ועדת המשנה לתוכניות הלימודים במזרח ירושלים והפיקוח עליהן, כנסת 25, פרוטוקול מספר 3, 2024-01-15 00:00

עמית הלוי: בוקר טוב, שלום לכולם, אני פותח את הישיבה של ועדת המשנה לתוכניות לימוד במזרח ירושלים

עמית הלוי:  אני רוצה למסגר מראש את הדיון על מה אנחנו נדון כאן היום במטרה לקבל גם המלצות והצעות מעשיות שנקדם אותן במושב הזה

עמית הלוי:  הכול צריך ללכת הרבה יותר זריז מימים רגילים

עמית הלוי:  אני אקדים ואומר, למעשה, זה לא דיון ראשון בנושא הזה

עמית הלוי:  הדיון הוא - הכשרות מורים בחינוך הערבי, הכשרה שנעשית לא במוסדות ישראליים

עמית הלוי:  הדיון הוא המשך בעצם לשני דיונים שקיימה ועדת חינוך כאן – במרץ 2022, באפריל 2022,  לא יודע מי מהנוכחים היה כאן

עמית הלוי:  אני לא הייתי

עמית הלוי:  אבל קראתי את מה שהיה כאן, ואני סובל באופן אישי, מהרפואית אפילו, מדיונים שלא קורה איתם כלום אחר-כך, זה כאילו סבל נוראי כי אתה כאילו משקיע אנרגיה, ובסוף, היא ללא תוחלת, אז ככה זה מתנפץ על הכלום ושום דבר

עמית הלוי:  בואו ננסה שבדיון הזה אנחנו כן נביא לכדי מעשה, ולא רק נדבר

עמית הלוי:  תמצית הפרקים הקודמים היא זו שהתבררה תופעה שהולכת ומתרחבת, ומאז התרחבה עוד יותר, ועוד מעט נשמע את הנתונים ממשרד החינוך, של אחוז גדול של מורים ערבים שנכנסים למערכת החינוך, במזרח ירושלים בפרט, אבל לאו דווקא, והם רכשו את השכלתם במוסד שלא ישראלי

עמית הלוי:  לפחות 3,000 לפי הנתונים דאז, אני מתייחס רק לשנים 2019, 2020, הוכשרו במוסדות אקדמיים של הרשות הפלסטינית שנמצאים ברשות הפלסטינית, ובעלי זיקה לרשות הפלסטינית

עמית הלוי:       עלתה פה גם תמונה של מה קורה מבחינת התכנים באותם מוסדות אקדמיים - בג'נין, בחברון, אל-נג'אח, כל המוסדות הללו

עמית הלוי:  וגם הייתה מסקנה נוכח התמונה הדיי מחרידה של מה מלמדים שם, מה מחנכים

עמית הלוי:  זה לא צריך להפתיע את הפורום הזה כיוון שאנחנו ראינו מה ברשות הפלסטינים מלמדים בתיכונים, ומה קורה ברשות הפלסטינית, אפילו במזרח ירושלים בבתי הספר שייכים לרשות הפלסטינית, אבל גם ביהודה ושומרון

עמית הלוי:  אנחנו בוגרי ה-7 באוקטובר, מי שהתעניין בתוכנית הרשות הפלסטינית בעזה, כולל התוספות שהחמאס הוסיף שם, אבל באופן בסיסי, החמאס רצה שהלימודים יהיו בתוכנית של הרשות הפלסטינית מכל מיני סיבות

עמית הלוי:  ואכן, המרכיבים הבסיסיים של התוכנית של הרשות הפלסטינית כוללים, או כפי שתרגם עבורנו ד"ר ארנון גרוס - דה-הומניזציה של היהודים, דה-לגיטימציה למדינת ישראל שלא קיימת במפות, לא בגיאוגרפיה, לא בהיסטוריה, וגם קריאות הסתה לטרור

עמית הלוי:  אז אם התוכניות האלה, כפי שהתברר כאן גם בדיונים הקודמים, גם מהדברים הללו באים לידי ביטוי בהכשרת מורים, אז זה מחייב שינוי, וזאת הייתה המסקנה של הוועדה שהייתה כאן, בראשות חברת הכנסת שרן השכל, והדרישה ממשרד החינוך להגדיר תבחינים ביחס להכרה בתארים אקדמיים שבאים מישויות עוינות

עמית הלוי:       זה הנושא שלנו

עמית הלוי:  ואני אומר את זה ככותרת

עמית הלוי:  אני הגשתי שבעה חוקים מהסוג הזה שעוסקים בתשתיות הטרור, לא בטרור

עמית הלוי:  יש לנו נטייה בישראל, נטייה לא טובה להילחם רק בנשקים

עמית הלוי:  רק באנשים שמחזיקים אותם, ולא להילחם בתשתיות

עמית הלוי:  התשתית הכי חשובה בתחום הטרור, זו התשתית החינוכית

עמית הלוי:  זה המצע הכי רע, הכי אפקטיבי לרעה של טיפוח של טרוריסטים

עמית הלוי:  ולכן, אם אנחנו צריכים לייבש את הביצה החינוכית, לא לפגוע רק בטרוריסט - זה הדיונים כאן

עמית הלוי:  לכן, אנחנו עוסקים בתוכניות הלימוד

עמית הלוי:  לכן, מחר יעלה פה חוק, אני מקווה שגם להצבעה, חוק שבא למנוע העסקת אנשים שיש להם זיקה לטרור במערכת החינוך

עמית הלוי:  אנחנו פשוט צריכים להרחיק את האנשים האלה ממערכת החינוך

עמית הלוי:  זה התפקיד הראשון של משרד החינוך הישראלי

עמית הלוי:  זה התפקיד הראשון של מינהל חינוך ירושלים - לנקות את הזוהמה הזאת שמזהמת את המרחב החינוכי בישראל

עמית הלוי:  מזהמת את המוחות והלבבות של האנשים

עמית הלוי:  אמרתי, ובזה אני מסיים את הפתיחה שלי

עמית הלוי:  אנחנו בניגוד לעובדי מדינה אחרים, מורים – אנחנו נותנים להם שתי תעודות

עמית הלוי:  תעודה אחת - לעסוק בילדים חסרי ישע, ולא רק לעסוק בהם, אלא למלא להם את המוח והלב

עמית הלוי:  אנחנו מפקידים בידיהם, המדינה מתערבת, זה הדבר המינימלי שמדינה ליברלית מתערבת, היא מתערבת במקרים שאדם גם אפילו בבית הפרטי שלו פוגע בילדים, והחבורה הזאת, ותשתית הטרור שצומחת ברשות הפלסטינית, פוגעת באופן אנוש

עמית הלוי:  העתיד של התלמידים האלה הם עתיד של רשע, של טרור, של עוול

עמית הלוי:   במקום של צדק, ושל מדע, ושל חסד, ואת זה אנחנו משנים

עמית הלוי:        	נתחיל בסקירת משרד החינוך

עמית הלוי:  אלא אם כן חברי הכנסת רוצים להעיר משהו כפתיחה

עמית הלוי:  נשמע מה קורה במשרד החינוך מאז הדיונים לפני שנה וחצי

עמית הלוי:  מה עשיתם במשרד החינוך מבחינת ההמלצות שהיו כאן

עמית הלוי:  גם על הנתונים, וגם על ההמלצות שלכם

עמית הלוי:  כלומר,  כמה לומדים היום, כמה לומדים ברשות הפלסטינית

עמית הלוי:  האם זה משקף חוסר של מורים, והאם באמת המכללות להוראה בישראל, בוגרי המכללה להוראה בישראל הם מלאים, כלומר, הם כולם בעבודה

עמית הלוי:  ולכן, יש צורך גם שיהיה לימוד ברשות הפלסטינית

עמית הלוי:  האם אתם עוקבים אחרי הסילבוסים ברשות הפלסטינית

עמית הלוי:  האם זו בעיה

עמית הלוי:  זה לגבי משרד החינוך

עמית הלוי:  אחרי זה, נדון כמובן, ונראה בשטח עם כל האנשים שנמצאים כאן, בין במל"ל שעשו על זה עבודה

עמית הלוי:  נציגי המל"ג

עמית הלוי:  נציגי עיריית ירושלים

עמית הלוי:  נמצא פה ראש המינהל

עמית הלוי:  נתקדם וננסה להגיע לאיזשהן המלצות מעשיות, וגם ליישם אותן

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, תודה לך

משה טור פז:  קודם כל, אני רוצה לברך על הדיון, ובכלל, על ההתעקשות שלך לעסוק בו

משה טור פז:  אני רק רוצה למסגר אותו בעוד דרך

משה טור פז:  אני חושב שתמיד כשאנחנו באים בביקורת על כל מערכת, בוודאי כשאנחנו באים בביקורת למגזר או לקבוצה חברתית, חשוב בעיניי להתחיל גם בדברים הטובים

משה טור פז:  מלחמת "חרבות ברזל", הראתה לנו ביחס לחברה הערבית הכללית בישראל, שהיא סך הכול 21% מהישראלים, שאפשר להסתכל לחברה הערבית בעיניים, ולומר - באירוע הזה אתם איתנו

משה טור פז:  זאת תחושתי הכללית

משה טור פז:  גם הנתונים שאנחנו מקבלים כאן בכנסת

משה טור פז:  אני חושב שחשוב לפתוח כאן את הדברים, גם כי בין השאר, לפני שנתיים ומשהו לא היינו שם

משה טור פז:  במה שמכונה "אירועי שומר החומות", כן, הייתי כאן בכנסת, ואני חושב שזה חשוב לשים את זה על השולחן

משה טור פז:       שנית, יש תהליכים מאוד חשובים שקורים בחברה הערבית בישראל

משה טור פז:  אפשר לקרוא להם ככותרת כללית – "ישראליזציה"

משה טור פז:  אני חושב שאני לא אפגע באף אחד אם אני אגיד את זה

משה טור פז:  על הרקע הזה, הרצון שלנו שאקדמאים בכלל, ומורים בפרט, בחברה הערבית ילמדו בישראל הוא רצון חיובי, ולכן, שוב אני אומר הדיון הזה הוא חיובי

משה טור פז:  ובוודאי מתקשר לעוד נושא שנוגע לחקיקה נוספת שאתה עוסק בה שבהקשר של תוכניות לימודים אחד, ומניעת טרור בשתיים

משה טור פז:  ואני חושב שתוכניות הלימודים בצד היותר חיובי, וגם המורחב יותר, ומניעת טרור, היא נישה בתוך זה "סור מרע ועשה טוב אם תרצה"

משה טור פז:  אז אני חושב שאם נשים את המסגור הזה לכל הדיון, אני חושב שיכולה לצאת ממנו ברכה גדולה

משה טור פז:  תודה

משה סעדה: היי, בוקר טוב, גם אני מברך את היושב-ראש על קיום הדיון

משה סעדה:  פונה למשרד החינוך בשאלה

משה סעדה:  ב-7 לאוקטובר בוצע טבח, אחד הקשים שבוצעו בהיסטוריה של העם היהודי פר יום אחד, חוץ מהשואה, לא היה טבח שדומה לו

משה סעדה:  לא תרפ"ט, לא ב-1903 בקישינב, טבח קשה שאנחנו עדיין לא מצליחים לעכל אותו

משה סעדה:  הרשות שלצדנו לא מגנה, תומכת בטבח הזה, ולמעשה, היא תומכת בהשמדת עם, העם היהודי

משה סעדה:  אני שואל האם בעקבות הטבח הזה, האם קיימת ישיבות לגבי הכרה של תארים שמגיעים על-ידי הרשות הפלסטינית של אנשים שאמורים לחנך במסגרת בתי ספר שתחת משרד החינוך, אלו ישיבות קיימתם? האם קיימתם דיון על הנושא? מה עשיתם? כי לא יכול להיות שקורה אירוע, ולאחר מכן, אין שום שיח אצלכם – איך זה משנה אותנו? איך אנחנו פועלים אחרת, כי נפל דבר בישראל? לכן אני אשמח לדעת איזה הפקות לקחים עשיתם בעקבות האירוע של ה-7 לאוקטובר?      

עמית הלוי: תודה

יוסף עטאונה: ברשותך, מספר משפטים לפתיחה, ואחר-כך אני אתייחס

יוסף עטאונה:  אני חושב שברמה העקרונית לדון בסוגיה הזו של תוכניות לימודים בירושלים המזרחית, או  בחברה הערבית בכלל, בלי הקשר לכל המצב שקיים, זה מה שנקרא להיתמם ולהתעלם מהמציאות המורכבת והקשה

יוסף עטאונה:  ולכן, כל הדיון

יוסף עטאונה:  לגבי תוכנית לימודים כזו או אחרת בלי להתייחס להקשר הרחב והמורכבות שלו, לפי דעתי, זה לא יוביל לשום מקום

יוסף עטאונה:  דיברת בתחילת הדברים שלך, וגם לגבי הדיון עצמו לגבי לימודים בהגדה המערבית, בג'נין, בחברון, בשכם, אני רוצה להגיד מספר דברים על הלימודים גם שם, ולמה שם, ולמה בכלל?     אני חושב שהיום בתוך האוניברסיטאות, בתוך מדינת ישראל יש כמעט 21% מהסטודנטים שהם סטודנטים ערבים, אזרחי מדינת ישראל

יוסף עטאונה:  יש אזורים ושנים רבות החברה הערבית, ומנהיגות החברה הערבית מעלה את הצורך בפתיחת אוניברסיטה ערבית בגליל, ומשום מה, עד היום שום ממשלה במדינת ישראל לא לוקחת את ההחלטה הנכונה לפתוחה אוניברסיטה בגליל

יוסף עטאונה:  היה ניסיון גם לפני 10 שנים, ואני הייתי ב-2019, בדיון פה בכנסת, על הקמת מכללה בנגב, ברהט

יוסף עטאונה:  והייתה הצעה לפתוח את המכללה

יוסף עטאונה:  הוקצה קרקע לצורך העניין

יוסף עטאונה:  ולכן, בשנים האחרונות, וזה טוב, יש התפתחות חיובית במערכת החינוך, והרבה סטודנטים הולכים להשכלה

יוסף עטאונה:       במכללות הקיימות בחברה הערבית זה לא נותן את המענה

יוסף עטאונה:  ולא פותחים מכללות חדשות

יוסף עטאונה:  ולא פותחים אוניברסיטה בחברה הערבית בגליל, לא נותנים מענה ורוצים למנוע מהדור הזה ללמוד

יוסף עטאונה:  אז אין לו את האפשרות ללכת לחוץ-לארץ, זה עולה כסף

יוסף עטאונה:  זה קרוב - הולכים

יוסף עטאונה:  רוחשים מקצוע, וברכישת המקצוע שלהם, תאמין לי, כבוד היושב-ראש, אתה יכול היום להסתובב בכל בתי החולים בארץ – מראש הנקרה עד אילת, אתה תמצא בוגרים של אוניברסיטאות של ג'נין, של שכם, של חברון, נמצאים במערכת הבריאות, והם עושים את זה על הצד הטוב ביותר

משה סעדה: אבל אתה לא מבין את המורכבות של זה בעקבות - - -      

יוסף עטאונה: משה

יוסף עטאונה:  אני התחלתי עם זה שאני מבין את המורכבות

יוסף עטאונה:  ולכן, לבוא לדיון הזה רק מהנקודה של תוכניות לימודים וזיקה פלסטינית, ולאומיות והסתה, זה לא הדיון

משה סעדה: לא

משה סעדה:  זה גם וגם

משה סעדה:  אני מסכים איתך

עמית הלוי: אבל דווקא השילוב שאתה טוען בשמו, כמו שאמר פה חבר הכנסת קינלי, אם אתה בעד ישראליזציה, ולא בעד בדלנות - - -     

יוסף עטאונה: אני לא בעד ישראליזציה

יוסף עטאונה:  רואים שאתה מבין

יוסף עטאונה:  אתה לא תשים לי מונחים איך - - -      

עמית הלוי: למה? אתה אומר – אתה רוצה שהשתלבו

עמית הלוי:  אתה אומר – הינה, הם משתלבים בבתי חולים

עמית הלוי:  אז אם אתה רוצה שהשתלבו - - -      

יוסף עטאונה: עובדה שהם משתלבים

יוסף עטאונה:  אבל הוא השתלב עם הזהות שלו, לא בזהות שאתה רוצה

עמית הלוי: אם אתה רוצה שהשתלבו, שילמדו עברית כמו שצריך - - -      

יוסף עטאונה: עמית, אתה יודע ששנינו חלוקים בתפיסה

יוסף עטאונה:  אנחנו חלוקים בתפיסה

לימור סון הר-מלך: אז רגע, מה הזהות שלו? לקדם טרור? ערכים של טרור? של רצח? של מחיקת מדינת ישראל? זה הערכים שלו?     

