ועדת החוץ והביטחון, כנסת 25, פרוטוקול מספר 132, 2024-01-09 00:00

יולי יואל אדלשטיין: צוהריים טובים

יולי יואל אדלשטיין:  אני מתכבד לפתוח את ועדת חוץ וביטחון, אנחנו בדיון על מצב המילואימניקים שהם גם סטודנטים

יולי יואל אדלשטיין:  קיבלנו לא מעט פניות סביב הנושא הזה, עולה לפעמים הרושם, איך אני אגיד בעדינות? שאין תיאום בין המציאות בשטח של אנשים שעדיין נמצאים בלחימה או באזורי לחימה לבין פתיחת שנת הלימודים במוסדות לבין הבקשה להעלות בזום חלק מהקורסים ודברים מסוג זה

יולי יואל אדלשטיין:  יש לא מעט דברים שקשורים גם למימון הלימודים, אלף ואחת סוגיות

יולי יואל אדלשטיין:      אחד מחברי הכנסת שפנה בבקשה לקיים את הדיון הזה הוא חבר הכנסת מתן כהנא, אז אני אתן לו לפתוח ולאחר מכן נשמע את אנשי משרד הביטחון, משרד החינוך, מל"ג ונעבור לכל המוזמנים

טלי גוטליב: אני גם אבקש לומר

מתן כהנא: אדוני היושב ראש, תודה רבה שניאות לקיים את הדיון החשוב הזה

מתן כהנא:  בסוף הנושא של סטודנטים מילואימניקים מטופל בהרבה מאוד מקומות בכנסת, אבל אני חשבתי שנכון להביא את זה לכאן לוועדת חוץ וביטחון כי אני חושב שיש איזה שהיא נגיעה, לגמרי, זה הופך להיות עניין ביטחוני

מתן כהנא:  למה זה הופך להיות עניין ביטחוני? כי אני חש ממה שאני שומע בשטח שזה כבר משפיע על המילואימניקים בשדה הקרב לגבי היכולת שלהם להמשיך להישאר בשדה הקרב, על המוטיבציה שלהם להמשיך בשדה הקרב ועל הפגיעה במילואימניקים בשנה האקדמית שלהם

מתן כהנא:       אתמול דיברתי עם מח"ט מילואים שאמר לי שהוא בכוח משחרר מילואימניקים, בדרך כלל מתחומי המדעים המדויקים, שבהם מאוד מאוד קשה להפסיד חומר ולהשלים אותו אחר כך, הוא ממש בכפייה משחרר אותם מהמילואים ושולח אותם הביתה

מתן כהנא:       ואני מבין שאין איזה מענה הוליסטי ואחיד בין כל מוסדות הלימוד האקדמיים

מתן כהנא:  זה מתחלק לשניים, לעניינים של איך לטפל בסוגיות האקדמיות ולטפל בסוגיות הכלכליות

מתן כהנא:  אני לא רוצה להרחיב כי יש פה אנשים שממש חווים את זה בעצמם, הם בעצמם ייצגו את עצמם יותר טוב ממני, אבל אני כן חושב שנכון מאוד לדון בזה כאן

מתן כהנא:  אני שוב רוצה להגיד לך תודה על זה שהסכמת לקיים את הדיון הזה ואני חושב שנשמע את האנשים, זה ייתן את התמונה הכי טובה

יולי יואל אדלשטיין: בסדר גמור

יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה, חברי הכנסת יכולים לפתוח

טלי גוטליב: אני רוצה לומר כמה דברים

טלי גוטליב:  אחת, אני חייבת לומר לכם שאני התביישתי שנפתחה שנת הלימודים, זה היה שערורייתי בעיניי

טלי גוטליב:  כשאנחנו מאריכים צווי 8 בצורה כל כך דרמטית בלחימה כל כך עצימה המינימום שהאוניברסיטאות והמכללות יכלו זה לעשות איזה שהיא התחשבות עם ציבור המילואימניקים

טלי גוטליב:  אז שמעתי שזה עלול לפגוע, כלכלה, יש ערכים של כלכלה

טלי גוטליב:  אם אני לא פוגעת בשכר הלימוד בסופו של דבר ואם שכר הלימוד ישולם גם אם הסמסטר יידחה אז זה לא פוגע בשום דבר, ולעומת זאת זה היה משדר איזה שהיא התחשבות בחיילי המילואים בשדה הקרב בכל הכבוד

טלי גוטליב:  זה באשר לעצם פתיחת שנת הלימודים שפשוט חרפה הייתה בעיניי

טלי גוטליב:      לגופו של עניין, בהיותי זקנת השבט כאן אני מזכירה לכם את שביתת הסטודנטים הגדולה

טלי גוטליב:  בשביתת הסטודנטים הגדולה באופן גורף היה ציון עובר לכל הסמסטר

טלי גוטליב:  מה שאני מציעה ומה שאני אומרת, כדי שיהיה איזה שהוא ביטחון לסטודנטים, ואני אמרתי את זה בעוד ועדות, אני מרגישה שאני ממלצרת את זה שוב, ציון עובר לכל הסמסטר

טלי גוטליב:  אז יאמרו לי הסטודנטים שזה מפריע לממוצע, בשביתת הסטודנטים הגדולה הסמסטר עם הציון העובר לא נכלל בממוצע, לכן זאת לא הבעיה

טלי גוטליב:       באשר ללימודי רפואה, אדריכלות, לימודים של מדעים מדויקים שיש צורך בלימוד עצמו, אנא סמכו על הסטודנטים, הם כדי לעבור את השלב הבא ישלימו את החסר, בין אם הם ישלימו את החסר כשהם יקבלו את הסילבוס ואת כל החומר, זה יקשה קצת, זה מורכב, אבל הם ישלימו את הלימודים

