ועדת העבודה והרווחה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 142, 2024-01-09 00:00

ישראל אייכלר: בוקר טוב, ברוכים הבאים לישיבת ועדת העבודה והרווחה

ישראל אייכלר:  אנחנו פותחים היום דיון בנושא מאוד מורכב, בהצעת חוק עובדים זרים (תיקון מס 24) (פיקדון לעובדים זרים), התשפ"ד-2023, הכנה לקריאה שנייה ושלישית

ישראל אייכלר:      לפני שאני פותח את הדיון, אני רוצה לעדכן אתכם שבדיון הזה אנחנו נהיה ממוקדים רק בהשגות שיש על ההסדר והממשלה ביקשה לתקן את הסעיפים הספציפיים

ישראל אייכלר:  בגלל סד הזמנים לא ניכנס כרגע לתיקון החוק הגדול

ישראל אייכלר:  כל חבר כנסת שרוצה לתקן סעיפים נוספים בחוק, יכול להגיש הצעת חוק לתיקון חקיקה

ישראל אייכלר:  אנחנו כוועדת העבודה והרווחה נדון בכל הצעה כזאת כשהיא תגיע לשולחן הוועדה

ישראל אייכלר:      כאמור, היום אנחנו מתמקדים רק בסעיפים הספציפיים אותם אנחנו נדרשים לתקן

ישראל אייכלר:  אני מציין כי ניתנה אורכה של חצי שנה שתסתיים בעוד שלושה ימים, ב-12 בינואר, וכדי שהדיון יהיה עמוק וממצה אני מבקש להיות ממוקדים בנושאים הלאה ולא לסטות לנושאים אחרים בחוק

ישראל אייכלר:  החקיקה הזאת נועדה מחד לשמור על זכויות העובד - אנחנו לא רוצים לפגוע באף אדם, גם אם הוא עובד זר

ישראל אייכלר:  אני יכול לצטט לכם כמה פסוקים שאתם רוצים על הצורך שלנו לכבד את האדם הזר, את הגר, את הגר תושב ואת האנשים שבאים לכאן ושוהה כחוק – וכן להשוות את עלויות המעסיק של העובד הזר לזה של העובד הישראלי כדי ליצור עידוד להעסקת עובדים זרים על חשבון העובדים הישראלים

ישראל אייכלר:  מנגד נועד החוק גם ליצור תמריץ לעובדים שחייבים לעזוב את הארץ בזמן ולא להישאר כאן שלא כחוק

ישראל אייכלר:  אנחנו מדינת חוק, כך אמרו לנו, ובמדינת חוק אדם יכול לשהות בה כל זמן שמתאפשר לו

ישראל אייכלר:      אני רוצה לספר אנקדוטה

ישראל אייכלר:  לא בדקתי אותה משפטית אבל שמעתי שיש מדינה באירופה, מדינה מאוד נאורה, שמכניסה עובדים זרים לעבודות ניקיון, האזרחים שם לא רגילים לעבוד בניקיון בבית שלהם ולכן יש להם עוזרות ניקיון

ישראל אייכלר:  שמעתי דבר מדהים, שהמדינה מאפשרת לעוזרות להיכנס למשך שלושה חודשים ואחרי שלושה חודשים העוזרת חייבת לעזוב את המדינה ואחר כך לחזור לעוד שלושה חודשים

ישראל אייכלר:  הם לא מאפשרים לה להישאר ברצף

ישראל אייכלר:  אם חלילה היא לא תצא, לעולם היא לא תוכל לחזור לאותה מדינה

ישראל אייכלר:  הרי לא רק יהודים יודעים לעשות קומבינות ולכן ביניהן הן עושות תורנויות

ישראל אייכלר:  נניח יש ארבע עובדות, כל אחת באה לשלושה חודשים, אחת מחליפה את השנייה כי התושבות המעסיקות במדינה רוצות להכיר את העובדת שבאה ולא יכולות כל שלושה חודשים לחפש מישהי חדשה

ישראל אייכלר:  יש להן כבר עובדות קבועות, ארבע עונות בשנה, כל שלושה חודשים באה מישהי אחרת וכך כל אחת מתפרנסת יפה במשך שלושה חודשים כי במדינה בה גרות אותן עוזרות המשכורת שהן מביאות היא מאוד גבוהה, אבל החוק במדינה נשמר

ישראל אייכלר:  זו מדינת חוק מאוד תקיפה

ישראל אייכלר:       אני לא אומר שנעשה כך גם כאן אבל האנקדוטה הזאת מלמדת אותנו שיש מדינות בהן שוהה עוזב את המדינה ברגע שפג תוקף האשרה שלו

ישראל אייכלר:  זו המטרה לגבי העובדים הזרים

ישראל אייכלר:  מי שיש לו אישור שהייה, יכול להיות שאם הוא עובד בתחום מסוים, לפי התנאים המדינה מאפשרת להישאר כאן שנים רבות

ישראל אייכלר:  אנחנו לא זקוקים להכשר של מישהו לגבי החקיקה הזאת, אנחנו מוסריים לא פחות מאחרים, יש מדינות נאורות שאפשר ללמוד מהן איך מצד אחד הן דואגות לעובדים שלהן שלא ייקחו להם את מקורות הפרנסה וגם לכבד את העובדים הזרים שלהן

ישראל אייכלר:      במקרה הזה יש הערות לגבי הפיקדון וביקשו לתקן את מדרגות הניכויים בצורה הדרגתית יותר ולא שמי שמאחר תקופה קצרה מאבד את הזכויות שלו שהוא צבר כאן וכן לא לאפשר ניכוי של 100 אחוזים על המקסימום עד 75 אחוזים כפי שתציג לנו היועצת המשפטית של הוועדה איילת וולברג שעבדה על הנושא הזה

ישראל אייכלר:      אני רוצה לציין משהו פרוצדורלי

ישראל אייכלר:  הצעת החוק הונחה על שולחן הכנסת רק ב-1 בינואר, לפני כמה ימים, וב-3 בינואר הכנסת הצביעה בקריאה ראשונה

ישראל אייכלר:  מאז היועצות המשפטיות עובדות על הצעת החוק יום ולילה

ישראל אייכלר:  אנחנו מצדנו כוועדה נעשה כל מאמץ שהחקיקה תעבור כראוי

ישראל אייכלר:  אני רוצה לציין שהתקנות המשלימות של החוק הזה עדיין לא הונחו על שולחננו ואני מחכה שהן יגיעו כדי שנוכל לקיים את הדיון

ישראל אייכלר:      עד כאן דבריי

ישראל אייכלר:  אני מבקש מהיועצת המשפטית להתחיל בהקראת החוק

איילת וולברג: בהצעות חוק ממשלתיות מקובל שהממשלה באמצעות המשרד תסביר את המהות של התיקון ואת הצורך הנדרש לו

איילת וולברג:  המשרד זה משרד הפנים

ענבל משש: בוקר טוב אדוני

ענבל משש:  אני ראש מינהל עובדים זרים ברשות האוכלוסין וההגירה, לצדי נמצא יוסי אדלשטיין שהוא ראש מינהל אכיפה ברשות האוכלוסין, היועצת המשפטית שלנו עורכת הדין אפרת לב ארי, מנהלת יחידת הפיקדונות פנינה בראשי ואליה בן ארבון שממונה ביחידה

ענבל משש:      אנחנו נקדים ונאמר תודה לאדוני על היעילות ועל העבודה המאומצת שנעשתה כדי לקדם ולהעביר את הצעת החוק הזו לוועדה

ענבל משש:  אנחנו מאוד מעריכים ומאוד מודים

ענבל משש:  כפי שאדוני אמר אנחנו נמצאים כאן בעקבות פסק הדין שניתן בבית המשפט ב-12 ביולי 2023 ובשים לב לקביעותיו של בית המשפט בתיקון שעשינו להצעת חוק עובדים זרים וכמובן בהתאם לתיקון שנקבע בחוק העובדים הזרים ובתקנות הפיקדון מחויב כל מעסיק של עובד זר בענפי הבניין, הטכנולוגיה, מוסדות הסיעוד, מלונאות ותעשייה להפקיד מדי חודש לחשבון בנק ייעודי את כלל התשלומים הסוציאליים של העובד הזר

ענבל משש:  אדוני ציין את התכליות של החוק

ענבל משש:  אנחנו כמובן נמצאים כאן בתיקון לאחר שנעשתה עבודת מטה יסודית, פורסמה ריא וקיבלנו את כל האישורים הנדרשים כדי להגיע עד הלום ובשים לב כמובן לפרק הזמן המאוד קצר שעמד לרשותנו

ענבל משש:  אנחנו באמת בקצה של המועד שנקבע

ענבל משש:       אני אומר כמה מילים בנושא העסקת עובדים זרים, במיוחד בעת הזאת

ענבל משש:  היינו גם בדיון קודם ואדוני הדגיש את החשיבות של העסקת עובדים זרים במשק ובמיוחד בעת הזאת לאור השלכות המלחמה, יציאת עובדים זרים מהארץ והמחסור שנוצר במשק בנושא עובדים זרים

ענבל משש:  אנחנו עושים כל מאמץ כדי להמשיך את הרציפות התפקודית של המשק, לגשר על הפער שנוצר ולגייס עובדים זרים

ענבל משש:  למדינת ישראל נכנסו למעלה מ-17,000 עובדים זרים בתקופת המלחמה כאשר אלה גם עובדים שעבדו כאן ויצאו וגם עובדים חדשים שנכנסו בכלל הענפים

ענבל משש:  בעת הזאת אנחנו מאוד ממוקדי מטרה כדי להשלים את המחסור שנוצר בענפים השונים וכמובן כפי שאדוני אמר תוך שמירה והקפדה על זכויות העובדים כאשר חלק מזה זה התיקון של הצעת החוק שמוגשת לאדוני

ענבל משש:       היועצת המשפטית שלנו תיתן סקירה לגבי הצעת החוק ומה אנחנו מציעים כאן

אפרת לב ארי: בוקר טוב

אפרת לב ארי:  הלשכה המשפטית, רשות האוכלוסין וההגירה

אפרת לב ארי:  כמו שענבל ציינה, אנחנו הנחנו הצעת חוק שנועדה לעגן בחקיקה מנגנון חלופי לזה שקיים היום לעניין ניכויים מכספי הפיקדון של עובד זר שנכנס לישראל כדין כדי לעבוד כאן

אפרת לב ארי:  המנגנון שקיים היום בחקיקה מאפשר לנכות עד 100 אחוזים מכפי הפיקדון שנצברו לעובד הזר בתקופת עבודתו כדין בישראל כאשר הניכויים האלה נמתחים לאורך תקופה של חצי שנה

אפרת לב ארי:  כלומר, לאחר חצי שנה של שהייה שלא כדין מהמועד בו היה עליו לצאת, אפשר לנכות לו לפי החוק הקיים את כל כספי הפיקדון

אפרת לב ארי:  בעקבות עתירות שהוגשו על ידי עובדים זרים ועל ידי ארגוני זכויות עובדים שייצגו אותם, בג"ץ נדרש לשאלת חוקיות ההסדר הזה של הניכויים מכספי הפיקדון

אפרת לב ארי:  בג"ץ קבע כי התכלית של כספי הפיקדון היא תכלית ראויה וגם אין דבר פסול בעצם המנגנון

אפרת לב ארי:  כלומר, הוא לא פסול מעיקרו אבל המנגנון הספציפי הקיים היום בחקיקה, יש בו קושי בהיבטי מדיניות ולכן דינו להתבטל

אפרת לב ארי:  למעשה הוא אמור להתבטל, הוראות החוק שמסדירות אותו אמורות להתבטל ביום ששי הקרוב, ב-12 בינואר

אפרת לב ארי:      בשים לב להערות של בג"ץ גיבשנו את ההצעה של מנגנון חלופי

אפרת לב ארי:  המנגנון החלופי אומר שעובד זר שעבד כדין בישראל וצבר כספי פיקדון, יהיה זכאי לקבל 25 אחוזים מהכספים שנצברו לזכותו ובלבד שהוא יוצא מישראל, גם אם הוא יוצא באיחור וגם אם הוא יוצא באיחור רב

אפרת לב ארי:       לגבי היתרה של 75 אחוזים מכספי הפיקדון, הם יהיו נתונים לניכויים כאשר התקופה לגביה יימדדו או ייקבעו הניכויים האלה תהיה ממושכת יותר

אפרת לב ארי:  כלומר, לא רק חצי שנה כמו שיש במנגנון הקיים אלא 12 חודשים ובהתאם לזה פרסנו את מדרגות הניכוי, בעצם את הקפיצות בשיעורי הניכוי, כי הניכוי הולך וגדל מחודש לחודש

אפרת לב ארי:  על כל חודש של שהייה בלתי חוקית יש עוד קפיצה בשיעורי הניכוי

אפרת לב ארי:       מעבר לזה גם מתחנו את התקופה במסגרתה עובד זר יכול להגיש בקשה להפחתת ניכוי או אפילו לביטול הניכוי שנקבע לו מכל מיני סיבות מוצדקות, בין אם נבצר ממנו לצאת מישראל במועד, או בנסיבות שבטעות או בתום לב הוא לא יצא מישראל, או בנסיבות אחרות חיצוניות שגרמו לו לא לצאת מישראל במועד

אפרת לב ארי:  כיום התקנות מאפשרות לו להגיש בקשה כזאת או יותר נכון מאפשרות לנו לדון בבקשה כזאת עד 18 חודשים ועכשיו הוא יוכל שלוש שנים להגיש את הבקשה הזאת

ישראל אייכלר: יש עוד מדינות בעולם

ישראל אייכלר:  למדתם או העתקתם מהן איזשהו רעיון או שהכול יצירה ישראלית אוטנטית?     

אפרת לב ארי: אנחנו לא מכירים כיום מנגנון כזה מקביל בעולם

אפרת לב ארי:  בית המשפט התייחס לזה בפסק הדין שלו, שלא הוצג מנגנון זהה או דומה מרחבי העולם

אפרת לב ארי:  דווקא בפסק הדין בעניין המסתננים הייתה השוואה למדינות אחרות בעולם לגבי ניכויים משכר לטובת מערכות של רווחה, בריאות, חינוך וכיוצא בזה

אפרת לב ארי:  אפשר לראות את זה בפסק הדין ולהקריא אם צריך

אפרת לב ארי:  זה היה לגבי אוכלוסיות של מבקשי מקלט ומבקשי הגנה

אפרת לב ארי:  לכל מדינה יש לה את הטרמינולוגיה האחרת שלה לגבי האוכלוסיות הללו

אפרת לב ארי:  שם התייחסו להיבט כזה אבל לגבי עובדים זרים חוקיים, לא ראינו מנגנון דומה

ישראל אייכלר: מה עושים במדינות אחרות? איך המשטר דואג שהעובד שתוקף האשרה שלו פג יעזוב את המדינה?     

אפרת לב ארי: בזמנו ניסינו לערוך בדיקה כזאת

יונתן מישרקי: אם אפשר להוסיף ולשאול האם המנגנון הזה שמוצע כאן יעיל

יונתן מישרקי:  האם הוא הוכח כיעיל

ישראל אייכלר: קודם נשמע מה קורה בעולם ואחר כך תתייחסו לשאלה הזאת

אפרת לב ארי: בעולם לא הצלחנו למצוא מנגנון כזה שהוא תלוי עובד או מבוסס עובד

אפרת לב ארי:  יש הרבה מנגנונים שהם מופעלים לגבי המעסיקים ואז יש חשש – כשמתחילים להשוות ולחשוב על זה מול מדינות אחרות ב-OECD אם זה מנגנון רצוי - שכדי לוודא שהעובד יוצא בזמן, המעסיק יטיל סנקציות או יעכב דרכון או יחזיק דרכון של עובד זר, כאשר בישראל זו עבירה פלילית

ישראל אייכלר: יש עוד מדינות שעושות את זה?     

אפרת לב ארי: המנגנונים האלה מוכווני מעסיקים

אפרת לב ארי:  אנחנו חושבים שיכול להיות חשש שמעסיק – זה הדבר הקיצוני – כדי לוודא שהעובד הזר עולה על המטוס, הוא יחזיק את הדרכון שלו, ושוב, זו עבירה פלילית

אפרת לב ארי:  יש חשש כזה ולכן אנחנו העדפנו להמשיך עם המנגנון הזה

ישראל אייכלר: לשאלת חבר הכנסת יונתן מישרקי שהוא יושב ראש ועדת הבריאות אבל חבר ועדת העבודה והרווחה

יונתן מישרקי: בהחלט

יונתן מישרקי:  לא עוזבים את הבית

ישראל אייכלר: הוא שאל שאלה טובה

ישראל אייכלר:  אחרי ניסיון של שנים, האם הרעיון הזה שלכם יעיל?     