יוסף עטאונה: מישהו שמע שאמרתי את הדברים האלה בחדר? ריבונו של עולם - - -          

לימור סון הר-מלך: זה הדיון

לימור סון הר-מלך:  זה הדיון

יוסף עטאונה: זה הדיון? אני מתדיין איתך שהוא אומר שלא פותחים מכללות בנגב

יוסף עטאונה:  לא פותחים בנצרת

יוסף עטאונה:  על זה אני מדבר, תעני על זה

לימור סון הר-מלך: אין בעיה

לימור סון הר-מלך:  אוקיי

לימור סון הר-מלך:  אבל זה לא הדיון, הדיון הוא על משהו אחר

עמית הלוי: מה מפריע להם ללמוד באוניברסיטת באר-שבע? הרי לומדים באוניברסיטת באר-שבע

עמית הלוי:  מה מפריע להם ללמוד באוניברסיטת חיפה? הרי לומדים באוניברסיטת חיפה

עמית הלוי:  מה מפריע להם ללמוד באוניברסיטה העברית? כשאני למדתי בעברית, למדו הרבה מאוד ערבים בעברית

יוסף עטאונה: יש קשיים כן להתקבל

יוסף עטאונה:  בבן-גוריון יש קשיים

לימור סון הר-מלך: וגם מכללות להוראה - - -      

יוסף עטאונה: ואני אומר לך, מי שלא מתקבל, ואני מכיר אותם שמית

יוסף עטאונה:  מי שלא מתקבל לבן-גוריון ויש קשיים כי המכסה מוגבלת, התנאים שהם מגיעים מהכפרים הלא מוכרים בנגב במערכת החינוך, אתה יודע, כולם יודעים איזה קשיים יש שם

יוסף עטאונה:  ולכן, כשאתה תגיע לאוניברסיטה, נקודת הזינוק שלו להיכנס לבן גוריון היא שונה מכל סטודנט אחר

משה סעדה: אתה צודק

משה סעדה:  אבל אתה רוצה שיילך למקום שתומך טרור בגלל שהוא לא התקבל לאוניברסיטה אחרת?     

יוסף עטאונה: הוא הולך ללמוד, ולרכוש השכלה

יוסף עטאונה:  אולי הוא גם - - - אתה תגיע לבית חולים, ואתה תקבל ממנו שרות

משה סעדה: לא

משה סעדה:  אני לא אקבל שום שרות מאנשים אנטישמיים

משה סעדה:  לא, זה אינטרס שלך ראשון, כי הוא מייצג אותך, ואתה לא רוצה שהאיש הזה שרוכש השכלה שהיא השכלה לטרור - - -     

יוסף עטאונה: הוא רוכש מקצוע

יוסף עטאונה:  הוא לומד רפואה

יוסף עטאונה:  הוא לומד סיעוד

יוסף עטאונה:  הוא לומד פיזיותרפיה, ויש מחסור, והולכים וחוזרים

יוסף עטאונה:  למה אתה מסתכל בעין אחת?         

עמית הלוי: חבר הכנסת יוסף, על זה לא הדיון

עמית הלוי:  הדיון שלנו הוא לא על אלו שלומדים רפואה

עמית הלוי:  הדיון שלנו, הוא על אלה שלומדים, לדוגמה, אם הזכרת את הנגב, נניח בשלוחה של אוניברסיטת חברון בנגב, כמו שנאמר –     

יוסף עטאונה: 	לא

יוסף עטאונה:  מחר יש הצעת חוק נכון? אתה זוכר שהיה דיון

יוסף עטאונה:  שאלנו את השב"כ, כמה מורים ערבים במערכת חינוך שהורשעו בהסתה או בטרור – אין, לא היה

יוסף עטאונה:  לא היה

עמית הלוי: תבוא לדיון בימים הקרובים, תקבל - - -      

מוריס הירש: כמה ילדים הם הלכו לטרור - זו השאלה הרלבנטית

עמית הלוי: דווקא המספר הוא לא קטן, אבל זה התברר בימים הקרובים

עמית הלוי:  אבל אני רק רוצה לומר לך, חבר הכנסת יוסף

עמית הלוי:  אתה אומר שלומדים רפואה, זה מצוין

עמית הלוי:  ולומדים מדע, זה מצוין

עמית הלוי:  אבל לדוגמה, למשל, ברהט ובשגב שלום, יש שלוחה של אוניברסיטת חברון - אתה מכיר את השלוחה הזאת?      

יוסף עטאונה: זו לא שלוחה, זה משרדים

יוסף עטאונה:  משרדי רישום

עמית הלוי: שלוחה, מלמדים שם כל שישי שבת

עמית הלוי:  יש תוכנית, אולי אתה לא מכיר

עמית הלוי:  יש תוכנית, תוכנית חברונית, לומדים בה למעלה מ-1,000 סטודנטים, מה שמכונה באוניברסיטת חברון ערביי הפנים

יוסף עטאונה: אז אני אומר לך, לא קיים

יוסף עטאונה:  לא קיים דבר כזה

יוסף עטאונה:  לא קיים

יוסף עטאונה:  אני אומר לך לא קיים

עמית הלוי: עוד שנייה נשמע

עמית הלוי:  התוכנית פועלת בימי שישי שבת

עמית הלוי:  משרדי הרישום שלה ברהט ושגב נכון

יוסף עטאונה: כן, יש רישום

עמית הלוי: לומדים שם 1,000 סטודנטים בתוכנית הזאת

עמית הלוי:  היא תוכנית שמיועדת לערביי ישראל

משה סעדה: עמית, תוכנית למה? לחינוך?      

עמית הלוי: אחד הרכזים שלה הוא אבו-אהני

עמית הלוי:  אני רק מצטט ברשותך על התוכנית הזאת, למשל, שתכיר, אני לא יודע אם לזה התכוונת ברפואה, במה מרפא בדברים האלה

עמית הלוי:  אבל מטרותיה זה מתן הזדמנות לתושבי פלסטין הכבושה להעמיק עם קשריהם עם אחיהם בהגדה המערבית, עם מורשתם, עם שפתם, עם דתם, התחנכו בתוכנית - - -         

יוסף עטאונה: מאיפה אתה מצטט את זה?     

עמית הלוי: כתוב בתוכנית – מיטב המלומדים המטיפים והמנהיגים – זה מדף האסטרטגיה של התוכנית

עמית הלוי:  תרגום מדויק

עמית הלוי:  ושוב אני אומר, אתה צריך לדעת, כאשר מתראיין פתחי אל-עמור, ראש מדור יחסי ציבור באוניברסיטת ג'נין, וכשהוא אומר בראיון פומבי שלא יהיה שום שיתוף פעולה עם מוסדות אקדמיים, שזה אל"ף בי"ת של הכרה

עמית הלוי:  כן

עמית הלוי:  "לא מקובל מוסרית" הוא אומר

עמית הלוי:  אני מצטט לך יוסף "לא מקובל קודם כל מוסרית

עמית הלוי:  ההנחיה היא כי אוניברסיטה ישראלית, כל אוניברסיטה ישראלית, היא חלק ממדיניות כיבוש

עמית הלוי:  יושבת על אדמותינו

עמית הלוי:  מוסדות אקדמיים פלסטינים אינם מורשים לשתף פעולה עם מוסדות ישראלים"

יוסף עטאונה: אז אני מציע לך שתבדוק שיש שיתוף אקדמי בין הרבה אוניברסיטאות גם בתוך ישראל, תבדוק את זה טוב מאוד

עמית הלוי: בוא נאמר הכיוון הזה הוא לא כיוון שמרפא שום דבר, הוא כיוון שמביא רק מוות וטרור

עמית הלוי:  זה הדיון

עמית הלוי:  זה מסגרת הדיון

עמית הלוי:  אם נגלה שאין דבר כזה - שכל המוסדות האקדמיים בג'נין וחברון הם מוסדות שמחנכים לטוב, ולצדק, לבריאות, לחסד ולאמת

יוסף עטאונה: תגיד, כשאתה הולך לאוניברסיטה עברית בירושלים, אתה לומד, תבחר כל מקצוע שאתה יכול להיות, אתה לא הולך להתחנך בשום דבר

יוסף עטאונה:  אתה הולך לרכוש מקצוע, זה באקדמיה

לימור סון הר-מלך: זה נכון לגבי אוניברסיטה עברית

יוסף עטאונה: בכל מכללה, גם פה דוד ילין, מחנכים למשהו אחר? הולכים לרכוש מקצוע

עמית הלוי: לא

לימור סון הר-מלך: לומדים ערכים

יוסף עטאונה: תאמיני לי, יש תוכנית לימודים גם בתוך האוניברסיטה העברית וגם במכללות

עמית הלוי: אם יש גיל שאדם בונה, אם יש גיל שאדם מכבד את הערכים שלו, בונה את התודעה שלו, בונה את השקפת העולם שלו, בונה את תפיסת העולם שלו, זה בדיוק הגיל הסטודנטיאלי, ולכן זה דבר מאוד רגיש

יוסף עטאונה: 	תפיסת עולם, זה עניין בגלל המצב שקיים - - -      

עמית הלוי: הערכים, המחשבות שלו

עמית הלוי:  מה הוא חושב על ארץ-ישראל, מה הוא חושב על מדינת ישראל

עמית הלוי:  אלו דברים שנלמדים

עמית הלוי:  ואלו דברים שגם משפיעים עליו שנים רבות

עמית הלוי:       צבי מור, אבא של איתן

עמית הלוי:  בבקשה

עמית הלוי:  יש פה מנהג חשוב שהתקבע כאן, כפי שכתבה לי מנהלת הוועדה

עמית הלוי:  בבקשה

צביקה ניר: שלום לכולם, צהריים טובים, אני אבא של איתן, תושב קריית ארבע

צביקה ניר:   איתן חטוף בעזה

צביקה ניר:  לצערנו, אנחנו מתפללים שהוא חי

צביקה ניר:  אנחנו לא יודעים

צביקה ניר:  באתי לפה כדי להזכיר את הנושא לכולם

צביקה ניר:  דבר שני, כדי לדרוש ממשלת ישראל, מחברי הכנסת שהטיפול בנושא החטופים יהיה מתוך כבוד לאומי ואחריות לאומיות

צביקה ניר:  ואני אסביר

צביקה ניר:   במשך עשרות שנים מדינת ישראל טיפלה בנושא החטופים באופן כזה שהיא הכינה את החטיפה הבאה

צביקה ניר:  כבר ביולי 2008, כשהוקמה ועדת שמגר על-ידי שר הביטחון דאז, אהוד ברק, המנדט שלה היה להכין עקרונות למשא ומתן על חטופים, על נעדרים

צביקה ניר:  ובעצם, מדינת ישראל קיבלה על עצמה שמכאן ולהבא יהיו חטופים, ומכאן ולהבא ינוהל משא ומתן עם ארגוני טרור

צביקה ניר:  אז למה זה מגיע לאזרחי ישראל כשאנחנו צריכים להתרגל למציאות הזאת שיהיו לנו כאן חטופים? וצריכים להתרגל למציאות הזאת שאנחנו מנהלים משא ומתן עם ארגון טרור, ונותנים לו מעמד של מדינה בין העמים? אז זה לא צריך להיות בצורה כזאת

צביקה ניר:       הסיפור של החטופים, וביניהם הבן היקר שלי, הבן הבכור, בן 23

צביקה ניר: 5

צביקה ניר:  נחגוג לו 24, בעזרת השם, בכ"ה באייר

צביקה ניר:  הוא נחטף כמאבטח במסיבה ב"נובה"

צביקה ניר:  נחטף בערך בשעה שלוש אחר-הצהריים, לאחר שהציל עשרות אנשים כבר מהבוקר עם טרקטורון שהוא מצא בשטח ופינה נפגעים מזרחה

צביקה ניר:  לאחר מכן, עם כוח אבטחה שהיה איתו אספו 20 בנים ובנות שהתחבאו בפחי זבל, בתוך שיחים, מתחת למכוניות שרופות, ויצרו סביבם טבעת אבטחה וברחו לכיוון דרום מזרח

צביקה ניר:  ואז, איתן, וחברו אליקים זיהו שתי גופות

צביקה ניר:  התברר שתי בנות שנרצחו, ובסוף, החליטו להחביא אותן כי אי אפשר היה לסחוב אותן איתם, אבל הם לא ויתרו עליהן

צביקה ניר:  החביאו את אחת הבנות שירה איילון שמה, השם יקום דמה

צביקה ניר:  וכשבאו לטפל בשנייה, שם הם נחטפו

צביקה ניר:      אז מעולם לא היו כאן 240 חטופים

צביקה ניר:  היו כאן 16 שנים, אנחנו כאן 7 מיליון ו-200 אלף חטופים, שזה האזרחים היהודים שיש במדינת ישראל שחמאס רוצה להשמיד

צביקה ניר:  גם הפת"ח, אותו הדבר בדיוק

צביקה ניר:  בכל אופן, אנחנו דורשים שהטיפול בנושא החטופים ייעשה מתוך אחריות על ביטחונם של כלל אזרחי המדינה

צביקה ניר:  אנחנו לא מוכנים שתהיה כאן שוב עסקה מופקרת כמו עיסקת שליט שהביאה עלינו את האסון הזה

צביקה ניר:  עד היום, לדאבוננו, נרצחו 1,400 יהודים בגלל עסקת שליט על-ידי משוחררי שליט

צביקה ניר:  הם רוצים להשמיד אותנו

צביקה ניר:  אמנת החמאס לא בוטלה

צביקה ניר:  אמנת הפת"ח, לא בוטלה

צביקה ניר:  הם רוצים להשמיד אותנו

צביקה ניר:  הם לא רוצים שאנחנו נהיה פה

צביקה ניר:  וכיוון שאנחנו עוסקים כאן בוועדת חינוך, אני גם אזכיר

צביקה ניר:  אני מסיים עכשיו דוקטורט בחינוך

צביקה ניר:  יחד איתי מספר חברים, חברים ערבים שאנחנו חברים כבר כמה שנים, אנחנו במחקר ביחד

צביקה ניר:  עד לרגע זה, כל המדינה יודעת שהבן שלי חטוף, ומאותם חברים לא קיבלתי אפילו הודעה אחת של השתתפות בצער

צביקה ניר:  אפילו אחת

צביקה ניר:  זה אנשים שאני איתם בקשר קרוב

צביקה ניר:  לא ראו את הצורך לכתוב לי הודעה של השתתפות בצערי, אפילו מן הפנים ולחוץ

צביקה ניר:  מוזר מאוד

צביקה ניר:  יש זמן בחיים שבו אתה צריך לבחור איזה צד אתה נמצא

צביקה ניר:  אי אפשר להתעלם

צביקה ניר:  יש זמנים בחיים שאתה לא יכול להתעלם

צביקה ניר:  אם אתה לא מביע השתתפות בצער, אם אתה לא מגנה, סימן שאתה מסכים, ואז צריך לחשוב מה לעשות איתך, ואיך אנחנו יכולים להמשיך פה יחד

צביקה ניר:       בכל אופן, באתי גם לומר, שהיום אנחנו נמצאים בה' בשבט, 15 לינואר, שזה 76 שנים בדיוק לטבח שיירת הל"ה

צביקה ניר:  20 לוחמים של הפלמ"ח, 15 לוחמים של מחלקת של ההגנה, נטבחו על-ידי ערביי צוריף

צביקה ניר:  אי אפשר היה לזהות את הפנים שלהם אחר כך, כאשר הביאו אותם לקבורה, עד כדי כך

צביקה ניר:  הם היו חפים מפשע, ערביי צוריף

צביקה ניר:  הם לא עשו כלום

צביקה ניר:  אבל ברגע שהם ידעו שיש יהודים בקרבת מקום, הם מיד הגיעו וטבחו, ומה שהם עשו לגופות, זה דבר שאני לא יכול לפרט כאן

צביקה ניר:  תחשבו לבד

צביקה ניר:  זה מאוד מזכיר את מה שחווינו כאן ב-7 לאוקטובר

צביקה ניר:  בכל אופן, האויב הוא אותו אויב

צביקה ניר:  לא השתנה כלום

צביקה ניר:  זה היה בינואר 1948, ארבעה חודשים לפני שהוקמה המדינה, לא הייתה מדינת ישראל

צביקה ניר:  לא היו שטחים כבושים שבגללם כמובן כל הצרות של המדינה כאילו

צביקה ניר:  האויב הוא אותו אויב והגיע הזמן לטפל בו

צביקה ניר:  ולכן, אנחנו דורשים שהמלחמה תהיה עד הסוף

צביקה ניר:  אנחנו רוצים להשאיר לילדים שלנו ירושה טובה

צביקה ניר:  שהילדים שלנו לא הצטרכו להתעסק עם סיפורי חטופים ואונס וכריתת איברים, ועוד המון דברים שלעצרי ראיתי בסרטונים כאשר חיפשתי את בני בין הסרטונים האלה

