארתי לי שבדידות היא בעצם שער תמיד חשבתי קיר, אבל היא לא קיר, היא משהו שמציק בתוכנו הבדידות וקורא לנו בעצם להיפתח החוצה ולהתחבר, השאלה הגדולה היא כמובן מה אנחנו כשלטונות, כרשויות, יכולים לעשות כדי לעזור לאנשים באמת להתחבר ולהפיג את הבדידות?     הרבה מיתוסים יש על בדידות ופה אני אתייחס לשלישי שביניהם מתוך הרצאה רחבה יותר והוא המיתוס שאומר מה הבעיה להפיג בדידות? העיקר שהאנשים לא יהיו לבד, כלומר תוציא את האנשים מהבית, תפגיש אותם להיות יחד עם אנשים אחרים והם כבר לא יחושו בודדים, לא ככה?     אז האמת לא עד כדי כך פשוט, הסיבה היא שעצם זה שיש אנשים לידי ואני לא לבד במרחב זה עדיין לא אומר שאני לא בודד או בודדה, אפשר להיות בתוך המיטה הזוגית ולהרגיש בודדה וזו האבחנה שנמצאת כאן למעלה בין היותי לבדי ואין אנשים לידי לבין לחוש בדידות, זה משהו אחר וגם אם אני לא לבד זה לא אומר שאני לא חש בדידות, בואו ניקח דוגמה, שכנעו אותי לבוא להרצאה פנטסטית שיש היום במתנ"ס אז באתי, כ-300 אנשים יושבים מסביבי, אבל זה נורא תלוי באיזה מצב רוח הגעתי, אם אני חש בדידות והגעתי לשם וישבתי, אפילו נאמר בתיאטרון בהצגה והיו המון אנשים אבל מה היה לי איתם? אולי שום דבר ויצאתי כלעומת שבאתי, עדיין ריק עם ידיים ריקות, זאת אומרת נשארתי בתחושת בדידות

אייל בר-איתן:      אז מה כן? מה שאנחנו רוצים לראות במענים אלו תוכניות שניתנות לבדידות, שאנשים יחושו את מה שניתן לקרוא לו חוויות קשר, מה הכוונה? הכוונה היא שהבן אדם יצא מהפגישה שהייתה לו עם האנשים והוא יגיד לעצמו וגם לי אתה יודע מה מישהו הניח את העיניים שלו עליי היום ושם לב, הוא הניח לי יד על הכתף בהפסקת קפה ושאל מה העיניים, כשדיברתי הרגשתי שאני לא זורק את המילים לקירות אלא יש לי קול וזה נקלט, חשתי משהו מהאיכות הזו של חמימות וקרבה ומישהו בקרב האנשים שהיו שם נכנס לי קצת ללב, זה סוג הדבר שאנחנו רוצים במענים לבדידות שאנשים יחושו, אז נדע שמשהו הוקל והופג בתחושה הזו של הבדידות וזה האתגר המקצועי עבורנו

אייל בר-איתן:      איך מייצרים את הדבר החמקמק הזה של חווית קשר? פה רציתי לספר לכם בשיא הקיצור על פרויקט גדול שהיה לנו לאורך 2-3 שנים, הוא נקרא מיזם הבדידות ברמה הארצית, הפרויקט היה של ג'וינט יחד עם קרנות הביטוח הלאומי ובשותפות עם משרד הרווחה, הפרויקט עבד בכ-12 רשויות שונות ברחבי הארץ והוא הפעיל כ-23 תוכניות שונות עם כ-1,300 אזרחים ותיקים שכולם זוהו כאנשים שחשים בדידות

אייל בר-איתן:      מה שאנחנו ניסינו לעשות זה שלקחנו כ-23 תוכניות מבולגנות שכל אחת עשתה משהו אחר, כי עמותה מסוימת או רשות מסוימת הציעה ואמרה הנה ככה אנחנו מציעים לעזור לבדידות, לקחנו את זה וניסינו לחלץ משם מה הן 7 הפרקטיקות שבסופו של דבר חזרו על עצמן בכל מיני וריאציות ואז נדע אילו פרקטיקות עושות עבודה, חילצנו משם גם כחמישה עקרונות שאנחנו מאמינים שכל אחד שרוצה להמציא תוכנית להפגת בדידות שישים לנגד עיניו וכנר לרגליו את חמשת העקרונות הללו, לא כל כך משנה איזו פרקטיקה אתה עושה, זה חשוב שאתה נצמד לעקרונות

אייל בר-איתן:      את כל הידע הזה אני אגיד שאנחנו ריכזו בתוך אתר אינטרנטי שנקרא בדידות בזקנה, אפשר להקליד בגוגל וכשמקלידים בדידות בזקנה אתם תגלו את כל התובנות שהפקנו משם, אני אגיד שהמיזם הזה לווה במחקר הערכה על ידי ברוקדייל, אפשר לראות פה בתוצאות שכמעט כ-60% מהמשתתפים אמרו כן אנחנו מרגישים שהתוכניות שבהן השתתפנו תרמו להפחית את הבדידות, כ-70% אמרו שזה שיפר את מצב הרוח, זאת אומרת פחות דיכאון, ומה שמפתיע זה שבערך כ-50% אומרים שזה גם תרם לי לתחושת הבריאות הכללית שזה מספק גישה ישירה למה שאנחנו יודעים ומנבא בריאות אובייקטיבית

אייל בר-איתן:      מירב הזכירה קודם שבדידות מחרבת את הבריאות, כשעוזרים ומפיגים את הבדידות מרגישים גם יותר בריאים

קריאה: אפשר להציג פה את חמשת העקרונות?     

אייל בר-איתן: אני לא אציג פה את כולם, אבל אני אראה לכם איך זה נראה באתר

אייל בר-איתן:      ככה זה נראה באתר, יש כאן את שבע הפרקטיקות שנוסו, כך נראה התפריט אפשר להיכנס לכל מיני סוגים של קבוצות, מענה פרטני, מתנדבים ויש את חמשת העקרונות, מתוכם אני אסביר רק על עקרון אחד שבעיניי הוא עקרון העקרונות

אייל בר-איתן:      איך מנגישים קשר? בשביל זה פיתחנו מודל נורא פשוט ואינטואיטיבי שנקרא קוביית קשר, יש בו setting, doing , being וממש בשיא הקיצור, setting אומר ליצור את המסגרת לאנשים, קודם כל להיפגש, אפשר לעשות את זה בקבוצה ופרטני, תחשוב על כמה מפגשים וכדומה אבל עכשיו תיצוק לתוך המסגרת doing בוא תראה מה אנשים יכולים לעשות ביחד כדי שתתחיל להתניע פה אינטראקציה ביניהם