אפרת לב ארי: אני מניחה שחבר הכנסת מישרקי שמכיר אותנו מתקופת עבודתו – בעברו הוא היה ראש מטה שר הפנים – מכיר את נושא הפיקדון ואת הנתונים

אפרת לב ארי:  אנחנו הראינו לבג"ץ נתונים שלדעתנו מוכיחים את היעילות של המנגנון

אפרת לב ארי:  לצערנו בג"ץ קבע שאין ודאות שרק הפיקדון הוא זה שמבסס את הנתונים שהצגנו שלפיהם יש עלייה, למשל בענף הבניין בו מנגנון הניכויים והפיקדון גורם לעלייה בשיעור היוצאים מישראל במועד או לפחות לאחר תקופת שהות קצרה שלא כדין, ובג"ץ קבע שזה לא מובהק שרק זה גרם להם לצאת כי יש עוד מנגנוני אכיפה

ישראל אייכלר: זה עוזר? זה מסייע

אפרת לב ארי: לדעתנו כן

אפרת לב ארי:  בג"ץ לא קיבל את זה באופן מלא

ישראל אייכלר: אני שואל מה אתם אומרים

אפרת לב ארי: אנחנו חושבים שכן

יונתן מישרקי: זו התשובה

יונתן מישרקי:  בסדר

דבורה ביטון: בהמשך לשאלה של חבר הכנסת מישרקי אני רוצה להבין

דבורה ביטון:  מדובר בעבירה פלילית

דבורה ביטון:  ברגע שהוא לא עוזב בזמן שהוא צריך לעזוב, כפי שאנחנו מכירים לרוב עוצרים אותם ולאחר מכן מעלים אותם למטוס

דבורה ביטון:  יצא לי לבקר כמה כאלה

דבורה ביטון:  המנגנון הכספי הזה, כמה הוא מרתיע? האם אנחנו לא עושים איזשהו עוול כספי, משתמשים בכסף שהוא בעצם לא שייך למדינה? בגדול זה כסף ששייך לעובד

דבורה ביטון:  האם החוק הזה לא פוגע בזכויות של אותו עובד אף על פי שהוא עובד זר? בסופו של יום אנחנו צריכים גם לחשוב על האינטרס

דבורה ביטון:  אלה כספים שמרביתם הם של העובד

ישראל אייכלר: מעניין אותי לברר את ההגדרה שלך שאלה כספים של העובד

דבורה ביטון: חלק מהכספים שייכים לעובד

אפרת לב ארי: לא

אפרת לב ארי:  מקורם של הכספים האלה בהפרשות המעסיק

אפרת לב ארי:  אין ניכוי משכר העובד אלא רק הפרשות

דבורה ביטון: אבל הם נועדו לפצות אותו בהנחה שהוא עוזב או שהם בנוסף?     

אפרת לב ארי: למעסיק אין סנקציה

אפרת לב ארי:  כספי הפיקדון הם הפרשות של המעסיק לחשבון תשלומים שממילא הוא חייב להפקיד

ישראל אייכלר: לשם מה הוא מפריש את הכספים האלה?     

אפרת לב ארי: זה על חשבון תנאים סוציאליים שממילא מגיעים לעובד לפי דיני העבודה

דבורה ביטון: העובד מקבל אותם בתלוש?     

אפרת לב ארי: 	כן

דבורה ביטון: העובד מפריש פעמיים, פעם אחת לעובד?     

אפרת לב ארי: לא

דבורה ביטון: זאת אומרת שזה כן שייך לעובד

אפרת לב ארי: ברשותך, אני אתאר את המנגנון

ישראל אייכלר: סליחה, אני כאזרח הייתי אמור לחשוב שכל הפיקדון הזה הוא פיקדון שהמעסיק מכניס כמו ערבות שהעובד יצא בזמן

ישראל אייכלר:  עכשיו אני שומע שאלה כן זכויותיו הסוציאליות של העובד

אפרת לב ארי: בג"ץ קבע שיש לעובד זכות קניינית

דבורה ביטון: זה כמו שעושים עם הפלסטינים

דבורה ביטון:  נכון?     

אפרת לב ארי: לא

אפרת לב ארי:  אצל הפלסטינים יש קרן

ענבל משש: זה עולם אחר

אפרת לב ארי: זה לא בדיוק אותו הדבר

אפרת לב ארי:  אני אסביר

אפרת לב ארי:  לגבי העובדים הפלסטינים, אנחנו, מדינת ישראל, רשות האוכלוסין וההגירה, מנהלת קרן פנסיה

אפרת לב ארי:  היא ממש מדמה קרן פנסיה ותיקה והעובדים יכולים לקבל קצבאות וכולי

דבורה ביטון: יש הפרשות מעסיק

אפרת לב ארי: שם יש גם הפרשות מעסיק וגם ניכויים משכר העובד

אפרת לב ארי:  ממש יישום של צווי ההרחבה

דבורה ביטון: תהיי ברורה

דבורה ביטון:  האם מעסיק משלם פעמיים כאשר פעם אחת היא בתלוש?     

אפרת לב ארי: לא

אפרת לב ארי:  מעסיק אינו משלם פעמיים

דבורה ביטון: למה לא לעשות את זה כערבות מעסיק?     

ענבל משש: אני אפרט ואם יהיו שאלות, אני אשמח להרחיב

ענבל משש:  במינהל עובדים זרים ברשות האוכלוסין וההגירה הקמנו אגף שהתכלית שלו היא לנהל את כספי הפיקדון של העובדים הזרים

ענבל משש:  מעסיק מחויב מדי חודש להפקיד הפקדה לחשבון הבנק הייעודי שאנחנו פותחים לו, חשבון של העובד ולטובת העובד

ענבל משש:  הכספים האלה מנוהלים בבנק שזכה במכרז ואנחנו כמובן מפקחים ואחראים על ההפקדות החודשיות השוטפות

ענבל משש:  מעסיק שלא מפקיד בצורה שוטפת, חשוף לסנקציה גם מינהלית וגם פלילית

ענבל משש:  יוסי יכול להרחיב על כך

ענבל משש:       הכספים האלה ממתינים לעובד בסיום תקופת השהייה החוקית שלו

ענבל משש:  כשהוא יוצא מישראל בסיום תקופת השהייה החוקית שלו הוא מקבל את הכסף לפי בחירתו, או מזומן בנמל התעופה אחרי ביקורת גבולות, או שהוא יכול לקבל את הכסף בהעברה בנקאית לפי בחירתו

ענבל משש:  כפי שאדוני אמר וכפי שכתוב בהצעת החוק, חלק מהתכליות, יש כמה תכליות לחוק הזה, הוא ליצור מנגנון, איזשהו תמרוץ כלכלי חיובי ליציאה של עובדים בזמן ממדינת ישראל ולא לעודד שהיית יתר ושהייה בלתי חוקית

ענבל משש:  זה נכון שיש את האכיפה שאנחנו עושים שמהווה סוג מסוים של תמריץ

ענבל משש:  האיש עובד, יוצא החוצה אחרי שיוצא ממנו צו הרחקה ממדינת ישראל והוא יוצא ממנה

ענבל משש:  מנגד אנחנו רוצים לתמרץ אותם לצאת בצורה מכבדת בצורה חוקית, כאשר הם מקבלים את כל הזכויות שמגיעות להם בסיום התקופה שנקבעה להם

ישראל אייכלר:  אם למשל הייתם אומרים שאין פיקדון כזה ואתם לא מסכימים, המפעיל, המעביד, חייב לשלם לעובד את הכסף הזה בגין זכויותיו הסוציאליות או לא?     

גאולה צמח: ברשותכם, אני אסביר

גאולה צמח:  הלשכה המשפטית במשרד העבודה

גאולה צמח:  כפי שאנחנו יודעים, כל דיני העבודה חלים על העובדים הזרים כמו שהם חלים על העובדים הישראלים

גאולה צמח:  חלק מדיני העבודה אלה הפרשות לפנסיה

גאולה צמח:  במקרה של העובדים הזרים, מכיוון שאין קרנות פנסיה שמוכנות מסיבותיהן שלהן לבטח אותם, היה צריך למצוא מנגנון אליו הם יוכלו להעביר את הכספים האלה

גאולה צמח:  לכן הוקם מנגנון הפיקדון עבור חלק מהתכליות

גאולה צמח:  לצורך העניין, נניח שיש ענף כמו החקלאות שעדיין לא חל עליו הפיקדון, הם צריכים לבצע לפי פסיקת בית המשפט לעניין הלכת הביצוע בקירוב

גאולה צמח:  כלומר, יש להם כמה אופציות

גאולה צמח:  בגלל שלא מדובר בקרן פנסיה רגילה, הם צריכים או להפריש את הכספים מדי חודש לאיזשהו חשבון בנק ובסוף לתת לעובד, או לשלם את זה מדי חודש בחודשו לעובד בשכר, או האופציה השלישית היא לשלם לעובד בסיום ההעסקה רטרו

איילת וולברג: מה שאת מתארת זה לגבי ענפים בהם אין חובת הפקדה על פי התקנות

גאולה צמח: כן

גאולה צמח:  אין

גאולה צמח:  מה שיש חובת הפקדה לפיקדון, בהתחלה לא היה סנכרון בין החובה הזאת להפריש כספים ופיקדון אלא היה צריך להפריש פיקדון ולהשלים

גאולה צמח:  לפחות בענף הבניין בהתחלה היה קובע סכום פיקס בתקנות משנת 2016, 710 שקלים, ונניח שההפרשות של המעסיק לפי הזכויות הסוציאליות היו 600 שקלים לצורך העניין, היה צריך להשלים ל-710 שקלים

גאולה צמח:  בעבר זה היה היחס בין הזכויות הסוציאליות לבין הפיקדון

גאולה צמח:  בשנת 2016 נעשה סנכרון מלא בין הזכות לבין הפיקדון והתקנות תוקנו כך שבכל הענפים שגם נוספו אחר כך, הדרישה היא להפקיד את ההפרשות הסוציאליות בהן חב רק המעסיק – כי שוב, זה רק מדמה קרן פנסיה ולא קרן פנסיה – לפי חוקי העבודה, את הזכויות הסוציאליות הוא צריך להפקיד אותן לפיקדון

ישראל אייכלר: זה הפיקדון

ישראל אייכלר:  אין יותר מהזכויות הסוציאליות שמגיעות לעובד

גאולה צמח: כן

ישראל אייכלר: שאלה נוספת

ישראל אייכלר:  האם ההיענות לעזוב את הארץ בגלל הפיקדון שונה בין הענפים השונים? יש אנשים שעובדים בחקלאות, יש אנשים שעובדים בבניין ויש אנשים שעובדים בניקיון ובסיעוד

ישראל אייכלר:  בין הענפים יש הבדל בהיענות לעזוב את הארץ בגלל הפיקדון?     

יולי יואל אדלשטיין: בהחלט אדוני היושב-ראש

יולי יואל אדלשטיין:  ראש מינהל אכיפה וזרים, רשות האוכלוסין וההגירה

יולי יואל אדלשטיין:  הפיקדון התחיל ב-2005 עם הקמת תאגידי הבניין

יולי יואל אדלשטיין:  זה התחום הראשון שהחלנו עליו את נושא הפיקדון ולאורך השנים אנחנו רואים שבתחום הבניין העובדים עושים את השיקול ואת האיזון בין כדאיות להפסיד את הכסף שנצבר לגביהם לבין היציאה

יולי יואל אדלשטיין:  אנחנו רואים שלאורך כל השנים תחום הבניין הוא התחום היחסי הכי מסודר בו העובדים מסיימים ויוצאים

יולי יואל אדלשטיין:  בחקלאות אין פיקדון ושם אנחנו רואים את הכמות הכי גדולה של העובדים הלא חוקיים שנשארים בארץ

יולי יואל אדלשטיין:  לכן אני חושב שבאיזון שבין לקחת כסף שהוא גורם משפיע על השיקול של העובד לקום ולצאת לביו הקטע של האכיפה, גם הקטע האכיפתי הוא לא סימפטי

יולי יואל אדלשטיין:  זה לא נעים לא לי ולא לעובד שאני עוצר אותו, כולא אותו ומרחיק אותו

יולי יואל אדלשטיין:  לכן אני חושב שהקטע של הפיקדון וההרתעה שיש לגבי העובד שיש לו 50,000, 60,000 שקלים שהוא מפסיד, שזה הרבה כסף, זה שיקול מאזן בהחלטה שלו לקום וללכת

דבורה ביטון: אני רוצה לומר מה מציק לי בהצעת החוק הזאת

דבורה ביטון:  מחד, אלה זכויות של העובד

דבורה ביטון:  זה כסף, מגיעות לו זכויות ואני חשה שבגלל זה בבג"ץ זה לא עבר להם כל כך טוב בגרון

דבורה ביטון:  מנגד, יש את הסנקציה שאתה צריך בסוף לומר שבתאריך כזה וכזה העובד יעזוב ואם הוא לא יעזוב, אני אקנוס אותו מתוך הכספים

דבורה ביטון:  אני יכולה לחלט כספים שנמצאים אצלי שהם חלק מהזכויות של העובד

דבורה ביטון:      אני רוצה לדעת אם אותם עובדים שמגיעים יודעים וחותמים והאם יש הצהרה בטוחה וברורה

דבורה ביטון:  על מנת שלא ייווצר מצב שאנחנו נוגעים בכספי זכויות, אולי אפשר לכתוב בהגדרה בחוק שהם ייקנסו ברמה של קנס מתוך הכספים המופקדים

דבורה ביטון:  זאת אומרת, שזה לא יישמע שאנחנו מראש תופסים את הכספים האלה כבן ערובה

דבורה ביטון:  אנחנו יכולים להגיד אנחנו משגיחים על הכסף כדי להבטיח לך שלא יהיה מצב שהמעסיק בסוף לא ייתן לך את הזכויות אבל מנגד אנחנו גם אומרים שאם אתה לא תצא, אנחנו מבטיחים לעצמנו את זה

ישראל אייכלר: את מציעה להפריד בין ניצול הפיקדון לבין הטלת קנס על שהייה בלתי חוקית

דבורה ביטון: בדיוק

דבורה ביטון:  אתה אומר קנס מתוך הכספים ששייכים לך

ישראל אייכלר: חשבתם על הרעיון הזה?     

ענבל משש: כל עובד זר שמגיע לארץ מגיע בצורה מסודרת וחוקית לעבודה בענפים השונים

ענבל משש:  אני מוכרחה לומר שגם במסגרת ההסכמים הבילטרליים המדינות ששולחות את העובדים רואות את הנושא הזה של הפיקדון כחלק מאחת התכליות המאוד חשובות שמבטיחות את הזכויות של העובדים ומגינות על זכויותיהם

ענבל משש:  בסופו של יום כל מדינה רוצה לשלוח עובדים לעבודה בצורה חוקית, מסודרת ושהעובדים שלה יחזרו חזרה למדינתם בתום התקופה שנקבעה

ענבל משש:  כאן הם מקבלים כספי פיקדון ביציאה מנתב"ג וזה חלק מרכזי מהיכולת שלנו לגייס את העובדים כי הוא נתפס כמאוד משמעותי ומבטיח את הזכויות של העובדים

ענבל משש:  הוא לא מותנה בכלום למעט העובדה שהעובד יצא במועד שנקבע לו, הכספים אצלנו ואנחנו מעבירים לו אותם ביציאה

ענבל משש:  זה לא מותנה במעסיק

ענבל משש:  כל הכספים שנצברו לזכותו, הוא מקבל אותם

ענבל משש:      המנגנון של הניכוי שנקבע בפיקדון הוא אותו קנס, אם את משווה את זה, בגין שהייה בלתי חוקית

ישראל אייכלר: חברת הכנסת ביטון, אני מציע שאת תגישי הצעת חוק אותה אנחנו נקדם, כאשר לפיה את אותו הדבר שעושה משרד הפנים כניכוי, את תעשי כקנס

דבורה ביטון: כקנס שאפשר לחלט

איילת וולברג: צריך לחשוב על המשמעויות

איילת וולברג:  לקנס יש גם משמעויות אחרות כמו משמעות פלילית

דבורה ביטון: יש כאן עבירה פלילית, בעצם העובדה שהוא לא יוצא בזמן

ישראל אייכלר: בחוק צריך להיות ברור איך גובים את הכסף

דבורה ביטון: צריך להיות ברור שהפיקדון לא הופך להיות בן ערובה של מדינת ישראל כי זה מה שקורה עכשיו

ישראל אייכלר: ומצד שני איך גובים את הקנס

דבורה ביטון: לחלט כספים ששייכים לו

ישראל אייכלר: נתתי לך אתגר

ישראל אייכלר:  תחשבי על זה

יונתן מישרקי: האתגר שנתת, זה מה שרציתי לומר

יונתן מישרקי:  אני אזכיר ואומר שהרציונל שעומד מאחורי המנגנון הזה הוא רציונל יחסית רך

יונתן מישרקי:  אנחנו צריכים לזכור שמטרה שלו היא לא להתנקם באנשים, לא להשפיל אותם ולא להפר זכויות אדם אלא בסוף המטרה שלו היא לשמור על עצמאותה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית ולשמור על כך שהאנשים שנמצאים כאן שוהים כאן כחוק

יונתן מישרקי:  בוא לא נשכח ולא נתבלבל

יונתן מישרקי:  לפעמים אנחנו קצת נוטים להיות טובים מדי או טובים יותר על חשבוננו

יונתן מישרקי:  צריך לזכור שהמנגנון הזה הוא יחסית רך, בפרט לאור מה ששמענו כאן שקיים במדינות אחרות כאשר שם לפעמים יש סוג של יישום חוק בצורה מאוד מאוד אגרסיבית