טלי גוטליב:  הסטודנטים כשלעצמם הם אנשים אחראיים

טלי גוטליב:  כשאתה הולך לבנות בניין ואם אתה עוד לא לומד את החלק של היסודות אתה תשלים את הלימוד

טלי גוטליב:       מבחינתי שלי כנציגת ציבור אני צריכה לדרוש ודאות לחיילי המילואים

טלי גוטליב:  כל השיטה שאני שומעת פה לשחרור של חיילי מילואים, עם כל הכבוד רוב הלוחמים לא רוצים להשתחרר, גם כשהמפקד נותן להם את האופציה הם מבקשים להישאר עם החיילים שלהם, עם הלוחמים שלהם, ולכן מה שהצעתי בוועדת החינוך, ואני מציעה גם פה, לא יעלה על הדעת שבשביתת הסטודנטים הגדולה קיבלנו גורף ציון עובר על הסמסטר והלימודים המשיכו כסדרם, כולנו נהיינו מספיק מקצועיים בתוך הדבר הזה

טלי גוטליב:  אני לא חסידה של שום דבר באופן פטאלי, הלימודים כבודם במקומם מונח, אבל כרגע כל תעדוף וכל מתן בכורה זה רק לתחושת הביטחון של חיילי המילואים שהם למעלה משלושה חודשים מגויסים

טלי גוטליב:       ובאשר לכל מי שבאמת דואג למקצוענות של רופא או אדריכל, אני סומכת על סטודנט לרפואה שהוא ישלים את הסילבוס ואני סומכת על סטודנט לאדריכלות שהוא ישלים את הסילבוס

טלי גוטליב:  ויש לי חדשות בשבילכם שתואר ראשון ותואר שני רוב הקורסים לא הייתי, למדתי לבד כי נדרשתי לעבוד, מה לעשות? והשלמתי את כל החומר ולמדתי באוניברסיטה, עם דרישות מאוד מאוד גבוהות, אני מזכירה לכם שזה באמת לפני שנים רבות כשהלימודים היו מאוד מאוד אינטנסיביים ולא הייתי ולמדתי

מתן כהנא: טלי, למדת משפטים, בלי להשמיץ

טלי גוטליב: הכול טוב, אני לא משמיצה

מתן כהנא: גם אני למדתי משפטים

טלי גוטליב: בשונה ממך, מתן, אני אין לי חוש הומור, אני לא מגחכת על כלום, כמו שאתה יודע, אני אומרת את הדברים לאשורם כפי שהם

טלי גוטליב:  זה המצב, זה לא משנה מה למדתי, אין מקצוע יותר ואין מקצוע פחות, כל אחד במה שמעניין אותו ומה שהוא רוצה לעסוק

מתן כהנא: את יודעת שחוש הומור מעיד על אינטליגנציה

טלי גוטליב: אם היה לי חוש הומור היה לי בעל

טלי גוטליב:  אני רק מבהירה לכם שזאת ההצעה שלי, ההצעה היא ציון עובר ואנא סמכו על הסטודנטים שהם ישלימו את החומר שהם לא היו בו

טלי גוטליב:  זה הכול, מאוד פשוט

טלי גוטליב:  זה נותן ודאות ובזה גמרנו

טלי גוטליב:       חופרים על זה כאן, באמת כמה ועדות אפשר לדון בלי להגיע למסקנה אחת? אנחנו יושבים בוועדת חינוך, ועדת חינוך מיוחדת, ועדת הצעה מיוחדת, כן המל"ג יבוא, משרד החינוך אומר שזה לא בסמכותו, המל"ג: אנחנו לא רוצים שזה יבוא, הפרופסור הזה והפרופסור הזה

טלי גוטליב:  חבר'ה, צריך שורה תחתונה, מה שהצעתי זאת הצעה קונקרטית, לא מסובכת מדי, קליר קאט ונגמר הסיפור

יולי יואל אדלשטיין: תודה, טלי

יולי יואל אדלשטיין:  אני מציע שאנחנו נשמע את נציגי צה"ל, יושב איתנו קצין מילואים ראשי, ונציגי המל"ג, גופים רלוונטיים, משרד החינוך בוודאי שירצו להתייחס ואחר כך אנחנו נשמע את הלקוחות, את אנשי המילואים שהם גם סטודנטים

טלי גוטליב: אנחנו שלחנו אותם למילואים

יולי יואל אדלשטיין: חד משמעית

טלי גוטליב: המדינה שלחה אותם, לא אף אחד אחר

מירב בן ארי: קודם כל שלום ותודה על הדיון

מירב בן ארי:  אני אתחיל בבעיה או באתגר המרכזי שאנחנו מתמודדים איתו כרגע וזה חוסר הוודאות

מירב בן ארי:  המלחמה נמשכת כבר למעלה משלושה חודשים, אנחנו לא יודעים להצביע על תאריך סיום מדויק, אנחנו לא יודעים להגיד למשרתי המילואים שהם סטודנטים מתי בדיוק נוכל לשחרר אותם משדה הקרב ומתי נצטרך להחזיר אותם לסבב לחימה נוסף במהלך שנת 2024

מירב בן ארי:       מה שכן אנחנו יודעים להגיד זה, קודם כל שאנחנו נצטרך אותם לעוד סבב לחימה בשנת 2024, ואנחנו יודעים להגיד שאנחנו נעשה הכול כדי לשחרר מוקדם ככל שניתן יחידות מילואים לביתם

מירב בן ארי:  חלק כבר שחררנו מתוך כוונה להביא אותם בקרוב להחליף את מי שעדיין נמצא, אבל אנחנו לא יכולים עדיין לקבוע את זה כגרף שאני יודע להגיד למשרתי המילואים מתי הם יבואו ולייצר את הוודאות שכל כך חסרה למשרתים