אייל בר-איתן:      למשל כשמתנדב בא אל זקן הוא יכול לשתף בזיכרונות, לשתף בסיפור חייו, להחליף מתכונים וכדומה, אני רוצה לתת כאן תמרור אזהרה, ה-doing שלעצמו לא דיי בו והסיבה היא שעד כמה שה-doing יהיה משמעותי ואפילו אם עזרת לאנשים לעשות דברים משמעותיים עם עצמם, אולי זה מפיג את השעמום, אולי זה נותן המון משמעות ואיכות חיים, אבל עיסוק משמעותי זה עדיין לא להפיג את הבדידות ולמה? כי הבדידות בהגדרה שלה זו הכמיהה שלי לקרבה, לקשר, לתחושת שייכות, אז אם קראתי ספר והרגשתי נורא מלא ומשמעותי ובכלל לא משעמם לי , זה עוד לא אומר שעזרת לי להתחבר, כדי שתעזור לי להתחבר תן לי חווית קשר עם אנשים אחרים     איך עושים את זה שזה הדבר הכי חמקמק? מה שמפיג בדידות זו החוויה ברמה של being לא רק של doing שבאמת אני מרגיש שייך, קרוב ואהוב, המפתחות לזה זה שלא משנה איזו תוכנית נמצאת על הבדידות, תנסה לדאוג לזה שאנשים לא רק ישבו עם כ-300 אנשים באולם, אלא שתהיה שם אינטראקציה שבה הם מרגישים שמישהו מתעניין בהם, שמישהו מקשיב להם, שהם מובנים, שמתפעלים מהכוחות שלהם, זה האתגר האמיתי שלנו, איך להנגיש לאנשים מענים שבתוכם הם לא רק יושבים עם אנשים אחרים בחדר, אלא שקורה שם משהו שבו הם מרגישים באמת שהם מחוברים

אייל בר-איתן:      אני אתן כדוגמה מענה שנעשה ממש עכשיו, זה פורסם בשבוע הזה בירושלים, מורה למחול ולתנועה מאפשרת לאנשים בחדר לרקוד, אבל לידה יש עובדת סוציאלית שעושה עיבוד ושיחה עם האנשים על החוויה תוך כדי ריקוד הן משוחחות ביניהן, מתחברות ומעמיקות את ההיכרות

אייל בר-איתן:       אלו סוגי הדברים שהיינו רוצים לראות setting, doing , being בהפגת הבדידות ונקווה שבזה נלך לתוכניות רבות וטובות בתחום

מירב כהן: יפה, הרבצת בנו תורה, ממש יפה, אתם ארגון מהמם ומקצועי וכל הכבוד על העבודה

מירב כהן:      אני לרגע חוזרת לבן מהמשרד לשוויון חברתי כיוון שהוא חוזר עם תשובות לשאלות שהצפתי, בן האם אתה איתנו בזום?     היו דברים שביקשנו בשיחה איתו שיברר והוא מיהר ובירר, שלום בן

בן זילברמן: היי, כמה דברים, הדבר הראשון צריך להגיד שמבחינה תקציבית אנחנו לקחנו מהתקציב של שנת 2022 ותקצבנו חלק מסוים מהפעילויות שהמשיכו לתוך שנת 2023 ושנת 2024, אנחנו לא יודעים האם יש תקציב כלשהו המשכי, זאת אומרת שזה ימשיך גם אחרי שזה יסתיים בתוך שנת 2024, זה דבר ראשון

מירב כהן: לא הבנתי כלום, יש כסף לפעילויות בתוך שנת 2024 או לא?      

בן זילברמן: לא, יש פעילויות שאנחנו תקצבנו מהתקציב של שנת 2022 והן המשיכו וימשיכו עד לתוך 2024, לא ידוע לנו כרגע האם יש תקציב שימשיך - - -      

מירב כהן: לאילו פעילויות לא ידוע לכם האם יש תקציב?     

בן זילברמן: מעולה, אני אשלח לך רשימה של זה

מירב כהן: לא, אני אשמח שתגיד

בן זילברמן: אני אבדוק וכבר אחזור אליך עם הרשימה הזו, מה שאני יודע להגיד כבר שלא חודש אלו התוכניות הבאות, קולנוע ישראלי אנחנו לא רואים שזה מתוקצב, קשר רב דורי - - -      

מירב כהן: קשר רב דורי איזו תוכנית זו, והדרת?     

בן זילברמן: לא זו תוכנית על תיעוד סיפורי חיים דרך בית התפוצות

בן זילברמן:      שלישי בשלייקעס - - -      

מירב כהן: זה לא קולנוע ישראלי?     

בן זילברמן: לא, זה קצת שונה

מירב כהן: מה זה קולנוע ישראלי ומה זה שלישי בשלייקעס?     

בן זילברמן: אני לא בקיא בפרטים

בן זילברמן:      מרכז הידע גם אנחנו לא רואים שזה כרגע - - -      

מירב כהן: מה זה מרכז הידע?     זה מה ששרון הייתה עושה

מירב כהן:      אני אשמח גם לתשובה כתובה, תודה על המידע, אנחנו נעקוב אחרי זה ונטפל בזה, תודה

מירב כהן:      	אני עוברת בבקשה לרופין, הם בזום?     	אז אני נותנת קדימות להסתדרות הגמלאים שפה, פשוט מי שטרח והגיע יקבל קדימות כי אני לא רוצה שייווצר מצב מי שנסע והגיע לא ידבר

אפרים גור: אני אפרים קורן, מנכ"ל הסתדרות הגמלאים, לצידי נמצא שמוליק מזרחי, יו"ר הסתדרות הגמלאים ושלמה פרלוב שהוא הממונה אצלנו על האיגוד המקצועי

אפרים גור:      הסתדרות הגמלאים בהערה כללית מקיימת בציר הזמן מחקרים שונים שמהווים את הבסיס הרציונלי לתכנון העבודה ולקביעת קדימות במסגרת המשאבים העומדים לרשותנו, עניינית, אנחנו בעיצומו של מחקר אני עדיין לא יכול להציג את כל תוצאותיו, המחקר בחן את מצבם של הגמלאים בעת המלחמה או בעת החירום, המחקר עסק במספר מרכיבים, כאמור לא רק בנושא בדידות, הוא עסק בתחושת החרדה או הפחד, הוא עוסק בנושא של ביטחון תזונתי בעיקר במובן של הנגשת מזון, אין מזון יבש ואין ארוחות חמות לגמלאים בעת הזו, הוא עוסק בנושא של נגישות וביטחון בריאותי בסביבת הקהילה שכולל גם מסוגלות להשיג עזרה אפקטיבית או אופרטיבית לצרכים השונים, גם בביקורי רופא, גם בהשגת תרופות כאשר לעיתים אנשים מתקשים לצאת או פוחדים לצאת מהבית

מירב כהן: אבל מה הממצאים?     

אפרים גור: לגבי הממצאים אני עדיין לא יכול להצביע - - -      

מירב כהן: אוקי, יש תובנה שאתה יכול לחלוק איתנו?     