יונתן מישרקי:  כאן יחסית הוא רך

יונתן מישרקי:  אתה אומר לבן אדם שאם אתה יצא – אתה תקבל את ה-100 אחוזים שמגיעים לך

יונתן מישרקי:  לא יצאת – התחלת איתנו

דבורה ביטון: אולי נעשה תיאום של שכר אחרון ביום היציאה יחד עם כל הפיקדונות

דבורה ביטון:  אולי נעשה מנגנון תיאום שאת השכר האחרון יקבל יחד עם כל הקופות ביום היציאה שלו? אני רוצה לראות את העובד שכשהוא יודע אין לו משכורת באותו חודש אחרון, איך הוא לא יוצא מיד

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, השכר האחרון לא רלוונטי כי כל חודש שהוא נשאר כאן ועובד באופן בלתי חוקי, הוא משלש את השכר שהוא אמור לקבל

יולי יואל אדלשטיין:  השכר האחרון באמת לא יכול להשפיע עליו

יולי יואל אדלשטיין:  כאשר נצבר לו בפיקדון 50,000, 60,000 שקלים, זה סכום משמעותי

ישראל אייכלר: חברת הכנסת ביטון, היות ואנחנו מדברים על חוק אחר שאת יכולה להציע, כדאי שלא נדון בזה עכשיו אלא תשבי עם האנשים ותציעי

ישראל אייכלר:  עכשיו אנחנו עוסקים רק בסעיף הזה כפי שהוא ולא ברעיון שאת העלית שהוא רעיון קצת מהפכני של הטלת קנס

דבורה ביטון: אפשר באותו חוק

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  לא זה השולחן לברר את כל המשמעויות של זה

ישראל אייכלר:  תחשבי על זה

ישראל אייכלר:  בעניין הזה כל המשפטנים לרשותך

ישראל אייכלר:      לגבי דבריו של חבר הכנסת מישרקי

ישראל אייכלר:  חבל שלא היית כאן בתחילת הדיון

יונתן מישרקי: אני מתנצל

ישראל אייכלר: אמרתי כאנקדוטה שיש מדינה מאוד נאורה – לא אמרתי את השם אבל מדובר במדינה הנאורה ביותר באירופה – בה למשל לעובדת ניקיון יש אשרה למשך שלושה חודשים

ישראל אייכלר:  אם היא מאחרת ביציאה ביום אחד, היא לעולם לא חוזרת למדינה הזאת

ישראל אייכלר:  כך הן יוצאות ואחרי שלושה חודשים הן יכולות לחזור שוב

ישראל אייכלר:  אמרתי שיש שם עובדות שעושות ביניהן תורנות עבודה כך שבמשך השנה לכל אחת מהן יש שלושה חודשים עבודה ואף אחת לא מעזה לעבור את תאריך היציאה

ישראל אייכלר:  שאלתי איך המדינות האלה באירופה מצליחות להוציא את האנשים, אחר כך להכניס אותם ולפקח עליהם

ישראל אייכלר:  זו שאלה שאתם צריכים לקחת בחשבון כמנגנון

דבורה ביטון: אני הייתי שמחה לקבל דוח מסודר שמראה מה קורה במדינות אחרות

ישראל אייכלר: שאלתי אבל אין את זה

דבורה ביטון: אולי אפשר לקבל ממרכז המחקר והמידע או ממישהו אחר כדי לדעת מה קורה במדינות אחרות

ישראל אייכלר: אולי נבקש ממרכז המחקר והמידע

דבורה ביטון: כן

דבורה ביטון:  לדעת איך הם אוכפים את הסוגייה הזאת

ענבל משש: כל מדינה מנהלת מדיניות הגירה שונה

ענבל משש:  אי אפשר להשוות אותנו לאירופה

דבורה ביטון: צריך לבדוק כי אולי יש פורמט שכן מתאים למדינה שלנו 

ישראל אייכלר: נשמע את יוסי אדלשטיין שיאמר מה קורה בענפים האחרים

ישראל אייכלר:  אמרת שבענף הבניין אחוז היציאה גבוה

יולי יואל אדלשטיין: כן

ישראל אייכלר: בענף החקלאות הפקר

יולי יואל אדלשטיין: בענף הבניין, כשאני מסתכל על הנתונים בשנת 2023, כ-10 אחוזים לא יצאו ובתחום החקלאות מעל 30 אחוזים לא יצאו

ישראל אייכלר: חברות סיעוד?     

יולי יואל אדלשטיין: בענפים אחרים רק לאחרונה התחיל הפיקדון

יולי יואל אדלשטיין:  עוד אין הצטברות של כסף משמעותי בקופה שישפיע על העובדים אבל גם שם האחוזים הם נמוכים בשלב זה

ישראל אייכלר: אנחנו נבקש ממרכז המחקר והמידע להכין מסמך ובו ייאמר מה קורה במדינות אחרות ואיך הם מצליחים להוציא את האנשים שצריכים לצאת

גדעון עזרא: מרכז המחקר והמידע של הכנסת

גדעון עזרא:  בכנסת הקודמת הוועדה לעובדים זרים קיבלה מרשות האוכלוסין נתונים

גדעון עזרא:  כל תקופת הפיקדון היה בסוף 2021

גדעון עזרא:  כמו שאמר נציג רשות האוכלוסין בענפים השונים התחילו הפיקדונות בתאריכים שונים ולא כל הענפים שהוזכרו בנקודה הזאת פעלו

גדעון עזרא:  ענף גדול היה ענף של חברות סיעוד

גדעון עזרא:  הכוונה למטפלים שמטפלים בבתי מטופלים אבל מועסקים גם באמצעות חברת סיעוד

גדעון עזרא:  אלה מקבלי גמלת סיעוד בעין מהביטוח הלאומי שמועסקים במקביל גם על ידי חברות סיעוד וגם על ידי המטופל

גדעון עזרא:  חברת הסיעוד מחויבת להפקיד לפיקדון וזה היה הענף שבו המספר הגדול ביותר של עובדים שהופקדו עבורם כספים

גדעון עזרא:  בענף הזה 69 אחוזים מהעובדים יצאו מישראל וקיבלו את הכסף במלואו

גדעון עזרא:  31 אחוזים או שנוכו הכספים או שהם יצאו מבלי למשוך את הכספים, שזאת קבוצה שלרשות האוכלוסין היה קשה לאפיין

גדעון עזרא:  חלקם אולי היו זכאים לכספים וחלקם אולי לא הגישו בקשה כי הם ידעו שינכו להם את הכספים

דבורה ביטון: הם לא דרשו את הכסף?     

אפרת לב ארי: בענף הסיעוד גם לא לכולם יש חשבון פיקדון

אפרת לב ארי:  בענף הסיעוד החובה חלה רק לגבי עובדים זרים שמועסקים באמצעות חברות סיעוד וטיפול במטופלים בעלי היתרים

אפרת לב ארי:  יש גם עובדים שהמעסיקים שלהם מקבלים גמלה בכסף ואז המעסיק מעסיק אותם באופן ישיר ובאופן מלא ולא דרך חברות הסיעוד

אפרת לב ארי:  על המעסיק הישיר, המטופל עצמו, לא חלה חובת תשלום פיקדון

אפרת לב ארי:  בנתונים שהצגנו – אני מניחה שגם בכנסת אבל גם בעתירה לבג"ץ - אין לנו דרך לבודד

אפרת לב ארי:  כלומר, אפשר לדעת מי יצא ומשך פיקדון וכמה נוכה לו וכולי, אבל ביחס לסך היוצאים, אי אפשר לדעת כמה היה הפיקדון וכמה לקחו מבין סך היוצאים

אפרת לב ארי:  לכן בסיעוד קשה לגזור היום מסקנות מבוססות

גדעון עזרא: הנתון אני שהצגתי הוא רק לגבי מטפלים שיש להם פיקדון

אליהו (אלי) רביבו: שזה מי שמעוסק על ידי חברות סיעוד או מי שמועסק במוסדות סיעוד

אפרת לב ארי: שזו קבוצה חדשה

גדעון עזרא: כאן עולה השאלה האם שיטת ההעסקה כן קשורה למימוש של הפיקדון

אפרת לב ארי: שני הענפים המרכזיים שגם יש בהם הרבה עובדים וגם הם יחסית יותר שנים, הם ענף הבניין שבו יש ניסיון רב שנים ולדעתנו הנתונים מדברים בעד עצמם

אפרת לב ארי:  בענף הסיעוד, כמו שהסברנו גם יש את הנושא הזה שלא לכל העובדים יש פיקדון אבל אנחנו חושבים שבענף הסיעוד אין מספיק ניסיון

אפרת לב ארי:  התקנות בענף הסיעוד נכנסו לתוקף בסוף 2016 ואז הייתה לנו שנה מלאה של 2017, 2018 ו-2019, שלוש שנים מלאות ואז ב-2021-2020 - אולי קצת ב-2022, היו שנות קורונה – הנתונים מאוד השתבשו כי העובדים לא יצאו

אפרת לב ארי:  אפשרנו להם להישאר כאן וגם לא ניכינו

אפרת לב ארי:  אנחנו חושבים שלגבי ענף הסיעוד עוד מוקדם מדי לגזור מסקנות

ישראל אייכלר: בקיצור, אין לנו נתונים

ישראל אייכלר:      יושב-ראש הוועדה לעובדים זרים, חבר הכנסת אליהו רביבו, בבקשה

אליהו (אלי) רביבו: תודה אדוני היושב-ראש

אליהו (אלי) רביבו:  בדיון הקודם ביקשתי מצד אחד לבטא גם את תמיכתי ומצד שני אל ההסתייגויות והציפיות שלי להתייחסות

אליהו (אלי) רביבו:  לגבי יחס מדרוג אחוזי הניכוי, אני סבור שחמישה אחוזים ניכוי בפעימה הראשונה, זה סכום שלא מבטא כל ניסיון לתמרץ עובד להיזכר לצאת בזמן ולכן ביקשתי להפוך את המדרגות כך שזה יתחיל ב-30 אחוזים

אליהו (אלי) רביבו:  זה בסדר שיסתיים ב-75 אחוזים אבל שהסדר יהיה שונה

אליהו (אלי) רביבו:      ביקשתי שנקבע שהכספים שנשארים יועברו לרווחת רשות ההגירה שמתמודדת בקושי רב עם האתגרים המורכבים

אליהו (אלי) רביבו:  וזה המקום בו אני מבקש לברך ולהודות לשר הפנים על הכוונה שלו להגדיר את התקציבים ואת התקנים לרשות האכיפה כך שבאמת היא תהיה עם שיניים ויוכלו להתמודד עם האתגרים המורכבים בהצלחה

אליהו (אלי) רביבו:  לצד זה יש משהו סימבולי שכסף שכבר מחולט לא יוחזר לטובת רווחת העובדים הזרים אלא יועבר לרשות האכיפה שכן הכסף הזה הוא תוצר של עבודה של רשות ההגירה

אליהו (אלי) רביבו:       לצד זה ביקשתי שאם שמדובר בהפרשה, ההפרשה צריכה להיות דו צדדית כך שהעובד בעצמו יפריש חלק ממשכורתו לטובת אותה קופת פיקדון וכשהוא יוצא, אם הוא יוצא בזמן הוא לוקח את הכסף בזמן, גם מה שהמעסיק הפריש לו וגם מה שהוא הפריש בעצמו

אליהו (אלי) רביבו:  אם הוא שכח לצאת והוא נשאר, מחלטים לו גם את הכסף שהוא הפריש בעצמו ולא רק חה שהפרישו לו כי מה שהפרישו לו זה לא ממש יצא מכיסו אלא זה כסף עודף שבג"ץ כופה אלינו

אליהו (אלי) רביבו:  כמו כן ביקשתי, ואני עדיין מצפה, שתתוכנן איזושהי אפליקציה שמראש תתווך את הסטטוס ואת הזכויות, החובות והציפיות מהעובד בשפתו

ישראל אייכלר: אני מבין שכבר עובדים על אפליקציה כזאת

ענבל משש: יש לנו משק מכוון שעובד זר יכול להיכנס ולראות את כספי הפיקדון שלו בצורה רציפה ומסודרת, כמו גם את הרישיון שלו

ענבל משש:  זה משהו שקיים

ענבל משש:  המידע שקוף לעובדים

אליהו (אלי) רביבו: אני אנסה לחדד את מה שאני מבקש

אליהו (אלי) רביבו:  דיברנו על זה בדיון הקודם

אליהו (אלי) רביבו:  אם יש אפליקציה, זה הרבה מעבר לה שהיא לא נגישה וזה אפילו מעבר לשפה

אליהו (אלי) רביבו:  אם הוא לא מוצא את עצמו חייב להגיע לאותה אפליקציה כדי לקבל אינפורמציה שהוא צורך, זה נותן כסות מספיק טובה לבג"ץ לומר העובד לא חשוף לזכויות שלו ולא לחובות והמידע לא נגיש אליו מספיק

אליהו (אלי) רביבו:  אתם מצד אחד משקיעים הון ומשאבים אנושיים וכספיים אדירים לפתח אפליקציות אבל מצד שני העובד בחסות בג"ץ מדלג על הקיום של אותה השקעה שלכם ולא סופר אותה כאפליקציה שמנגישה לו את החובות, הזכויות והמעמד שלו

ישראל אייכלר: מה אתה מציע?     

ענבל משש: אני יכולה לבדוק את הכניסות לאתר הזה

ענבל משש:  אני חושבת שזה אתר שעושים בו שימוש רב מאוד מכיוון שגם הרישיון של העובד משוקף בתוך האתר הזה וגם ההפרשות

אליהו (אלי) רביבו: בדיוק על המנגנון הזה אני מדבר

אליהו (אלי) רביבו:  בשיחה הקודמת שלי איתך אדוני היושב-ראש הצעתי שהאפליקציה תהיה כזו שחייבים לסמן וי כי קראתי לפני שעוברים למסך הבא, שם הוא צורך את האינפורמציה שהוא מבקש לצרוך

אליהו (אלי) רביבו:  את יודעת לדבר על היקף הכניסות אבל אנחנו לא יודעים להצביע ולהוכיח מי נכנס, באיזה שלב ועד כמה הוא היה חשוף למעמדו

אליהו (אלי) רביבו:  הוא יצטרך לעבור את אותו מסך בו כבלתי אותו, הוא לא יכול להגיד לבג"ץ שהוא לא ידע מה רוצים ממנו כי הוא סימן וי שמר שהוא קרא והבין ויודע את מעמדו, את המשמעויות ואת ההשלכות, רק אז הוא עובר לצרוך את שאר הנתונים שהוא מבקש

ישראל אייכלר: בכמה שפות אתם מפעילים את האפליקציה הזאת?     

דבורה ביטון: אני רוצה הבהרה

דבורה ביטון:  הנתונים האלה יושבים בתלוש?     

ישראל אייכלר: אני שאלתי שאלה ואני מחכה לתשובה

אפרת לב ארי: כמו שענבל ציינה, יש לנו היום אתר

ישראל אייכלר: שאלתי בכמה שפות הוא מופעל

אפרת לב ארי: האתר הזה יושב כעת על התשתיות של ממשל זמין, GOV

אפרת לב ארי: AL, ולכן הוא תומך בעברית ובאנגלית

דבורה ביטון: צריך להיות בערבית

אפרת לב ארי: אבל הם לא נכנסים ורואים בערבית

אפרת לב ארי:  הרשות, בלי קשר לנושא הפיקדון, מפתחת אפליקציה לזרים, ייעודית לזרים שהפיתוח שלה אמור להסתיים עד סוף החציון הראשון של שנת 2024 והיא תתמוך בעוד שפות נפוצות בקרב העובדים הזרים – מלבד עברית, ערבית ואנגלית שקיימות היום – כמו רוסית, טיגרינית וסינית

אפרת לב ארי:  אז העובדים הזרים יוכלו להיכנס ולראות בשפתם

ישראל אייכלר: מה עם הפיליפינים?     

אפרת לב ארי: בדרך כלל הם מבינים גם אנגלית

ישראל אייכלר: השפה שלהם היא אנגלית

אפרת לב ארי: יש להם ניב מקומי

אפרת לב ארי:  הם מבינים אנגלית

אפרת לב ארי:       לגבי השאלה על התלוש, אני יכולה לבקש מחבריי ממשרד העבודה להשיב

דבורה ביטון: האם כל עובד רואה בתלוש שלו כמה הופרש לו לפנסיה

ישראל אייכלר: האם באפליקציה יש את התלוש?     

דבורה ביטון: לא

דבורה ביטון:  האם הנתונים האלה מופיעים לו כחלק מהתלוש

אפרת לב ארי: הם אמורים להופיע

דבורה ביטון: השאלה אם הם מופיעים או לא מופיעים

דבורה ביטון:  איך נראה תלוש של עובד זר?     