צביקה ניר:  דרך אגב, איך הגעתי לסרטונים? נכנסתי לטלגרם של חמאס חברון השכנים שלי

צביקה ניר:  תודה על ההקשבה

צביקה ניר:  ושיהיה לכולנו בשורות טובות

עמית הלוי: תודה צביקה

לימור סון הר-מלך: תודה רבה לך על הדברים

לימור סון הר-מלך:  משהו

לימור סון הר-מלך:  בעזרת השם, שנזכה לראות אותם שבים לביתם מתוך אחריות וכבוד

עמית הלוי: תודה צביקה

עמית הלוי:  תודה על הדברים האלה שהם לא רגילים בשיח הציבורי היום

עמית הלוי:  ממשיכים את המחויבות העמוקה של הבן שלך לכלל ולעם

עמית הלוי:  ולאינטרס הלאומי, והגבורה העצומה שהוא ביטא פעם אחר פעם, מהשעה שש בבוקר, עד שלוש אחר-הצהריים כפי שתיארת, להוציא עוד אח, עוד אחות, ועוד אדם באשר הוא אדם מחוץ למעגל הרצח

עמית הלוי:  שיחזור בשלום, אבל המעבר הזה של המחויבות העמוקה שאתה מבטא לכלל, ולעם, ובראש הראשונה לאינטרס הלאומי הרב דורי, לנצח, אלה דברים מאוד חשובים שנשמעים ממך, כמובן בתוך היגון והמתח האישי והפרטי על איתן, מקבלים כמובן משמעות הרבה יותר גדולה

עמית הלוי:  אז תודה רבה לך

עמית הלוי:  בעזרת השם, משותפות בצער, מקווה שנחגוג כאן בשמחה עם הבן – "שמחנו כימות עיניתנו"

עמית הלוי:      אפתח את הדיון

עמית הלוי:  אבקש מנציגי משרד החינוך

עמית הלוי:  בבקשה, לוי

עמית הלוי:  אני לא יודע אם היית בפתיחה, אבל אנחנו בתוך הדיון הזה של הכשרה במוסדות הרשות הפלסטינית, מה נעשה מאז הדיונים במרץ, אפריל 2022, מה עמדתכם היום גם מבחינת הנתונים, וגם מבחינת התהליך, וגם מבחינת המסקנות

משה סעדה: וגם בעקבות אירועי ה-7 לאוקטובר, והתייחסות הרשות, זה מתקשר למה שהאב אמר

טל רוסו: אני מחזקת את ידיכם

טל רוסו:  אני רוצה להתייחס לדברי חבר הכנסת יוסף

טל רוסו:  אנחנו בהכשרה, בתוך מדינת ישראל מרחיבים יותר ויותר את מסלולי הלימודים לדוברי ערבית, על מנת שלא ייצאו ללמוד מחוץ לארץ

טל רוסו:  יש שלוש מכללות לתעודת הוראה שהן מכללות למגזר הערבי, ויש מסלולים ייעודיים לדוברי ערבית, ובנוסף, יש מסלולים שדוברי ערבית יכולים ללמוד יחד עם דוברי העברית

טל רוסו:  אבל יש ממש מסלולים ייעודיים בחמש מכללות

עמית הלוי: שהלימודים בהם נעשים בערבית? זו לא בעיה מבחינתך, הוא מדבר בשבח ההשתלבות, אם הם יוצאים שהם לא יודעים עברית, הם לא יודעים ללמד את המקצוע שלהם בעברית

טל רוסו: חלק ממבחני הקבלה, הם צריכים לעמוד בבקיאות בשפה העברית

טל רוסו:  ואם הם מכוונים ללמד להיות מורים בשפה הערבית, הם יכולים ללמוד בשפה הערבית

טל רוסו:  את ההתנסות שלהם הם עושים בבתי הספר הערבים בישראל

טל רוסו:       מבחינת הערבים של מזרח ירושלים – אנחנו מכוונים אותם ללמוד בארבע מוסדות מרכזיים – זה בעברית, בדוד ילין

טל רוסו:  יש חלק בוינגייט, ויש בבית ברל

טל רוסו:  אנחנו מכוונים ללמוד תואר ותעודת הוראה, וכל זאת, על מנת את מספר הלומדים ברשות הפלסטינית

טל רוסו:  אנחנו בהשתלבות של מורים מהרשות הפלסטינית, אנחנו עורכים הרבה מאוד מפגשי אוריינטציה לחברה הישראלית על מנת לעשות כמה שיותר שילוב שהוא שילוב נכון

טל רוסו:  זה בהתייחס לזה

טל רוסו:  כרגע, מספר הסטודנטים שלומדים במכללות האלה הם 401 סטודנטים בכל השכבות

טל רוסו:  זאת אומרת, בכל הארבע שנים

טל רוסו:  אם מעניין לדעת, בעיקר לומדים בתחום חינוך מיוחד, יש חינוך גופני, אנגלית, ועברית כשפה שנייה

טל רוסו:  אני מדברת על המוסדות הישראליים, אנחנו הרחבנו את המסלולים כדי למנוע זליגה החוצה

טל רוסו:  והסיבה לזליגה החוצה, צריך להגיד אותה, כי הם לא עומדים בתנאי הקבלה בארץ

טל רוסו:  זה מהבחינה הזו

טל רוסו:       בתוך מוסדות ההכשרה, נערכנו הרבה מאוד לקראת פתיחת שנת לימודים אקדמית, וזה אומר גם בהתייחסות כמחנכים לאירועים הללו איך נכנסים לכיתה

טל רוסו:  אנחנו מלווים גם תהליכי חוסן בתוך ההכשרה, וגם סיפור החינוך למדינה יהודית דמוקרטית במוסדות הישראלים

טל רוסו:  זאת אומרת, יש היערכות מלאה ומכוונת

עמית הלוי: מה המשמעות של חיזוק החינוך למדינה יהודית דמוקרטית?     

טל רוסו: זה לא קורס חובה

טל רוסו:  יש היערכות – זה לא קורסים, זה שזור בתוך ההכשרה עצמה, בתוך הסילבוסים, בהתייחסויות, בהתנסות בהוראה

טל רוסו:  איך נכנסים לדוגמה? שאלת איזה שינויים נעשו

טל רוסו:  אז איך נכנסים לכיתה שעברה סוג מסוים של טראומה על כל הרצף? יש לנו סטודנטים שהתנדבו במתקני מפונים, ועברו הכשרה לזה, וגם סגל אקדמי עבר הכשרה איך בעצם להכשיר את הסטודנטים, ועוד הדרך ארוכה

משה סעדה: מה בהתייחסות להכרה? את לא היית פה בהתחלה – מהרשות הפלסטינית על רקע זה שהרשות לא רק תומכת ומממנת, ומכירה ברצח השמדת העם של מדינת ישראל, לא מגנה אותו, יש אומרים משבחת אותו

משה סעדה:  זאת אומרת, משרד החינוך מפיק לקחים מהאירוע הזה? קיבל החלטות אחרות? קיים החלטות בנושא?      

עמית הלוי: רק לחדד את מה שאמרת כדי להבין

עמית הלוי:  בחינוך, באוניברסיטה העברית, דוד ילין, וינגייט, העברתם להם הנחיה לחזק את שני הדברים האלה?     

טל רוסו: בכל המוסדות האקדמיים שלהם תואר ותעודת הוראה

טל רוסו:  זאת אומרת, כל המכללות לחינוך האקדמיות

טל רוסו:  אנחנו נפגשנו עם נשיאי המכללות מספר פעמים, והרקטורים, וגם האוניברסיטאות, המסלולים להכשרת מורים כדי להיערך לפתיחת שנה אקדמית שהיא אחרת, היא לא אותו דבר

טל רוסו:  נערכנו בכל מיני מישורים, גם במישור הזה

טל רוסו:  גם במישור של חוסן של מורים שצריכים לעמוד בפני כיתות

עמית הלוי: למה מבחינתך משרד החינוך אתם רוצים שילמדו כמה שפחות ברשות הפלסטינית, כלומר, למה מבחינתך זה יעד

עמית הלוי:  אמרת פה שמבחינתך זה יעד,  לכן את משפרת או יוצרת מסלולים כדי לאפשר שילוב

עמית הלוי:  למה יש יעד כזה למשרד החינוך שילמדו כמה שפחות ברשות הפלסטינית?     

טל רוסו: אני אשנה את הניסוח

טל רוסו:  למשרד החינוך יש יעד שערביים הגרים במדינת ישראל ילמדו במוסדות אקדמיים של מדינת ישראל

עמית הלוי: למה? מדוע? למה שלא ילמדו באוקספורד? למה היעד שלך לילי שאנשים ילמדו דווקא במוסדות ישראליים, מה הדירקטיבה הזאת, מה העומק שלה מה הנימוק שלה?      

טל רוסו: אנחנו עוסקים בחינוך

טל רוסו:  בחינוך יש זהות מקצועית ששייכת גם לזהות האישית, וההיבטים הפדגוגים הם שונים

טל רוסו:  כיתה באוקספורד שונה מכיתה במדינת ישראל

טל רוסו:  ההטרוגניות שונה בכל מקום

טל רוסו:  ולכן, הפדגוגיה היא פדגוגיה תלוית תרבות ותלוית מקום

טל רוסו:  זה לא מקצוע שהוא מקצוע אוניברסלי כמו רפואה, שהכול אותו דבר, אני לא בקיאה ברפואה

טל רוסו:  אבל בחינוך, חינוך מבוסס ערכים, מבוסס זהות, מבוסס פרקטיקות ותפיסות פדגוגיות שהן תלויות מקום

עמית הלוי: תודה רבה

עמית הלוי:  כמה לומדים ברשות הפלסטינית זה אצלך? או אצל אחרים?      

טל רוסו: כמה לומדים ברשות הפלסטינית – יש לי כמה לומדים במוסדות שלנו ממזרח ירושלים

עמית הלוי: 401 הללו ממזרח ירושלים בלבד

עמית הלוי:  תודה

צבי ויינברג: אני מנהלת אגף הערכה תארים אקדמיים מחו"ל במשרד החינוך

צבי ויינברג:  קודם כל, כמה מילים על מה שאנחנו עושים ועל הצורך של האישורים שאנחנו מוציאים

צבי ויינברג:  הסמכות שלנו היא להעריך תארים אקדמיים מחו"ל לצרכי דרוג ושכר במגזר הציבורי

צבי ויינברג:  זאת למעשה הסמכות שלנו, וזאת מכיוון שבמגזר הציבורי הרחב במדינת ישראל, ישנם הסכמי שכר שבין המעסיק הציבורי לבין ארגוני העובדים, שלפי הסכמי השכר האלה העובדים מקבלים, משתכרים בין היתר בהתאם לתארים האקדמיים שלהם

צבי ויינברג:  ולכן, מעובד שיש לו תואר אקדמי מחו"ל, צריך לעבור את ההערכה אצלנו

צבי ויינברג:  וכאשר אנחנו מעריכים את התארים, אנחנו למעשה מעריכים אותם בהשוואה לתארים אקדמיים ישראליים, כאשר הערכה היא לא הערכה אקדמית

צבי ויינברג:  אנחנו לא יודעים מהי הרמה האקדמית של התואר

צבי ויינברג:  אין לנו סמכות גם לבדוק את זה

צבי ויינברג:  ההערכה היא הערכה מינהלית

צבי ויינברג:  כלומר, אנחנו מסתכלים על פרמטרים מנהליים, כגון: האם המוסד הוא מוסד מוכר

צבי ויינברג:  כמה שנים למד אותו אדם

צבי ויינברג:  האם היו לו פטורים ואיפה, מתי, כמה וכמה וכו'

צבי ויינברג:       אנחנו עובדים לפי כללים אחדים שחלים על כל המוסדות האקדמיים בכל העולם

צבי ויינברג:  אנחנו מחילים עליהם את אותם הכללים, ואנחנו עובדים גם בכפוף לאמנת ליסבון

צבי ויינברג:  אמנת ליסבון, זאת אמנה להכרה בתארים אקדמיים, אמנה שמדינת ישראל חתומה עליה, חברה בה, אישררה אותה

צבי ויינברג:  ואנחנו מחויבים לעמוד גם ברוח האמנה הזאת

עמית הלוי: את לא אחראית על ההכרה עצמה את אומרת

צבי ויינברג: לצרכי דירוג שכר במגזר הציבורי

עמית הלוי: נניח אם האדם הוא רופא עכשיו, הוא עבר רפואה כמו שאמר פה יוסף באוניברסיטת ג'נין, לצורך העניין

עמית הלוי:  עכשיו הוא בא למנהל קופת חולים כללית, אומר לו - אני רופא, הנה, יש לי תעודה

עמית הלוי:  לצורך העניין הוא לא צריך אותך כדי להכיר

עמית הלוי:  בא עם תעודת רפואה, הוא יכול לקבל אותו, והוא יכול לעבוד מחר בבוקר לטפל בילדי - - -      

משה סעדה: עמית, יש גוף במשרד החינוך שמכיר בתארים

צבי ויינברג: אני מעריכה

צבי ויינברג:  אני אקח את הדוגמה שאתה נתת ואני אסביר על הדוגמה הזאת

צבי ויינברג:  מי שמגיע עם תואר ברפואה מחו"ל, ומגיע לקופת חולים, ורוצה לעבוד בקופת חולים כללית, או מכבי, או לא משנה מה, זה מגזר ציבורי

צבי ויינברג:  כאן הוא צריך שני דברים

צבי ויינברג:  גם צריך רישיון להיות רופא ממשרד הבריאות, וגם צריך אישור שלנו

יוסף עטאונה: הוא צריך לעבור את בחינות הרישוי של משרד הבריאות בכדי לעסוק ברפואה, ובכל המקצועות הפארא-רפואיים

עמית הלוי: לא בכל המקצועות יש רישיון

עמית הלוי:  קודם כל רישיון

צבי ויינברג: חוץ מהרישיון, בגלל שהוא רוצה לעבוד בקופת חולים כללית, וקופת חולים כללית, היא במגזר הציבורי, הקופה תבקש אישור מאיתנו, ואז הוא הצטרך להגיש לנו בקשה להערכת התואר

יוסף עטאונה: עמית, אחוז ההצלחה בבחינות הרישוי ברפואה במקצועות הפרא-רפואיים באוניברסיטאות האלה של שכם ושל אבו-דיס, ושל ג'נין, הוא הכי גבוה בין כל הבוגרים שניגשים לבחינה מחוץ לארץ

יוסף עטאונה:  זה מגיע ל-98%, 99% אחוז הצלחה

עמית הלוי: הוא עובר אצלך את אישור הערכת התואר, ועכשיו מקומות שלא צריך רישיון למעשה, או לחילופין אם הוא רוצה ללמד בבית ספר פרטי, לא בבית ספר במגזר הציבורי, הוא צריך אותך? או שאין צורך

צבי ויינברג: זה אני כבר לא יודעת

צבי ויינברג:  צריך לבדוק מה המעמד של בית הספר הפרטי ומה הדרישות של בית הספר הפרטי, אני לא יודעת

צבי ויינברג:  אצלנו זה מי שעובד במגזר הציבורי

משה סעדה: ותואר מהרשות איך אתם מתייחסים אליו?     

צבי ויינברג: אנחנו מתייחסים לתארים מהרשות כמו לכל תואר אקדמי אחר מכל מדינה אחרת בעולם

צבי ויינברג:  ברגע שהמוסד מוכר על-ידי המשרד להשכלה גבוהה - - -      

משה סעדה: הרשות הפלסטינית היא מדינת אויב – לא לשכוח

משה סעדה: מהרגע שהאוניברסיטה מוכרת שם, מוכרת על ידי הרשות הפלסטינית, המל"ג של הרשות הפלסטינית לצורך העניין, וברגע שהתואר עומד בכללים שלנו, כמו שאמרתי, חלים על כל המדינות, אנחנו מכירים בתואר, אנחנו מעריכים אותו

עמית הלוי: את עושה לפנים משורת הדין למרות שהם לא חלק מאמנת ליסבון?     