אפרים גור: התוצאות הסופיות יהיו כבר ביום ראשון, מה שאני יכול לומר בידיעה זה שתחום החרדה והפחד שהוא נאמר בן אחיו של תחושת הבדידות ואולי אפילו מעצים אותה, הוא מורה על תופעה קשה מאוד בקרב אוכלוסיית המבוגרים, נקודת ההשוואה שלנו היא למגפת הקורונה, גם למצב רגיל וגם למצב שהוא לא מצב חירום

מירב כהן: תעביר לנו את הממצאים ואז נוכל לדבר על בסיסם, תודה רבה

אפרים גור: אם אפשר רק עוד משפט אחד בלבד, חברים כבר נאמר זאת, הישיבה הזו חשובה ביותר בסדר היום של הכנסת, יותר מכל דבר אחר ואנחנו מלאי הערכה קודם כל למירב על הנחישות, היא מוכיחה שמדיניות חברתית היא לא רק הצהרות, מגמות וכוונות, גם השיחה הזו ברמה של חקר, אני אומר את זה מתוך גישה תומכת, אנחנו רוצים לדעת את העובדות וחשוב מכל שאולי בכנסת הזו, אני לא בטוח, מקווה מאוד שבכנסת הבאה יהיה במדינת ישראל משרד שיעסוק בנושא גמלאים כיעד מרכזי כי הבדידות בתוך זה היא מאוד דומיננטית, אבל לראות את הגמלאים בחברה שלנו זוהי זכות וחובה במדינת ישראל, תודה עד כאן

מירב כהן: תודה לך

מירב כהן:  	 	ועידת התביעות

ירון מרקוס: בוקר טוב, אני רוצה רק להרחיב ולהוסיף מעבר למה שאמרה גברת היו"ר לגבי השירותים לצורך הפגת הבדידות, אנחנו בוועידת התביעות ניסינו להיכנס ולמצוא את המקומות בהם המדינה לא נכנסה, לא תקצבה וכדומה מעבר לתוכניות שצוינו על ידי גברת היו"ר, לדוגמה נושא שהועלה פה של קשישים וניצולי שואה עם דמנציה, אז אנחנו היום התחלנו, יש לנו כבר שנה שנייה מיזם יחד עם עמותת עמדה שמתמחה בנושאים של קשישים עם דמנציה כאשר מגיעים מתנדבים עם ערכות מיוחדות לבתי הקשישים ולניצולי השואה עם דמנציה להפעלה פעם בשבוע, זה על מנת לנסות ולשמר את המצב הבריאותי והנפשי, אנחנו מנסים להרחיב את זה לכמה שיותר רשויות מקומיות, עמותת עמדה מנסה לגייס את הרשויות המקומיות על מנת לתת את המענה לאותם ניצולי שואה עם דמנציה

ירון מרקוס:      בנוסף, יש לנו פרויקט גם עם איחוד הצלה, פרויקט תן כבוד שאותו אנחנו גם מתקצבים במטרה שחובשים יגיעו בתור מתנדבים לבתים של ניצולי שואה וחלק מההתנדבות תהיה גם האופציה של לקיחת מדדים ומעקב בריאותי, לראות האם קיים שינויים, זה כולל תקצוב של רופא שייתן מעקב מלווה לראות מה קורה עם מצבו הבריאותי של אותו ניצול שואה

ירון מרקוס:      אנחנו מחזקים את הנושא של מרכזי היום שאנחנו גם מכירים בחשיבות שלהם ומסבסדים את הביקור של אותם ניצולי שואה שמגיעים למרכזי היום, אנו מסבסדים את ההשתתפות העצמית שלו כך שעלות הגעה של ניצול למרכז יום היא עומדת על כ-5 שקלים לניצול בהשתתפות עצמית עם הסבסוד של ביטוח לאומי, הוא אמור לשלם כ-15 שקלים, אנחנו משלמים עליו כ-10 שקלים ללא הגבלה של ביקורים מתוך שאיפה שכמה שיותר ניצולי שואה יגיעו וינצלו את השירות הזה

ירון מרקוס:      יש לנו תוכנית מתנדבים יחד עם עמותת עמך שנמצאים פה היום

ירון מרקוס:      אנחנו גם יחד עם היידישפיל, חוץ מהופעות שאנחנו מסבסדים במרכזי היום וכדומה, יש לנו גם מיזם איתם כאשר ניצולי שואה נמצאים במקומות שיש בהם הופעה של היידישפיל הם מקבלים כרטיסים חינם

מירב כהן: אתם עושים דברים מדהימים, הבעיה היא שלא כולם שורדי שואה, הייתי רוצה שכולם יקבלו את זה

ירון מרקוס: זה המדד שלנו, אנחנו מתמקדים בזה ואנחנו מנסים להרחיב ולהיכנס איפה שהמדינה כרגע לא נכנסת ואנחנו רוצים לשפר את סל השירותים שנותנים

מירב כהן: יישר כוח, אני רק אגיד שחלום שלי שמרכז יום יהיה בחינם לכל קשיש בישראל, זה ישתלם לנו, אין לנו מושג כמה, פחות קצבאות, פחות חולים, זה WIN WIN מטורף, אני מקווה שעוד נוכל לקדם את זה

מירב כהן:      משרד הרווחה ומשרד הבריאות, יש לכם עוד נתונים לגבי המצב הנוכחי של הזקנים מבחינת בדידות? יש לכם דאטה בנושא? לא? אוקי

מירב כהן:      עיריית תל אביב? בזום אז אחר כך

מירב כהן:      השתחוויה, תאטרון קהילתי שביקש

יפעת בחר: בוקר טוב, אני יפעת בחר, מייסדת ומנכ"לית בתאטרון השתחוויה, אנחנו כבר כ-12 שנים עובדים עם הגיל השלישי והרביעי דרך תאטרון קהילתי ככלי שהוצג כאן, כדי לייצר את המפגשים של אותם הקשישים ביחד ודרך התאטרון יש להם את היכולת לייצר את הקשר, להביע את עצמם ולחזק את התחושה האישית שלהם, אנחנו ראינו אותם בשנים האחרונות הולכים ומדרדרים, אחרי הקורונה ועכשיו עם המלחמה הם היו הראשונים להיפגע והקבוצות האלו הן העוגן שלהם, הם מגיעים ואומרים שזה המקום שלהם שבו הכל משתחרר, נותן להם את הכוח להתמודד עם אובדן, עם הבדידות שכבר אנחנו עוזרים בהפגתה, עם מחלות וכל מה שאנחנו יודעים שקורה בגיל הזה

יפעת בחר:      לצערנו אנחנו משיגים את המימון לקבוצות האלו דרך תורמים פרטיים, קשה לנו מאוד להגיע למימון דרך הרשויות המקומיות, יש מעטות מהרשויות שמבינות את החשיבות של קבוצות מהסוג הזה וגם לא של הממשלה, התאטרון מקצר את התהליכים, אתה נמצא שם, אתה חייב להביע את עצמך ואתה מקבל פידבק מהקבוצה, אני מקווה שבאמת - - -      

מירב כהן: האם ניסתם לפנות לאגף לאזרחים ותיקים? אולי יש להם מסלול דרך באים בטוב

מירב כהן:      מה שאת מציפה פה זו שאלה עקרונית מעבר לתאטרון הקהלתי שהוא מהמם, הייתי שם ואנשים באים מאושרים, אחר כך תפסו אותי ודיברו על הבעל החולה ועל בתי החולים, אנשים באמת מאושרים שם, אבל יש פה בעיה מבנית, אם יש יוזמות קהילתיות בשטח, האינטרס שלנו כמדינה הוא לתמוך בהן, לא להחליף אותם אלא לתמוך בהם, האם יש מסלול מסוים שאתם יכולים לבוא ולבקש תמיכה?     