אפרת לב ארי: הם צריכים להופיע

אפרת לב ארי:  הפרשות מעסיק אמורות להיות בתלוש

מאיר דוד: ראש מינהל אכיפה ואסדרה, משרד העבודה

מאיר דוד:  בתלוש השכר לא חובה לציין את ההפקדה לפיקדון

מאיר דוד:  מה שחובה להציג זה מה שמנוכה מהעובד

מאיר דוד:  מכיוון שכספי פיקדון לא מנוכים מהעובד, הם לא משתקפים בתלוש השכר

מאיר דוד:  לא חייבים להיות משוקפים בתלוש השכר

איילת וולברג: אני רוצה להתייחס להיבט הזה ולומר שסעיף 1ג לחוק קובע היום שבחוזה העבודה שמעסיק חייב לחתום עם העובד הזר, צריך להיות מצוין לפי פסקה (9): "חובותיו של המעסיק לפי סעיפים 1ד ו-1ה ולפי פרק ד' ככל שהן חלות עליו"

איילת וולברג:  זאת אומרת, חייב לציין את החובה של המעסיק להפקיד פיקדון

איילת וולברג:  בנוסח שמוצע בפניכם יש איזושהי הצעה להוסיף יידוע של העובד לגבי האפשרות למשוך את כספי הפיקדון

איילת וולברג:  אז העובד כשהוא קורא את החוזה, הוא מקבל את המידע שיש

ישראל אייכלר: הוא גם ידע כמה כסף יש לו?     

איילת וולברג: כמה כסף הוא לא ידע

איילת וולברג:  הוא ידע שהוא יכול להיכנס לאתר של רשות האוכלוסין וההגירה ולבדוק את המצב של הפיקדון והוא ידע הוא צריך להגיש בקשה כדי בסופו של דבר לקבל את כספי הפיקדון

איילת וולברג:  אני חושבת שהנושא של היידוע הוא חשוב בשני מובנים, הוא חשוב גם במובן הזה שעובד שלא מגיש בקשה, בסופו של דבר הוא לא יקבל את הכספים

איילת וולברג:  הוא צריך לדעת הוא צריך להגיש בקשה

איילת וולברג:  ההיבט השני שעלה סביב כל הנושא הזה, זה שהעובד לא תמיד יודע מתי הוא אמור לצאת מישראל וכאן יש שאלה איך אמורים ליידע אותו

איילת וולברג:  אני לא יודעת אם דרך האפליקציה או אם יש התראות

אפרת לב ארי: באפליקציה המתוכננת, בהנחה שהעובד הזר מוריד אותה לטלפון הנייד שלו וגם נכנס אליה לעתים תכופות, תהיה צפויה להיות התראה לפחות 30 ימים לפני תום תוקף הרישיון וייאמר לו שישים לב שבעוד 30 ימים תוקף הרישיון שלו מסתיים

אפרת לב ארי:  כלומר, עד למועד פקיעת הרישיון תוצא לו התראה וכאשר יפוג תוקף הרישיון, יהיה כתוב לו שהוא שוהה שלא כדין ותהיה גם אזהרה האומרת מה הסנקציות במידה ויש לו פיקדון

אפרת לב ארי:  כלומר, זה עלול להשפיע על הפיקדון שלו וכולי

ישראל אייכלר: אם אני עובד זר, אני לא הייתי מסמן שראיתי וקראתי

אליהו (אלי) רביבו: לכן אמרתי שזה יהיה תנאי מתלה לעבור לשאר הנתונים שאתה מבקש לצרוך מהאפליקציה

ישראל אייכלר: הם אומרים שלא כולם נכנסים לאפליקציה

אליהו (אלי) רביבו: אחוז הכניסות הוא גבוה

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  הוא נמוך מאוד

ישראל אייכלר:  ברגע שהוא צריך להתחייב שהוא קרא, אני מבטיח לך ש-90 אחוזים לא ייכנסו

אליהו (אלי) רביבו: אני מציע שאנחנו נכניס בתוך חוזה ההעסקה ובדברי ההסבר שהוא חותם על זה בשפתו, שהוא מצהיר שהוא מחויב להיכנס לאפליקציה ו/או לצרוך כל מידע שימושי שבו הוא ידע את מעמדו באופן שוטף ומתעדכן וכי אי למידת וחשיפת התוקף של האשרה, אינה מהווה אישור להתחמק מיציאה במועד

איילת וולברג: אני רוצה לשאול את חבר הכנסת רביבו

איילת וולברג:  בסופו של דבר החוזה הוא בין המעסיק לעובד ולכן אני שואלת האם זה המקום המתאים להכניס את זה, את החתימה שלו לגבי הכניסה לאתר

איילת וולברג:  אני מציעה משהו רך יותר, לפחות יידוע לגבי הזכות שלו לקבל את הכספים

אליהו (אלי) רביבו: למטבע יש כמה צדדים

אליהו (אלי) רביבו:  מדיניות ההגירה של מדינת ישראל היא כזאת שמבקשת לעודד עובדים זרים, שהגיעו לכאן למטרה מסוימת ולתקופה מסוימת, לצאת בזמן וברצון

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו יודעים למה

אליהו (אלי) רביבו:  זה בחסות בג"ץ

אליהו (אלי) רביבו:  חלק מהכלים האפקטיביים לעודד ולתמרץ את העובדים לצאת בזמן מהארץ הוא שאנחנו צריכים להוכיח שעשינו כל מה שאנחנו יכולים כדי שהוא ידע שהאשרה שלו כבר לא תקפה והוא ידע שזה מתחיל לעלות לו בכסף

אליהו (אלי) רביבו:  איך ובאיזה מדרגות – כבר דנו בזה

אליהו (אלי) רביבו:  עוד לא מיצינו אבל אני הצעתי ליושב-ראש את גישותיי

אליהו (אלי) רביבו:      אנחנו עכשיו בסוג של משחק של חתול ועכבר כי מצד אחד אנחנו רוצים לוודא שהעובד לא יוכל להשתמש בכלים ותירוצים שהוא לא נחשף למעמדו ומשכך הוא שכח לצאת ולכן זה משהו תמים ולא מכוון ולא בזדון ולכן לא צריכים לקזז לו, בטח לא בהיקפים שאנחנו רוצים שבאמצעותם אנחנו רוצים לתמרץ אותו לצאת

אליהו (אלי) רביבו:       אנחנו תמיד מנסים להיות יצירתיים ולהקדים צעד ולומר שנכניס לתלוש ונאמר לו שהאשרה מסתיימת בעוד כך וכך ימים ואם לא תצא בזמן, זה יתחיל לעלות לך

אליהו (אלי) רביבו:  במקרה כזה הם יכולים לומר שהם לא פותחים את התלוש

ישראל אייכלר: לגבי התלוש, זה יכול לחייב את המעסיק להודיע לו

אליהו (אלי) רביבו: אם אתה מכניס לתלוש הוא יאמר שהוא לא פותח את התלוש

אליהו (אלי) רביבו:  שולחים לו את זה במייל – הוא לא בן אדם של מיילים, הוא לא רואה, הוא לא מבין ולא מכיר

אליהו (אלי) רביבו:  מה שאתה לא עושה, בסוף הוא ימצא לך איזשהו תירוץ והוא יאמר הוא לא נחשף למעמדו ולכן לא צריך לגבות ממנו כי הוא לא ידע שהוא צריך לצאת

אליהו (אלי) רביבו:  הם אומרים שהם לא ידעו

ענבל משש: מה זה לא ידעו שצריך לצאת? זה רשום ברישיון עבודה שלו

ענבל משש:  רישיון העבודה לא בתוקף והוא צריך לראות אולי הוא התחדש

ענבל משש:  הוא יודע שהוא הגיע לתקופה מוגבלת של עד 63 חודשים למעט חריגים בסיעוד

ענבל משש:  אלה דברים שהוא יודע

יולי יואל אדלשטיין: הרישיון מתחדש מדי שנה

יולי יואל אדלשטיין:  זה מוטבע אצלו בדרכון

יולי יואל אדלשטיין:  הוא יגיד ששום דבר הוא לא יודע?     

ישראל אייכלר: יש מושג שאי ידיעת החוק אינה פוטרת

אליהו (אלי) רביבו: נכון

אליהו (אלי) רביבו:  אתם צודקים

אליהו (אלי) רביבו:  אם אנחנו בעלי רישיון נהיגה, מופיע לנו תאריך תפוגה של רישיון הנהיגה ואנחנו יודעים שכל יום שעובר מאותו תאריך ולא חידשנו את הרישיון, אנחנו נוסעים בלי רישיון בתוקף על כל המשמעויות

מאיר דוד: גם אם הרשות לא שלחה לך את חידוש הרישיון, זאת עדיין חובה שלך כנהג

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו לא יכולים לשכוח שהסעד שהם מקבלים מבג"ץ הוא כזה שאנחנו חייבים להיות מספיק מהודקים כדי להגיד לא השארתי לך מקום לברוח, הנה אתה יודע שאתה לא חוקי ואתה יודע שאלה הן ההשלכות ותתחיל לשלם בגינן

ישראל אייכלר: משרד המשפטים

לינא סאלם: רפרנטית עובדים זרים

לינא סאלם:  בהיבט של היידוע, אנחנו מסתכלים על זה דווקא בהיבט של יש קושי בזה שחלק גדול מהעובדים לא ידעו על קיום הזכות וכיצד ניתן לממש אותה

לינא סאלם:  זה גם עלה בפסק הדין

אליהו (אלי) רביבו: בגלל זה הם הפכו להיות לא חוקיים

לינא סאלם: יש פער בין האם תם הרישיון ושהה כאן באופן לא חוקי לבין זה שידע שיש לו זכות, יכול היה לממש אותה וידע איך לממש אותה

לינא סאלם:  אנחנו כן מתחברים להצעה הטובה של היועצת המשפטית של הוועדה שאומרת שניתן לעדכן את החובה המופיעה בחוק על ידי כך שבחוזה יהיה ברור שקיימת חובת הפיקדון ושניתן לממש אותה

לינא סאלם:      אני כן חייבת לומר שמבחינה משפטית להטיל חובות על עובדים במסגרת חוק עובדים זרים, זה באמת מעלה שאלה משפטית האם זה בכלל אפשרי כי חוק עובדים זרים הוא אכסניה של חובות מעסיקים והוא לא האכסניה של חובות העובדים

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  נמצא לו אכסניה אחרת שתהיה כלי כיבול

לינא סאלם: עדיין השאלה מה האפקטיביות של הדבר הזה כי בפועל זה לא שיש אי פעם טענה או - כמו שכבודו ציין - תירוץ שנתן הצדקה למשהו

לינא סאלם:  הפגיעה היא פגיעה קניינית

לינא סאלם:  מדובר בכספים של עובדים ואנחנו מנסים למצוא את האיזון הראוי בין הפגיעה לבין התכלית לבין שימור דיני המגן

לינא סאלם:  זה המצב החוקי היום

אליהו (אלי) רביבו: אני חושב שאת מכירה היטב את גישתי

אליהו (אלי) רביבו:  לגישתי אנחנו לא אמורים לא להפריש

אליהו (אלי) רביבו:  עובד שנכנס לארץ אמור להפקיד כאן פיקדון וכשהוא לא יוצא בזמן, אנחנו ננכה לו ממה שהוא הפקיד כפיקדון

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו מדינה שעובדת הפוך

אליהו (אלי) רביבו:  במסגרת כל המגבלות שמשיתים עלינו, אנחנו רוצים לנסות ולשמור על האינטרס שלנו באופן קנאי בשמירה על מדיניות ההגירה

אליהו (אלי) רביבו:  לגישתי אנחנו לא אמורים להפריש לו כלום אלא הוא אמור להפקיד כאן פיקדון

אליהו (אלי) רביבו:  כך זה אמור לעבוד אלא שאנחנו עובדים הפוך

מאיר דוד: אדוני, רק לעניין חוזה העבודה

מאיר דוד:  צריך להבין שחוזה עבודה הוא בין העובד למעסיק והוא לא בין העובד למדינה

מאיר דוד:  אי אפשר להטיל בתוך חוזה העבודה חובות של המדינה כלפי העובד או של העובד כלפי המדינה

מאיר דוד:  זה נאכף גם פלילית

מאיר דוד:  זאת אומרת, אם עכשיו לא יהיה יידוע של העובד כיצד לממש את הכספים, שזאת חובה של העובד מול המדינה, אנחנו מפילים את האחריות על המעסיק ואת זה אי אפשר לעשות

מאיר דוד:  בחוזה העבודה כן מצוין מה המעסיק חייב להפריש – הוא חייב להפריש לקרן הפיקדון 12 אחוזים או איקס אחוזים לפי החוזה אבל להכניס לשם שחובת המעביד ליידע את העובד שזה המנגנון וזאת הדרך, זה לא התפקיד של חוזה עבודה

יונתן מישרקי: מה הפתרון שאתם מציעים ליידוע?     

ישראל אייכלר: אני רוצה שהיועצת המשפטית תתייחס אבל לפני כן אני רוצה לומר לך שאני כיושב-ראש ועדת העבודה והרווחה לא רוצה להכביד על העובד אבל אני כן רוצה שהמעסיק יידע לעובד את זכויותיו וחובותיו

גאולה צמח: אולי כן חשוב לציין שהיום בחוזים הסטנדרטים שאנחנו, הממשלה, מנסחים במסגרת הסכמים בילטרליים, כן יש התייחסות לזה

גאולה צמח:  זה שזה לא מופיע באופן מפורש בחוק לא אומר שאין התייחסות בחוזים

גאולה צמח:  יש התייחסות לכך בחוזים הסטנדרטים למעט בתעשייה שם אין לנו חוזה סטנדרטי

גאולה צמח:  אם כן, זה מופיע וזה מופיע גם בפרסום רשות ההגירה

אפרת לב ארי: רשות ההגירה מפרסמת לעובדים הזרים בשפות השונות באתר האינטרנט

אפרת לב ארי:  אדוני, אנחנו הצענו להוסיף את זה לתקנה 7 לתקנות הפיקדון שעניינה מסירת מידע לעובד הזר ומכוחה אנחנו מעמידים את השירות המקוון דרכו העובד יכול להיכנס לאתר הקיים או לאפליקציה העתידית שאנחנו עובדים על הפיתוח שלה

אפרת לב ארי:  אנחנו יכולים להוסיף שם בדוח ההפקדות שהוא רואה - כל יום הוא יכול להתעדכן – גם יידוע על האופן שבו הוא מגיש בקשה בסוף התקופה, כולל קישור לטופס המקוון

אפרת לב ארי:  זאת לא בעיה לעשות את זה

אפרת לב ארי:  יש מקום להכניס את זה בחקיקה

ישראל אייכלר: תודה

ישראל אייכלר:  חבר הכנסת רביבו, תקשיב ליועצת המשפטית שלנו שעבדה הרבה על החוק הזה

דבורה ביטון: אני וחבר הכנסת רביבו חושבים שזה נכון

דבורה ביטון:  אם העובד יודע שהוא מפריש מהשכר - - -     

ישראל אייכלר: את מדברת על כך שהעובד יפריש? זה נושא אחר

ישראל אייכלר:  בנושא הזה צריך חקיקה נפרדת

דבורה ביטון: זאת הדרך הכי נכונה שהוא יודע שמפרישים ויש לו איך לקחת בחזרה

דבורה ביטון:  אז אין כאן יידוע

דבורה ביטון:  הוא ב-100 אחוזים יודע שהוא מפריש דמי יציאה שמגיעים לו בחזרה

איילת וולברג: אני אענה לגבי חוזה עבודה ואחר כך אני אתייחס לנקודה הזו

איילת וולברג:  אני רוצה לומר לגבי חוזה עבודה שכבר היום מוטלת לדוגמה חובה על המעסיק לכלול בחוזה פרטים של הממונה על זכויות עובדים זרים, דרכי ההתקשרות עמו והזכות להגשת תלונות

איילת וולברג:  גם זה לכאורה אפשר להגיד שלא קשור ישירות

מאיר דוד: זה קשור ישירות כי זה נוגע לזכויות עובדים

איילת וולברג: אם היית מקשיב למשפט הבא שלי, היית שומע שכיום על פי התקנות מה שמופרש לפיקדון, אלה ההפרשות הסוציאליות, ולכן יש לזה קשר לזכויות של העובד לקבל את ההפרשות האלה

איילת וולברג:      הדבר השלישי שאני רוצה לומר שאם גם כך מדובר בחוזים אחידים שהמדינה מנסחת, להבנתי, אנחנו לא מטילים כאן על המעסיק איזושהי חובה ללכת ולנסח ולהסתבך עם משהו, אלא הוא מקבל איזשהו נוסח שהוא כבר מוכן והוא משתמש בו

איילת וולברג:  זה אולי נותן מענה לחברי הכנסת על כך שיש נקודת זמן שבה העובד הזר אמור לקרוא את המסמך, לחתום עליו ואז בעצם הוא חותם על זה שהוא יודע שיש לו זכות לקבל את הכספים אם הוא יוצא מהמדינה במועד וכי לשם כך הוא צריך להגיש בקשה

איילת וולברג:      אני לא סבורה שזה מטיל איזשהו נטל שלא קיים היום, במיוחד שציין משרד העבודה שהיום הדבר כבר כתוב בחוזה

גאולה צמח: נכון, אבל כפי שציינתי קודם אין חוזים אחידים בכל הענפים אלא רק לגבי כאלה שמגיעים בהסכמים בילטרליים

גאולה צמח:  לצורך העניין למשל תעשייה, אין חוזה אחיד

איילת וולברג: איך המעסיק ממלא אחר ההוראות שקבועות בחוק? איך הוא יודע מה לכתוב היום?     