מירב בן ארי:       מה אנחנו כן יודעים להגיד להם? אנחנו יודעים להגיד למשרתי המילואים שאנחנו עובדים עבודה מאוד מאוד צמודה אל מול כלל מוסדות הלימוד והמל"ג ומשרד החינוך כדי להבטיח שאף אחד לא יישאר מאחור, זאת אומרת שיש לנו היום התחייבות מלאה של מוסדות הלימוד שהם יעשו הכול כדי להבטיח שאף סטודנט שעזב הכול ב-7 באוקטובר והגיע להגן על המדינה לא יישאר מאחור ויצליח לסיים את הלימודים

מירב בן ארי:       אנחנו מבינים שההתחלה לא תהיה שווה, כי יש מילואימניקים שכבר שחררנו ויש מילואימניקים שנשחרר בהמשך ויש מילואים שיידרשו לחזור במהלך רבעון א' ורבעון ב' וכו'

מירב בן ארי:  אז אנחנו מבינים שההתחלה לא תהיה שווה, אנחנו עושים הכול ביחד עם המוסדות להגיע שכולם יסיימו ביחד את התואר, בוודאי את שנה א'

מירב בן ארי:  אני לא אגיד שזה כזה מושלם, יש לנו בעיות במדעים המדויקים במיוחד וכל מה שקשור לרפואה והנדסה והתמחויות, יש המון המון דקויות

מירי פרנקל-שור: זה ממש לא דקויות, מכיוון שזה שהוא יסיים את התואר זה עדיין לא אומר איך הוא יסיים את התואר כי אחר כך הוא צריך להתמודד על כל מיני מקומות, כל מיני מקומות התמחות, למשל במשפטים, מקומות התמחות ברפואה שקשורים לציונים

מירב בן ארי: אם תיתני לי לסיים אז אני אשמח - - -      

מירי פרנקל-שור: לא, אבל חשוב להבהיר את הדברים האלה

מירב בן ארי: רק תיתני לי להתבטא אני אוכל להבהיר את הדברים

מירב בן ארי:  אנחנו פועלים איתם כדי להבטיח שכולם יצליחו לסיים, זה לא כל כך פשוט כמו שזה נשמע בכותרת, יש המון שוני והמון הבדלים בין כל מוסד ומוסד, מעלויות שכר הלימוד, דרך כמות הקורסים שכל סטודנט לוקח, דרך תאריך השחרור שלו וכמה ימי מילואים הוא שירת ואיפה הוא שירת ומה היה סוג השירות שלו, האם הוא יכול ללמוד בזום או לא יכול ללמוד בזום

מירב בן ארי:      בקיצור כל אחד פה עם המסלולים והשונויות שלו ולכן הקמנו מנגנון ביחד עם המל"ג שאמור לדעת לבצע בקרה על כל המתווים השונים ויש המון המון מתווים

מירב בן ארי:  באיזה שהוא שלב המלצנו להפסיק להשתמש במילה מתווה כי מדובר יותר על חליפה אישית

מירב בן ארי:  יש פה בסוף חליפה אישית לכל סטודנט, זה הפתרון היחיד שיכול לעבוד כדי להצליח להביא אותם לקו הסיום

מירב בן ארי:       עשינו קודם כל תהליך של העברת מידע

מירב בן ארי:  אנחנו היום, מזה זמן רב, או פעם ראשונה אפילו הייתי אומר, יודעים להגיד מי הסטודנטים אצלנו שעושים מילואים, והאוניברסיטאות והמכללות יודעים להגיד מי משרתי המילואים וכמה ימים הם שירתו ומתי הם ישתחררו

מירב בן ארי:  כשיש את המידע הזה יש את המסוגלות של המוסדות לתפור - - -     

זאב אלקין: איך הם יכולים לדעת מתי הם ישתחררו כשאמרת שאין לך גאנט?     

מירב בן ארי: מי שעדיין משרת הם יודעים להגיד שהוא עדיין בשמ"א פתוח ומי שכבר השתחרר הם יודעים להגיד שהוא השתחרר

זאב אלקין: בדיעבד הם יודעים מתי הם השתחררו, הם לא יודעים מתי ישתחררו

מירב בן ארי: אנחנו עדיין לא יודעים להגיד, אנחנו בצו 8 במצב מלחמה ולכן אין לנו לכולם תאריך שחרור

טלי גוטליב: אז בשביתת סטודנטים נתנו להם ציון עובר על כל הסמסטר, אבל במלחמה עצימה אנחנו נחפש חליפה אישית

טלי גוטליב:  נשלח את הסטודנט לבירוקרטיה שלמה באוניברסיטה, שזה סיוט של החיים, לדבר עם ההוא ולדבר עם ההוא

טלי גוטליב:  לרובם אין טלפון כשהם במילואים

טלי גוטליב:  רק אומרת

יולי יואל אדלשטיין: טלי, תודה

טלי גוטליב: הרי דיברתם על ודאות

יולי יואל אדלשטיין: ניתן לאנשים להציג את עמדתם ולאחר מכן נשאל שאלות

יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה

מירב בן ארי: בנוסף לדבר הזה אנחנו הקמנו צוות של מילואימניקים גם, אנשים שמלווים את הסטודנטים והיום יש לנו במוקד המילואים שלוחה נפרדת לסטודנטים שבה כל סטודנט שמתקשר ומצביע על בעיה מסוימת בפתרון שהוא קיבל מהאוניברסיטה או המוסד בו הוא לומד למסלול הלימודים האישי שלו, אותו צוות יודע להיכנס ולדבר ישירות, או עם המל"ג, שנמצאים פה, או עם ור"ה או עם ור"מ, שנמצאים פה גם כן, ולהגיע לפתרונות

מירב בן ארי:  קשה לנו להצליח לייצר כללים כי השוני הוא מאוד מאוד גדול ונדרש פה פתרון אישי ולא כללי ולכן הקמנו מנגנון מלווה

מירב בן ארי:       הקמנו מנגנון שיודע לעשות פיקוח ובקרה על הדבר הזה

מירב בן ארי:  אנחנו יודעים להגיד שהרף שמנו והרף שהמל"ג שם הוא רף בסיס, מעליו כלל המוסדות הוסיפו