יפעת בחר: ניסינו עם באים בטוב, זה לא עמד בקריטריונים שהם הגדירו, לא יודעת למה, הם רצו משהו שיהיה בתחום ההתנדבות, על אף שאותם קשישים בקבוצה הם אחר כך הולכים ומתנדבים ומעלים הצגות ואירועים בקהילה למען קשישים אחרים

מירב כהן: ודרך העירייה?     

יפעת בחר: לא, גם ניסינו, יש הרבה רצון טוב, אבל בסוף זה לא - - -      

מירב כהן: אז אני חושבת שנציגי המשרד לשוויון חברתי שזה חוזר אליהם אתם צריכים להקשיב לה ולראות איך אתם נותנים מענה ליוזמות מסוג זה, כי זה אינטרס שלנו שהם יחיו

מירב כהן:      אני חייבת לעבור הלאה, דורון רז, חברות הסיעוד

דורון רז: קודם כל ברכות על הטיפול בנושא וברכות על עשייתך לכל אורך הזמן בנושא הקשישים

דורון רז:      אנחנו חברות ועמותות הסיעוד מטפלים בלמעלה מ-330,000 קשישים זכאי חוק סיעוד, אנחנו הגורמים שמגיעים לקצה של כל קשיש, אנחנו אלו שמפעילים את כל 180 מרכזי היום ברחבי הארץ, אנחנו אלו שמפעילים את כל השכונות התומכות בארץ ואנחנו אלו שמגיעים אל הקשישים הביתה

מירב כהן: אתם מפעילים את מרכזי היום?     

דורון רז: בטח, בוודאי, אנחנו מפעילים את מרכזי היום, מה זה חדש לך מירב?     

מירב כהן: לדוגמה עמותת מטב

דורון רז: כן, כשאמרתי אנחנו התכוונתי לחברות ועמותות הסיעוד, לי יש את אותם מרכזי יום שאני מפעיל כבר כ-40 שנים, אנחנו מפעילים את מרכזי היום בדיוק על אותה מתכונת

דורון רז:      מה שרציתי להגיד לגבי הנושא של ניצולי השואה, הבדידות קיימת אצל כל הזקנים במידה כזו או אחרת, אצל הקשישים שורדי השואה הבעיה היא הרבה יותר חמורה מכיוון שלמעלה מ-30% מהם הם עריריים ואין להם בכלל בני משפחה, שם מתחילה להיות בעיית בדידות קשה יותר

דורון רז:      באמירה האחרונה שלך אמרת משהו מקסים שאני מתחבר אליו מצוין, אמרת מה אנחנו רוצים להמציא את הגלגל? בואו נשתמש במערכות שקיימות, אז לנו יש כ-140,000 מטפלות שנכנסות לקשישים כחמישה ימים בשבוע ובין היתר אנחנו בונים יחד עם הג'וינט כבר שנה שנייה תוכנית הכשרה למטפלות למניעת בדידות ודחיקת התדרדרות של מצבם על ידי הכשרה מקצועית שיתנו להן את הכלים

מירב כהן: ההכשרה המקצועית שנותנים להן לעשות למטפלות מסוג כלשהו זה כבר טוב, היום אין להן מובנה הכשרות

דורון רז: יש להן הכשרות כל הזמן, יש להן הכשרות באחוזים שנקבעו על ידי המוסד לביטוח לאומי

מירב כהן: לא, אני לא באה אליך בתלונות

דורון רז: אז אני אומר, מינימום 30% מהמטפלות מוכשרות בהכשרות על פי תוכנית הכשרה של המוסד לביטוח לאומי, עשינו עבודה ארוכה עם הג'וינט לבניית מערכת של הכשרה מקצועית למכשירים, קודם כל סיימנו כבר קורס אחד, בדרך יש עוד קורסים למנחים, למטפלים ולמטפלות להכשרה מקצועית והתוכנית אמורה להעצים את היכולות של המטפלת לתמוך בדברים שציינתי קודם ובמיוחד בנושא בדידות ומניעת התדרדרות מצבם

דורון רז:      אני חושב שצריך לשים את הדגש שזה לא עולה כסף, אנחנו לא רוצים כסף נוסף בשביל זה, אלו שעות הסיעוד שהקשיש זכאי לו, זה בונוס שהוא מקבל בתוך המתכונת הזו, אני חושב שמה שאנחנו לא כל כך מסכימים לפעמים מירב, דווקא פה זה מדגיש את החשיבות בשירותים בעין, זאת אומרת על ידי מטפלת לעומת גמלה כספית שהקשיש מקבל וצריך להתמודד לבד גם עם הטיפול בעצמו וגם עם הבדידות

דורון רז:      מטפלות שמגיעות הביתה לקשיש חמישה ימים בשבוע הן דמויות שנותנות לו את היכולת להתקשר עם העולם החיצון, רוב הקשישים האלו לא יוצאים מהבית הרבה, אנחנו דוחפים אותם לצאת למרכזי יום, מרכזי יום מוגבלים מבחינת היכולת שלהם לקבל אנשים, במקסימום אני חושב שמרכזי יום יכולים לקלוט כ-18 אנשים, אם נצמצם את זה אולי קצת יותר - - -      

מירב כהן: אפשר להקים מרכזי יום

דורון רז: כן אבל זו השקעה שהמדינה לא מוכנה להשקיע בכך

מירב כהן: אני חייבת לעבור הלאה

דורון רז: אני כבר מסיים, מכיוון שכך אני חושב אם נתכנס קראתי את כל חומר הרקע שהעבירו לוועדה, הוא מעניין מאוד והוא מראה עתיד ורוד כי המחקר של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מראה שהעתיד שלנו יהיה טוב אם נזדקן פה, זאת אומרת רק בחמש השנים האחרונות לפי המחקר שלהם מצב הקשישים השתפר והתחלואה שלהם ירדה בגלל כל המרכיבים שאנחנו מדברים עליהם

דורון רז:      לסיכום אני יכול להגיד שאין ספק שכמו שאמרו קודם, אינטראקציה עם העולם החיצון ועם אנשים היא הגורם הראשון לשמירה על מניעת בדידות של הקשישים ואני חושב שאם נלך לכיוון - - -     