עמית הלוי: לא קשור

עמית הלוי:  פשוט הזכרת את אמנת ליסבון

צבי ויינברג: נכון

צבי ויינברג:  מדינת ישראל חתומה על אמנת ליסבון, אמנה שחתומות עליה עוד - - -     

עמית הלוי: טוב, מתייחסים רק למדינות

עמית הלוי:  מתייחסת מין הסתם רק למדינות חברות לא לרשות הפלסטינית

צבי ויינברג: לא

צבי ויינברג:  כל העולם

משה סעדה: מישהו פה עם תואר ראשון מאיראן, זאת אומרת, כל תואר כזה את תכירי? אין לזה נפקות אם מדינת אויב, מה התכנים הלימודיים שלהם

צבי ויינברג: אנחנו לא מסתכלים על התכנים

משה סעדה: בעולם דמיוני היה מגיע מישהו מגרמניה הנאצית שלמד שם תיאולוגיה ותורת הגזע, והיה בא ומבקש הכרה במדינת ישראל, זה לא יכול להתקיים במציאות – היית אומרת לו למדת שלוש שנים את תורת הגזע, יש לך תואר ראשון, מדינת ישראל תכיר בך, ותיתן לך - - -      

בהאא זועבי: הערכה היא בלבד לצורך שכר, לא הערכה של תואר שווה לתואר ישראלי

משה סעדה: היית מכירה בתואר ראשון שלו לטובת שכר? שאלה לי אליך

צבי ויינברג: אם מדינת גרמניה הנאצית - - -      

עמית הלוי: ציפי, זה לא עניין תיאורטי, כמו שהעיר פה בצדק עו"ד הירש, שהרי אוניברסיטת אל-אזהר, רק בחודש האחרון הביעה תמיכה רשמית בטבח, לא תמיכה תיאורטית, אלא טבח מעשי שקרה פה ב-7 באוקטובר, ויכול להיות בוגר שלה, זה לא דבר שהוא בהכרח נדיר, יכול לבוא אליך, והוא מקבל אומנם לצרכי דירוג והערכה, אבל בעצם בלי האישור שלך הוא לא יכול להיות

עמית הלוי:  הוא לא יכול להיות לא רופא במגזר הציבורי, לא מורה במגזר הציבורי

עמית הלוי:  זה שאת מאשרת רק לענייני שכר, את מתכוונת, את לא נכנסת מבחינת הבדיקות שלך לענייני התוכן

עמית הלוי:  אבל בלעדיך הוא לא מקבל את רישיון הכניסה לבית החולים או לבית הספר

עמית הלוי:  אז אי אפשר להסתתר

עמית הלוי:  זה יותר בפרמטרים של הבדיקה את מתכוונת לא במהות

עמית הלוי:  במהות, את נותנת לו את האישור לבחור מאל-אזהר, נניח שהוא כמו ראשי המוסד שם תומכים בטבח ובאונס, ובעריפת הראשים להיכנס לבתי הספר, זה את נותנת לו את האישור

משה סעדה: לגבי גרמניה הנאצית, אז היית מכירה בתואר של לימוד הגזע?     

צבי ויינברג: אנחנו לא בודקים את התוכן של התואר

לירון ספרד: אנחנו צריכים להבין, אתה הזכרת למשל את איראן

לירון ספרד:  ככה מוערכים כל התארים של עולים חדשים, גם של עולים חדשים שלמדו את התואר שלהם במדינת אויב

לירון ספרד:  לצורך העניין, אם יש עכשיו עולה חדש מאיראן, והוא בא עם תואר מאוניברסיטת בטהרן, וזה התואר שלו, אז כן, זה יאורך

עמית הלוי: לירון, אנחנו דנים פה על הנורמה

עמית הלוי:  אנחנו שואלים האם ראוי בעיניכם, האם ציפי, את חושבת שמבחינת הנורמה, אנחנו פה לא דנים עכשיו בראיות של דבר מסוים

עמית הלוי:  אנחנו רוצים פה אולי לשנות את הנורמה הזאת

עמית הלוי:  אם תאמרי זה בעיניי לא ראוי - - -      

לירון ספרד: בעצם גם הוראות התקשיר, וגם הסכמי עבודה קיבוציים, מצריכים את ההכרה בכל תואר שמעניק מוסד זר, וכל שינוי בכללי אגף, בעצם צריך להיות מובנה לא למשרד החינוך, אלא לממונה על השכר בהסכמי עבודה

לירון ספרד:  שוב, זו סוגיה שאנחנו לא נענה עליה תיאורטית

לירון ספרד:  אנחנו הגורם שאולי מפעיל את זה

לירון ספרד:  אבל כל היבט נובע מהוראות תקשי"ר

לירון ספרד:  תקשי"ר

עמית הלוי: אני מבין

עמית הלוי:  אני שואל האם את מרגישה בנוח? בסוף, את זו שנותנת את התעודה

עמית הלוי:  אני נזכר פה במי שהיה מנהל מחוז משרד הפנים בצפון, שקם יום אחד בבוקר, שמע ברדיו שהיה אירוע במסעדת "מקסים" בחיפה, התפוצצה שם מחבלת, רצחה המון אנשים, פצעה המון אנשים

עמית הלוי:  הוא זכר את השם, היה לו משהו בראש

עמית הלוי:  הוא נכנס ללחץ, הגיע למשרד, לא אמר שלום למזכירה, נכנס לחדר, פתח את המחשב, ראה שהוא נתן את תעודת אזרחות, זו הייתה בחורה מהכפר מוקייבלה, שקיבלה עבור לא איחוד משפחות, אלא השבת אזרחות, כאילו הייתה בג'נין, אפרופו ג'נין, חזרה למוקייבלה

עמית הלוי:  היא קיבלה תעודת זהות ישראלית

עמית הלוי:  כל הילדים שלה, הביאה את בעלה ואת הילדים מהבעל הקודם, כולם נכנסו למוקייבלה

עמית הלוי:  הבת שלה התפוצצה במסעדת מקסים

עמית הלוי:  הוא נתן לה את התעודה

עמית הלוי:  מזה, אגב, נולדה הוראת השעה, לצערנו הוראת שעה של איחוד משפחות בבג"צ על חודו של קול בתקופת שרון דאז

עמית הלוי:  אני אומר שוב, צורכי שכר, זה הנפקותא

עמית הלוי:  בסוף, את נותנת לו אישור להיכנס לבית הספר

עמית הלוי:  אם הוא למד, אני לא אומר שכולם כך

עמית הלוי:  אם הוא למד בבית ספר שמחנך כמו אל-אזהר, או כמו בתי ספר ברשות הפלסטינית שאנחנו מכירים בו את התוכניות, הרי הם היו כאן

עמית הלוי:  אם הוא למד בלימודיו, בהכשרתו דה-לגיטימציה לישראל, טרור לישראל, דה-הומניזציה של יהודים, לכאורה, משרד החינוך הישראלי, האגף שלך לא אמור לתת לו תעודה להיכנס לבתי הספר

משה סעדה: זה לא רק טכנוקרטי, אתם לא פקידים

לירון ספרד: ציפי, היא עובדת ציבור

לירון ספרד:  עובדת מדינה, והיא מחויבת לפעול לפי הכללים שהמדינה קבעה

עמית הלוי: האם לא ראוי לשנות את הכללים

עמית הלוי:  אני לא בא אליה בטענות, אני שואל את הפרספקטיבה שלה

משה סעדה: אבל אתם כעובדי ציבור מחויבים למדינה דמוקרטית ויהודית

לירון ספרד: היא מחויבת לדבר אחד – לחוקים של המדינה

לירון ספרד:  לכללים את המדינה

לירון ספרד:  להסכמים שנחתמים

עמית הלוי: לירון, אותו מנהל מחוז במשרד הפנים, אתה יודע מה הוא עשה למחרת? הוא בא לאריק שרון, הוא היה ראש הממשלה, דפק אצלו בדלת

עמית הלוי:  אמר לו - אריק די

עמית הלוי:  ואז מזה נולדה אותה הוראת שעה

עמית הלוי:  זו הפרספקטיבה שלכם

לירון ספרד: זו לא פררוגטיבה שלנו

לירון ספרד:  כי האגף מחויב להעריך כל תואר שאינו ישראלי, לרבות - - -     

עמית הלוי: אתה חושב שראוי לשנות את זה? אני שואל

לירון ספרד: יש פה שאלות גדולות, וצריכים להיות עוד אנשים בחדר, מלבד המועצה להשכלה גבוהה שנמצאת פה, אבל יש את הממונה על השכר במשק, את נציבות שירות המדינה

משה סעדה: אתם לא מבינים את הצורך שלכם להציף את זה? אתם צריכים להציף את הבעיה

עמית הלוי: לא התלוננו על ציפי

עמית הלוי:  שאלתי אם מהפרספקטיבה שלך אם ראוי לשנות את זה או לא

עמית הלוי:  מבחינת הראוי לא מבחינת המצוי

עמית הלוי:  היום את מחויבת לכללים

עמית הלוי:  זאת הייתה השאלה האם את חושבת שנכון שאנשים שלומדים במוסדות שיש בהם היבטים של טרור, האם את חושבת שנכון שאנחנו בכנסת – צודק לירון, עו"ד ספרד צודק לגמרי

עמית הלוי:  את לא אחראית על שינוי הכללים

עמית הלוי:  האם את חושבת שנכון שנשנה את הכללים, באופן שמי שלמד במדינת אויב, הרי את בעצמך אומרת, ואני מכיר את זה שיש כל מיני השלמות, עוד לא הגענו לזה, נגיע לזה עוד מעט

עמית הלוי:  השלמות כאלה שלמדו, יש להם השלמות מהסוג השונה

מירב חג'ג: סליחה, יש פה מעורבות של הצבא

מירב חג'ג:  צריך מעורבות של גורמים ביטחוניים

מירב חג'ג:  אי-אפשר באמת להטיל את זה עליהם

מירב חג'ג:  עמדתם לא מעניינת

מירב חג'ג:  אתם צריכים להיות אלה שמחליטים, ולהחליט שגורמי ביטחון אמורים להיות מעורבים פה

מירב חג'ג:  היא מקטינה ראש, או לא מקטינה ראש, זה הבן-אדם

מירב חג'ג:  היא פקידה

מירב חג'ג:  בסופו של דבר, אנחנו פה צריכים להגיע להחלטה - - -      

עמית הלוי: ראש גדול

עמית הלוי:  היא עושה את מה שהיא יכולה

עמית הלוי:  אני שואל ציפי, האם לדעתך ראוי לשנות את זה? אני אומר את זה על רקע, ואנחנו מיד נעלה את נציג המל"ג, וגם את נציג המל"ל, כי אני מכיר לפחות מהחומרים שקראתי עוד מוועדות קודמות

עמית הלוי:  הייתה פה עבודה של המל"ל, ובעצם, המל"ל דרש למיטב ידיעתי, תקני אותי אם אני טועה, שתואר בהוראה ברשות הפלסטינית, יחייב תעודת הוראה במכללה ישראלית אחרי שהם סיימו שם

עמית הלוי:  מכירה עבודה כזאת? מכירה מסקנה כזאת של המל"ל

צבי ויינברג: אני לא מכירה כל מה שקשור ללימודים ולהשלמות שאחרי התואר האקדמי בחו"ל, הוא לא בתחום הידע שלי

עמית הלוי: בבקשה, ד"ר לילי

טל רוסו: לגבי תעודות הוראה, אנחנו לא מקבלים את תעודות ההוראה, הם צריכים לעבור כאן - אם הם באים עם תואר אקדמי שהוכר על-ידי הכרה בתארים, אז הם יכולים לעשות כפי שציינת השלמות דיסציפלינריות

טל רוסו:  אם הם באים עם תעודת הוראה הם עושים הרחבת הסמכה

טל רוסו:  דיברנו על זה קודם, הם צריכים לעשות תעודת הוראה שמתואמת למדינת ישראל, לכיתות במדינת ישראל

עמית הלוי: אז לכאורה זה בניגוד לאמנת ליסבון

טל רוסו: לא

לירון ספרד: האמנה לא מחייבת את המעסיק לקבל לעבודה

לירון ספרד:  אחד התנאים שלי לצורך קבלה לעבודה, היא כפי שד"ר לילי הגדירה, צריך לעשות השלמה של בחינות ידע

עמית הלוי: גם בבית-הספר שמוכר שאינו רשמי? פרטי אני מבין

עמית הלוי:  הם עוברים את ציפי, אבל הם לא עוברים את לילי

טל רוסו: נכון

טל רוסו:  הם צריכים תעודת הוראה, זה לא תואר

טל רוסו:  זו תעודה במעמד אקדמי, ואת זה הם צריכים לעשות במדינת ישראל

טל רוסו:  זאת אומרת, זה נקרא הרחבת הסמכה, זו תעודת הוראה נוספת

טל רוסו:  לעניין עזרתכם בדבר הזה

טל רוסו:  אילו היינו מצליחים לקדם חוק רישוי מורים בדומה למקצועות אחרים, אז הדבר הזה היה יכול לקדם בהרבה מאוד

עמית הלוי: תעודת הוראה היא סוג של רישוי, היא כוללת סטאג', זה לא התואר

עמית הלוי:  אדם עושה תואר בחינוך –     

משה סעדה: יש מבחן לכולם? מבחן מסכם?     

טל רוסו: אין מבחן

טל רוסו:  צריך חוק שיועבר, ודובר הרבה פעמים במשרד אצלנו, חוק לרישוי מורים

טל רוסו:  כמו במקצועות אחרים, כמו במשפטים, בראיית חשבון, ברפואה, שהיינו שמחים לקדם אותו

משה סעדה: אבל משרד החינוך היה צריך להציף את הצורך

עמית הלוי: לא, אבל היום יש לכם את הכוח כרגולטור, יש לכם את הכוח, והנה, את אפילו מממשת אותו

עמית הלוי:  יש לך את הכוח כרגולטור לומר הבן אדם לא יקבל את הרישיון ללמד בפועל עד שהוא לא יעשה הרחבת הסמכה או דברים כאלה

עמית הלוי: בבקשה, ורד פולק, ראש חטיבת ערביי ישראל במל"ל

עמית הלוי:  בזום

עמית הלוי:  בבקשה

עמית הלוי:  נשמח לשמוע שתי התייחסויות שלך

עמית הלוי:  לנושא עצמו שאנחנו דנים בו, ובעצם הגענו אליו ברגע זה בצורה יותר ממוקדת

עמית הלוי:  האם לדעתך אנשים שלמדו ברשות הפלסטינית, או במדינות אויב, ובמקומות עוינים, כמו שהגדיר את זה פה חבר הכנסת סעדה, האם מבחינתכם כמל"ל, בעבודה שאתם עשיתם זה דבר ראוי, זה דבר שמחייב שינוי, ואם כן, מה השינוי? מה עשיתם בעבר? והאם מומשו המסקנות שהצעתם בעבר?     

ורד פולק: אנחנו באגף למדיניות פנים בנושא זה עסקנו בעיקר במגזר הדרוזי בדרום

ורד פולק:  הנושא של הלימודים – סליחה במגזר הבדואי בדרום

ורד פולק:  הסוגיה של הלימודים בחו"ל, ויש לכם תוכנית ייעודית של יומיים בסוף השבוע, בהחלט היה לה השלכות שליליות

יוסף עטאונה: מה זה השלכות שליליות? להגדיר

משה סעדה: קודם כל שנבין מה התוכנית, אחר כך בשלילי

יוסף עטאונה: לא לדבר בעלמא

ורד פולק: יש תוכנית לימודים – יומיים בסוף שבוע עם תהליך של הסעות וכו', זה מיוחד למגזר הבדואי בישראל, ומטעם מוסדות הלימוד אי-שם

עמית הלוי: הלימודים מתקיימים בחברון

ורד פולק: כן

ורד פולק:  המגזר הבדואי בשנים האחרונות - - -      

יוסי מימון: רק להשלים, הלימודים שם הם לימודי שריע

יוסי מימון:  זה התואר שמקבלים בשריע

יוסף עטאונה: זה לא נכון

עמית הלוי: כלומר, התואר עצמו הוא בלימודי דת? תואר זה לימודים להיות אימאמים? מה התואר עצמו יוסי?     

יוסי מימון: לימודי אסלאם כמו לימודי יהדות

ורד פולק: ללא ספק, אנחנו מדברים על תהליך שהמגזר הבדואי בדרום עבר, לאינטראקציה מול מוסדות הלימוד, דובר בתחילת הדיון, זה לא רק שאתה לומד, אתה מתערה עם החבר'ה, אתה נמצא שם

ורד פולק:  זה הגיע אפילו למצבים אבסורדים שחלק מהמגזר הבדואי נושא נשים מאיו"ש, ובעקבות חוק חדש גם חי איתם באיו"ש, והילדים שגדלים בלי לדעת מילה אחת בעברית, מגיעים בגיל 17, 18 לכאן

ורד פולק:  אבא שלי הוא אזרח ישראלי, והם מקבלים תעודת זהות

ורד פולק:  למעשה, יש לנו היום סדר גודל של כמעט 80 אלף, שמבחינתנו הם עם אוריינטציה פלסטינית לכל דבר

ורד פולק:  אנחנו בהחלט לומדים שהלימודים באיו"ש, וכל הקשרים האחרים יש להם תהליך סוציאליזציה שלילי ביותר

משה סעדה: למה אתם לא פועלים להפסיק את זה?      