מירב בן ארי:  נכון שהתוספת היא לא שווה, יש כאלה שנתנו יותר הקלות, יש כאלה שנתנו התאמות אחרות, לא הקלות אלא התאמות, וכל אחד נתן את מה שהוא מסוגל

טלי גוטליב: ככה לא יקרה כלום

מירב בן ארי: זה כרגע המצב ועם זה אנחנו מתקדמים כמיטב יכולתנו

מירב בן ארי:  ושוב, כל דבר שהוא לטובת משרתי המילואים הסטודנטים הוא משמעותי ואנחנו פועלים כדי לשפר עד כמה שניתן את המענה שהם מקבלים

מירב בן ארי:  זה הולך להיות אתגר, זה לא משהו שייגמר בהצעה כזאת או אחרת

טלי גוטליב: לא כל דבר צריך להיות אתגר

טלי גוטליב:  הפתרון הוא מאוד פשוט

טלי גוטליב:  אדוני, הפתרון פשוט

שרון ניר: טלי, בואי נאפשר רגע, נבין את המהות

רם בן ברק: טלי רק התחלנו את הדיון, בואו ניתן לפי הסדר

טלי גוטליב: לא, רק אני אגיד לך, אדוני היו"ר, שזו כבר ועדה חמישית

שרון ניר: אני רק רוצה לשאול שאלת הבהרה

שרון ניר:  הרי זה אינפיניטי, יש לנו מספרים ואנחנו יודעים לנרמל את זה למספרים

שרון ניר:  אתה יודע להגיד לנו בסוף את ההיקפים של סטודנטים שבאמת הסיפור הזה הוא מסובך מבחינתנו, גם רפואה, גם הנדסה ומדעים מדויקים, וכאלה שנמצאים בעומק השטח ואין צפי שהם ייצאו? זאת אומרת אתה יודע לכווץ בסוף את הסיפור הזה?      

מירב בן ארי: אנחנו יודעים להגיד שיש לנו - - -      

שרון ניר: כמה אנשי מילואים

שרון ניר:  קצת מספרים, בקיצור

מירב בן ארי: המספר הכללי הוא מעל 70,000 משרתי מילואים שהם סטודנטים לתואר ראשון, שני או שלישי, על כלל המוסדות

שרון ניר: כמה לוחמים?      

טלי גוטליב: זה לא משנה

רם בן ברק: אם הוא איננו הוא איננו

טלי גוטליב: לא לסייג את זה

שרון ניר: אני חושבת שזה כן חשוב לדעת כמה זה לוחמים, אני אשמח אם תגיד לי את זה גם

מירב בן ארי: כרגע יש לנו סטודנטים בשמ"פ, פתוח עדיין, 43,000

טלי גוטליב: זה המון, שרון

מירב בן ארי: לא, סליחה, טעות, 25,000, יש לנו עוד 17,000 שהם כבר בשמ"פ סגור

מירב בן ארי:  אלה המספרים שכרגע יש לנו מהמוסדות שביקשו את המידע ונתנו להם את המידע

מירב בן ארי:  צריך להגיד שלא כל המוסדות הגישו את הטופס הנדרש, אבל זה מרבית הסטודנטים וזה המצב כרגע, 25,000 סטודנטים שנמצאים עדיין בשמ"פ, רובם, צריך להגיד, הם ביחידות הקדמיות, או בעזה או בצפון או באיו"ש

עמית הלוי: אבל סביר להניח שה-25 וגם ה-17 יהיו ב-2024 עד יוני?      

מירב בן ארי: כולם יהיו

מירב בן ארי:  לא, לא עד יוני, בשנת 2024 כולם יידרשו לעוד 30 ומשהו ימי מילואים

עמית הלוי: זאת אומרת שבאותה שנה אקדמית יהיה להם עוד - - -     

מתן כהנא: עוד סשן

רם בן ברק: כן, עוד 40-30 יום

שרון ניר: ומתוכם כמה סטודנטים באמת, סליחה שאני מפריעה, אדוני היושב ראש, כמה סטודנטים זה המקצועות של רפואה, הנדסה, שאנחנו מבינים שזה יותר מסובך מאשר 'עובר' בקורס

מירב בן ארי: אני לא יודע להגיד לך נתון מדויק על זה

מירב בן ארי:       (היו"ר רם בן ברק)         

רם בן ברק: ד"ר ורדה בן שאול, המועצה להשכלה גבוהה

ורדה בן שאול: נכון, ממלאת מקום המנכ"ל

ורדה בן שאול:  אנחנו במל"ג, האמת שאני תמיד אומרת שאנחנו סוג של הקורדינטור בין הקמל"ר, הצבא, בין הסטודנטים, בין המוסדות, כי בעצם כל הגורמים האלה ביחד עובדים ופועלים כדי לתת מענה

ורדה בן שאול:       דרך אגב התחלנו עם הסיפור של המילואימניקים עוד הרבה לפני המלחמה, בלי קשר, עשינו כל מיני תיקונים בכללים כדי לנסות לתת מענים למילואימניקים שמשרתים גם לא את ה-90-60 יום כמו בזמן הזה

ורדה בן שאול:  דרך אגב, דאגה נוספת זה לבני/בנות זוגם של חיילי המילואים

ורדה בן שאול:  צריך לזכור, אם הבת שלי עם שני ילדים קטנים בבית ובעלה כבר לא נמצא באזור ללמוד קשה לה, כך שהמענים שאנחנו נותנים, כמעט כל המענים שאנחנו מכלילים גם ניתנים לבני/בנות הזוג, לא לשכוח גם אותם

ורדה בן שאול:      במסגרת הכללים של מל"ג, אם תרצו אנחנו ניכנס לפרטים, נתנו כל מיני הקלות ומענים

ורדה בן שאול:  יש נושא, כמו שאמר הקמל"ר, אנחנו פונים למוסדות ומבקשים מהם את המתווה או את ההצעה שהם מציעים מבחינתם

ורדה בן שאול:  קבענו רף מינימום, ויושב פה יאיר, שתיכף הוא ידבר, שדואג שכל מוסד ומוסד, מתוך 60 המוסדות האקדמיים, ייתנו את המתווה, יפיצו את המתווה וכל סטודנט יידע מה מגיע לו ומה הזכויות שלו

רם בן ברק: יש שוני בין המקצועות, אני מניח? או שאין שוני?      