מירב כהן: דורון אני חייבת לסיים, אנשים באו והם לא יספיקו לדבר

דורון רז: אני מסיים, משפט אחרון

דורון רז:      אם נלך לכיוון שיכניסו את 140,000 המטפלות עם ההכשרה, זה צעד ראשון חשוב להגיע ולא פרויקטים חשובים - - -     

מירב כהן: אתה אומר שיש פה תשתית טובה, תשקיעו בה

דורון רז: יש תשתית טובה, זה לא עולה כסף, אנחנו לא מבקשים תקציבים נוספים, אנחנו אומרים שאנחנו נעשה את הכל, אבל צריך לעשות תיאומים בין הדברים האלו שיכולו לעבוד, תודה

מירב כהן: ברור, תודה רבה, קרן לרווחת נפגעי השואה , בבקשה

יעל זית: אני יעל מהקרן לרווחת נפגעי השואה, אנחנו עוסקים בהפגת בדידות של ניצולי שואה כל השנה, אנחנו כאן במסגרת חרבות ברזל, אגיד כמה מילים על הדבר הזה, גם לנו יש את התוכניות הקבועות של מתנדבים שמגיעים כל השנה לצד מיזמים אחרים ושונים של ימי הולדת וגם עוד פעילויות שאנחנו עושים איתם, בחרבות ברזל הבנו מהיום הראשון שהבדידות תגבור משמעותית בתוך הדבר הזה והמענים הראשונים שלנו היו קודם כל בטלפונים מידיים, תכף אני אחלק את כל הנתונים הבאתי אותם במסודר

יעל זית:      אנחנו עשינו קרוב ל-9,000 שיחות טלפון רק בחודש הראשון כדי להבין שכולם בסדר ולראות מה מצבם, עברנו לביקורים נקודתיים גם למי שלא יכולנו להגיע אליו בשגרה אז דאגנו להגיע אליו מידית עכשיו כדי לראות שהכל בסדר, אחרי שביססנו, חילקנו מזון, חילקנו מזון מבושל, חילקנו מוצרי ספיגה ועשינו את כל הדברים שיכולים מאוד לתת את המענה המידי, למלא את הצרכים הבסיסיים שלהם

יעל זית:      הבנו שהמלחמה הזו ממשיכה איתנו ויש צורך מלבד התוכניות שאנחנו מקיימים להוסיף עוד תוכניות חדשות, אנחנו התחלנו כבר במיזם של חלוקת טאבלטים לניצולי שואה, כל התוכניות שלנו הן פילנטרופיות לגמרי במימון ובשותפות של גופים גם יחד עם ועידת התביעות וגם עם משרד הרווחה

יעל זית:      אנחנו מקימים קהילות וירטואליות לפי שיוך גאוגרפי שגם ניצולי שואה שהם מפונים וגם ניצולי שואה שלא יוצאים מהבתים שלהם לאור מה שקורה יהיו חלק ממועדון חברתי עם מדריך שמגיע אליהם גם פיזית הביתה לבקר אותם וגם נפגש איתם כארבע פעמים בשבוע במפגשים של המועדון שלהם, אלו קבוצות קטנות - - -      

דורון רז: ואתם מממנים את שעות הסיעוד שאנחנו נותנים לקשישים

יעל זית: נכון, גם כן בנפרד זה - - -      

קריאה: רק המימון הוא של ועידת התביעות ואנחנו הצינור

מירב כהן: יקיריי, אנשים באו ולא יספיקו לדבר, בקצר, משפט

מירב כהן:      ארגון SFI

קרן מורג: תודה רבה, קודם כל אני מצטרפת לתודות על העשייה המבורכת, אני אגיד שאנחנו סיימנו לפני כשנה פיילוט ביחד עם עיריית תל אביב וקרן תל אביב, היו שותפים גם הג'וינט וגם - - - , פיילוט של כ-200 קשישים, כ-10% מהם היו ניצולי שואה, מדד ה-USEL שבודק את הבדידות היה על הסקאלה של בין 4-12 יצא 10

קרן מורג: 2, אנחנו מדברים על הקשישים שחשו בדידות מאוד קשה

קרן מורג:      זה הפיילוט המוניציפלי הראשון במודל אג"ח מודל תשלום להוצאות, אני שמחה להגיד ששלושת האלמנטים המרכזיים שאנחנו הפעלנו הוכיחו את עצמם לאורך כל הדרך, הדבר ראשון הם המתנדבים שדרך עמותת מטב קיבלו הכשרה מעולם ה-CVT וכמובן אלמנטים טכנולוגיים שנועדו לחזק את הקשרים המשמעותיים ארוכי הטווח

קרן מורג:      אם בדומה למחקר של הג'וינט, כ-60% מהזקנים שלנו שיפרו את מצבם, אני יכולה להגיד שניצולי שואה שזו הקבוצה הפגיעה ביותר, התוצאות היו הכי משמעותיות, כ-87% מניצולי השואה שיפרו את מצבם והשיפור הזה - - -     

מירב כהן: זה כולל את תקופת המלחמה?     

קרן מורג: לא, זה טרום המלחמה, סיימנו את זה לפני כשנה, אבל זו קבוצה שראינו עליה את ההשפעה הכי קריטית והאלמנט המרכזי ביותר, המתנדבים שנמצאים איתם שם לאורך זמן, יוצרים קשרים משמעותיים ונותנים להם את הכלים לאחר מכן להפעיל באופן עצמאי את הכישורים שהם רכשו, זה הוכיח את עצמו

קרן מורג:      אני חייבת לומר שדווקא בעת הזו צריך להגדיל גם את התקציבים בתחום הזה, צריך להגדיל את התוכניות, זה אפקטיבי, זה הוכיח את עצמו וזה מציל חיים

מירב כהן: תודה רבה, לפני שאני עוברת לזום יש מישהו מפה שרוצה להתייחס?     אייל מעמך אתה רוצה להתייחס?     

אייל גלובוס: שלום לכולם, אני מנכ"ל עמך, עמותה שעוזרת לניצולי שואה, אנחנו עושים כשלוש סוגי פעילויות בזמן רגיל וגם בזמן במלחמה

מירב כהן: רגע אייל, אני לא רוצה שכל אחד יציג את הארגון שלו כי כולם מכירים את עמך, אנחנו פה כל שבוע עם שורדי השואה

אייל גלובוס: אז אני לא אדבר על הארגון אני רק אגיד שאנחנו כן נתקלים תוך כדי הטיפולים גם בסוגיות של בדידות יחד עם סוגיות אחרות שנדרשים לטפל בהן תוך כדי הטיפול

מירב כהן: מה המצב עכשיו בזמן המלחמה?     