מאיר דוד: הוא יודע כי יש לו את חוק הודעה לעובד שהוא חובה ושם כתוב מה הם הפרטים שחייבים להופיע בהודעה לעובד

איילת וולברג: אבל לפי חוק עובדים זרים שהקראתי קודם, לא הקראתי את כל התנאים אבל יש בו עשר פסקאות של תנאים וכל מיני עניינים שהוא צריך לציין

מאיר דוד: מי שעורך חוזה לא אחיד, הוא צריך לכלול את התנאים שמופיעים בחוק עובדים זרים ובחוק הודעה לעובד

מאיר דוד:  דרך אגב, בחוק הודעה לעובד כן כתוב לגבי הזכויות הסוציאליות, מה צריך להפריש, כמה ולאן

מאיר דוד:  אם כן, זה מופיע

מאיר דוד:  שוב, אני חוזר ומחדד שכל חובות העובד כלפי המעסיק צריכים להופיע בחוזה העבודה

מאיר דוד:  חובות העובד כלפי המדינה והמדינה כלפי העובד, לא צריכים להופיע בחוזה העבודה בין המעסיק לבין העובד

מאיר דוד:       כולנו כאן אזרחי מדינת ישראל וכולנו יודעים שאם נהיה תיירים במדינה בחוץ לארץ ויעבור יום אחד אחרי שתוקף האשרה שלנו יפוג ונשהה באותה מדינה שלא כדין, זאת אחריות שלנו

מאיר דוד:  יש כאן אחריות גם לעובד

מאיר דוד:  האחריות של העובד היא לדעת מתי הוא נכנס ומתי הוא אמור לצאת

מאיר דוד:  זה מופיע באשרת העבודה שלו

מאיר דוד:  בסופו של דבר גם לעובד יש אחריות

מאיר דוד:  צריך להבין שהאחריות שלו היא על זמן השהייה שלו שזה המינימום

אליהו (אלי) רביבו: תגיע לבג"ץ ושכנע אותם

אליהו (אלי) רביבו:  אתה צודק

אליהו (אלי) רביבו:  בתוך עמי אני חי ואני מבין מה הסעד שהם מקבלים

מאיר דוד: היידוע שמציעה רשות האוכלוסין, אני חושב שהוא טוב, הוא טוב מאוד והוא אפילו מעל ומעבר מההצעות החלופיות

מאיר דוד:  ההצעות שהציעה עורכת הדין אפרת לב ארי בהחלט נותנות מענה, לפחות לשיטתנו

איילת וולברג: לגבי ההצעה של רשות האוכלוסין

איילת וולברג:  כמובן שהדבר נתון להחלטת חברי הכנסת אם להוסיף את זה בחוזה עבודה או במקום אחר

איילת וולברג:  אני חושבת שחשוב שיישמר, שהעובד יודע שהוא צריך להגיש בקשה כדי למשוך אחר כך את כספי הפיקדון

איילת וולברג:  אם יש נקודת זמן אחרת או מקום אחר שבו העובד מיודע - כמו בחוזה עבודה כאשר הוא מקבל חוזה, הוא קורא וחותם – שהוא לא צריך מיוזמתו ללכת, לפנות, לשאול , לדרוש ולחקור, אני מניחה שזה בסדר

איילת וולברג:  כמובן שהדבר נתון להחלטתכם, יושב-ראש הוועדה

ישראל אייכלר: השאלה היא מה זה יועיל

ישראל אייכלר:  מה זאת נקודת זמן אחרת?     

איילת וולברג: רשות האוכלוסין וההגירה הציעה להכניס את זה

איילת וולברג:  אולי תחזרי על ההצעה שלכם

אפרת לב ארי: אני אדייק את זה

אפרת לב ארי:  אנחנו היום מתוקף תקנה 7 שעניינה מסירת מידע לעובד הזר מעמידים לרשות העובדים את האפשרות לצפות בכל עת באופן מקוון בזמנם הפנוי, כשהם בבית, בדוח ההפקדות העדכני שלהם שיכול להתעדכן כי אתמול או שלשום המעסיק הפקיד וכולי

אפרת לב ארי:  בדוח הזה יש גם את המידע – כמו שענבל אמרה קודם – לגבי סוג הרישיון ויש גם יידוע לעובד, משפט עם התראה שידע שאם הוא שוהה שלא כדין, עלול להיות ניכוי מהסכום

אפרת לב ארי:  נוסיף לשם גם את היידוע, אין בעיה לעשות את זה, על אופן הגשת הבקשה ובה נאמר לו שכשהוא עומד לעזוב את ישראל, הוא יכול להגיש בקשה עם קישור כי זה טופס בקשה להחזר

אליהו (אלי) רביבו: עדיין זה יהיה וולונטרי

אפרת לב ארי: נכון

אליהו (אלי) רביבו: שם הבעיה שלי

קריאה: הבעיה היא שהוא לא מממש את הסכום שעומד לרשותו

אליהו (אלי) רביבו: אני מסכים לקחת בחשבון שאני אעודד אותו לקחת את כספו ולו כדי שהוא ידע שאני מצפה ממנו שכשהוא לא יוצא בזמן, זה מתחיל לעלות לו

אליהו (אלי) רביבו:  לכן אני ביקשתי שאנחנו נחייב גם אותו להפריש

אליהו (אלי) רביבו:  עובד שמתכוון לצאת בזמן, ורובם הם כאלה, לא מפריע לו כי יש לו תוכנית חסכון וכך הוא בוודאי לא ישכח לקחת גם את הכסף שהפקידו בשבילו

אליהו (אלי) רביבו:  אז זה כבר לא וולונטרי

אליהו (אלי) רביבו:  אם בן אדם שכח לקחת גם את מה שהוא הפריש, זה אירוע אחר

אליהו (אלי) רביבו:  כמה כאלה אנחנו מכירים? זה לא מתאים למי שמהיום הראשון יודע שהוא לא מתכוון לצאת ושהכסף שמפקידים לו לא מעניין אותו

אליהו (אלי) רביבו:  לו זה לא מתאים כי הוא גם מתחיל לשלם על זה מראש, כשהוא מתחיל לעבוד, על התקופה שהוא הולך להישאר כאן בלתי חוקי ואז אנשי הצוות של יוסי יצטרכו לחפש אותו בכל מיני מחילות וחמרות

ישראל אייכלר: אני אמנם רוצה שהיועצת המשפטית תתייחס להצעות שלך חבר הכנסת רביבו, אבל קודם אני רוצה לשמוע את קו לעובד

אלעד כהנא: אני חייב להגיד שמתנהל כאן דיון שלם על איך עובדים זרים מתנהלים בלי שבאמת – כך אני חושב - הרבה מהאנשים שנמצאים כאן פגשו עובדים זרים

אלעד כהנא:  אני כן רוצה להביא קצת גם את הזווית של איך זה נראה באמת ולא רק בתיאוריות כלכליות

אלעד כהנא:       יש פסק דין ברקע שבקושי נזכר כאן כאילו הוא נייר קטן שנזרק לחלל האוויר

אפרת לב ארי: פתחנו בזה

אלעד כהנא: נכון

אלעד כהנא:  בכל זאת ניתן פסק דין

אלעד כהנא:  חוק מאוד דומה לזה - לא אותו הדבר, הפגיעה קצת מותנה - נפסל ברוב של שישה שופטים מול אחד שישבו וקיימו דיון גם באולם בית המשפט וגם בפסק הדין בנתונים, בכל נתוני האכיפה שמציגים כאן, שהרשות עדיין חושבת שהם משכנעים, שופטי ההרכב, שישה שופטים, חשבו שזה לא משכנע

אלעד כהנא:  אגב, גם שופט המיעוט לא השתכנע שזה מלמד על איזושהי יעילות אלא אמר שבנסיבות האלה לבית המשפט אין יכולת להתערב

אלעד כהנא:      בסופו של דבר בית המשפט קבע שבאיזון יש כאן פגיעה מאוד מאוד קשה מול תועלת שלא הוכחה

אלעד כהנא:  המטרה לעודד יציאה של שוהים שלא כדין היא ראויה אבל היא לא הוכחה מהנתונים

אלעד כהנא:      הפגיע היא פגיעה קשה

אלעד כהנא:  קודם כל, זו פגיעה בקניין

אלעד כהנא:  זה כסף ששייך לעובדים והוא שייך לעובדים מכוח צווי הרחבה שחלים עליהם לפי עקרון השוויון של בתי הדין לעבודה, של אמנות בינלאומיות שמדינת ישראל חתומה עליהן ואגב, גם לפי הסכמים מול חלק ממדינות המוצא של העובדים האלה שמחויבים להחיל עליהם את מה שמגיע לעובד ישראלי

אלעד כהנא:  זה כסף שלהם

אלעד כהנא:  הוא פשוט מוחזק ברשות האוכלוסין וההגירה וניתן להם בסוף לא כפנסיה, לא כגמלה, לא כמשהו ביטוחי אלא כפיקדון פשוט עם רווחים זעומים מאוד, אם בכלל

אלעד כהנא:  זה המצב היום

אלעד כהנא:  אגב, אנחנו בעד

אלעד כהנא:  אנחנו בעד שתהיה קרן פיקדון גם בענפים ש היא לא קיימת

אלעד כהנא:      השאלה היא לגבי הפגיעה בקניין הזה

אלעד כהנא:  סכום שיורד באופן אוטומטי באחוזים

אלעד כהנא:  נאמר כאן קודם על ידי חברת הכנסת ביטון קנס

אלעד כהנא:  אכן זה קנס

אלעד כהנא:  כמו שנאמר כאן, לקרוא לזה קנס מייצר שאלות גדולות

אלעד כהנא:  קנס מחייב איזשהו הליך, אפשר להשיג עליו, אפשר לטעון לפני כן

אלעד כהנא:  זה באמת מסבך ולכן כדי לשים את כל המורכבויות בצד, נמחק את המילה קנס ונקרא לזה ניכוי אבל זה לא פותר את השאלות האלה

אליהו דלל: אם כן, מה אתה מציע?     

אלעד כהנא: אני אגיע לזה

אלעד כהנא:  ישבתי והקשבתי לכל הטוענים מהרשויות ואני רוצה להציג את העמדה האחרת

אלעד כהנא:  במהותו זה קנס וזה קנס חריג כי הוא יורד באחוזים

אלעד כהנא:  הוא לא יורד בשיעור נומינלי כמו כל קנס שאנחנו מכירים אלא באחוזים וזה אומר שעל אותה הפרה בדיוק עובד, ששמר יותר זמן על החוק וצבר יותר כסף בפיקדון – בגלל זה ייענש יותר

אלעד כהנא:  זה אחד העיוותים שנזכרו בפסק הדין לבג"ץ כאחת הסיבות לכך שזו פגיעה קשה בקניין ואגב, גם בשוויון בין עובדים שונים

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, אני לא נוהג לקטוע אותך תוך כדי שאתה מדבר - - -     

ישראל אייכלר: לא נתתי לך רשות דיבור ואני גם אסביר לך מדוע

ישראל אייכלר:  אני רוצה לתת לקו לעובד לטעון את מלוא הטיעונים

ישראל אייכלר:  היועצת המשפטית שלנו תענה איך בחוק הקיים שאנחנו מגישים יש פתרונות לשאלות שהוא מעלה

אלעד כהנא: הפגיעה הזאת תרד באחוזים

אלעד כהנא:  אגב, אלה אחוזים קבועים אוטומטיים

אלעד כהנא:  אין כאן שיקול דעת

אלעד כהנא:  שיקול דעת יופעל בדיעבד אם העובד הגיש השגה

אלעד כהנא:  אני לא מכיר מנגנון כזה ואני רוצה להזכיר שהכסף הזה – שוב, לא משולם כגמלה לפנסיה – משולם לעובדים שהרבה פעמים שוהים כאן כדין הרבה שנים גם בענף הסיעוד וגם בענף הבניין ואלה שני הענפים העיקריים עליהם זה יחול

אלעד כהנא:  אפשר להישאר כאן כדין מעבר ל-63 חודשים ואנחנו מדברים על עובדים שחוזרים למדינות המוצא שלהם הרבה פעמים כשהם כבר לא הצליחו להשתלב בשוק העבודה המקומי, בין בגלל הגיל שלהם ובין בגלל המצב הרפואי שלהם, אם אנחנו מדברים על ענף הבניין שרווי בתאונות עבודה

אלעד כהנא:  זה כסף שאמור לשמש אותם

אלעד כהנא:  זו פגיעה משמעותית ובניגוד להליכים אחרים, לקנסות אחרים, לא קודם לו כלום, אין שימוע, אין שמיעה של העובד לבדוק למה הוא שהה שלא כדין, אולי זה היה בטעות

אלעד כהנא:  בניגוד לכל מיני הנחות שיש כאן, יש גם עובדים זרים שבוחרים להישאר, זה בוודאות נכון, אבל יש גם עובדים זרים שלא

אלעד כהנא:      אני אתן דוגמה מאוד ספציפית בענף הסיעוד אבל היא לא נדירה

אלעד כהנא:  חלק מאוד גדול מעובדות הסיעוד שנמצאות כאן מעבר ל-63 חודשים, כמחצית מעובדות הסיעוד שוהות כאן כדין מעל 63 חודשים, הן במה שנקרא אשרה הומניטרית

אלעד כהנא:  זו אשרה שלמרות שהעובדת השלימה 63 חודשים, לשכה או מעסיק יכולים להגיש בשבילה בקשה לאשרה הומניטרית

אלעד כהנא:  היא לא תדע מה קרה עם האשרה הזאת

אלעד כהנא:  גם אם היא יודעת אנגלית, והרבה מהן לא יודעות אנגלית - אם מדברים על אוקראינה, על מולדובה – והיא נכנסה לאתר של רשות האוכלוסין וההגירה, אנחנו רואים את העובדים האלה ו הם לא נכנסים, היא לא תדע כי זה לא כתוב שם, לא כתוב אם האשרה התקבלה או לא התקבלה

ישראל אייכלר: אם זה יהיה בתלוש, זה יהיה בסדר?     

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, מר אדלשטיין, זה קצת בעייתי ומביך שאתה מתקן אותו בעובדות

אלעד כהנא: לאחר תום 63 חודשים מוגשת בקשה

ישראל אייכלר: שאלתי אותך שאלה

ישראל אייכלר:  אם זה יופיע בתלוש המשכורת שלו, זה יהיה בסדר?     

אלעד כהנא:  מה זה תלוש המשכורת? מעסיק סיעודי לא נותן תלוש משכורת

ישראל אייכלר: אני מדבר על אלה שחייבים בהפקדת פיקדון

אלעד כהנא: אני מדבר על סיעוד כי דיברתי על אשרה הומניטרית

ישראל אייכלר: אני מדבר על אלה שיש להם פיקדון

אלעד כהנא: עובדי סיעוד שיש להם חברת סיעוד ברקע, חברת הסיעוד לא מעורבת בהגשת האשרה הוולונטרית

אלעד כהנא:  צריך לדבר על איך נראית הרגולציה של ההעסקה שלהם

ישראל אייכלר: אפשר לעשות שהיא כן תהיה חייבת

אלעד כהנא: אבל היא לא כי יש לשכה פרטית שהיא גוף נפרד מחברת הסיעוד שמעסיקה אותם

אלעד כהנא:  חברת הסיעוד נותנת שירותים למוסד לביטוח לאומי

אלעד כהנא:  המעסיק בוחר אם להתקשר איתה או לא ולקבל דרכה את הגמלה והיא מסדרת לו חלק מההעסקה

אלעד כהנא:  היא לא מסדירה את ההעסקה

אלעד כהנא:  את זה עושה לשכת סיעוד שקיבלה היתר מרשות האוכלוסין וההגירה

ישראל אייכלר: אתה אומר שזה בלתי אפשרי

אלעד כהנא: אני אומר התלוש הוא לא רעיון טוב אבל אפשר לחשוב על זה

ישראל אייכלר: תציע הצעה

אלעד כהנא: אני רק רוצה לומר שבפועל הרבה עובדים, בניגוד לדוגמה שהובאה כאן על הישראלים שמטיילים בחוץ לארץ, לא יודעים מה קורה עם האשרה שלהם ואני גם אתן אתה האשרה ההפוכה

אלעד כהנא:  יש לי אשרה בדרכון, היא תפקע בסוף דצמבר אבל המעסיק דיווח עלי כנוטש

אלעד כהנא:  אם הייתה מערכת כזאת, אף אחד מאיתנו לא היה נכנס, גם לא בחוץ לארץ, לבדוק שלא ביטלו לו את האשרה

אלעד כהנא:  ברור שלא כל העובדים הם כאלה אבל חשוב להגיד שהרבה עובדים לא יודעים

אלעד כהנא:      הם לא יודעים, לא מתריעים בפניהם שיהיה חילוט מהפיקדון, לא עושים להם שימוע ועל זה אני מוסיף נקודה מאוד מאוד בעייתית – זה נעשה ערב יציאתם לחוץ לארץ

אלעד כהנא:  אני באמת רוצה לשאול איך עובד זר – גם זה נזכר בפסק הדין ואני מזכיר במי מדובר, מי האוכלוסייה מבחינת השכלה, שפה, נגישות כלכלית – אמור לעתור על החלטה כזאת