ורד פולק: אנחנו קיימנו לאורך השנים מספר דיונים בנושא הזה עם המל"ג, עם כל הגורמים הרלבנטיים במדינת ישראל

ורד פולק:  המענה, דובר פה על ידי נציגת משרד החינוך, המענה שניתן, הוא בניית חלופות בתוך ישראל, וסגרו פה את החלופות, בין אם זה מכינות יהודיות, ובין אם זה אותן תוכניות ויש כמה כאלה ופועלים לעשות את זה

ורד פולק:  אנחנו נתנו - - - של השפעה שלילית

ורד פולק:  היו כל גורמי הביטחון שמתעסקים בזה חשבו כך

ורד פולק:  אנחנו דיברנו על החלופות, ובאמת, הסיבה נאמרה גם קודם לכן, שבעצם הסיבה המרכזית בגלל שנקודת ההתחלה נמוכה יותר, אז יש קושי בסיסי להתקבל למוסדות הלימוד בישראל

עמית הלוי: ורד, יש חוות דעת רשמית שלכם שמרכזת את כל העמדה הזאת של גופי הביטחון בהקשר של ההשפעה השלילית הזאת?      

ורד פולק: יש סיכומי דיונים שנעשו לאורך השנים, יש דיונים בנושא

עמית הלוי: בבקשה, ראש מינהל החינוך בעיריית ירושלים, כיוון שהוועדה הזאת יש לה מיקוד מיוחד במזרח ירושלים, לכן, רציתי שתתייחס

עמית הלוי:  אני רוצה שתתייחס בהקשר הכפול, כלומר, גם לגבי מורים שאצלך לומדים, ולמדו בג'נין, בחברון, בשכם, איך אתה רואה את זה? כלומר, אומרת פה נציגת המל"ל, שבטווח ארוך היא זיהתה השפעה שלילית, עד כדי 80 אלף ערבים בדואים בנגב שעוברים אוריינטציה פלסטינית, ואחרי זה, גרים ביו"ש וחוזרים, וכו'

עמית הלוי:  איך התמונה מבחינה זאת במזרח ירושלים? כלומר, כמה מורים אצלך הם בוגרי המוסדות הללו? מה מבחינת ההשפעה? האם הרחבת ההסמכה שמציע פה משרד החינוך מספק מבחינתך, לא מספק?      

יואב זמרן: רוב עובדי מערכת החינוך בירושלים הם עובדי משרד החינוך

יואב זמרן:   רק עובדי חטיבות עליונות רשמיות זה עובדים שלנו

יואב זמרן:  אני אגיד במובן החיובי לדעתי מה צריכה להיות המשמעות

יואב זמרן:  אני מדבר כרשות, כגורם מבצע

יואב זמרן:  בעצם, ככל שאנחנו נאפשר ליותר ערביי מזרח ירושלים ללמוד בהשכלה ישראלית, במכללות, באוניברסיטה, לאפשר להם בעצם להגיע ולדחוף אותם להיות מורים, במיוחד מזרח ירושלמים שיישארו בירושלים וילמדו – ככה נוכל לייצר מערכת חינוך שהיא פחות מושפעת מאלמנטים קיצוניים, אלמנטים מסיתים מתוך המערכת

יואב זמרן:  אני חושב שחלק מהמאבק שהיה לנו בסוגיית החומש של המל"ג, ולאפשר הזדמנות יותר ויותר של ילדים תיכוניסטים, מזרח ירושלמים איכותיים שאנחנו נוכל להוביל אותם גם ללמידה בתוכנית הישראלית, גם להיות מורים בתוכנית הישראלית ומותאמת לתוכנית הלימודים הישראלית, וגם למי שמלמד, בעצם שאנחנו, זה אומר, המכללות, דוד ילין, האוניברסיטה העברית וכן הלאה, יהיו אלה שיצמיחו את המורים, ככה נקבל גם איכות טובה יותר, גם תושבי ירושלים שמתפרנסים מירושלים, וגם שליטה טובה יותר על התכנים ועל מקורות ההשראה של הסטודנטים

עמית הלוי: אתה אומר את זה כי אתה מוטרד – אתה רואה את זה בשטח, אתה מכיר את בתי הספר

עמית הלוי:  האם מה שאומר פה המל"ל, האם מבחינתך תמונת הראי בשטח, כלומר, האופציה החיובית שאתה מניח כאן היא על השולחן, האם זה נובע מזה שאתה באמת לא מעוניין במה שקראת – אלמנטים פלסטינים או השפעה שלהם

יואב זמרן: אני לא אמרתי אלמנטים פלסטינים - - -     

עמית הלוי: מסיתים

עמית הלוי:  סליחה

יואב זמרן: אני חושב שהמצב בירושלים הוא לא בדיוק כמו המצב בנגב

יואב זמרן:  אני חושב בגלל שיש ריבוי גם של ישראלים צפונים בירושלים, וגם בגלל שאנחנו היום עמוק בתוך התוכנית

עמית הלוי: המצב יותר טוב?     

יואב זמרן: הישראלית כן

יואב זמרן:  התוכנית הישראלית ותוכנית שאנחנו מקדמים, שלצערי, נתקעה בחומש, שאנחנו לוקחים מצטיינים מתוך המערכת, ומצניחים אותם לתוך האוניברסיטה, אני חושב שהמצב בירושלים הרבה יותר טוב

יואב זמרן:  יש מקרים מטרידים, ואנחנו עסוקים בהם, פחות בחינוך הרשמי,  יותר במוכר שאינו רשמי, ובעיקר, בבתי הספר הפרטיים שזה אירוע בפני עצמו שכבר דיברנו עליו באחת הישיבות

יואב זמרן:  שם אני יותר מוטרד, ואני חושב שצריך יותר לייצר היצע של מורים טובים שמקבלים חינוך טוב

משה סעדה: אבל לצד הביקוש זה תהליך מאוד איטי, זאת אומרת, עוד מכללות, ועוד סטודנטים ילמדו בארץ, זה תהליך מאוד איטי  מול הסיכון הביטחוני שיש פה שמאות אנשים לומדים במכללות פלסטיניות

משה סעדה:  אני לא מבין את משרד החינוך

משה סעדה:  אתם עובדי מדינה - - -      

עמית הלוי: להרחבת ההסמכה יש לך המלצות?     

יואב זמרן: הרחבת ההסמכה צריכים לראות שהיא מותאמת באמת למקום ולמציאות

יואב זמרן:  אני חושב שהתהליכים הם לא ארוכים, כי אני מכיר את הביקושים כגורם מבצע

יואב זמרן:  אני לא מכתיב מדיניות

יואב זמרן:  כגורם מבצע, אני חושב שאם אנחנו – ואנחנו רואים את זה, למשל, בדוגמה של מעבר לתוכנית הישראלית

יואב זמרן:  ככל שאנחנו פותחים כיתות בתוכנית הישראלית – יש זרימה של ילדים

יואב זמרן:  המשמעות היא גם זרימה של מורים אחר כך לתוך המערכת, זה לא טווחים ארוכים, זה טווחים של חומש, אבל זה טווחים סבירים בהחלט

יואב זמרן:  תודה

מירב חג'ג: אני מפורום "בוחרים בחיים", משפחות שכולות

מירב חג'ג:  יש פה עצימת עיניים, כי אם בסופו של דבר, אתה רואה כמה פיגועים יוצאים ממזרח ירושלים, אתה מבין שזה לא עובד, יחסית לאוכלוסייה שלהם, יחסית למה שהם מקבלים

מירב חג'ג:  זאת אומרת, השיטה הזאת לא עובדת

מירב חג'ג:  המטרה שלנו למנוע פיגועים

מירב חג'ג:  אם בסופו של דבר הפיגועים שיוצאים יחסית לכמות האוכלוסייה שלהם ומזרח ירושלים גדלה, והפיגועים שם, וההיתקלויות עם הצבא גדלות – זאת אומרת, משהו בשיטה הזאת לא עובד

מירב חג'ג:  בעיסאוויה, זה אחד הדוגמאות הכי גדולות, וג'בל מוכבר – אין יום שאין שם עימותים מול הצבא, ורוב התושבים של עיסאוויה לומדים בהר הצופים, מקבלים שם מלגות, ותושבי מזרח ירושלים

מירב חג'ג:  אז צריך לעשות מציאות מול חלומות ודמיונות

מאור צמח: יש קונספציה, ואומר נכון ראש מינהל נכון

מאור צמח:  אומר – אנחנו, יש לנו מגמה לדחוף כמה שיותר תושבים ממזרח ירושלים לתוכניות הישראלית

מאור צמח:  אבל תראו את האבסורד שיצרנו פה

מאור צמח:  מצד אחד, אנחנו רוצים לדחוף את התוכניות הישראליות

מאור צמח:  מצד שני, אנחנו נותנים להם אלטרנטיבה ותחרות כאילו דמוקרטית באוניברסיטת קל-קודס, באוניברסיטת ג'נין, כאלה ואחרות, שאין סיבה שהם יבואו לאוניברסיטה העברית ולמכללות - - -     

משה סעדה: זה יומיים לימודים

מאור צמח: יומיים לימודים

מאור צמח:  ויותר מזה, אני רוצה להגיד

מאור צמח:  בסוף, הזהות הלאומית שלהם, ואמר פה לא מזמן מפקד מרחב קדם בירושלים, הזהות הלאומית גוברת על הכול

מאור צמח:  ואותו אחד שהולך לאוניברסיטת אל-קודס, אותו - - - והבן דוד שלו שיצא בשבוע שעבר לרצוח יהודים מג'בל מוכבר, והיה ראש הגדוד בג'בל מוכבר

מאור צמח:  ואותו מוחמד חלבי, שלמד באוניברסיטת אל-קודס משפטים, זה נכון שאולי בתוכניות הפר-אקסלנס שבאוניברסיטת אל-קודס הוא לא ילמד הסתה נגד יהודים, כי התורמים מקנדה ומדנמרק לא יבואו ויתרמו לאוניברסיטה

מאור צמח:  אבל כל התאים הסטודנטיאליים, וכולם מסביב, מספיק להיכנס לדף הפייסבוק של אוניברסיטת אל-קודס ולהבין מה קורה שם

מאור צמח:      יש עוד דבר חשוב שאני רוצה להגיד

מאור צמח:  בירושלים מתנהל אבסורד שאין כדוגמתו בעולם

מאור צמח:  יש שלוחה פלסטינית של אוניברסיטת אל-קודס בתוך ירושלים, מכללת אל-הינדי, שמכשירה סטודנטים להוראה, היא מהווה אלטרנטיבה לדוד ילין, והאוניברסיטה העברית

מאור צמח:  לא יכול מצב שאנחנו מנהלים פה דיון עם ידיים קשורות מאחורי הגב

מאור צמח:  אנחנו מצד אחד באים בטענות למשרד החינוך, מצד שני, קושרים לו את הידיים

מאור צמח:  חברים, צריך לעשות מעשה

מאור צמח:  לא לומדים באוניברסיטת אויב

מאור צמח:  נקודה

מאור צמח:  שנית, את אוניברסיטת אל-הינדי, תסגרו אתמול לא היום

מאור צמח:  שלוחה של אוניברסיטה בחו"ל בתוך ירושלים – אין אבסורד יותר גדול מזה

עמית הלוי: תודה מאור

עמית הלוי:  דברים ברורים

יוסף עטאונה: אני רוצה לשאול שתי שאלות או הבהרות אפילו

יוסף עטאונה:  בתחילת הדיון, אתה גם דיברת על דיון שהיה באפריל 22, גם של ועדת חינוך, וגם העלו את הנושא

יוסף עטאונה:  הייתה בקשה של הוועדה בהחלטה שלה זה מתייחס לנגב, כן לבחון הקמת מכללה בנגב

יוסף עטאונה:  אולי משרד החינוך יוכל להתייחס, האם נעשה משהו

יוסף עטאונה:  יש משהו בכיוון?     

עמית הלוי: היו שתי המלצות, אם אתה מדייק – של הפרוטוקול

עמית הלוי:  זו הייתה ההמלצה השנייה

יוסף עטאונה: אני בוחר את ההמלצה שאני בוחר

יוסף עטאונה:  אתה תגיד מה שאתה רוצה

עמית הלוי: כן

עמית הלוי:  מאה אחוז

עמית הלוי:  ההמלצה השנייה הייתה המלצה שאמר מאור צמח – ליצור תבחינים שעל-פיהם שאין אפשרות להקמת - - -      

יוסף עטאונה: - - - את ההמלצה שאני רואה לנכון

יוסף עטאונה:  אני מסכים איתם

יוסף עטאונה:  יש דברים אחרים שאני לא מסכים איתם

מאור צמח: למה אתם מתנגדים לפתיחת מכללה של לימודי שריע בישראל? למה מתנגדים לזה? כל חברי הכנסת הערבים מתנגדים לדבר הזה

מאור צמח:  למה אתם מתנגדים לזה? ללימודי האסלאם להכשרת קאדים בישראל, למה אתם מתנגדים לדבר הזה? כל מי שרוצה ללמוד, צריך לצאת או לירדן, או למצרים

יוסף עטאונה: יש לימודי שריע בכפר בארע

יוסף עטאונה:  לומדים שריע

בהאא זועבי: תואר ראשון הוראת לימודי אסלאם באל-קאסם, וגם תואר שני בהוראת לימודי איסלאם באל-קאסם, יש את זה

יוסף עטאונה: שאלה שנייה

יוסף עטאונה:  הרי כל תכלית הדיון – ואני רוצה לשאול את משרד החינוך

יוסף עטאונה:  הרי כל המטרה של היושב-ראש, לקיים את הדיון הזה, לראות סיבה מזיקה בין תוכניות לימודים, מוסד להשכלה, ואין אנשים שלמדו שם מעורבים באירועי טרור או דברים כאלה

יוסף עטאונה:  האם משרד החינוך יודע להצביע על נתון? האם יש במערכת החינוך או בוגרים של אוניברסיטאות או מוסדות להשכלה גבוהה ברשות הפלסטינית שמעורבים בדברים כאלה בתוך מדינת ישראל?     

מירב חג'ג: זה לבדוק אם יש הסתה

שירין נטור חאפי: אני מנהלת האגף של החברה הערבית במשרד החינוך

שירין נטור חאפי:  בנושא ה-7 באוקטובר, התשובה היא שכמשרד בכל הרמות, אנחנו כן מנהלים דיונים כדי להבין, האירוע עוד לא הסתיים

שירין נטור חאפי:  העיבוד של האירוע שלא קרה כמותו ברמת מדינה חברה ועם, הוא עיבוד שטרם הסתיים במשרד החינוך בכל הרמות, ואנחנו כן מנסים רגע להבין מה ההשלכות שאמורות להיות בכל הרמות, כולל חברה ערבית והבדואית גם במזרח ירושלים איך זה אמור להשפיע על התלמידים, על המורים, על המנהלים ברמת מדיניות, ברמת פרקטיקת תוכניות לימודים, אבל זה דיון מאוד עמוק

שירין נטור חאפי:  אנחנו מאמינים מאוד בשותפות עם החברה הערבית בדיונים כאלה, כמו שעשינו למשל בתוך ועם החברה הערבית, כדי לבוא לטובת החברה הערבית, וזה בהחלט דיון שמתקיים

שירין נטור חאפי:  זה באופן כללי

שירין נטור חאפי:  לשאלה אם אנחנו עסוקים בזה? כן עסוקים בזה

משה סעדה: אבל אתם מבינים שאנחנו מייבאים לארץ, אם משרד הבריאות לא נותן לייבא מוצרים שמסכנים את הציבור

משה סעדה:  מייבאים טרור

שירין נטור חאפי: אני מתייחסת לנקודה נקודה

שירין נטור חאפי:  הדיון אצל שר החינוך בנוגע לאקדמיה מחוץ לגבולות הארץ, התקיים לפני ה-7 באוקטובר

שירין נטור חאפי:  קודם כל מבחינת המשרד, יש אגף שלם שעסוק בהכשרה

שירין נטור חאפי:  יש שלושה דברים שאני רוצה רגע להבחין בהם

שירין נטור חאפי:  בין הכרה בתואר, שזה הליך ביורוקרטי טכני לצורך העניין, לבין הכשרת מורים, שזה אגף שלם שעוסק יחד עם המכללות ברמה של מדיניות, איך אפשר לשנות כל הזמן עם המל"ג את המסלולים ולעשות אותם רלבנטיים

שירין נטור חאפי:  פה אני אפתח סוגריים, ואני אגיד – אוריינטציה לאומית לא מתפתחת רק בלימודים אקדמיים, זה הרבה מעבר

שירין נטור חאפי:  ואנחנו עסוקים בזה כמשרד

שירין נטור חאפי:  אדם לא מקבל את הזהות הלאומית שלו רק דרך התואר או האקדמיה שהוא לומד בה

משה סעדה: אבל זה מחזק אם הוא הולך למקום אחר

שירין נטור חאפי: אני מסכימה איתך

שירין נטור חאפי:  אבל רגע אני אגיד שהאקדמיה - חברים, אני מנסה לענות לכם, ואני אומרת שאקדמיה בסוף מוסיפה לאוריינטציה