אייל גלובוס: נתקלנו בבעיות בהפעלת המועדונים שזה אחד הכלים המרכזיים של הפגת בדידות כי היה קשה להפעיל את המועדונים במקומות שונים, בעיקר בערים עם הרבה מאוד טילים

אייל גלובוס:      ניסינו לעשות פעילויות במקומות סמוכים או אפילו דרך זום, עם כל הקשיים של העניין אפשר לעשות פעילויות, אפילו יוגה על כיסאות אפשר לעשות גם בזום, זה נשמע קצת מצחיק אבל בצוק איתן גם זה הצליח וגם זה הפיג בהרבה את הבדידות, יצרנו גם קשרים טלפוניים בצורה מאוד רציפה עם אנשי המועדונים שלנו, כמובן גם עם המטופלים על מנת שיהיה להם קשר

אייל גלובוס:      הפעילות השלישית של ההתנדבויות שלנו הייתה מאוד חשובה, גם אנשים שיש להם המון משפחה והמון חברים עדיין זקוקים להפגת בדידות לא אחת, כי הם לא באים לעבודה וכדומה, כאן המקום להודות לאנשים שממלאים את זה, גם ועידת התביעות וגם הרשות שעונים על הפעילויות השונות שלנו ובהחלט אני מקווה שנמשיך לעשות ביחד גם פעילויות בכיוון הזה

מירב כהן: יישר כוח, מישהו כאן שרוצה לדבר ופספסתי? לפני שאני עוברת לזום

מירב כהן:      ביטוח לאומי

אריאל בירנצוויג: קודם כל בוקר טוב ותודה על ההזמנה, מאוד מרגש וחשוב, גם כדור שלישי לשואה וגם כעובד סוציאלי מרכז בייעוץ לאזרח ותיק ומשפחתו בביטוח לאומי בחולון

אריאל בירנצוויג:       אנחנו בשוטף נותנים שירותים בין היתר של תמיכה רגשית להפגת הבדידות, יש אצלנו כ-5,000 מתנדבים, אני יכול להגיד שבחולון גם היו פעילים מתנדבים שהם דור ראשון לשואה, אולי יש במחלקות אחרות, אנחנו פזורים על כ-24 מחלקות במדינת ישראל, אז אצלנו בחולון יש רק מתנדבים כדור שני לשואה

אריאל בירנצוויג:      אנחנו עושים בשוטף ביקורי בית קבועים, ביקורי בית חד פעמיים, קבוצות תמיכה ועוד פרויקטים בשיתופי פעולה גם עם עמך, עם אביב לניצולי שואה ואנחנו מכשירים גם את המתנדבים שלנו במפגש שלהם עם האזרחים

מירב כהן: מה אתה יודע להגיד על המצב כרגע?     

אריאל בירנצוויג: במלחמה מה שעשינו זה פניות יזומות אל אוכלוסייה ותיקה שגם פונתה מביתה, אם זה מפגשים בבתי מלון, גם עשינו שיחות טלפוניות יזומות לאזרחים ותיקים מקבלי גמלאות סיעוד, אם מישהו פנה אלינו כמובן גם קיבל מאיתנו את השירות, זאת אומרת גם דיברת על הבדידות כמחלה וגם אזרחים ותיקים בכלל, אז אנחנו נותנים את השירותים באופן גורף, כאשר אדם מציין בפנינו כשהוא ניצול שואה כי אצלנו המאגרים פועלים אחרת, כמובן שאנחנו נותנים את השירותים האלו

מירב כהן: תודה רבה, יישר כוח

אורי סבג: אני אשמח להגיד דבר קטן על עכשיו זה הזמן בהקשר של המלחמה כי לא דיברנו עליו, אנחנו נתקלים בעכשיו זה הזמן בהרבה אזורים שנשארו באזורי הלחימה, אנחנו נתקלים בהמון שורדים שבחרו להישאר בביתם כמו באשקלון ושדרות ובקושי מצד אחד למצוא מתנדבים כי הרבה מתנדבים גם עזבו וגם לא פנויים להתנדבות, אנחנו מפעילים מערך טלפוני מאוד עצום כדי להישאר בקשר טלפוני עם אותם אנשים ועושים את כל המאמצים וזה האתגר הגדול שלנו, למצוא להם מתנדבים שעדיין יישארו גם לטווח קצר

מירב כהן: אז תביאו פרטים ואני אעביר את זה הלאה ואעזור לכם בפרסום

אורי סבג: אני אשמח מאוד

מירב כהן: אוקי, אני עוברת לזום

מירב כהן:      רופין, התייחסות קצרה ואחריה עיריית תל אביב ואחריה רופאי חלום וזיכרון בסלון, ככל שהזמן יאפשר

דניאלה איזנברג-שפרן: שלום, שמי דניאלה איזנברג שפרן, אני נמצאת יחד עם דוקטור שרון אבידור, אנחנו כאן מהתוכנית לפסיכולוגיה קלינית של הבגרות והזקנה במרכז האקדמי רופין, אנחנו מפעילים גם בקמפוס האקדמי קליניקה שנקראת מרכז קמה לטיפול במזדקנים ובבני המשפחות שלהם, אנחנו עושים את זה בשיתוף עם התחנה לטיפול פסיכולוגי בגבעת חיים

דניאלה איזנברג-שפרן:      אני רוצה להתייחס בחצי דקה להיבט העקרוני התיאורטי של שורדי השואה להתמודדות שלהם במלחמת חרבות ברזל, אני מציעה את זה גם אחר כך לכל מי שירצה הרחבה כמובן לא ארחיב כרגע, אבל הסוגיה של המשמעות והפגיעה במורשת, במפעל חיים רעיוני, ביכולת להרגיש שאני מציע לצאצאים שלי משהו יותר טוב היא היבט שאנחנו צריכים להתייחס אליו בכל טיפול בשורדי השואה, אנחנו גם יודעים שבזקנה בדידות נקשרת למשמעות, זו המילה וחצי שלי בהקשר התיאורטי

דניאלה איזנברג-שפרן:      בהקשר המעשי אני אגיד שאנחנו גם מציעים טיפול פסיכולוגי פרטני מוזל וגם הכשרות לאנשי מקצוע או למזדקנים עצמם שיכולים בעצמם להיות הנאמנים שיוצאים לקהילה, השירות שלנו הוא שירות שאמור להתגבר על חסמים של קושי רגשי לפנות לטיפול, אנחנו עושים הנגשה רגשית מסוימת

דניאלה איזנברג-שפרן:      לדברים שהתייחסת קודם מירב, יש פה מודל שהיינו מאוד שמחים שיונגש בכל רחבי הארץ בפריסה עצמית אנחנו מודל קטן וחשוב שהוא יורחב, מעבר לזה אני אומרת באמת תודה על הפורום הזה, הכנות והמוטיבציה - - - -      

מירב כהן: תודה רבה לך, עיריית תל אביב

פרח סומך: שלום רב, התייחסות למחקר שהציגה קרן עם SFI שעשינו אותו בשיתוף פעולה איתם, באמת ראינו שאזרחים ותיקים וניצולי שואה מגיבים יותר טוב להתערבות בנושא הפחתת בדידות ומשמרים את ההפחתה, אנחנו גם רואים את זה בקבוצות ברחבי אירופה וכדומה שהם פשוט באים לחיות ולכן כל התערבות שעושים על מנת להפחית את הבדידות היא התערבות מאוד מאוד חשובה והם מגיבים לה טוב, זו ההתייחסות לגבי מה שקרן אמרה, כ-87% שימור של ההפחתה

פרח סומך:      כן אני אגיד שאנחנו יצרנו קשר טלפוני עם כלל האזרחים הוותיקים ברשות - - -      

מירב כהן: יש לכם מאגר מעודכן אונליין של כל האזרחים הוותיקים?     