ישראל אייכלר: בוא נתמקד

ישראל אייכלר:  תציע הצעה מעשית

ישראל אייכלר:  תאמר מה אתה מציע כדי לאפשר לעובד לקבל את כל הזכויות שלו אבל שהוא ידע שהוא צריך לעזוב

אלעד כהנא: פירטנו הצעות שאפשר גם לדון בהן

אלעד כהנא:  לצערי אף אחד מגורמי הממשלה לא יצר איתנו קשר לדיון מעמיק על זה ולחשוב על זה אלא הכול גובש

ישראל אייכלר: הנה, הוועדה יצרה איתך קשר

אלעד כהנא: אם כן, קודם כל, חובת יידוע

אלעד כהנא:  חובת יידוע באותה אפליקציה שעובדים עליה ושייכתב בחוק שתנאי לחילוט הוא שנשלחה הודעה באותה אפליקציה שטוענים שמפתחים

אלעד כהנא:  כמו שאני מקבל מהבנק שלי מסרון והוא בשפה שלי, שגם עובד ידע ויודיעו לו שיכול להיות שאמנם האשרה שלו בתוקף עד דצמבר אבל היום המעסיק שלו הודיע שהוא נוטש, בצדק או לא בצדק, לא משנה, ולכן האשרה בוטלה ויש לו עכשיו 30 ימים להסדיר אותה או שיתחילו חילוטים מהפיקדון

אלעד כהנא:  יודיעו לו שבניגוד לזה שהוא חושב שהוגשה על ידי הלשכה בקשה לאשרה הומניטרית, הוא כן שוהה שלא כדין ויש לו 30 ימים לפנות ללשכה ולטפל בזה

אלעד כהנא:  איזשהו משהו מינימלי לפני שלוקחים אחוזים כל כך גדולים מקניין כל כך חשוב לאוכלוסייה הזאת

אליהו דלל: אני מניח שלכולם יש פלאפונים

אלעד כהנא: להרבה מהם יש

אליהו דלל: לא להרבה

אליהו דלל:  אני מניח ב-99 אחוזים שלכולם יש

אליהו דלל:  אפשר בלי אפליקציות אלא ישירות לפלאפון שלו

אלעד כהנא: האפליקציה צריכה להיות בטלפון

ישראל אייכלר: בהמשך נשמע את תשובת משרדי הממשלה

ישראל אייכלר:  תרשמו את הנקודות שמעלה עורך דין כהנא כי אני רוצה לשאול אתכם לגבי פתרונות לשאלות שהוא מעלה

אלעד כהנא: 	זה לגבי ה-לפני וצריך גם לחשוב על ה-אחרי

אלעד כהנא:  החילוט נעשה כאשר העובד עומד לצאת לחוץ לארץ, הוא כבר קנה כרטיס טיסה - הוא לא יכול לבקש למשוך את הכסף בלי כרטיס טיסה - ואז הוא צריך להגיש בקשה לרשות האוכלוסין וההגירה, יש טופס ספציפי, והוא מגיש אותה

אלעד כהנא:  אז מחליטים אם יש חילוט או אין חילוט

ישראל אייכלר: מה אתה מציע? אני רוצה רק הצעות ולא דיונים

אלעד כהנא: אני חושב שכל המנגנון הזה הוא מאוד בעייתי כשלא ברור למה הוא מקודם

ישראל אייכלר: אתה חושב שצריך להודיע לו חודש או חודשיים לפני שהוא עוזב ולא ברגע שהוא יוצא?     

אלעד כהנא: הוא עוד לא הפך לא חוקי

אליהו (אלי) רביבו: אגב, בהמשך לעיוותים הבלתי נגמרים, חשוב שנציין שהוא אפילו לא טרח לקנות ולממן את כרטיס הטיסה, הואיל ומר אדלשטיין דואג לקנות ולממן את כרטיס הטיסה של אותו שוהה בלתי חוקי על חשבון משלם המיסים ואפילו לתמרץ אותו ב-3,000 דולר במזומן שהוא מקבל מרשות הדואר בטרמינל

אליהו (אלי) רביבו:  בואו ננסה לדבוק בעובדות

אלעד כהנא: העותרים שלנו קנו את כרטיסי הטיסה שלהם

אלעד כהנא:  יש שלושה עותרים ספציפיים שנדונו בבג"ץ

אלעד כהנא:  הם קנו את כרטיסי הטיסה והם לא הורחקו

אלעד כהנא:  הם עזבו אחרי שהם גילו שלא הוגשו עבורם בקשות

ישראל אייכלר: אנחנו לא טריבונל משפטי

ישראל אייכלר:  אנחנו פרלמנט ופרלמנט צריך למצוא פתרונות חוקיים לבעיות

אלעד כהנא: עכשיו נדבר על יכולת העתירה

ישראל אייכלר: כבר אין לך זמן

ישראל אייכלר:  דיברת 10 דקות

ישראל אייכלר:  אני נותן לך עוד דקה לומר לי מה אתה מציע ואז נבקש מנציגי הממשלה להתייחס

אלעד כהנא: אנחנו חושבים שלא צריך להתקדם עם זה כי הוכחה היעילות

ישראל אייכלר: אתה אומר לא לחוקק את חוק הפיקדון

אלעד כהנא: אני אומר ששופטי בג"ץ חשבו שכל הדבר הזה על בסיס דיונים ארוכים - - -     

ישראל אייכלר: זכותך להגיד את זה

אלעד כהנא: אם בכל זאת ממשיכים ואני צריך עכשיו לשבור את הראש כי לא ברור מה זה מקדם, אז צריך למצוא פתרון ואפשר לדון על זה - ושוב, החכמה לא נמצאת רק אצלי, אפילו לא אצלי – איך אפשר לעשות כך שעובד יעתור

אלעד כהנא:      אני אתן דוגמה ספציפית כדי להבין את הבעיה כי בלי להבין את הבעיה אי אפשר להבין את הפתרון

אלעד כהנא:  אני אתן דוגמה קונקרטית של תיק של עובדת שהגיעה אלינו, עובדת סיעוד, הייתה גם חברת סיעוד, היה פיקדון

אלעד כהנא:  ההעסקה נסתיימה אחרי שהמעסיקה הפרטית נפטרה

אלעד כהנא:  זה קורה הרבה בתחום הזה

אלעד כהנא:  המשפחה של המעסיקה שנפטרה הייתה צריכה לשלם סכום מאוד גדול של פנסיה ופיצויים

אלעד כהנא:  לא היה לה את הכסף הזה בשלוף, היא הייתה אמורה לקבל ירושה ולכן אמרו לעובדת שתחכה, יש קורונה, צו הירושה מתעכב, שתחכה חודש-חודשיים וייתנו לה את הסכום

אלעד כהנא:  כך קרה

אלעד כהנא:  היא עזבה לבד מיוזמתה בכרטיס שהיא רכשה, חודש-חודשיים אחרי שהיא הייתה צריכה לעזוב לבקשת המשפחה כדי לקבל את הכסף

אליהו (אלי) רביבו: היא יכולה לקבל את הכסף גם כשהיא בארץ המוצא שלה

אלעד כהנא: אף עובד לא יעזוב בלי לקבל את הכסף שלו

אליהו (אלי) רביבו: חלקים גדולים עושים את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אדוני היושב-ראש, חשוב לי שתדע שזו המציאות

אליהו (אלי) רביבו:  חלק גדול מהעובדים הזרים, רק כשהם מגיעים לארץ המוצא שלהם, מקבלים את הכסף

אלעד כהנא: אם הם סומכים על המעסיק שלהם

אליהו (אלי) רביבו: רובם

אלעד כהנא: אף אחד מאיתנו לא היה עושה את זה

אלעד כהנא:  בקיצור, אנחנו הגשנו בקשה להתחשב באותם חודשיים ולא לחלט

אלעד כהנא:  אמרו לנו לא, היא הייתה צריכה לתבוע את המשפחה, שני הצדדים היו צריכים לקחת עורכי דין, גם המשפחה וגם העובדת, ולנהל הליך משפטי מיותר לחלוטין כאשר המשפחה רוצה לשלם וכל זה רק כדי לבטל את החילוט

אלעד כהנא:      היא רוצה לעתור על זה ואני אספר לכם איך עותרים על זה

אלעד כהנא:  היא צריכה לשלם אגרה

אלעד כהנא:  סכום החילוט היא 5,000, 6,000 שקלים

אלעד כהנא:  אגרת בית משפט היא 2,000 שקלים

אלעד כהנא:  היא צריכה עורך דין

אלעד כהנא:  במקרה היא הגיעה אלינו כי אחרת היא הייתה צריכה כסף לעורך דין

אלעד כהנא:  אם היא לא הספיקה להגיע אלינו והיא נמצאת בחוץ לארץ, היא לא יכולה להסמיך אותנו או להסמיך מישהו אחר

ישראל אייכלר: ולכן?     

אלעד כהנא: ולכן צריך להסדיר מנגנון שהחילוט יחול רק במקרה שהוסדר - למשל, אני מציע אופציה – בהסכם בינלאומי

אלעד כהנא:  אני לא מדבר על הסכם בילטרלי

אלעד כהנא:  הסכם עם מדינת המוצא של העובד איך הוא יכול להסמיך בצורה קלה ובלי להגיע למדינה אחרת, לקונסול שנמצא בעיר הגדולה אבל היא נמצאת בכפר, כדי לתת ייפוי כוח ותצהיר, להפחית את גובה האגרה באופן משמעותי, למצוא ייצוג בשכר מופחת או בחינם, למשל האגף לסיוע משפטי

אלעד כהנא:  אנחנו הצענו הצעות והן כתובות בנייר העמדה

אלעד כהנא:  אפשר לחשוב על דרכים אחרות

ישראל אייכלר: יש לי כאן את נייר העמדה

ישראל אייכלר:  אנחנו נעביר אותו גם לממשלה ונראה מה עמדתה

ישראל אייכלר:  אגב, המסמך שלכם מופיע גם באתר שלנו

ישראל אייכלר:  אני רוצה שעכשיו תתייחסו לדברים שנאמרו

אליהו (אלי) רביבו: אני אשמח אם אדוני היושב-ראש יוכל בבקשה לבקש מהם לתת התייחסות – במיוחד מר אדלשטיין - לעניין מימון כרטיסי הטיסה לשוהים הבלתי חוקיים

ישראל אייכלר: זה לא מקדם אותי בדיון

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה שתשמע מהם

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  אני רוצה להיות מאוד ממוקד

אליהו (אלי) רביבו: שיאמרו גם מה אחוז המממשים של הפיקדונות כשהם כבר בארץ המוצא

ישראל אייכלר: כפי שאמרתי קודם לכן, אני רוצה להיות מאוד ממוקד בתיקונים שאנחנו עושים בחוק הקיים

ישראל אייכלר:      בבקשה, תשובות מעשיות לדבריו של עורך דין כהנא

ענבל משש: אנחנו אנשם פרגמטיים ובחיינו המקצועיים ראינו לא מעט עובדים זרים

ענבל משש:  ברור שהתכלית היא ראויה

ענבל משש:  זה מה שקבע בית משפט, אך הוא דיבר לעניין המנגנון ואנחנו כאן לעניין מנגנון הניכויים

ענבל משש:  על זה אין חולק

ענבל משש:       חברי מציע להעביר את הנטל

ענבל משש:  הנטל לשהייה בלתי חוקית או לשהייה חוקית של עובד במדינת ישראל היא קודם כל של העובד שצריך לדעת שהוא שוהה כדין במדינת ישראל

ישראל אייכלר: צריך להודיע לו מראש

ישראל אייכלר:  חודש, חודשיים מראש

ענבל משש: אנחנו מדברים על עובדים שהגיעו למדינת ישראל במסגרת חוקית למטרות עבודה, קיבלו רישיון ב/1 עת נכנסו למדינת ישראל והרישיון הזה מוארך מעת לעת בצורה מסודרת, לרוב אחת לשנה

ענבל משש:  עובד במסגרת חוזה עבודה יודע את הכללים

ענבל משש:  מרבית העובדים שמגיעים מגיעים באמצעות הסכמים, כך שהם יודעים באמצעות המדינה שלהם עוד בתהליך הגיוס שלהם

ענבל משש:  יש זכותונים שמפורסמים באתר של הרשות

ענבל משש: , לעתים עובדים עוברים ראיונות בקונסוליות, גם שם מחדדים את הנושא הזה של הזכויות של העובדים

ענבל משש:  אם כן, החובה לוודא שהייה כדין של עובד במדינת ישראל היא קודם כל של העובד

ענבל משש:  היא לא של המדינה

ענבל משש:  אי אפשר להפוך את הנטל ולבקש שהמדינה תודיע לכל אחד האם הוא שוהה כדין או לא כדין

ענבל משש:  הוא אמור לדעת, הוא הגיע בצורה חוקית, יש לו רישיון שמודבק בדרכון שלו, יש אתר שהוא יכול להיכנס ולראות האם חל שינוי בהעסקה שלו לפי הרישיון שלו וכדומה

ענבל משש:  זה לעניין נטל השהייה שלו כאן

ענבל משש:      לגבי זכות השימוע

ענבל משש:  אנחנו כאן במשפט מינהלי כך שיש לו זכות אינהרנטית לשימוע כשהוא מגיש בקשה לפדות את כספי הפיקדון שלו

ענבל משש:  הוא כמובן יכול לתאר מה הנסיבות בגינן נבצר ממנו לצאת ממדינת ישראל כדין

ענבל משש:  הדבר הזה מובא לשיקול דעת מנהלת היחידה ושם אנחנו מפעילים שיקול דעת האם לנכות או האם לא לנכות

ענבל משש:  אני אומרת לכם שמוגשות בקשות כאלה, יש התייעצויות כאלה ואנחנו מחזירים תשובה

ישראל אייכלר: מתי זה קורה? ברגע האחרון או חודש-חודשיים לפני כן? יש כאן בעיה

אפרת לב ארי: הוא נדרש להגיש בקשה 10 ימים לפחות לפני מועד הטיסה אבל לא יותר מ-30 ימים

אפרת לב ארי:  הוא לא חייב לחכות לקבל הוראת תשלומים, ניכוי ואז להגיש את הבקשה ולתת את הסיבות בגינן הוא מבקש להפחית או לבטל את הניכוי

אפרת לב ארי:  הוא יכלול להגיש מיד והרבה עובדים עושים זאת ומגישים בבת אחת, כסט, גם בקשה וגם את ההסבר

אלעד כהנא: הם מגישים את הבקשה רק עם ייצוג

אפרת לב ארי: גם לבד

אפרת לב ארי:  אני אתן לך דוגמה של עובדת שיצאה מישראל לא מזמן, אני לא זוכרת את התאריך, לפני המלחמה או אחרי, והיא הגישה לנו מחוץ לארץ בשפתה ללא ייצוג

אפרת לב ארי:  היא הגישה את הבקשה מהמייל שלה ללא ייצוג שלכם או של עורך דין וסיפרה את הסיפור

אפרת לב ארי:  מהטלפון שלה היא שלחה מסמכים רפואיים

אפרת לב ארי:  זה אפשרי וזה קורה

ישראל אייכלר: אני לא מאפשר כאן ויכוחים

ישראל אייכלר:  מיצינו את הנושא

ענבל משש: אני רוצה לענות לנקודה האחרונה של הדוגמה שניתנה על ידי קו לעובד לגבי הליכים משפטיים

ענבל משש:  המדיניות שלנו, והיא גם מגובה בפסיקת בג"ץ, שעצם ניהול הליך משפטי בישראל – בין אם זה הליך לתבוע פיצויים מכספי ירושה או כל הליך אחר אבל בדרך כלל אלה תביעות נגד המעסיקים ולפעמים אלה גם הליכים משפטיים אחרים – הם לא מכשירים שהייה שלא כדין בישראל

ענבל משש:  יש לנו נהלים שמאפשרים לעובדים האלה שמנהלים הליך וצריכים להיות בישראל לצורך ניהול ההליך, בין אם זה בביטוח לאומי או בין אם זה הליך הוכחות בתיק כזה של תביעת פיצויים וכולי, הם יכולים להגיש בקשה להסדרת שהייתם לא ברישיון עבודה אלא ברישיון ביקור וזה קורה

ישראל אייכלר: אתם יכולים לתת להם ארכה?         