שירין נטור חאפי:  לגבי השאלה מה תפקידה של מערכת החינוך במדינת ישראל הממלכתית לחיבור של התלמיד הערבי למדינת ישראל, לזהות הישראלית שלו – זה דיון עומק שאנחנו כן גם עסוקים בו

שירין נטור חאפי:  דרך אגב, אחד הנושאים בחומש הגדול – אני מקווה שלא יקצצו בו, זה זהות

שירין נטור חאפי:  איך ילד ערבי בתוך מדינת ישראל צריך להחזיק בזהות הערבית שלו מצד אחד

שירין נטור חאפי:  בזהות האזרחית שלו מצד שני

שירין נטור חאפי:  זה לא משהו שקשור רק לדיון של אקדמיה ומזרח ירושלים

שירין נטור חאפי:  אני רוצה להבחין בין האחריות שלנו כמשרד בין השלב הטכני שאותו מכירים בתואר לשיבוץ שלו, ששם יש לנו הרבה מאוד מנגנונים

שירין נטור חאפי:  לא כל מי שמקבל תואר נכנס ישירות למערכת החינוך, לבין ההכשרה שלילי אמונה עליה, לבין הפיתוח המקצועי

שירין נטור חאפי:  האחריות שלנו מתחילה ביום שהמורה נקלט בתוך מערכת החינוך

שירין נטור חאפי:       איך אפשר להתאים את הפיתוח המקצועי שלו, שהוא לא יהיה רק דיסציפלינרי, אלא גם חיבור למה שקורה

שירין נטור חאפי:  אני אפתח סוגריים ענקיים ואגיד

שירין נטור חאפי:  רוב החברה במדינת ישראל, ואני מתחברת כאן, לא תרצה ללמוד מחוץ לגבולות המדינה באם תינתן להם אפשרות ללמוד בתוך מדינת ישראל

שירין נטור חאפי:  לצערי, השפה העברית היא חסם ראשון עבור התלמיד

שירין נטור חאפי:  לכן אנחנו מאוד מוטרדים מהרמה של השפה העברית

שירין נטור חאפי:  הדבר השני, זה החסם התרבותי, בגלל שבתי-הספר שלנו, אנחנו לוקחים על זה אחריות, צריכים להשקיע יותר במעבר מבית ספר תיכון שבו לומדים רק בשפה הערבית הרשמית לאוניברסיטה שהשפה הרשמית שלה היא רק עברית, צריכים לעשות יותר כדי לתווך את זה

שירין נטור חאפי:  אני חושבת שגם ברמה מחקרית הוכח, אם ייפתחו מכללות ומסלולים מותאמים בתוך המכללות והאוניברסיטאות – תלמיד לא יבחר ללמוד מחוץ לגבולות המדינה, ולכן, זו גם אחריות שלנו שיהיו יותר מסלולים ויותר אוניברסיטאות

שירין נטור חאפי:        הדבר האחרון שאני רוצה לומר לגבי מזרח ירושלים

שירין נטור חאפי:  אני חושבת שבשנים האחרונות אנחנו רואים יותר מורים שמבקשים ללמד בתוכנית הישראלית, עושים הרחבת הסמכה, בדיוק אני ולילי מדברות על האופן המיטבי והאיכותי שצריך לעשות את זה

שירין נטור חאפי:  אנחנו רואים יותר תנועה של הורים שמעוניינים שהילדים שלהם ילמדו בתוכנית שמכשירה אותם

שירין נטור חאפי:  אבל צריך להבין רגע

שירין נטור חאפי:  צריך לעשות את זה בשום שכל, וברגישות

שירין נטור חאפי:  אני חושבת שאפשר שילד גם במזרח ירושלים יחזיק בזהות שלו

שירין נטור חאפי:  מצד שני, לא יחשוב להגיע לפעולות טרור, ואני מסכימה לחלוטין עם מה שעלה כאן

שירין נטור חאפי:  אנחנו עושים הרבה

שירין נטור חאפי:  יש עוד דיון על תוכניות הלימוד

שירין נטור חאפי:  אני אומרת בשיא הכנות שזה מטריד אותנו

שירין נטור חאפי:  אנחנו גם עובדים על זה גם במישור של הכשרת מורים, גם במישור של תוכניות לימודים

שירין נטור חאפי:  אפרופו, אנחנו לא מודעים למספרים

שירין נטור חאפי:  שאלתם פה שאלה

שירין נטור חאפי:  אנחנו לא יודעים על מספרים – אני חושבת רונית, היה לנו דיון על זה בהקשר של מזרח ירושלים על מספרי תלמידים או מורים שהיו מעורבים בפעולות טרור

שירין נטור חאפי:  אני אומרת, יש פה נתונים

שירין נטור חאפי:  אנחנו קיבלנו בהקשר של הדיון האחרון

מירב חג'ג: העניין הוא עניין של הסתה, שמורים כאלה נכנסים לבית הספר

מירב חג'ג:  אתם הולכים מסביב סביב

מירב חג'ג:  מורים כאלה שלומדים בחו"ל, לומדים בחברון, או איפה שלומדים, בג'נין, מגיעים אליה הסתה

מירב חג'ג:  נכנסים לבתי ספר, יוצרים נוער שהוא מוסת

מירב חג'ג:  שהוא שונא ישראל

מירב חג'ג:  אתם מנסים אחרי זה שהבסיס שלו של התלמידים הזהות שלהם נבנית על-ידי אותם מורים שאתם מביאים, והם בונים להם את הזהות הפלסטינית שלהם

מירב חג'ג:  אבל זה ביצה ותרנגולת, ואז הם רוצים להכניס אותם לאוניברסיטה

עמית הלוי: אני רוצה לחדד את מה שאמרה כאן מירב

עמית הלוי:  כשאת אומרת שאת רוצה הרחבה הסכמה באופן מיטבי, בסוף, מילת המפתח בחינוך היא זהות

עמית הלוי:  זאת מילת המפתח כבני אדם קודם כל

עמית הלוי:  אנחנו בראש ובראשונה, יצורים שיש להם זהות, זהות ביולוגית, זהות אינדיבידואלית, זהות לאומית, זהות דתית, זה התשתית, זה עמוד השדרה שלנו כבני אדם

עמית הלוי:  משעה שהזהות האזרחית, אף אחד לא רוצה לשנות את הזהות הערבית של בני המיעוט הערבי

עמית הלוי:  אבל כמו שאמרת  בצדק, יש להם זהות אזרחית, והם אזרחים במדינת הלאום של העם היהודי במדינת ישראל, לכן החובה היא לטפח, בוודאי אצל אנשים שנכנסים לכיתות, ודאי של אנשים שמשפיעים על ילדים, זה את מה שקראה פה לילי קודם – מדינה יהודית ודמוקרטית

עמית הלוי:       לכן, אני חושב שאם יש משהו שחובה לעשות בהכשרה הזאת, בוודאי אם צריך לאזן גורמים שרואים בזהות היהודית, את יודעת, עושים דמוניזציה ליהודים, ואנחנו ראינו פה את כל חומרי הלימוד בתוכנית של הרשות הפלסטינית, שאת מכירה אותם היטב, לצערי, משרד החינוך אפילו מחזיר אותם בי"א, י"ב, כולל דוגמאות שבעיניי הן מחרידות ואבסורדיות

עמית הלוי:  החובה שלנו אם בא אליך מורה, בוודאי אם הוא בא מחברון, זה לא לתת לו קורס אחד, או כמו שאמרה פה לילי קודם, זה בא לידי ביטוי באיזשהו משהו

עמית הלוי:  אם את רוצה באמת לחזק את הזהות האזרחית שלהם, כאזרחית במדינת לאום, כאזרח במדינת לאום, את אותה מורה או מורה, הם חייבים להכיר את ההיסטוריה של מדינת היהודים, את העם היהודי

עמית הלוי:  אני אומר לך יותר מזה, את הצדק

עמית הלוי:  אם יש את הצדק, הם הרי מחנכים

יוסף עטאונה: זהות אזרחית למדינת הלאום איך?      

עמית הלוי: כן

עמית הלוי:  זהות של אזרח למדינת לאום

שירין נטור חאפי: האחריות הראשונה שלנו כמשרד היא שמורה ישלוט בדיסציפלינה שהוא אמור ללמוד

עמית הלוי: לא, שירין, הוא מחנך

עמית הלוי:  אם הוא לא מכיר את הצדק שיש ברעיון הלאומי, הציוני

עמית הלוי:  אם הוא לא יודע אם יש רעיון צודק בעולם, זה שהעם הזה שנרדף אלפיים שנה, יש לו זכות היסטורית ותנ"כית, על זה כל מורה צריך להתחנך במדינת ישראל

יוסף עטאונה: יש תפיסה אחרת לציונות

עמית הלוי: מורה מהחברה הערבית שבחר להיות מורה ולעסוק בתחום ההוראה, ובא ללמד בתוך בית ספר שהוא ממלכתי, אני חושבת שיש פה אמירה מעבר לאמירה

עמית הלוי:  אני, האחריות שלי בתור משרד חינוך, היא שהמורים יקבלו את ההכשרה המקצועית הנכונה כדי לדעת ללמד את תוכנית הלימודים שקבענו בתור משרד

עמית הלוי:  לדעת ליישם את המדיניות שקבענו בתור משרד, וחלק מהמדיניות שלנו כמשרד, זה בדיוק מה שאתה אומר גם

עמית הלוי:  אבל אני רוצה רגע לשים את הדברים בפרופורציות

עמית הלוי:  האחריות שלנו כמשרד חינוך היא להכשיר פדגוגית את המורים שלנו, לדעת ללמד את התוכניות על-פי תוכנית הלימודים

עמית הלוי:  אנחנו לא מכשירים אותם אידיאולוגית

עמית הלוי:  זה לא התפקיד שלנו כמשרד חינוך

משה סעדה: אם יש מורה שהוא פדופיל, והוא עשה את כל ההכשרה, את לא תרצי שהוא יהיה במערכת החינוך

מוריס הירש: אבל אם הוא קורה לרצח יהודים זה עניין של - - -       

משה סעדה: לצד זה שהוא מוכשר, והוא למד את כל המקצוע ויש לו הסמכה, הוא לא ראוי כי יש לו עבר פלילי והוא מסכן את התלמידים – את מסכימה איתי?     

יוסף עטאונה: אני לא מכיר מורה במערכת חינוך הערבי - - - שקורא לרצח יהודים, לא קיים

משה סעדה: את מסכנת - - -      

שירין נטור חאפי: אנחנו לא מתעלמים

שירין נטור חאפי:  אם יובא לידיעתנו שיש מורה במדינת ישראל ששייך לחינוך הממלכתי, ומסית נגד מדינת ישראל, נראה לכם שאנחנו נתעלם ונגיד, לא, הוא מורה טוב שמכין לבגרות?       

משה סעדה: את מבינה שמי שהולך ללמוד - - - זה בעייתי

עמית הלוי: שירין, אומרת לך פה נציגת המל"ל, שישבו ודנו בזה, לא דיון אחד ולא שניים

עמית הלוי:  והם רואים בתוכנית של אוניברסיטת חברון כסכנה ביטחונית

עמית הלוי:  היא אמרה שזה מוסכם על כל גופי הביטחון במדינת ישראל, אז על משרד החינוך זה לא מוסכם?      

ורד פולק: אני רוצה להבהיר רגע בדיוק מה אמרנו

ורד פולק:  אנחנו אמרנו שיהודים בחברון, השהייה בחברון, והקשרים החברתיים וכו', יש בהם פוטנציאל מאוד גבוה לגרום להתססה ולהקצנה

עמית הלוי: למה? כי לא מחלקים שם סוכריות כנראה במכללה? למה זה גורם להתססה? כי מה? כי מזג האוויר שם שונה? מה? למה?      

ורד פולק: אני חוזרת ואומרת, זה נכון שזה לא הגורם היחיד שקוראים לה זהות לאומית, אבל זה בהחלט גורם, פקטור שיש לו משקל סגולי

עמית הלוי: בסדר, על זה אנחנו מדברים

עמית הלוי:  אם המל"ל, אם המטה לביטחון לאומי אומר שזה פקטור משמעותי ורד, אז משרד החינוך אמור להתחשב בזה, יכול לקחת את זה בחשבון – איך לעשות עם זה, מה לעשות עם זה

עמית הלוי:  יש שאלה טכנית, כיוון שבעבודת המרכז המחקר והמידע של הכנסת, אני מכיר, אמרת קודם לירון, שגם בבית הספר של המוכר שאינו רשמי צריך תעודה

עמית הלוי:  אני מכיר את הנוהל, לפחות לפי מה שנחקר כאן בכנסת, שאדם יכול להיקלט בלי תעודת הוראה עם אפשרות להשלים בהמשך

עמית הלוי:  יש דבר כזה? ככה נאמר לי לפחות לפי המחקר שנעשה כאן – לא נכון, כן נכון?     

לירון ספרד: כדי לפתוח תיק עובד הוראה במערכת החינוך, אתה צריך את ההשכלה הפדגוגית הנדרשת

לירון ספרד:  השכלה אקדמית בין היתר

לירון ספרד:  יש מצבים שבהם כאשר יש מחסור במורים, אדם נרשם ונמצא כבר בתוך הליך של לימודים, אפשר גם אם הוא עוד לא סיים את הלימודים - - -      

עמית הלוי: כמה זמן הוא יכול להיות בלי תעודת הוראה?     

רונית חן: מעט מאוד זמן

עמית הלוי: אם הוא למד 80% באיזושהי אוניברסיטה, הוא יכול עדיין גם מחוץ-לארץ

לירון ספרד: 80% מאפשרת פתיחה של תיק

עמית הלוי: אבל גם מחוץ-לארץ

עמית הלוי:  אם אדם למד בחוץ-לארץ 80% - - -     

לירון ספרד: לא רלבנטי, כי לא תהיה הכרה

לירון ספרד:  ההכרה היא לתואר מלא לא לחצי תואר

עמית הלוי: הבנתי

עמית הלוי:  מי שעשה 80% בנוהל הרגיל, לא יכול להיקלט

עמית הלוי:  מי שעשה תעודת הוראה בחברון, אבל לא השלים אותה, לא סיים את הלימודים לא יכול לעבור בכלל?     

לירון ספרד: הוא לא יכול לפתוח תיק

מוריס הירש: אדוני היושב-ראש, כמה נקודות קצרות, אבל אני חושב מהותיות

מוריס הירש:  אני לא מאמין שאנחנו מדברים על הכרה בתארים של הרש"פ לפי אמנת ליסבון

מוריס הירש:  זו אמנה שעוסקת בהכרה בתארים של מדינות

מוריס הירש:  לא יכול להיות שמשרד החינוך במדינת ישראל הכירה בממשלת ובמדינת פלסטין

מוריס הירש:  זה לא קיים

מוריס הירש:  הדבר היחיד שמסדיר הכרה בתארים של הרשות הפלסטינית, כלול בסעיף 21 לנספח השלישי של הסכם הביניים

מוריס הירש:  אין פה הדדיות בשום דבר

מוריס הירש:  הרש"פ לא מכירה בתעודות שלנו

מוריס הירש:  אנחנו גם לא רוצים שיכירו ארגון הטרור הזה בתעודות שלנו

מוריס הירש:  ואסור, בתכלית האיסור, שמשרד החינוך בישראל ידבר במונחים של הכרה בתארים של מדינה כאשר מדובר בכל היותר בטרור ולא מדינה

מוריס הירש:      דבר שני, אם אנחנו לא מבינים שהטבח של ה-7 באוקטובר נולד, התחיל בחינוך, אז כנראה שפספסנו הרבה מאוד

מוריס הירש:  לא ביום אחד קמים 3,000 אנשים כדי לרצוח יהודים

מוריס הירש:  זה אנשים שהתחנכו לא על תוכנית הלימודים של החמאס, כי הם לא היו בני 16, הם היו גדולים יותר

מוריס הירש:  הם התחלפו בתוכנית החינוך של הרשות הפלסטינית מאל"ף עד ת"ו

מוריס הירש:  זה מה שהכשרנו, זה התארים שאנחנו מכירים בהם

מוריס הירש:  האוניברסיטאות הפלסטינית, שוב, מישהו כנראה התבלבל אם הוא חשב שיש שם באמת מוסד אקדמי נורמלי שנטול מכל גישה לאומית ולאומנית

מוריס הירש:  זה קול קורא להסתה, לא לשווא כל בכירי החמאס דווקא יוצאים מהאוניברסיטאות האלה

מוריס הירש:  הם יונקים משם את החינוך, וזה לא נכון עם כל הכבוד להגיד מספר שנים הייתי - - - עריקים בצה"ל, שוב הסבירו לי הפסיכולוגים של צה"ל, של הגיל של 17, 18, 20, זה הגיל שבאמת מתפתחת הזהות של הבן-אדם