פרח סומך: נכון, קיבלנו את המאגר מכספת נצורה, אין לנו רשות להשתמש בו, רק לניצולי שואה אנחנו משיגים אישור מיוחד כדי ליצור איתם קשר ולגייס אותם לפעילות ולהנגיש להם את הזכויות

פרח סומך:      במלחמה יצרנו קשר עם כלל האזרחים הוותיקים כולל ניצולי השואה כדי להציע התנדבות, כדי להציע שירותים, כדי לבדוק מה שלומם, כדי לשאול אם הם רוצים להתנדב, לתת להם תחושה שהם פעילים והם תורמים

פרח סומך:      בנוסף נכנסו למלונות, היו מעל ל-100 מלונות בתל אביב שאירחו אזרחים מפונים כולל אזרחים וותיקים, הכנסנו שם פעילות להפחתת הבדידות

מירב כהן: יפה, תודה רבה לך

מירב כהן:      אלינור מזיכרון בסלון

אלינור סוקל: היי בוקר טוב, אני אלינור מזיכרון בסלון

אלינור סוקל:      אנחנו כבר מה-7 באוקטובר הבנו שהמנדט שלנו בתקופה הזו צריך להיות שורדי השואה ומענה לצרכים שלהם, כבר באותו יום פתחנו חמ"ל של שיחות יוצאות לשורדי השואה, לתת מענה לצרכים בסיסיים ודרך כך גם התחלנו מערך בשיתוף פעולה עם ההסתדרות הציונית העולמית בחלוקת שי לשישי שמגיעים מתנדבים מידי שבוע לשורדי שואה, מפיגים את הבדידות שלהם ונותנים להם חלה לשבת

אלינור סוקל:      בנוסף, אנחנו מפעילים תוכנית להפגת בדידות של מפגש בין מתנדב ומתנדבת קבועים עם שורד או שורדת שואה שמגיעים לבית שלהם אחת לשבוע ומתאמים איתם את המפגש של הפגת הבדידות, מצאנו שבתקופה הזו הבדידות מאוד עלתה בקרב שורדי השואה וזו הייתה בקשה יזומה שהגיע מהם, הם מחפשים את הקשר האישי והאנושי הזה, בתקופה הזו במיוחד

מירב כהן: כן ברור, תודה רבה על כל הפעילות

מירב כהן:  	 	רופאי חלום, צור שריקי, אחריו יהיה עוד משפט אחרון לנציג מטב שביקש בזום ואז אנחנו סוגרים

מירב כהן:  בבקשה צור

צור שריקי: אני אנסה לעזור לך מירב עם הקיצור

צור שריקי:  שמי צור שריקי, מנכ"ל עמותת רופאי חלום, העמותה קיימת כ-20 שנים להסדרת קידום והפעלה של מקצוע הליצנות הרפואית בישראל, אנחנו עובדים היום עם כ-33 מרכזים רפואיים, רפואה בקהילה, ארגון הומניטרי בארץ ובעולם וכמובן מה-7 באוקטובר אנחנו נותנים מענים לכל המפונים מצפון ועד דרום

צור שריקי:      קצת על הליצנות הרפואית, תחום שהוכח מחקרית רק בישראל, מהמחקרים שלנו פורסמו כ-40 מחקרים על היעילות בהפחתת פחד וחרדה, בצניעות, אנחנו מובילים בעולם בתחום הזה, לא ליצני יום הולדת, לא קוסמים ולא הליצן הצבעוני המאופר בהגזמה, הליצנות שאני מדבר עליה זה מעבר להומור, זה משולב כחלק מסרטים רב מערכתיים לקידום טיפול, למענה רגשי והוליסטי מותאם

צור שריקי:      אנחנו מתחילים לפעול בתחום האישי בווליום גבוהה יותר בגלל הצורך המובן, הדבר הראשון להפגת הבדידות, התחלנו עם זה בקורונה, בתוך מחלקות הקורונה באופן שוטף הייתה פעילות מדהימה בתוך המחלקות עצמן, מענה רגשי לאוכלוסייה ופרויקט ייחודי עבור קשישים עם דמנציה, אני אפרט על מה זה יושב, זה יושב על ביטוי רגשי על ידי הומור, תנועה ופנטזיה לשפר את איכות החיים שלהם

מירב כהן: האם אתם משתפים היום באיזשהו אופן פעולה עם הממשלה?      

צור שריקי: לא, אין לנו, העבודה ממש בכלים של - - -      

מירב כהן: אולי זה משהו שיכול להתאים למשרד הבריאות?     אולי כדאי לשדך ביניכם לבין משרד הבריאות, יש פה נציגה, אולי שידוך כזה יכול לעבוד

צור שריקי: כל שידוך זה מבורך ואנחנו נשמח לשמוע

מירב כהן: אנחנו נעביר לנציגת משרד הבריאות את הפרטים

מירב כהן:      רק עוד משפט לסיום כי אני חייבת לעבור

צור שריקי: משפט אחרון, אני אקצר, מעבר לתוכנית של העבודה השוטפת במרכזים של הגיל השלישי, זה ליצן שהוא שותף לדרך ומחזק את השותפות על ידי הגעה קבועה למרכזים, זה מתחבר גם למה שדיברו מקודם שזה תורם לקידום הכשרות לצוותים טיפוליים ומטפלים, כלומר להפוך אותם לשגרירי אושר ושמחה בתוך הטיפול השוטף עם הקשישים, הם לא יהפכו לליצנים אלא יהיו מצוידים בכלים שהמענה הכללי יהיה מובנה בתוך המערכת, הכשרות לצוותים טיפוליים ומטפלים זה חלק מהתוכנית המורחבת

מירב כהן: זה נראה לי ממש כמו שיתוף פעולה - - -      

צור שריקי: קודם כל להטיב עם עצמנו, עם ההורים, גם אנחנו נהיה קשישים, חשוב להטמיע כחלק מהמענה הכולל את זה וליצור שיתופי פעולה

מירב כהן: אנחנו נחבר בינכם אחר כך, תודה רבה

מירב כהן:      אחרונים הם מטב, אני מתנצלת עבור מי שעוד בזום ולא הספיק לדבר, אחרי עמותת מטב אני מסכמת

מעיין עוז: היי, אני מעיין, תודה רבה על הזכות לדבר, אני אהיה מאוד קצרה, אני רוצה גם להצטרף לדברים שדורון רז אמר ולחזק את זה שבישראל יש אקו סיסטם מאוד טוב ומוצלח במסגרת חוק הסיעוד שמאפשר לטפל בעיקר בקשישים שהם לא עצמאים וזקוקים לסיוע ועזרה בבדידות בבית ובקהילה בימים רגילים ובטח בשעת חירום