ורדה בן שאול: אז תיכף הוא ייכנס לפרטים, אני נותנת את המקרו

ורדה בן שאול:  מה שעוד חשוב, שבכל מוסד, פרסמנו את זה גם באתר שלנו עם פרטי קשר, בכל מוסד יש רכז מילואים, זאת אומרת שסטודנט לא יצטרך ללכת ולהתרוצץ ולשאול מי נותן לו את המענה

ורדה בן שאול:  יש רכז, יש אדם שיש לו את פרטי ההתקשרות הספציפיים שלו, האישיים שלו, כתובת מייל וטלפון והוא יכול להתקשר ולברר

ורדה בן שאול:       אני כן חושבת, למרות שהועברה פה ביקורת על זה, שהנושא של החליפה האישית הוא מאוד מאוד חשוב פה, כי אינו דומה סטודנט שלומד כרגע היסטוריה ונמצא במקום מסוים, לסטודנט שלומד הנדסה או רפואה ונמצא במקום אחר ובסוף כן יצטרכו מענה אישי ואני חושב שזה יהיה לרעת הסטודנטים אם אנחנו נקבע משהו כללי, ואני לא מדברת רק על עובר/לא עובר, עוד נושאים נוספים

ורדה בן שאול:  יש נושאים רוחביים, אבל בסוף כל סטודנט יצטרך לפתור, כי סטודנט יגיע בעוד שבוע ללימודים, סטודנט אחר יגיע בעוד שלושה שבועות וכל אחד יצטרך פתרון אחר

ורדה בן שאול:  אין מה לעשות, השנה כבר נפתחה, לטוב ולרע, כן רצו, לא רצו, משכו כמה שאפשר, שנת הלימודים נפתחה וכל אחד יקבל את המענה הספציפי, כמה הוא פספס, מה הוא פספס ומה הוא יכול לקבל

טלי גוטליב: את אומרת יקבל, זאת אומרת שעד עכשיו לא קיבלו

טלי גוטליב:  זאת אומרת שיש חיילים בשדה הקרב שאין להם שום ודאות

טלי גוטליב:  אני לא מוכנה לקבל את זה, כמי שחתמה פה על צו 8 לגיוס 360,000 חיילי מילואים בישראל, לא יכול להיות מצב שלא יהיה לי פתרון עד עכשיו לחיילי מילואים

ורדה בן שאול: יש ודאות כבר, אבל - - -      

רון כץ: סליחה, אין ודאות

רון כץ:  הלוחמים פה נמצאים ואני חייב להגיד שאין ודאות לאף אחד

רון כץ:  זו מילה לא נכונה

טלי גוטליב: רק רגע, חברים

רם בן ברק: אי אפשר ככה

ורדה בן שאול: הוודאות החד משמעית שלכל אחד יהיה את המענה והוא יסיים יחד עם חבריו לשנת הלימודים

רון כץ: השאלה איך הוא יסיים, זה לא עניין של אם הוא יסיים

ורדה בן שאול: אחד יגיד שציון עובר זה מצוין, השני יגיד שהוא לא רוצה

ורדה בן שאול:  יש סטודנטים שלא רוצים ציון עובר, כי הוא רוצה בסוף להגיע עם ציון 90 ומעלה, הוא לא רוצה את העובר

טלי גוטליב: אמרתי, לא להתחשב בסמסטר הזה לממוצע

רם בן ברק: טלי, אנחנו כבר הבנו את עמדתך

ורדה בן שאול: יש כאלה שלא רוצים

ורדה בן שאול:  אני אומרת לך, דיברנו גם עם סטודנטים

ורדה בן שאול:  לכן אני אומרת, בסוף המענה יהיה פרטני

ורדה בן שאול:  הוודאות היחידה שאנחנו יכולים לתת כיום למי שנמצא כרגע בשדה הקרב זה שיש לו מענה והוא יקבל את המענה

עמית הלוי: הכללים שלכם מחייבים את האקדמיה? על פי איזה חוק אתם פועלים? איך הם מחייבים?      

ורדה בן שאול: יש לנו החלטות מל"ג שמחייבות את האקדמיה, בפירוש

עמית הלוי: זה במסגרת הכללים האקדמיים?      

ורדה בן שאול: זה במסגרת הכללים של מל"ג

עמית הלוי: עדכנתם את הכללים?      

ורדה בן שאול: עדכנו את הכללים

עמית הלוי: עדכנתם את הכללים השבוע?      