אפרת לב ארי: אני לא יודעת עליהם

אפרת לב ארי:  הם לא הגישו בקשה

ישראל אייכלר: הם צריכים לנסוע וכך לקפח את זכויותיהם

ענבל משש: אם הם מגישים בקשה למעמד בכל אחת מלשכות מינהל האוכלוסין של הרשות, הם יכולים להגיש בקשה לקבלת רישיון לישיבת ביקור לצורך ניהול הליך משפטי אבל הם צריכים להוכיח שנחוצה הישארותם בישראל

אלעד כהנא: כאן לא היה הליך משפטי

אלעד כהנא:  אתם חייבתם אותה להגיש הליך משפטי

ענבל משש: כמו שציין חבר הכנסת רביבו, יש הרבה עובדים זרים שיוצאים מישראל ומשאירים כאן ייפוי כוח לעורך דין ומנהלים את ההליכים שלהם כשהם בחוץ לארץ

ענבל משש:  לא תמיד הם חייבים להישאר כאן לצורך ניהול ההליך

ישראל אייכלר: עורכת דין אילת וולברג, אם יש לך התייחסות שלך לפני הקראת החוק

איילת וולברג: יש לי חובה קודמת לגבי השאלה שנשאלה על ידי חברי הכנסת על ניכוי של חלקו של העובד

איילת וולברג:  כיום על פי החוק והתקנות, מה שעובר לפיקדון זה רק חלקו של המעסיק

איילת וולברג:  אין ניכוי ולא מפרישים את החלק של העובד

איילת וולברג:  לפי תקנה 2 לתקנות הפיקדון מעסיק ישלם פיקדון בעד כל עובד זר בסכום של מרכיב הפיצויים ומרכיב תגמולי המעסיק שעל המעסיק לשלם

דבורה ביטון: זה לעניין הפיקדון

איילת וולברג: כן

איילת וולברג:  אני רוצה לציין בהקשר הזה דווקא מבחינת ההיסטוריה החקיקתית שמשנת 2005, עת הסדירו לראשונה את האפשרות לנכות מכספי הפיקדון, הוסיפו את מנגנון הניכוי לחוק

איילת וולברג:  במקביל, באותו תיקון, הסירו את החלק של העובד מהחוק, את ההפרשה של החלק של העובד, וזה בא יחד

איילת וולברג:  מכיוון שמדובר בקניין של העובד, ברגע שמנכים, יש בעיה הרבה יותר גדולה ויש בעייתיות

איילת וולברג:  זה כמובן גם מה שעלה בפסק הדין של בג"ץ

דבורה ביטון: לגבי התלוש שלו, במה הוא שונה מעובד רגיל? גם בתלוש שלנו מנכים את החלק שלנו

דבורה ביטון:  אני מנסה לחשוב

דבורה ביטון:  אולי אם לוקחים לו גם את החלק שלו כדי להבטיח שהוא גם מפריש לעצמו לאותו פיקדון, אז הוא ב-200 אחוזים יודע שיש לו שם כסף כי לקחו את החלק שלו

דבורה ביטון:  כך נגמרה בעיית היידוע

דבורה ביטון:  כשאתה מוריד מהתלוש כסף, הוא יודע

ישראל אייכלר: מה שהעלתה היועצת המשפטית זה שברגע שזה כסף שלו, שבעתיים אסור לגעת בזה

דבורה ביטון: למה?     

ישראל אייכלר: כי זה כסף שהוא הפקיד

דבורה ביטון: אתה לא משלם את החלק שלך?     

ישראל אייכלר: ולאף אחד אין זכות לפגוע בכסף הזה

דבורה ביטון: הכסף עובר לקופה

דבורה ביטון:  במקרה הזה הם קובעים לזה פיקדון

ישראל אייכלר: לאף אחד אין זכות לקחת את הכסף שאני הפרשתי

דבורה ביטון: גם כאן בגדול אין זכות

דבורה ביטון:  אני רוצה שתבין את הרציונל שאני אומרת

גאולה צמח: חברת הכנסת, אולי אני אסביר לך משהו ואז תביני את ההבדל

גאולה צמח:  יש הבדל בין פיקדון לקרן פנסיה רגילה

גאולה צמח:  כאן אנחנו גוזרים את המשמעויות

גאולה צמח:  לצורך העניין, בקרן פנסיה יש גם יש תשואות וגם הישראלים מבוטחים ברכיב של אובדן כושר עבודה

גאולה צמח:  לעומת זאת, הפיקדון קצת שונה מקרן הפנסיה אבל אין בו רכיב של אובדן כושר עבודה או כל קצבה אחרת

דבורה ביטון: זה אומר שגם לא משמרים להם את הכסף שלהם ברמה של הזכויות הבסיסיות של עובד רגיל מן המניין

דבורה ביטון:  הם בחרו לקרוא לזה פיקדון

דבורה ביטון:  אנחנו קוראים לזה פנסיה אבל זה פיקדון

דבורה ביטון:  יושבים ביחד, העובד גם מבטיח שהפריש את החלק שלו, גם מבטיח שהוא יודע שיש לו הפרשות בקופה וכאן בעיית היידוע נגמרה

דבורה ביטון:  ברגע שהעובד יודע שהכסף שלו שם עם כסף מעסיק ויש לו קופה נכבדת, בטח שיהיה לו עניין ללכת

דבורה ביטון:  כאן, אם אתה פוטר אותו מהחלק שהוא צריך לשלם, הוא גם לא שומר את הביטחונות שלו לעתיד

ישראל אייכלר: בואי נסכם שאם תחליטי לעשות את זה, תעשי את זה כהצעת חוק ואנחנו נדון בה

דבורה ביטון: אתה מבין את הרציונל?     

ישראל אייכלר: כן

איילת וולברג: בהקשר הזה אני רוצה לציין שבפסק דין אחר בנושא המסתננים, שם הייתה גם הפרשה של המסתנן, גם החלק שלו וגם החלק של המעסיק, ובית המשפט פסל את האפשרות לנכות משכרו של העובד המסתנן והוא גם כתב בצורה מאוד חריפה לגבי זה

איילת וולברג:  אם תרצי, אני יכולה להקריא לך

ישראל אייכלר: הוא גם הביא פסוקים מהתנ"ך שאסור לעשוק את העובד

איילת וולברג: נכון

איילת וולברג:  "המדינה מתבקשת רק להניח למסתננים לדאוג לעצמם מבלי לשלוח יד אל השכר שהם משתכרים בעמל יומם"

איילת וולברג:  אני לא אמשיך להקריא אבל בסופו של דבר נקבע שרכיב העובד בהסדר הפיקדון מבוטל ואסור לנכות את הרכיב של העובד

איילת וולברג:       אני חושבת שיש כאן מנגנון של ניכוי

איילת וולברג:  אני חושבת שאפשר לחשוב על העניין אם אין מנגנון של ניכוי אבל ברגע שמנכים מהכספים האלה, בית המשפט ציין את החשיבות של הכספים האלה כקניינו של העובד ולכן לנכות מהליבה של הכספים האלה, לפחות בעיני בית המשפט היה מאוד בעייתי

ישראל אייכלר: תחשבי על זה ואם תחליטי להגיש הצעת חוק, אנחנו נדון בה

ישראל אייכלר:       נתחיל לקרוא את הצעת החוק שלנו

ישראל אייכלר:  כפי שאמרתי, אנחנו לא נכנסים לחוקים אחרים שנוגעים כי זה חוק גדול מאוד עם הרבה הצעות חוק שחברי כנסת יכולים להציע

ישראל אייכלר:  יש עוד חברי כנסת שרוצים להציע הצעות חוק וכבר קיבלנו כמה וכמה הצעות

ישראל אייכלר:  אמרתי לכולם שאנחנו עכשיו ממוקדים בדברים שצריך לתקן בחוק הקיים

ישראל אייכלר:  מי שרוצה להוסיף נופך משלו, הוועדה תמיד פתוחה בפניו

איילת וולברג: אני אציין שבנוסח שמונח בפניכם הוכנסו גם מעט תיקוני נוסח קלים שאני אקריא תוך כדי

איילת וולברג:  אם יש שינויים קטנים, תשימו לב לנוסח שמונח בפניכם

ישראל אייכלר: צריך להקשיב להקראה כי אנחנו מצביעים לפי הנוסח שאת מקריאה

איילת וולברג: הצעת חוק עובדים זרים (תיקון מס' 24) (פיקדון לעובדים זרים), התשפ"ד-2024     

איילת וולברג: בחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1ג(9), בסופו יבוא "ולעניין החובה להפקיד פיקדון לפי פרק ד'"

איילת וולברג:      בנוסח שבפניכם כתוב "גם התנאים לקבלת כספי הפיקדון" אבל אני מציעה לומר גם מידע לעניין קבלת כספי הפיקדון

איילת וולברג:  הסעיף הזה הוא ההצעה שהצעתי והיא כמובן נתונה להחלטת חברי הכנסת לעניין האפשרות להוסיף את החובה בחוזה העבודה, לציין גם מידע שנוגע לצורך להגיש בקשה כדי לקבל את כספי הפיקדון ואולי למי ניתן לפנות בעניין

איילת וולברג:  אלה הפרטים שיוכנסו לחוזה העבודה

איילת וולברג:      אני מבינה שזה איזשהו נוסח שהמדינה תנסח בחוזים האחידים

איילת וולברג:  אם יש לכם איזשהן הערות לגבי הנוסח שהקראתי ותרצו לקבוע משהו אחר שייכנס לחוזה העבודה, זה אפשרי

אפרת לב ארי: כמו שאמרנו קודם, אנחנו לא חושבים שזה נחוץ

אפרת לב ארי:  אנחנו מוכנים לתקן את תקנה 7, לקחת את היידוע אלינו, להוסיף את זה לדוח ההפקדות שהעובד יכול בעצמו להפיק בכל עת באופן מקוון

אפרת לב ארי:  אנחנו לא חושבים שצריך להוסיף את זה לחקיקה

ישראל אייכלר: את רוצה שאנחנו נכניס את זה לתלוש החודשי שהוא מקבל?     

אפרת לב ארי: לא

אפרת לב ארי:  לתקנות

אפרת לב ארי:  אנחנו מציעים להכניס לתקנות

איילת וולברג: המשמעות של התיקון שהצעת שיהיה בתקנות הוא שזה נמצא באתר

איילת וולברג:  נכון?     

אפרת לב ארי: כן

איילת וולברג: היידוע נמצא באתר

ישראל אייכלר: עם כל הכבוד, זה לא יידוע

ישראל אייכלר:  אני לא נכנס לאתרים

ענבל משש: אנחנו יכולים להוסיף את זה בנוהל

ישראל אייכלר: מה הבעיה להכניס שורה?     

ענבל משש: בבילטרלי זה קיים אבל לא כל ההסכמים הם בילטרליים

איילת וולברג: אני מנסה לחדד מולכם

איילת וולברג:  מבחינתכם מה בסופו של דבר ייכתב באותו חזוה עבודה? מה שקיים כבר היום?     

ענבל משש: הנושא הזה של ההפקדה לחשבון הפיקדון, כבר היום זה כתוב בחוזה העבודה של כל אותם עובדים שמגיעים באמצעות ההסכמים הבילטרליים

ענבל משש:  הטמענו את זה בהסכמים

גאולה צמח: גם כתוב שאם הם לא יוצאים בזמן, יהיה אפשר לנכות להם מהסכום

ענבל משש: אדוני, בסוף יש לנו כ-140,000 עובדים זרים שנמצאים במדינת ישראל

ענבל משש:  אנחנו לא מדברים רק על החדשים שמגיעים אלא אנחנו מדברים על היקפים מאוד משמעותיים של עובדים שכבר נמצאים במדינת ישראל

ענבל משש:  מה שמציעה איילת היועצת המשפטית של הוועדה זה שעכשיו נבקש מכל אותם מעסיקים לשנות את ההסכמים שיש להם עם העובדים

ישראל אייכלר: אולי לא הבנתי נכון

ישראל אייכלר:  אני חשבתי שהיא אומרת מהיום והלאה, בחוזים העתידיים של עובדים חדשים שאתם מביאים, בהם יהיה יידוע בהסכם בשלוש שורות מה הן הזכויות

ענבל משש: אפשר לבקש שאולי זה יצורף לזכותון?     

איילת וולברג: אולי תסבירו ליושב-ראש הוועדה מה זה הזכותון ומתי העובדים הזרים מקבלים אותו?     

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  איך הם חשופים לזה ומה זה זכותון?     

אפרת לב ארי: הזכותון היא חוברת והיא כמובן בשפות שונות שנפוצות בקרב העובדים הזרים שמו עסקים בישראל

אפרת לב ארי:  היא מפורסמת באתר שלנו

אפרת לב ארי:  היא מאגדת את כל הזכויות והחובות שחלות על העובדים

אפרת לב ארי:  המעסיקים מחויבים, במסגרת תנאי ההיתרים שאנחנו מחילים עליהם, למסור את הזכותונים לעובדים כשהם מגיעים לישראל

ישראל אייכלר: ביד? מודפס?     

אפרת לב ארי: כן

אפרת לב ארי:  מעבר לזה, זה גם מפורסם באתר שלנו ונגיש לכל מי שרוצה להיכנס

אפרת לב ארי:  אפשר למצוא את זה ב-גוגל, להיכנס ולהסתכל

אפרת לב ארי:  שם יש יידוע גם על חובת המעסיק להפקיד פיקדון וגם על ניכויים בגין שהייה שלא כדין

ענבל משש: אני גם אזכיר שיש לנו מרכז פניות בשפות שנותן מענה לעובדים הזרים שהגיעו באמצעות ההסכמים והעובדים האלו יכולים לפנות למרכז הפניות שלנו

אפרת לב ארי: באתר יש מידע רב והרבה הסברה בנושא הפיקדון כולל אדנים דיגיטליים נגישים בשפות

אפרת לב ארי:  לדעתנו זה לא משהו שהם שלא יודעים

ישראל אייכלר: אתם מסכימים שבזכותון הזה המעסיק יהיה חייב לתת לעובד ביד – לא באפליקציות ובאתרים?     

ענבל משש: ברור אדוני

אפרת לב ארי: החובה הזו כבר קיימת למעסיקים

איילת וולברג: אני רוצה לחדד את השאלה של היושב-ראש

איילת וולברג:  הוא שואל האם בחוזה העבודה אתם מסכימים שהמעסיק יהיה חייב ביידוע לגבי הזכותון הזה?     

ענבל משש: צריך לשים לב שאנחנו עכשיו לא מטרטרים מעסיקים

ישראל אייכלר: אם הוא לא חייב לתת לו את הזכותון הזה ביד, הוא לא ידע

ענבל משש: לפי תנאי ההיתרים הוא חייב לתת לעובדים את הזכותון

אפרת לב ארי: הוא חייב

אפרת לב ארי:  זו חובה שכבר קיימת

ישראל אייכלר: אני רוצה שזה יהיה בחוזה

ישראל אייכלר:  שתהיה שורה אחת

ישראל אייכלר:  אני לא רוצה כל הזכותון אבל את הזכות הזאת

גאולה צמח: כפי שציינו, בסוף מבוצעת אכיפה כלפי המעסיקים

ישראל אייכלר: איזו אכיפה יש לכם?     

גאולה צמח: חוזה העבודה הוא חלק

ישראל אייכלר: בעניין הזה

מאיר דוד: אכיפה פלילית ומינהלית על אי מתן חוזה או אי פירוט חוזה

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  בעניין הזה של היציאה של העובד והפיקדון

ישראל אייכלר:  זה לא מגיע אליו

מאיר דוד: חובת יידוע בסופו של דבר תהפוך להפרה פלילית של המעסיק

ענבל משש: אני אנסה להסביר את המשמעות האופרטיבית

ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על חוזה שאתה נותן לבן אדם ביד ובו כתובים הרבה דברים

ישראל אייכלר:  אחד הדברים שיהיה כתוב בחוזה הזה זה איך הוא מגיע כדי לקבל את כספי הפיקדון

מאיר דוד: אם הוא לא נתן לו, זו עבירה פלילית

ישראל אייכלר: היא ידע איך הוא מקבל את כספי הפיקדון וגם אם הוא נניח רוצה ארכה, יש לו איזה סכסוך ירושה עם מישהו, היכן הוא יכול להגיש בקשה להארכה מסיבה זו או אחרת

איילת וולברג: כמו שאמרתי קודם, הפרטים של הממונה על זכויות העובדים במשרד העבודה והרווחה ופרטי ההתקשרות עמו ואת הזכות להגשת תלונות, זה כבר קיים

ענבל משש: אנחנו לא חולקים על נושא חובת היידוע

ענבל משש:  אנחנו מנסים לחשוב מה המשמעות האופרטיבית

ענבל משש:  זה או שאנחנו שולחים עכשיו כל כך הרבה מעסיקים סיעודיים, חקלאים וכדומה לתקן את כל ההסכמים הקיימים או ששולחים עכשיו את המדינה לעשות הסכמים חדשים אל מול המדינות האחרות

ישראל אייכלר: לא לתקן

ישראל אייכלר:  מהיום והלאה

ענבל משש: זו המשמעות

ענבל משש:  המשמעות היא לשלוח עכשיו את המדינה לתקן את כל ההסכמים שלה אל מול המדינות איתן יש הסכמים בילטרליים

מאיר דוד: יחסי העבודה נגזרים מההסכם

ענבל משש: את רוצה לתקן את החוזים והחוזים לא נקבעים באופן חד צדדי אלא הם נקבעים בין שתי המדינות כעשר אנחנו מעגנים חובות מסוימים

ענבל משש:  לכן אנחנו מבקשים לתקן את חובת היידוע הזו כך שהיא לא מטרטרת עכשיו את ציבור המעסיקים והיא גם לא דורשת מהמדינה לפעול עכשיו מול כל אותן מדינות איתן יש לנו הסכמים ולתקן את החוזים

ענבל משש:  זה תהליך שייקח זמן ולא תמיד הם יבינו את המשמעות

ישראל אייכלר: יכול להיות שאתם לא רוצים חוק?     