מעיין עוז:      אני אוסיף לזה שבזכות האקו סיסטם שקיים של טיפול ביתי של מטפלות, מרכזי יום וקהילות תומכות בשעת חירום, ב-7 באוקטובר כבר בערב אנחנו בעמותת מטב התחלנו לספק מענים ולאתר צרכים באופן מידי אצל כל המטופלים שלנו בכל המסגרות, גם הצלחנו להקים מערך התנדבות מאוד משמעותי שהגיע לאנשים בכל הארץ עם בדגש על אשקלון, אופקים, אזור הצפון, אנשים שנשארו לפעמים כמו שצוין כבר בוועדה לבד מאחור ולוודא שיש מי שרואה אותם, מי שפוגש אותם ונותן להם מענים

מעיין עוז:      כל סיפור המפונים, אני רק רוצה להגיד שבבוקר למחרת כשהגיעו עשרות אלפי אזרחים ותיקים לריכוזי מפונים במלונות ברחבי הארץ הייתה לנו את היכולת לתת להם מענה כבר במלונות, ביוזמה של משרד הרווחה וביטוח לאומי הקמנו כ-24 מועדונים למפונים במלונות ברחבי הארץ שאלו מועדונים שמספקים גם מענה טיפולי וגם מענה חברתי ומלווים את האנשים שנמצאים במלונות ויכולים להגיע להתדרדרות רגשית ובדידות מאוד משמעותיים

מירב כהן: תודה רבה, ישר כוח על הפעילות

מירב כהן:      אני ברשותכם מסכמת, יש לי פה הרבה דברים, אריאלה וליאור תהיו איתי

מירב כהן:      קודם כל נתחיל עם הפעילויות שאנחנו צריכים לעקוב אחר הביצוע שלהן, כל נושא אזרחים ותיקים עבר טלטלה מאוד גדולה בממשלה, עבר וחזר, לא ברור מה תוקצב ומה לא, בואו נעקוב אחרי הדברים הבאים

מירב כהן:      שעות כושר בחינם לאזרחים ותיקים, אנחנו צריכים לקבל תשובה כתובה מאגף הנגב, הגליל והחוסן הלאומי האם זה ממשיך כרגיל ומתוקצב בצורה מסודרת לשנת 2024

מירב כהן:      כרגע אין את שלישי בשלייקעס, החל מתחילת ינואר, אנחנו קוראים לטפל בזה מידית, פרויקט של כ-15 שנים שאורי אורבך זכרונו לברכה ייסד אותו וחייבים להמשיך את זה, אנחנו נעקוב אחרי הנושא הזה

מירב כהן:      לגבי הנחות בתיאטראות, גם לא קיבלנו תשובה, האם אזרחים ותיקים מקבלים את ההנחה הזו או לא, אנחנו מבקשים תשובה כתובה לוועדה

מירב כהן:      יש עוד פרויקט שהופסק, כיתות ותיקים, גם פרויקט של כ-15 שנים, פרויקט מדהים בהרבה מאוד רשויות שאסור שיפסק, על אחת כמה וכמה עכשיו בזמן מלחמה שהבדידות יותר קשה, גם פה אנחנו מבקשים לפעול במהירות האפשרית ולתקצב אותו

מירב כהן:      באים לטוב, מערך ההתנדבות הלאומית של האזרחים הוותיקים, לא קיבלנו תשובה לגבי התקציב האם הוא נפגע או לא, אני מבקשת תשובה כתובה

מירב כהן:      כמו כן המענה הנפשי, שמונה מפגשים עם פסיכולוג בחינם לאזרחים ותיקים שעוברים טלטלה נפשית, לא קיבלנו תשובה האם זה ממשיך או לא ממשיך, אנחנו רוצים תשובה כתובה

מירב כהן:      לגבי עכשיו זה הזמן, אנחנו מבקשים לדעת איך מנצלים את כל התקציב שטרם מומש

מירב כהן:      בידיים טובות גם ביקשנו נתונים כתובים מהרשות לניצולי שואה, זה לגבי הפרויקטים האלו

מירב כהן:      קיבלנו דיווח מטריד מהמשרד לשוויון חברתי שאומר שהפעילויות הבאות כרגע לא מתוקצבות, קולנוע ישראלי, קשר רב דורי הפעילות לאזרחים ותיקים בבית התפוצות, שלישי בשלייקעס וגם מרכז המידע והמחקר על נושא הזקנה, כל הפרויקטים האלו נכון לעכשיו לא מתוקצבים ואנחנו מבקשים לדעת מדוע ומתי זה מתוקן

מירב כהן:      בתחילת השבוע הסתדרות הגמלאים תעביר לנו את המידע על המחקר שהם עשו

מירב כהן:      תובנות מקצועיות שאני לוקחת מהדיון הזה, הראשונה זה להשקיע בתשתיות של המטפלות הסיעודיות ובהכשרתן כי זה יכול להיות מאוד אפקטיבי למיגור תופעת הבדידות, אנחנו כמובן קוראים להגדיל את תקציבי הממשלה בהשקעה באזרחים הוותיקים ובהפגת הבדידות שלהם

מירב כהן:      שני חיבורים שאני מבקשת לעשות, הראשון בנושא הליצנים הרפואיים לבין משרד הבריאות, אנא תעבירו את הפרטים אחד לשני

עדינה אנגלרד: זה מכלול, זה לא היה - - -     

מירב כהן: נכון, אבל איך לוקחים את התחום הזה ומקשרים אותו לממסד כדי שזה גם יהיה אפקטיבי יותר וגם אולי אפשר לעזור ליוזמות האזרחיות המבורכות האלו

מירב כהן:      באותו אופן צריך לחבר בין התיאטרון הקהילתי למשרד לשוויון חברתי, גם ספציפית התיאטרון הקהילתי אבל העניין העקרוני פה זה איך הממשלה יודעת להזרים חמצן ליוזמות קהילתיות מסוג זה, הממשלה לא תפקידה להפעיל אותן, אבל כן תפקידה לתמוך ולאפשר ליוזמות מבורכות כאלו להתקיים, איך הם יוצרים את המסלול, התיאטרון זו דוגמה אחת מיני רבות, איך יוצרים עבורם כתובת

מירב כהן:      אני אעזור בפרסום, עכשיו זה הזמן תנו לי את כל הפרטים, נגייס מתנדבים, נעשה סרטונים ונעזור בזה

מירב כהן:  
         זה סיכום הישיבה הזו, אני אגיד שהישיבות הבאות שלנו יתמקדו בישיבת מעקב על מיגור עושק הקשישים, יש תופעה מטורפת, הדיון הבא הוא בנושא קשישים רבים שנעשקים על רקע המלחמה, לאחר מכן תהיה לנו ישיבה מיוחדת לציון יום השואה הבין לאומי, אתם מוזמנים להצטרף גם לישיבות הללו, תודה רבה שבאתם, אני נועלת את הישיבה