ורדה בן שאול: כן, כן

ורדה בן שאול:  לפני המלחמה תיקנו את הכללים

ורדה בן שאול:  במקרה יצא שעבדו על זה תחת לשכת השר

זאב אלקין: אבל זאת בדיוק השאלה, ורדה

רם בן ברק: ורדה, שאלה של אלקין ואחריה הבהרה ואחרי זה אנחנו נמשיך את הדיון מסודר

רם בן ברק:  אני מבקש, אתה תקבל מיד אחרי זה לדבר

זאב אלקין: באמת יש פה שני רבדים, יש רובד של הכללים של המל"ג ויש את התכניות המותאמות בכל מוסד ומוסד ואחר כך התאמה לסטודנטים, זה אפילו שלושה רבדים

זאב אלקין:  השאלה שלי היא כזאת

זאב אלקין:  בכל זאת חשוב שמל"ג כן תקבע משהו כללי שינחה את המוסדות, הדרך היחידה לעשות את זה היא דרך תיקון הכללים שמל"ג אחראית עליהם

זאב אלקין:  התיקון האחרון לפי מה שאני יודע היה בספטמבר 2023

זאב אלקין:  קרי לפני המלחמה

ורדה בן שאול: נכון

זאב אלקין: נוצרה פה סיטואציה שאני לא מאמין שיכולתם לצפות לה במדויק עם כל האתגרים שלה כשעשיתם את התיקון ולכן מתבקש פה, במצב שיש, אולי כהוראת שעה לשנה הזאת, אבל תיקון נוסף לכללים שאותם דברים משותפים שאתם רואים שהם רלוונטיים לכל המוסדות שייתנו פתרונות בשנה המיוחדת הזאת ייכנסו לכללים ככללים מחייבים ולא רק כרצונם של המוסדות

זאב אלקין:  הרי זה בדיוק הכלי שיש לכם, אני לא ממציא פה כלי חדש, רק צריך לעשות בו הוראת שעה לשנה הזאת

רם בן ברק: כן, אתה גם היית השר להשכלה גבוהה

רם בן ברק:  לכן הבקיאות שלך, אז נזכרתי שהיית השר

זאב אלקין: שר זה פחות חשוב, הייתי יו"ר מל"ג, זה יותר חשוב

ורדה בן שאול: יו"ר מל"ג, השר להשכלה גבוהה

עמית הלוי: למשל אנחנו הצענו פה כלל שתוסיפו כלל שמי שתמך בטבח בעזה לא יוכל לקבל תואר אקדמי

עמית הלוי:  זה הסמכויות שלכם

רם בן ברק: אל תערבב דבר שלא ב - - -      

עמית הלוי: לא, לדוגמה

ורדה בן שאול: זה לא קשור לזכויות הסטודנטים במילואים

עמית הלוי: לא, זה קשור לכללים שאתם יכולים להוסיף

ורדה בן שאול: יש הרבה כללים שאנחנו יכולים לעשות

ורדה בן שאול:  תאמין לי שכמעט לא עוברת ישיבת מל"ג וגם בין לבין שזה לא עולה לדיון, זה פעם על סטודנטים במילואים, פעם על בני זוג, פעם על לוחמים

ורדה בן שאול:  כרגע ממש, בשבוע הבא, אנחנו ברצף של דיונים על הטבות ספציפיות

רם בן ברק: את לא חייבת לענות לו, א', הוא דיבר ללא רשות דיבור, ו-ב', זה לא לעניין של הדיון עכשיו

ורדה בן שאול: חשוב לי כן להגיד שמל"ג עסוקה כמעט בכל ישיבה ובין לבין בכל הדיון הזה ואנחנו מקשיבים לשטח, קשובים לשטח, ואם יש נושאים שאנחנו כן יכולים להכניס לכללים, והפנייה שלנו למוסדות היא פנייה באמת של הבסיס, מעבר לזה כמובן שאפשר להוסיף

ורדה בן שאול:  אם יורשה לנו רגע, יאיר שלח לכם מצגת, כמה פרטים

רם בן ברק: קודם כל אני חייב לסטודנט, אני בטוח שהוא סטודנט, תציג את עצמך לפרוטוקול ואז הוא יענה לכם

ורדה בן שאול: בסדר, פשוט זה יכול לתת מענה למי שלא מכיר

זאב אלקין: אבל, אדוני היושב ראש, אני כן שאלתי ברשות ולא קיבלתי תשובה

ורדה בן שאול: רציתי לתת את המענה במסגרת - - -      

זאב אלקין: לא, המצגת לא תיתן לזה מענה

זאב אלקין:  אני שואל כי אני יודע, א', המצגת לידי, אבל ב', יש כל מיני מהלכים שאתם עושים, אין להם כרגע מעמד מחייב עד שזה לא ייכנס לכללים, ולכן אני מציע לכם ברצינות לשקול מה מתוך כלל המענים שהוא רלוונטי למוסדות ייכנס לכללים בצורה מחייבת, מסודרת כפי שהחוק מאפשר לעשות את זה

רם בן ברק: תשקלו את זה ותענו על זה עוד דקה

רם בן ברק:  הסטודנט, איך קוראים לך?      

רון כץ: שמי רון פרץ, אני פה מפורום הלוחמים המשוחררים, סטודנט בעברית למשפטים

רון כץ:  הנקודה החשובה שאני רציתי להגיד פה, העלית פה המון נקודות והדף שלי מלא, אבל דבר אחד צריך להגיד פה מעל השולחן הזה, אין ודאות לסטודנטים שהם במילואים, פשוט זה לא נכון להגיד דבר כזה

רון כץ:  אני נמצא בשטח, אני נמצא עם הלוחמים, באמת חרה לי ששמעתי את המשפט הזה, ברמה שהייתה מוטיבציה בשמים עד השלב שהתחילו המוסדות ללמוד ומהרגע שהתחילו המוסדות ללמוד המוטיבציה לא נשארה אותו דבר ואני מכיר חברים שלי אישית, או שוויתרו על הלימודים שלהם, כי אין ודאות לסטודנטים, שזה המקרה הגרוע, או שאנחנו מוצאים לזה התאמות והם הולכים ליומיים וחוזרים ליומיים ואי אפשר להתנהל ככה

רון כץ:  אז קודם כל צריכים לשים את זה על השולחן שאנחנו צריכים להתמודד עם הסיטואציה שנוצרה פה

רון כץ:  זה אחת

רון כץ:       שתיים, הרעיון של חליפה אישית לדעתי הוא די מגוחך

רון כץ:  אנחנו נמצאים פה עם כמות סטודנטים מטורפת, אף אחד לא בסוף דואג לכל סטודנט שחוזר מהלחימה