מוריס הירש:  ועכשיו אנחנו אומרים שדווקא לגבי הערבים שהולכים ללמוד באוניברסיטאות של הרשות הפלסטינית זה לא נכון, הזהות שלהם מתפתחת אחרת, זה שקר להגיד את זה

מוריס הירש:  זה בדיוק הגיל שהם יונקים את כל הלאומניות, את כל השנאה, ואז הם חוזרים הביתה

מוריס הירש:  וזה לא נכון בכלל לשאול כמה מורים היו מעורבים בטרור

מוריס הירש:  כי מה שאני יודע להגיד לכם כנתון בדוק במאה אחוז

מוריס הירש:  מאה אחוז מהמפגעים הערבים הישראליים שביצעו פיגועים, למדו במערכת החינוך של מדינת ישראל

מוריס הירש:  ינקו את החינוך מהמורה

מוריס הירש:  אני מתפלא שאני צריך להסביר למשרד החינוך על דמות המורה, מי זה מורה, מה זה מורה

מוריס הירש:  מורה זה הרבה יותר מאשר כלי להעברת מידע

מוריס הירש:  זו דמות חינוכית

מוריס הירש:  זו דמות לחיקוי

מוריס הירש:  זו דמות של השראה

מוריס הירש:  והוא עומד בפני הילדים האלה, מסית אותם לטרור

מוריס הירש:  מלמד אותם לטרור

מוריס הירש:  ואנחנו מתייחסים כאילו יש מדינה נורמלית בצד השני מכירים בתארים שלהם, ומביאים את הזוהמה הזאת לתוך הכיתות שלנו

מוריס הירש:  אסור להמשיך עם הדבר הזה

מוריס הירש:  אסור היה לתת לזה יד, גם לפני ה-7 באוקטובר

מוריס הירש:  וה-7 באוקטובר אמור לצלצל בכל הפעמונים ולהגיד – די, עד כאן

מוריס הירש:  לא אף אחד, לא תואר אחד מהרשות הפלסטינית תתקבל פה עוד יותר

מוריס הירש:  נקודה

איריס ברל: למה ילדים בחינוך הערבי בתוך ישראל לומדים בתוכנית חינוך פלסטינית? למה לכל השדים והרוחות

עמית הלוי: לא, למה אין דבר כזה? ודאי לומדים

עמית הלוי:  רוב תושבי מזרח ירושלים לומדים 85%

מוריס הירש: כמו בית ספר בבית חנינא שעושים שם הצגות לשהידים ולאסירים הגיבורים

איריס ברל: אני רוצה רק לשאול שאלה

איריס ברל:  האם השאלה מנחה אותנו – אנחנו רוצים לגדל כאן אזרחים נאמנים או בוגדים? זאת צריכה להיות השאלה הכי גדולה

עמית הלוי: איריס, זאת שאלת יסוד

עמית הלוי:  התוכנית מבחינתי תוכנית הלימודים התהוג'יה, צריך להיפסק מחר

עמית הלוי:  בעיניי, היא גם בלתי חוקית, אגב

עמית הלוי:  אין דבר כזה שיבוא מוסד, יאמר – אני רוצה עכשיו לפי תוכנית הלימודים השבדית

עמית הלוי:  איזושהי החלטת קבינט

עמית הלוי:  מ-75' הייתה על התוכנית הירדנית, מעולם לא הוחלט, מעולם לא הוסכם, אפילו לא בהסכמי אוסלו הנוראיים, לא הוסכם דבר כזה שבירושלים יכולים ללמד בתוכנית הפלסטינית

עמית הלוי:  זה חור שחור שצריך לעבור מהעולם

עמית הלוי:  יש מאמצים בעיני הם בלתי מספקים

עמית הלוי:  אני חושב שהיה צריך להציב את זה בצורה מאוד ברורה את המעבר לתוכנית הישראלית ולתת ברירה אחת לכל אדם שהוא תושב או אזרח ישראל, זה צריך להיות דבר פשוט

עמית הלוי:  זה לא קורה כרגע

עמית הלוי:  אנחנו עוסקים בזה בוועדה אחרת

עמית הלוי:  אני לא מדלג על השאלה שלך, היא במהות, כמו שאמר פה מוריס הירש – בסוף, החממה הזאת שמוציאה – כמו שאמר מפקד משטרת קדם, פעם אחרונה הזכיר את זה מאור, 400 ילדים מה-7 לאוקטובר, ולא הפסקתי לספור אחרי כמה שבועות שיצאו ועשו, פיגעו ברמה כזאת או אחרת במזרח ירושלים, זה מלמד על מרחב

עמית הלוי:  צודקת שירין, זה לא רק בתי הספר, יש פה מרחב שלם שצריך לטפל בו

עמית הלוי:       בבקשה, דוד אבינר, יועץ המשפטי של ארגון ערי ישראל

עמית הלוי:  בבקשה

עמית הלוי:  יהיה על זה עוד דיון, כיוון שההמלצות שניתנו פה במרץ 2022, ושמעתי את הדברים פה מהמל"ל, אני חושב שהם מחייבים אותנו להתייחסות אחרת

עמית הלוי:  בבקשה

דוד אבינר: תודה רבה

דוד אבינר:  אני רוצה גם להתייחס לכמה אמירות שנאמרו שבאמת פרסו את היריעה לגבי הקושי שמערכת החינוך נמצאת בפניו, וגם להציע כמה דרכים לפתרון

דוד אבינר:  אמר חבר הכנסת עטאונה, שלומדים במוסדות, ברשות הפלסטינית רוכשים מקצועות, ואפשר לפגוש אותם בבתי החולים והכול, בוודאי שמקצוע המורה הוא לא כמו מקצוע הרוקח והרופא

דוד אבינר:  מורה, כמו שאמר פה עו"ד הירש, מקבל גישה ישירה לנשמותיהם ומוחותיהם של תלמידי מערכת החינוך

דוד אבינר:  אני רוצה להתייחס לאמירה של נציגת מערכת החינוך, שחיפשה, לא התייחסה בסוף לנתון מספרי של מורים שהיו מעורבים באירועי טרור, זה לחפש את המטבע מתחת לפנס, כי מה שצריך לראות זה את המצב בשטח של התלמידים, של תוצרי מערכת החינוך, ולא של המורה שהוא בסוף הוא לא אומר – לכו תזרקו אבנים

דוד אבינר:  אבל הוא מציג את הסכסוך הישראלי פלסטיני בצורה מסוימת שהוא למד וירש וקיבל אותה במקום שבו הוא עשה את התואר

דוד אבינר:  ואז הוא הולך ושופך את זה על הראש של התלמידים

דוד אבינר:  והם הולכים אחר כך ברחוב, ועושים מה שעושים

דוד אבינר:       אנחנו רוצים להציע שלושה דרכי פעולה כדי להתמודד עם התופעה הזאת

דוד אבינר:  זה חונה גם אצל נציגים מקצועיים ממשרד החינוך מאגף להערכת תארים, וגם שהם אוכפים את הכללים, וגם אצל מנסחי הכללים של נבחרי הציבור, שיהיו גם כללים ערכיים להערכת תארים מחוץ לארץ

דוד אבינר:  לצורך העניין, שבאופן גורף לא יוכלו לקבל תארים ממדינת אויב, אלא אם כן כללים חריגים של למשל עולה חדש יהודי שרוצה לממש את חוק השבות ולחזור הביתה, למדינת ישראל שהיא ביתו של העם היהודי

דוד אבינר:  אני בטוח שמשרד החינוך ימצא את הדרכים להכיר בתואר שלו גם אם הוא ניתן מאוניברסיטת איראן שהיא הגדולה שבאויבותינו

דוד אבינר:       משרד החינוך פירט את המאמצים שהוא עושה כדי שיותר ויותר סטודנטים ערבים יוכלו ללמוד במוסדות בישראל, אם זה בהיבטים של שפה ותרבות שיהיו יותר נגישים

דוד אבינר:  כמובן, אנחנו מברכים, ומבקשים להגדיל את המאמצים האלה כדי שכל מי שירצה, יוכל לפנות וללמוד באווירה ובשפה שיותר הגיעה מהבית

דוד אבינר:  אבל גם יש דברים שאפשר לעשות כדי להקשיח את הכללים, ולהקשיח את תנאי החזרה למי שלמד במוסדות של הרשות הפלסטינית בלי להסתבך עם אמנת ליסבון

דוד אבינר:  לא ניכנס כאן לדיון אם היא חלה על התלמידים מהרשות הפלסטינית או לא, וזה לדרוש בוחן רף בעברית

דוד אבינר:  שנית, לדרוש בוחן מקצועי

דוד אבינר:  אני בטוח ששתי המדרגות האלה גם רמת עברית וגם הרמה המקצועית שתהיה תואמת את מה שמערכת החינוך בארץ דורשת, בטוח שזה יסמן הרבה מאוד מהאנשים ויידחף את הבאים בתור, או מי שמתלבט בין האם ללמוד הוראה במוסד ברשות הפלסטינית או בתוך ישראל הקטנה לבחור במערכת החינוך שלנו

עמית הלוי: תודה דוד

עמית הלוי:  ציפי, אבקש התייחסות שלך רק לעניין שלך שאמר עו"ד הירש לליסבון, איך את תופסת את הרשות הפלסטינית בהקשר של האמנה, ואז נסכם את הדיון ועוד יהיה לו המשך

בהאא זועבי: אני ד"ר בהאא זועבי, רקטור המכללה האקדמית באתרי הקמה

בהאא זועבי:  אני חושב שבמקום להתמקד בכל העניין של אי הכרה בתארים וכל העניין הזה - - -     

עמית הלוי: מה יש לך במכללה, איזה מקצועות אתם מלמדים היום?     

בהאא זועבי: אנחנו לא מלמדים היום

בהאא זועבי:  זו מכללה בהקמה שהיא לקראת קבלת היתר

בהאא זועבי:  סיימנו את כל הבדיקות של מל"ג, חודש, חודשיים צריכים לסיים את כל ההליך לקבלת היתר לפתיחת מוסד אקדמי, כללי, ישראלי בתוך העיר באקה-אל-גרבייה

עמית הלוי: אבל יש

בהאא זועבי: יש מכללה אקדמית לחינוך

בהאא זועבי:  אני מדבר על מכללה אקדמית כללית

בהאא זועבי:  אני חושב שאחת הבעיות שאין מספיק מענה לבוגרי תיכון ערבים להשכלה גבוהה, למרות כל המאמצים של המל"ג

בהאא זועבי:  המל"ג משקיע מאמצים אדירים

בהאא זועבי:  אבל עדיין 27 אלף בוגרי תיכון, בלי מזרח ירושלים, כל שנה יש לנו 27 אלף בוגרי תיכון שאין להם צבא, לא מתגייסים לצבא

בהאא זועבי:  עדיין מערכת ההשכלה הגבוהה הישראלית מספקת מענה אך ורק ל-10 אלפים, 11 אלף בלבד

בהאא זועבי:  עוד 3,000 לומדים בחו"ל

בהאא זועבי:  ולכן, פתיחת מוסדות אקדמיים כלליים בתוך ערים ערביות, ואני מדבר על מכללות אקדמיות ישראליות בתוך ערים ערביות, ומכללת באקה, מכללה שאנחנו הצהרנו ששפת ההוראה במכללה תהיה עברית, לא ערבית, ולא שפה אחרת, תהיה עברית בשילוב השפה הערבית

בהאא זועבי:  50% מהסגל, מועצה אקדמית עליונה – 50%, חברה יהודית ועדת מינויים

בהאא זועבי:  מועצה אקדמית פנימית

בהאא זועבי:  לכן, אנחנו מדברים על קמפוס אקדמי רב-תרבותי שגם ילמדו יהודים וגם ערבים ביחד, למרות שהרוב יהיה ערבי, אבל גם סטודנטים יהודים ילמדו בקמפוס הזה, וגם במכללה הזאת

בהאא זועבי:       ולכן, הבעיה היא במקום להתמקד באי-ההכרה של התארים, צריך לתת מענה כפי שאמר חבר הכנסת עטאונה, מזמן היה קול קורא להקמת מוסד אקדמי, והיום נמצא בתהליכים אחרונים

בהאא זועבי:  מכללת באקה, כבר 16 שנים

בהאא זועבי:  רק עכשיו, בשנה האחרונה העניין התקדם וממש נמצא לקראת הסוף, והמכללה עומדת בכל תנאי הסף לקבלת היתר לפתיחת מוסד אקדמי כללי בתוך עיר ערבית

בהאא זועבי:  צריך לדחוף יוזמות כאלה של פתיחת מוסדות אקדמיים בתוך ערבים ערביות, ולתת מענה להנגשה להשכלה גבוהה לסטודנטים

בהאא זועבי:  יש טעות, אני חושב שכל העניין שהסטודנטים שהולכים ללמוד בתחום הרשות הפלסטינית שהם בעלי הישגים ירודים זה לא נכון

בהאא זועבי:  סטודנט שלומד רוקחות או רפואת שיניים, הוא בממוצע של 85 בגרות, עם כל העניין של הבונוס זה 110, 115

עמית הלוי: למה לא הולכים לשם, למה לא הולכים לאל-קאסמי?     

בהאא זועבי: למשל, בדרום אין קמפוס

בהאא זועבי:  ולכן, מה הבעיה שמכללה אקדמית לחינוך להרחיב אותה שתלמד גם ברהט

בהאא זועבי:  ברהט, יש מרכז פסגה מודרני, ואז אפשר גם ללמד בו למכללה אקדמית קיימת

בהאא זועבי:  יש את אל-קאסמי, את סכנין, המכללה לחינוך ערבית בחיפה

בהאא זועבי:  אבל אני מדבר שגם יש לנו אינפלציה ועודף מורים

בהאא זועבי:  למה כל הזמן לדחוף אותם לקל ולכל העניין של עודף מורים? צריך לפתוח מכללות אקדמיות כלליות שילמדו גם מקצועות אחרים שמבוקשים בשוק העבודה

בהאא זועבי:  ולכן, המטרה היא לשלב אותם בשוק העבודה הישראלי

בהאא זועבי:  ולכן, צריך לפתוח מכללות אקדמיות כלליות על מנת שהשתלבו בצורה מיטבית שם, ולהפחית ככל האפשר עודף המורים בתוך מערכת החינוך הערבי

עמית הלוי: תודה

עמית הלוי:  רק התייחסויות קצרות

עמית הלוי:  אחת, שירין, לגבי מה שאמר עכשיו, לגבי עודף מורים, האם מבחינתך בכלל יש צורך בהכשרה הזאת שנעשית מבחינה מספרית, לא מבחינת הזהות

עמית הלוי:  או שיש עודף מורים

עמית הלוי:  הייתה טענה לפני שבועיים שיש עוד מורים מובטלים בחינוך הערבי, כלומר, שבוגרי המכללות הערבית בארץ, או אוניברסיטאות, ויש עודף, האם זה נכון? וההתייחסות של ציפי לעניין של ליסבון, ואז נסכם

שירין נטור חאפי: שמתי לב שאתה איש מאוד רציני בדיונים שלך

שירין נטור חאפי:  ולכן, הוזמנו כאן לדיון על מזרח ירושלים

שירין נטור חאפי:  התכוננו על מזרח ירושלים

שירין נטור חאפי:  וכדי להמשיך בעקביות במדיניות שלך, ברשותך, אני לא באתי מוכנה לנתונים על הכשרת מורים באופן כללי

שירין נטור חאפי:  אם יהיה דיון אני אבוא מוכנה לגבי הכשרת מורים בחברה הערבית, אבל זה לא היה הדיון

שירין נטור חאפי:  עשינו הכנה רצינית כמו תמיד לקראת הוועדה

שירין נטור חאפי:       אני רוצה לחזור למזרח ירושלים

שירין נטור חאפי:  הסיטואציה החברתית הפוליטית במזרח ירושלים לא דומה לחברה הבדואית בדרום, לא דומה לחברה הערבית הכללית

שירין נטור חאפי:  וחשוב רגע לומר את זה בכל דיון בהקשר של מזרח ירושלים

עמית הלוי: באיזה מובן?     