ענבל משש: חלילה

ישראל אייכלר: אם אתם רוצים חוק, תציעו הצעות מעשיות לפי מה שרוצה הוועדה

איילת וולברג: לפי מה שנאמר כאן קודם, ותקנו אותי אם אני טועה, הבנתי שכבר כיום בחוזים האחידים שהמדינה מנסחת יש התייחסות לניכוי מהפיקדון, לכך שהעובד צריך לצאת בזמן ושהוא יכול להגיש בקשה

ענבל משש: יש התייחסות למנגנון הפיקדון

איילת וולברג: אם כבר יש התייחסות למנגנון הפיקדון בחוזים הקיימים, אני לא רואה בעיה לכך שזה יחול על החוזים מעתה ואילך

איילת וולברג:  לפי מה שהם אומרים כבר היום זה מופיע בחוזים

איילת וולברג:  לכן אני באמת מנסה להבין את הקושי שמציגים כאן להכניס את זה לחוק

ישראל אייכלר: את הקושי שמעתי

ישראל אייכלר:  אני רוצה שתציעי לנו פתרון שאת מציעה על פי הצורך שיש לנו שהעובד ידע על זכויותיו ולא יוכל לטעון שהוא לא ידע, לא שמע ולא קרא

ישראל אייכלר:  תציעי הצעה

ישראל אייכלר:  אם יש לך הצעה יותר פשוטה מזו שהציעה היועצת המשפטית שלנו, אנחנו נקבל אותה

ענבל משש: אנחנו יכולים לנסות ביחד, אם זה יניח את דעתו של אדוני

ענבל משש:  אנחנו כמובן יכולים לחדד את זה בזכותונים של העובדים בצורה מאוד מאוד ברורה וגם באתר שלנו

ענבל משש:  אנחנו יכולים להוציא אגרת לכלל העובדים הזרים בשפות השונות

ענבל משש:  אנחנו יכולים להוציא אגרת יזומה לכלל העובדים הזרים ולפרסם אותה

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  אני רוצה משהו קצר מאדו

ענבל משש: אני אומרת שזה יכול להיות במקביל

ישראל אייכלר: שבו עם היועצת המשפטית שלנו ותמצאו נוסח אבל שהוא יהיה ברור ושאני אהיה רגוע

ישראל אייכלר:  נוסח שאפילו קו לעובד - אני לא אומר שהם צריכים להסכים איתי - לא יוכלו לומר שהעובד לא ידע

ענבל משש: אנחנו מודים לאדוני

מיכל תג'ר: זה עד לשלב שהוא יוצא מישראל

ישראל אייכלר: כן

ישראל אייכלר:  לא פתחתי דיון

ישראל אייכלר:  רק נתתי לכם את המחמאה על כך שאתם עומדים על זכויות העובדים

אלעד כהנא: אנחנו כמובן בעד שעובדים ידעו גם על עצם הפיקדון וכולי, זה חשוב, אבל הבעיה הגדולה שאנחנו נתקלים בה – שוב, אלה לא כל המקרים אבל היא לא מאוד נדירה ואפשר לראות אותה במקרים שהגיעו לבג"ץ - היא של עובדים שלא ידעו שתוקף האשרה פקע או שלא הוארכה

ישראל אייכלר: על זה אנחנו מדברים

ישראל אייכלר:  אני רוצה לוודא שהם כן ידעו

אלעד כהנא: אני אומר שגם אם זה יהיה בחוזה או בתלוש

ישראל אייכלר: לא

ישראל אייכלר:  יש מקסימום שאני יכול לעשות עבורם

אלעד כהנא: אבל אותו מעסיק לא ידע, הוא לא אמור והוא לא יכול

ישראל אייכלר: הוא צריך להודיע לו שהוא צריך לצאת

אלעד כהנא: אם ביטלו לו את האשרה והוא לא יודע את זה? הוא לא ידע

אלעד כהנא:  איך הוא ידע שביטלו לו את האשרה? איך הוא ידע שהלשכה שאמרה לו שהיא מגישה עבורו את הבקשה לא הגישה או מה קרה אם הבקשה אם היא לא עדכנה אותו? אלה דברים חשובים, בטח אם לוקחים כסף כל כך גדול

ישראל אייכלר: מה זה ביטלו לו את האשרה, זה לא ברור מראש?     

יולי יואל אדלשטיין: לכל אחד יש אשרה ברישיון שמדביקים לו בדרכון

יולי יואל אדלשטיין:  ברגע שהתוקף פג, הוא צריך לדאוג שיחדשו לו

ישראל אייכלר: יכול להיות שביטלו לו את התוקף קודם?     

יולי יואל אדלשטיין: אלא אם הוא עזב את המעסיק

יולי יואל אדלשטיין:  אם הוא נטש את המעסיק

אלעד כהנא: או שהמעסיק דיווח באופן שקרי כמו תיק שהגיע לבית הדין לערערים על עובד חקלות שהמשיך לעבוד בחווה והחקלאי, מסיבותיו שלו, דיווח עליו כנוטש

אלעד כהנא:  העובד נתפס על ידיכם ללא אשרה

ענבל משש: אי אפשר לקחת את החריג ולהפוך אותו לכלל

אלעד כהנא: יש הרבה כללים

אלעד כהנא:  המינימום הוא ליידע

ישראל אייכלר: אני מסכם את הנקודה הזאת

מיכל תג'ר: זו הרשעה של חפים מפשע

אלעד כהנא: בלי שימוע, בלי יכולת מעשית לעתור

אלעד כהנא:  המינימום הוא ליידע

אלעד כהנא:  הרי רוצים גם שהוא יצא, נכון? זאת המטרה ולא לקחת לו את הכסף

ישראל אייכלר: אני רוצה שמשרד המשפטים יאמר מה דעתו על הרעיון

מאיר דוד: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים שתישמר לנו הזכות להגיש הסתייגות כי אנחנו מתעקשים שזה לא ייכנס לחוזה במתכונת שהוועדה מציעה

ענבל משש: השר צריך להגיש לחתימתו

ענבל משש:  אדוני התייחס לזה

ענבל משש:  הוא ביקש שנשב עם היועצת המשפטית של הוועדה ונבחן דרכים חלופיות להגביר את היידוע

ענבל משש:  מה שאדוני ביקש, אנחנו נעשה

ישראל אייכלר: תחשבו גם על מקרים קיצוניים כמו ביטול אשרה שלא דווח על כך, שגם דבר כזה ימצא איזשהו פתרון

ישראל אייכלר:  שלא יימצא עובד שיגיד שהוא באמת לא ידע

ענבל משש: מקובל עלינו

איילת וולברג: חברי הכנסת הציעו אפשרות של התראה

איילת וולברג:  שתהיה איזושהי התראה

איילת וולברג:      אני רוצה הבהרה ממך היושב-ראש, האם אתה רוצה, כאשר אנחנו יושבים בינינו, שהדבר יבוא לידי ביטוי בנוסח של הצעת החוק או שמבחינתך מספיק שיהיה איזשהו מנגנון של יידוע שנדבר עליו שלא יהיה קבוע בחוק

ישראל אייכלר: החוק יחייב לתת יידוע

ישראל אייכלר:  איך יהיה היידוע ומה יהיה הנוסח, זאת כבר שאלה אחרת

ישראל אייכלר:  אני חושב שזאת שאלה מינהלית-משרדית

איילת וולברג: אפשר בתקנות

ישראל אייכלר: אפשר בתקנות ואפשר באופן מינהלי

ישראל אייכלר:  החוק חייב לומר שהם חייבים בחוזה להודיע לעובד שידע את כל הדברים

ישראל אייכלר:  אתם תנסחו את זה איך שתנסחו

מיכל תג'ר: אפשר לא להתמקד בחוזה?      

ישראל אייכלר: לא הצעתם דרך יותר טובה

ישראל אייכלר:  אתם מתנגדים לחוק כולו

אלעד כהנא: הצענו למשל לקבוע בחוק חובת יידוע כמו שאדוני הציע אבל לא במסגרת חוזה אלא למשל אם עובדים על אפליקציה

ישראל אייכלר: הם מסכימים על אפליקציה

ענבל משש: כבר היום השירותים שלנו ניתנים מרחוק כדי להנגיש אותם לכמה שיותר אנשים

אלעד כהנא: אנחנו רואים שזה מאוד ישים

אלעד כהנא:  אני רק אומר שכרגע האפליקציה עוד לא התחילה

ענבל משש: עדיין יש אפשרות להיכנס לאתר

אלעד כהנא: האתר הוא באנגלית

אלעד כהנא:  מה אמור לעשות עובד סיני? אני שואל באמת כי הם באים אלינו

ענבל משש: הראינו איך בקליק פשוט אפשר לתרגם את הדברים

אלעד כהנא: הוא אמור להיכנס כל יום לוודא שלא ביטלו לו את האשרה?         

איילת וולברג: אנחנו לא מדברים עכשיו על ביטול האשרה

איילת וולברג:  התקדמנו לנושא אחר של הצורך בהגשת בקשה

אלעד כהנא: את זה אני מבין

אלעד כהנא:  אני אומר שמבחינתנו אותם מקרים של או ביטול או באמת הגשת בקשה להארכה מעבר ל-63 חודשים על ידי התאגיד, אם זה בניין, או על ידי הלשכה, זה באמת מסובך

אלעד כהנא:  גם אם אני נכנס לאתר, זה לא מופיע שם

אלעד כהנא:  איך אני אמור לדעת? תשלחו לי הודעה

ישראל אייכלר: עורך דין כהנא, מיצית

ישראל אייכלר:  מה שאתה אומר זאת כבר חזרה על דברים שאמרת וחבל על הזמן של הוועדה

ישראל אייכלר:  לכם אני אומר שהעיקרון ברור, אתם תשבו עם היועצת המשפטית על הנוסח שיבטיח את זכויותיו של העובד שחלילה לא נקפח אף אחד וביצוע המטרות של החוק כדי שאנשים שנגמר זמן השהייה שלהם, יקומו ויצאו אחר כבוד אחרי שקיבלו את כל הזכויות והמענקים שהם חסכו

ישראל אייכלר:       נמשיך בהקראה

איילת וולברג: תיקון סעיף 1יא     בסעיף 1יא לחוק העיקרי –     

קטן יבוא: "(ד1) 	על אף האמור בסעיף קטן (ד), עזב העובד הזר את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה, לאחר תום התקופה שבה הורשה לשהות בה לפי הו ראות חוק הכניסה לישראל, יחולו הוראות אלה:     אני עכשיו אקריא את המנגנון, את ההסדר החדש המוצע לעניין הניכוי מהפיקדון שמתגבר על ההוראה בסעיף קטן (ד) שהשר רשאי לקבוע את מנגנון הניכוי

קטן יבוא:  זה קבוע היום בתקנות

קטן יבוא:  מה שהממשלה מציעה - זה יגיע בהמשך בסט התקנות שהם יביאו – זה למחוק את תקנה 8 מתקנות הפיקדון שקובעת את מנגנון הניכוי ולהעביר אותו לחקיקה ראשית

קטן יבוא:  את זה אני אקריא עכשיו

קטן יבוא: עזב העובד הזר את ישראל לא יאוחר מ-12 חודשים מתום התקופה שבה הורשה לשהות בה לפי הראות חוק הכניסה לישראל, יהיה זכאי, נוסף על החלק הבסיסי, ליתרת כספי הפיקדון בתוספת הרווחים שנצברו עליהם ובניכויים כמפורט להלן ולפי סדר זה:     

ישראל אייכלר: אני שם לב שיש כאן תיקון

איילת וולברג: כן

איילת וולברג:  הצעת החוק הממשלתית השתמשה במונח כספי הפיקדון

איילת וולברג:  בהתחלה חשבנו שנכון לשנות מעט את הנוסח ולומר הכספים ששולמו בעדו לקרן או לחשבון הבנק, אבל הייתה הערה של משרד המשפטים – וקיבלתי אותה – שנכון לחזור לנוסח של כספי הפיקדון מכיוון שבסעיף קטן (א) יש קיצור למונח פיקדון

איילת וולברג:  לכן נדרשה איזושהי אחידות במונחים ולכן בא השינוי הזה

איילת וולברג:      בפסקה (1) הקראתי את הסעיף שנוגע לכך ש-25 אחוזים מכספי הפיקדון יקבל כל עובד זר כאשר הוא יוצא מישראל

ישראל אייכלר: גם אם הוא איחר

איילת וולברג: גם אם הוא איחר וגם אם תקופת השיהוי חלפה

איילת וולברג:  מנגנון הניכוי שאנחנו נגיע אליו בהמשך לא יחול לגבי 25 אחוזים אלה

ישראל אייכלר: בכל מקרה הוא לא יצא בלי כלום

איילת וולברג: נכון, וזה בשונה מהמצב

אליהו (אלי) רביבו: יש עוד דברים חשובים מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעדכן את אדוני היושב-ראש שיצאתי לוועדה לפניות הציבור והגשתי בקשה לדיון מהיר שהתקבלה - ומכאן אני מודה לכל הגורמים הרלוונטיים שאישרו - בעניין דרישה לאי-אכיפה בגין ריבית ופיגורים

ישראל אייכלר: אם היית בפניות ציבור, זה חשוב מאוד כי זו הוועדה הראשונה שלי והחשובה ביותר

אליהו (אלי) רביבו: אני בין ועדות

איילת וולברג: אני אקריא את המשך פסקה (2) שמדבר על מנגנון הניכויים לאותם 75 אחוזים שנותרו אחרי אותם 25 אחוזים מכספי הפיקדון שכבר שולמו לעובד ללא קשר לתקופת השיהוי שלא כחוק בישראל

איילת וולברג:      אם כן, בפסקה (א) מנכים הוצאות הרחקה החלות עליו לפי הפרק הרביעי לחוק הכניסה לישראל

איילת וולברג:      בפסקה (ב) נאמר שמנכים סכום השווה למכפלת הסכום שנותר לאחר הניכוי לפי פסקת משנה (א) בשיעור הניכוי החל לגבי העובד הזר המפורט בטור ב' לתוספת הראשונה 1ב' בהתאם לתקופה שחלפה מתום התקופה שבה העובד הזר הורשה לשהות בישראל לפי הוראות חוק הכניסה לישראל עד מועד עזיבתו את ישראל (בסעיף זה – תקופת השיהוי המפורטת בטור א' לתוספת הראשונה 1ב'

איילת וולברג:      אני אקריא את פסקה (ג) ולאחר מכן אני מציעה להקריא דווקא את התוספת מכיוון שהקראנו עכשיו את המנגנון, כך שנבין על מה מדובר

איילת וולברג:      בפסקה (ג) נאמר: מס כדין על הסכום הנותר לאחר הניכוי לפי פסקת משנה (ב) לפי הוראות סעיף קטן (ה)(2)

איילת וולברג:      עכשיו אני עוברת לעמוד 5, לתוספת ראשונה 1ב' שנוגעת לסעיף 1יא(ד1)(2)(ב)

איילת וולברג:  כאן מפורט שיעור הניכוי כתלות בתקופת השיהוי

איילת וולברג:  אני מזכירה שוב ששיעור הניכויים כאן הוא מתוך 75 אחוזים של הכספים שנותרו

אליהו (אלי) רביבו: זה סוג של איזושהי לקונה כי זה צריך להיות מלמעלה ולא מלמטה

אליהו (אלי) רביבו:  חמישה אחוזים מ-75 אחוזים הם לא חמישה אחוזים מ-100 אחוזים

אליהו (אלי) רביבו:  25 אחוזים מבודדים, יש לו הגנה עליהם

אליהו (אלי) רביבו:  גובה המדרגות אמור להיות הפוך - נימקתי בכל נימוק אפשרי - והאחוז אמור להיות מה-100 אחוזים ולא מה-75 אחוזים

ישראל אייכלר: כמה זמן תיקח לך התבנית הזאת?     

איילת וולברג: תלוי כמה תשאלו

ישראל אייכלר: אני מציע שלפניי שאת עוברת לתוספת הזאת, נסיים את הדיון ואתם תשבו על הסעיף הראשון שהוא הכי חשוב

ישראל אייכלר:  בדיון הבא בעזרת השם נפרט את התוספות כי אני מניח שעל זה יהיו הרבה דיונים, על כל סעיף וסעיף ועל כל אחוז ואחוז

ישראל אייכלר:  לאחר מכן נוכל לסיים

ישראל אייכלר:  יש עוד איזה סעיף שאת כן רוצה להקריא?     

איילת וולברג: אני חושבת שאפשר לעצור עכשיו את הדיון

אליהו (אלי) רביבו: אדוני היושב-ראש, אני אשמח להיות חלק מהדיון

ישראל אייכלר: אתה תמיד מוזמן

אליהו (אלי) רביבו: חלק מהדיון הפנימי שבעיניי מהווה חלק מהותי

ישראל אייכלר: אני מדבר על כך שאתה תמיד מוזמן לוועדה

אליהו (אלי) רביבו: אני מבקש להיות בשיח הפנימי

ישראל אייכלר: לא היית כאן

ישראל אייכלר:  יש כאן שיח לגבי ניסוח סעיף של היידוע

ישראל אייכלר:  זה ממש בין המשפטניות

ישראל אייכלר:  גם אני לא אהיה בשיח הזה

אליהו (אלי) רביבו: בסדר

ישראל אייכלר: אני מודה מאוד למשתתפים

ישראל אייכלר:  בעזרת השם יהיה דיון נוסף

ישראל אייכלר:  ישיבה זו נעולה