רון כץ:  אני בגימלים, אני עם איזה שהיא פציעה, גם היום הייתי באוניברסיטה, אף אחד לא יודע שהגעתי, שחזרתי, יש בכלל מרצים שלא הולכים לעמוד בתנאים שהמל"ג הציב

רון כץ:  מי אוכף את זה? מי בודק את זה? יש הודעות של מרצים שבשבוע השלישי ללימודים פשוט ממשיכים את השנה כרגיל ועושים איזה זום השלמה כזה

רון כץ:  זה לא עובד, כל התוכניות האלה שיש פה

רון כץ:       צריך שיהיה מתווה אחיד ומסודר ולא חליפה אישית על כל בן אדם שחוזר

רון כץ:  צריך לעבור חוק מסודר שהסטודנטים יבינו למה הם זכאים ולמה הם לא זכאים

רון כץ:  הפלוגה שלי אמורה להשתחרר בסוף החודש, הנשקים לא מאופסנים, זה אומר שהצפי החדש למילואים יהיה בקרוב

רון כץ:  מה אני חווה אחר כך, מה אני אקבל אחר כך, זה לא ברור

רון כץ:  המתווה מדבר רק על התקופה של עכשיו ולכן חוסר הוודאות שאנחנו נמצאים בו הוא מטורף, ולכן אני מצטער, האמירה שנאמרה פה היא לא נכונה ויש כל כך דברים שאפשר לטפל בהם ולא להסתכל כאילו התוכנית עכשיו זהו, עשינו, טיפלנו, זה לא המצב

רון כץ:      יש לי פה עוד נקודות וגם הפצנו לחברי הכנסת את הנקודות המרכזיות, יש דרך אחרת לפעול במצב הזה וכרגע איך שפועלים זו לא הדרך הנכונה

רון כץ:  תודה

רם בן ברק: עוד מעט נשמע

רם בן ברק:  כן, יאיר

איסר הראל: אני אציג את מה שהוצגנו, זו מצגת שגם הוצגה בוועדת החינוך והבוקר גם הייתה הצעה על ההצעה של חבר הכנסת ביטון בוועדת החינוך ואנחנו גם התחייבנו ואמרנו בוועדת החינוך בבוקר שהכללים והדיון, אנחנו גם נשב עם הגורמים הרלוונטיים ואנחנו נדון בזה על מנת לתקנם כבר עכשיו

איסר הראל:  אבל אני רוצה להגיד, השער של המצגת לא כל כך מדויק, זה לא רק סטודנטים שהם בני/בנות, זה גם סטודנטים כמובן במילואים

איסר הראל:       קצת להסביר במה מדובר

איסר הראל:  הסמכות של מל"ג, מאיפה היא מגיעה? סעיף 19א לחוק זכויות הסטודנט נתן למל"ג את הסמכות לקבוע את זכויות הסטודנטים במילואים ומל"ג אכן קבע אותם ב-2012

איסר הראל:  ב-2018 נערך תיקון שהוסיף גם את בני ובנות הזוג של סטודנטים במילואים

איסר הראל:  בני ובנות זוג שהם סטודנטים או סטודנטיות שבן זוגם במילואים והם הורים לילדים עד גיל 13, ובספטמבר האחרון, כמו שחבר הכנסת אלקין אמר, מל"ג הוסיפה שני תיקונים לחוק

זאב אלקין: לא לחוק, לכללים

איסר הראל: לכללים

איסר הראל:  תיקונים שהם מאוד מהותיים, המוסדות יעידו, גם על אפשרות של מועד מיוחד וגם על אפשרות של השלמת שיעורים

איסר הראל:       הכללים שלנו, גם אם הם אמנם בסיס, אבל הם מאוד מאוד מפורטים

איסר הראל:  אני רוצה לתת דוגמה, הם מדברים על הרבה מאוד דברים, מועדים נוספים, הארכה של מועדי הגשת מטלות, היעדרות משיעורים, גם לבנות זוג, הכול

איסר הראל:  כל מה שאני מדבר זה גם לבנות זוג וגם לחיילי המילואים בעצמם

איסר הראל:  יש מגוון של דברים

זאב אלקין: יש זהות לשתי האוכלוסיות?      

איסר הראל: יש כמעט זהות, כמעט

איסר הראל:  לדוגמה סטודנט שהיה עכשיו בשירות מילואים בנסיבות חירום, מה שיש עכשיו, והוא חוזר, הוא בעצם לא חייב להתייצב בקמפוס מיד עם חזרתו, בעצם יש לו עוד כמה ימי רגיעה וימי הרגיעה האלה, גם אם הוא סיים את שירות המילואים שלו הוא חייב לקבל מועדים מיוחדים, דחייה במועד מטלות ועוד כל מיני דברים כאלה, מה שבת זוגו יכולה עד חמישה ימים, הוא יכול כל זמן שהוא שירות, הוא מקבל עוד יום על כל עשרה ימים

איסר הראל:       אני רוצה לפרט על משהו קטן מבין כל הדברים שרשומים בכללים וחשוב לציין, זו חקיקת משנה, המוסדות מחויבים לזה, זה חוק לכל דבר ועניין

איסר הראל:  לדוגמה כל העניין - - -      

עמית הלוי: לא, רק אם זה יעבור בכללים

איסר הראל: לא, זה כבר בכללים, המוסדות מחויבים

איסר הראל:  לדוגמה השלמת קורס עיוני, משהו שנכנס בספטמבר האחרון, כל מוסד מחויב להשלים לסטודנטים במילואים או לבנות זוגם שלא נכחו בשיעור את השיעור