שירין נטור חאפי: במובן הסוציו-פוליטי

שירין נטור חאפי:  יש שם אוכלוסייה שלא כולה מוגדרת כאזרחים, יש ביניהם תושבים

שירין נטור חאפי:  הסוגיה הפוליטית סביב מזרח ירושלים היא לא אותה סוגיה פוליטית שנמצאת אצל החברה הבדואית והחברה הערבית

שירין נטור חאפי:  ולכן, לדבר על החברה במזרח ירושלים בהקשר של חברה ערבית זה לא נכון

מוריס הירש: החוק הישראלי הוא חל על מזרח ירושלים, ב-67' בדיוק אותו דבר

מוריס הירש:  יש הבדל

שירין נטור חאפי: איש יקר

שירין נטור חאפי:  שנייה

שירין נטור חאפי:  לא אמרתי שזה נכון

שירין נטור חאפי:  אני מציגה עובדה

יוסף עטאונה: זאת הבעיה שאתה לא רואה את ההבדל, זו הבעיה

מירב חג'ג: כי אין הבדל

יוסף עטאונה: יש הבדל

מירב חג'ג: מקבלים בדיוק כמו כל אזרח במדינה

שירין נטור חאפי: אני אסביר רגע מה ההבדל, אני אסביר מבחינתנו

שירין נטור חאפי:  במערכת החינוך הערבית הכללית, אין לנו בתי ספר בכמות שיש מספרי בתי הספר הפרטיים במזרח ירושלים

שירין נטור חאפי:  בכמות בתי הספר המוכשרים במזרח ירושלים

שירין נטור חאפי:  מערכת החינוך הערבית הכללית ברובה ממלכתית

שירין נטור חאפי:  יש בה תוכנית לימודים ישראלית, היא שונה

שירין נטור חאפי:  ולכן, כשמדברים שיח על מזרח ירושלים, צריך רגע להבין שיש קונטקסט שאי אפשר להפריד אותו

שירין נטור חאפי:  הוא לא רק פדגוגי של משרד החינוך

שירין נטור חאפי:  יש הקשר הרבה יותר רחב

שירין נטור חאפי:  וכאן, ללב העניין

שירין נטור חאפי:  משרד החינוך, לדעתי, ואני אומרת עוד הפעם, ציפי עסוקה בלתת הכרה בתארים, זה רובד אחד

שירין נטור חאפי:       קודם כל אני מוכרחה לומר גם לפרוטוקול

שירין נטור חאפי:  לא פעם אנחנו מגיעים לפה ואומרים לנו – פקידים

שירין נטור חאפי:  קוראים לנו פקידים

שירין נטור חאפי:  אנחנו גאים להיות פקידי משרד החינוך

עמית הלוי: לא אמרו את זה לגנאי

שירין נטור חאפי: ואני רוצה לומר שפקידי משרד החינוך גם מתווים מדיניות, אנחנו לא רק אנשים שעסוקים, חשוב רגע לומר, שהפקידות במשרד החינוך יש לו תפקיד מאוד גדול ומשמעותי

שירין נטור חאפי:  אני גאה להיות פקידה של משרד החינוך

שירין נטור חאפי:       עכשיו, לעניין ההבדל

שירין נטור חאפי:  ציפי, האחריות שלה להכיר בתואר

שירין נטור חאפי:  יש כללים

שירין נטור חאפי:  אנחנו כפופים לייעוץ משפטי, לאמנות

שירין נטור חאפי:  היא לא בודקת מה יש בתואר

שירין נטור חאפי:  ההכשרה של המורים גם במזרח ירושלים היא אחריות של לילי

שירין נטור חאפי:  היא עובדת בממשק עם המכללות השונות כדי מצד אחד להתאים את מה שקורה בתוך המכללה, למה שמחכה למורה כשהוא נכנס לתוך מערכת החינוך

שירין נטור חאפי:  אנחנו מחלקים את זה בהקשר של מזרח ירושלים לשני סוגים

שירין נטור חאפי:  יש מורים שבאים – דרך אגב, ממניעים אידיאולוגים

שירין נטור חאפי:  יש כאלה ממניעים גיאוגרפים

שירין נטור חאפי:  אין מספיק מסביב מכללות שהן באוריינטציה ישראלית, ואז הם לומדים במכללות שהם לא בתוך מדינת ישראל

שירין נטור חאפי:      אני כן רוצה להגיד פה משהו שהוא אחריות שלנו גם, זה הפיתוח המקצועי

שירין נטור חאפי:  פה דיברתי עם לילי

שירין נטור חאפי:  התפקיד שלנו כמשרד חינוך, זה ברגע שמורה נקלט – דרך אגב, במשרד החינוך בחברה הערבית יש נוהל שיבוץ, זאת אומרת, ההכרה בתואר זה דבר אחד

שירין נטור חאפי:  אבל לא כל מי שיש לו תואר יכול להיכנס למערכת החינוך

שירין נטור חאפי:  יש כל מיני סייגים וגבולות שאנחנו עושים

שירין נטור חאפי:  וואנס, הוא נקלט, ופה אני רוצה לדבר על מזרח ירושלים, ואני אגיד את זה בפעם הלא אחרונה

שירין נטור חאפי:  אוריינטציה לאומית של מזרח ירושלמי היא הקשר מאוד רחב

שירין נטור חאפי:  לא רק מערכת החינוך אחראית עליו

שירין נטור חאפי:  אני מסכימה שלמורים יש אחריות מאוד גדולה

שירין נטור חאפי:  מסכימה לחלוטין

שירין נטור חאפי:   לכן, צריך להשקיע, ויש פה את המחוז, ורונית מייצגת אותו בפיתוח מקצועי, פיתוח מקצועי פתוח, רחב היקף, שמכשיר לדעת שפה עברית, להכיר את החברה היהודית הישראלית, וזה עיקר האחריות שלנו

שירין נטור חאפי:  אנחנו עובדים בזה

שירין נטור חאפי:  להגיד לכם שזה יקרה בשנה? – לא

שירין נטור חאפי:  להגיד לכם שה-7 באוקטובר, לא שינה אצלנו את התודעה – שינה ועוד איך

שירין נטור חאפי:  מה זה מחייב אותנו? אנחנו בדיוק בדיונים מאוד עמוקים בכל הרמות מה זה אומר

שירין נטור חאפי:  מה זה אומר על מה שעשינו עד עכשיו בתוכנית הלימודים

שירין נטור חאפי:  מה זה אומר עד עכשיו על ההכשרה שלנו

שירין נטור חאפי:  מה זה אומר על הפיתוח המקצועי שלנו

שירין נטור חאפי:  אבל אין לנו תשובות ופתרונות קסם

שירין נטור חאפי:  זה מחייב אותנו לחשיבה, ואנחנו מוטרדים בדיוק כמוכם

מאור צמח: ב-2023, יצאו 20 תלמידים פחות מגיל 17 לעשות פיגוע ברחובות ירושלים

מאור צמח:  אני חושב שהנתון הזה צריך להדיר שינה מכל גורם

מאור צמח:  20 תלמידים

מאור צמח:  לא מכירים, אני יכול להראות לכם

מאור צמח:  זה פורסם מאוד

מאור צמח:  שלושה אזרחים ישראלים נהרגו מהמפגעים האלה

עמית הלוי: אני רוצה לומר לך, שירין, הנתונים שנאמרו כאן, אולי לא היית בדיון הזה, הרבה יותר מ-20

עמית הלוי:  אני מודה שגם אותי זה הפתיע

עמית הלוי:  שאבי תורג'מן, מפקד משטרת קדם, דיבר כאן מתוך 370 פיגועים ברמות שונות, הוא קרא לזה פיגועים, מבחינתו, הוא קרא לזה, ובצדק, ניסיונות לרצח, כלומר, אבנים, בקט"בים וכו'

עמית הלוי:  הוא אמר שרובם, כלומר, 620, הוריד את ה-150 של ההסתה, נשאר עם 470

עמית הלוי:  מתוך ה-470 הוא אמר מאות מתוכם ילדים

עמית הלוי:  זה הוא אמר כשכן של בית ספר לידו, וכמכיר מאוד טוב את הגזרה

עמית הלוי:  הוא אמר מאות ילדים, זה דבר שללא ספק מלמד על חממה

עמית הלוי:       אני רוצה לסכם את הדיון

עמית הלוי:  אנחנו נעשה עוד דיון בימים הקרובים, כדי להגיע למסקנות יותר ממשיות

עמית הלוי:      דבר ראשון, ברור לכולם, וזה ניכר גם מהדברים של משרד החינוך

עמית הלוי:  כשאנחנו מדברים על חינוך, אנחנו מדברים בסוף על תשתית של זהות

עמית הלוי:  ולכן, לחפש את המורה, או לחפש את התלמיד, בצדק אמר פה דוד, זה לחפש את המחט

עמית הלוי:  אולי אצל רופאים מחטים זה עניין רלבנטי

עמית הלוי:  אצל המורים בסוף אם מורה הוא בעל זהות שמתנגדת למדינת ישראל, זהות אנטי-ישראלית, עצם זה שהוא נמצא בכיתה, הוא מהווה מופת, הוא מהווה מודל

עמית הלוי:  זה לא משנה אם הוא פרסם את זה בפייסבוק

עמית הלוי:  הוא אמר משפט, או חלק מהמצע שאני אומר שוב, שאנחנו רואים את התוצאות שלו גם במזרח ירושלים

עמית הלוי:       דבר שני, הדברים שעלו פה בפעם הקודמת, שני הדברים שעלו - שתי המלצות שעלו במרץ 2022

עמית הלוי:  המלצה אחת - שמחייבת את משרד החינוך לבחון את התבחינים - אני אומר פה לציפי, ולילי

עמית הלוי:  אנחנו לא שמענו את נציג המל"ג, נשמע אותו בפעם הבאה

עמית הלוי:  לבחון, וזה יכול להיות גם כתיקון לחוק המל"ג, שהמל"ג יכול להכיר בתארים רק על-פי כללים מסוימים, וזה ישחרר גם אותך ציפי, מהסמכות שנמצאת בידך, כלומר, לייצר כללים שנשמעים לי מאוד טריוויאליים שאם יש רשות שהיא רשות שמממנת טרור, מחנכת לטרור באופן קבוע, ואנחנו מכירים את זה בתוכניות לימוד של הרשות הפלסטינית לבתי ספר, אז בלי להעמיק, ובלי לעשות דוקטורט על אוניברסיטת חברון, או אוניברסיטת ג'נין, ובלי דוח המל"ל, הנחת העבודה שלי שזה המצב

עמית הלוי:  אפשר לחקור יותר

עמית הלוי:       אנחנו ניקח פה את סיכומי הדיונים שהיו למל"ל, נעבור עליהם בצורה מפורטת

עמית הלוי:  ואם זה המרחב האקדמי שבו צומחים אנשים שאחראים על זהות, אחראים על חינוך, הם לא צריכים לקבל תואר ממדינת ישראל

עמית הלוי:  זה נכון לאיראן, בוודאי, וזה נכון גם לרשות הפלסטינית

עמית הלוי:  זה נראה לי פשוט

עמית הלוי:  נראה לי מושכל ראשון

עמית הלוי:  נראה לי אחריות שלנו

עמית הלוי:  כי אחריות שלנו כמדינה, כדי שהילדים ילמדו – איך אמר פה ד"ר זועבי, במוסדות שרוצים דווקא לשלב אותם, ורוצים לטפח אותם, ורוצים להפוך אותם לאנשים גם ישרים, וגם מועילים לחברה – אנחנו לא באים לנטרל אף זהות, שירין, אלא זהות שמעגנת אותנו

עמית הלוי:  כל זהות היא מכובדת, להיפך

עמית הלוי:  הגישה שלנו בניגוד אגב, את אומרת 7 לאוקטובר, בניגוד לאידיאולוגיה הזאת של האחים המוסלמים שצריך להשליט על כל העולם רק את האידיאולוגיה שלהם בדרכים כאלה ואחרות, לא משנה, לא

עמית הלוי:  אנחנו המסורת שלנו כל אדם יש לו זהות – אנחנו מכבדים אותו

עמית הלוי:  אלא אם כן, זו זהות ששוללת את האחר

עמית הלוי:  זהות שרוצה לעיין את האחר

עמית הלוי:  במקרה שלנו – רוצה לחסל את מדינת ישראל

עמית הלוי:  לזה אנחנו לא ניתן יד

עמית הלוי:  אנחנו נילחם

עמית הלוי:  ננסה להסביר במילים

עמית הלוי:  ואם לא מצליחים, אז מסבירים גם בטנקים, וגם ברובים

עמית הלוי:       לכן אני חושב שזה כלל שאני מציע שתחשבו עליו

עמית הלוי:  אנחנו נעשה דיון בעוד שבוע, נתאם פה את הדיון, בעוד שבוע, עשרה ימים

עמית הלוי:  נשמע בפעם הבאה את עמדת המל"ג

עמית הלוי:  אני חושב שהעמדה שהושמעה כאן, והושמעה במרץ 2022, היא עמדה כפולה

עמית הלוי:  שתיהן חשובות בעיניי

עמית הלוי:  הראשונה – לאפשר לא לקבל תארים מרשות עויינת

עמית הלוי:  רשות שב-2004, עשתה חוק, לא איזו פעולה באיזה פינה קטנה

עמית הלוי:  חוק שאומר – אנחנו צריכים לממן רצח יהודים

עמית הלוי:  החוק הזה גם מתמרץ את הרצח הבא

עמית הלוי:  הוא אומר – הינה, תקבל כסף אם תרצח יהודי

עמית הלוי:  איך אפשר לקבל? איך מדינה נורמלית יכולה לקבל תארים מיישות כזאת? כלומר, לא צריך להיות איש מודיעין כדי להבין שהכול משתלשל בסוף לתלמידים, וצריך למנוע את זה

עמית הלוי:  וצריך להביא למערכת החינוך אנשים טובים

עמית הלוי:  אנשים ישרים

עמית הלוי:  אנשים, שאם הם אזרחים, הם אזרחים נאמנים

עמית הלוי:      הדבר השני, זה למצוא מסלולים, בין אם זה המסלולים שהוזכרו קודם

עמית הלוי:  בין אם מסלול שהזכיר פה ד"ר זועבי, כלומר, לייצר מסלולים ואפשרות לתלמידים שלא יכולים, או שמתקשים ללמוד מסיבות כאלה ואחרות

עמית הלוי:  כלומר, אם הם מתקשים כי אין להם תנאים – אז שיעשו השלמות, שיעשו מכינות כמו שיש בתוכנית החומש

עמית הלוי:  אבל בסוף לאפשר גם לבני המיעוט הערבי כמו לכל אזרח במדינה להשכיל

עמית הלוי:  ואם צריך מסלולים נוספים, כמו שאתם עושים התאמות, וכמו שאמרת בצדק – פדגוגיה זה עניין של זמן ומקום, והתאמה, אז צריך למצוא את ההתאמה

עמית הלוי:  צריך לעשות דיון נפרד

עמית הלוי:  אני לא יודע אם הפתרון הוא המכללה שהציג פה ד"ר זועבי, או מה שהציג פה חבר הכנסת יוסף, או פתרונות אחרים

עמית הלוי:  באופן כללי, הכיוון הזה שההוראה שאצלכם היא עברית, כלומר, לייצר כמה שיותר אנשים שיכולים להיות אחרי זה מעורבים בחברה, ולהיות גם פרודוקטיביים, וגם לעצמם, וגם לסביבה, זה כיוון חשוב

עמית הלוי:  על כל זה נעשה דיון בפעם הבאה

עמית הלוי:       אני מציע בפעם הבאה, גברתי המנהלת

עמית הלוי:  שנשמע את עמדת המל"ג

עמית הלוי:  אני אומר שוב, אנחנו עכשיו נהיה ממוקדים יותר, כיוון שיש חוק המל"ג שאני הנחיתי כאן

עמית הלוי:  עוד לא העברתי לעו"ד ספרד

עמית הלוי:  אני מציע שהוא יעיין בזה

עמית הלוי:  כבר הנחתי פה חוק מל"ג בכנסת

עמית הלוי:  הדיון הזה אמור להתכנס לתוך חוק המל"ג זה שיוגש במושב הזה

עמית הלוי:  בתוך הדיון הזה נצטרך לדון האם אנחנו רוצים, ואני אשמח לשמוע עמדה שלכם כמערכת במשרד חינוך, האם ההמלצה שהייתה פה במרץ 2022, לשלול תארים אקדמיים מרשויות עויינות, למעט, חריגים, כמו שאמר פה דוד מטעמים שיירשמו

עמית הלוי:  האם זו עמדה בעיניכם ראויה, לאור השאלה מה אתם מקיימים עכשיו

עמית הלוי:  אני מציע שנקרא את הסיכומים גם של הדיונים של המל"ל, נקבל אותם, כמו שנאמר כאן

עמית הלוי:  נקרא אותם בעיון

עמית הלוי:  דיון נוסף שנעשה, זה דיון על האפשרויות הנוספות של הקמת מסלולים אקדמיים נוספים שיותר תואמים

עמית הלוי:  אני חושש שמסלול מהסוג הזה – אני חוזר על מה שאמרתי לשירין, חייב לכלול הדגשה משמעותית של הזהות של מדינת ישראל כדי לאפשר לאדם שגם אם הוא בעל זהות לאומית אחרת, דווקא להשתלב, דווקא להיות חלק מהמדינה, ולא להיות בדלן, בוודאי לא לשלול אותה

עמית הלוי:  אנחנו נקבע דיון

עמית הלוי:  תודה רבה לכולם