איסר הראל:  יש ארבע אופציות שהוא יכול, או האזנה, זאת אומרת מקליטים, או צפייה, כמו שאנחנו מכירים בזום, או המרצה מחויב לשבת עם אותם סטודנטים בשעות קבלה שהן מעבר לשעות הקבלה הרגילות של הסטודנטים בכלל, זאת אומרת הוא ממש צריך לשבת איתם, או הוא או מי מטעמו, שזה יכול להיות מתרגל, זה יכול להיות דוקטורנט, מישהו שהוא הסמיך אותו כל עוד זה לא סטודנט מאותו מחזור

איסר הראל:  זאת אומרת המרצה לא יכול להגיד, אתה למדת את השיעור הזה אז תשב איתו

איסר הראל:  לא, המרצה צריך להיות זה שמחליט מי אותו גורם שיושב אם הוא לא יושב איתו והגורם הזה צריך להשלים לו את השיעור

איסר הראל:  האופציה הרביעית זו אופציה של סיכום כשהסיכום גם כן לא יכול להינתן על ידי סטודנט מאותו מחזור, אלא המרצה צריך לעבור על הסיכום ובעצם לאשר שהסיכום הזה הוא סיכום של החומר שנלמד באותו שיעור

איסר הראל:      יש הרבה מאוד סטודנטים שיעדיפו לראות את השיעורים מוקלטים, יש הרבה מאוד סטודנט שיעדיפו לשבת עם המרצה

איסר הראל:  המגוון הוא מאוד גדול

איסר הראל:  אין חובה להקליט, אבל יש חובה למוסדות אחד מהארבעה

איסר הראל:  במתווים, שאני עוד מעט אגיד מה זה אותם מתווים, כל המוסדות נתנו יותר מאופציה אחת, שהם לא מחויבים, לדוגמה גם הקלטה וגם מרצה שיישב איתם

איסר הראל:  הם לא מחויבים ליותר מאחד

זאב אלקין: לא, שוב, למה? כי זה הכללים היום

איסר הראל: נכון

זאב אלקין: אתם צריכים להסתכל על המציאות הייחודית שיש השנה ואת הדברים, אפילו מה שסיכמתם עם המוסדות, להכניס לכללים כחובה כדי שזה לא יהיה טובה

איסר הראל: בגלל זה בעקבות ועדת החינוך היום אנחנו אכן נשב עם הגורמים, ועדת החינוך נתנה לנו זמן מאוד קצר, אנחנו נשב עם הגורמים ואנחנו אכן נוודא ונבדוק ומה שצריך להוסיף יתווסף

איסר הראל:  בסך הכול אנחנו כולנו פה במדינה - - -      

זאב אלקין: אתם הרי לא מסכמים עד אחרון המוסדות, אתם מסכמים עם הגופים - - -     

איסר הראל: לא נכון, עם כולם

ורדה בן שאול: לא, הדיווח הוא מכל אחד מ-60 המוסדות מכל הסוגים

זאב אלקין: דיווח בוודאי, ורדה, אני מכיר את זה

ורדה בן שאול: לא, אישור

ורדה בן שאול:  אין, תאמין לי, יאיר עושה פה עבודה, לא סתם פיקוח ואכיפה קוראים לו, הוא באמת עובר מתווה מתווה מכל מוסד והוא לא מוותר להם עד האות האחרונה

ורדה בן שאול:  אתה יכול לשאול מוסדות, הם יעידו

זאב אלקין: עד האות האחרונה של מה שהיה כתוב בספטמבר, ורדה, אבל את הדברים החדשים שעכשיו מוסדות מכניסים - - -      

איסר הראל: בגלל זה ועדת החינוך קבעה לנו דד ליין, אתם יכולים לשאול - - -     

ורדה בן שאול: יש לנו עוד שבוע

איסר הראל: כן, יש לנו עוד שבוע

זאב אלקין: לתיקון הכללים?      

איסר הראל: כן, לעדכן את זה

איסר הראל:  אלה דברים שהיום בבוקר אנחנו דיברנו בוועדת החינוך

איסר הראל:  אני רוצה להמשיך להציג את החלק האחרון - - -      

קריאה: למה לא לחייב את כל המוסדות בכל אחת האפשרויות?      

איסר הראל: תנו לי רגע לסיים

איסר הראל:  עוד שלושה דברים שרציתי להגיד, כי הרבה מדברים פה על המתווים, אבל עוד שלושה דברים שהמוסדות מחויבים להם על פי חוק

איסר הראל:  קודם כל זה מינוי של רכז מילואים

איסר הראל:  כל מוסד חייב שיהיה לו רכז מילואים

איסר הראל:  מה אומר רכז מילואים? זה לא רק מישהו שבא ואומר, שלום, תודה רבה ששירת במדינה, ממש לא

איסר הראל:  רכז המילואים הוא הגורם במוסד והוא הגורם היחיד במוסד שאמור לטפל באותו סטודנט

איסר הראל:  אנחנו לא רוצים לתזז את הסטודנטים שעכשיו מגיעים משירות מילואים משמעותי, או את בנות זוגם, אנחנו ממש לא רוצים לעשות את זה

איסר הראל:  הוא הגורם שצריך לדאוג להתאמות, הוא הגורם היחיד שאמור לעשות את זה

מתן כהנא: וון סטופ שופ

איסר הראל: כן

איסר הראל:  ואנחנו מוודאים את זה

איסר הראל:  מוסד שלא עובד ככה אני מטפל באותם מוסדות, כרגע כולם התיישרו

איסר הראל:  יותר מזה, בגלל מצב המלחמה, המוסדות, בעיקר הגדולים שבהם - - -      

משה טור פז: האוניברסיטה הפתוחה לא התיישרה

איסר הראל: אני אחדש לך, גם האוניברסיטה הפתוחה לאחר בדיקה, ואני יכול להראות לך את ההתכתבויות ואת כל הדברים, גם האוניברסיטה הפתוחה מיושרת לכלל של רכז מילואים ולכל שאר הכללים

עמית הלוי: רון, אתה מכיר את רכז המילואים באוניברסיטה העברית?      

רון כץ: אני לא מכיר, אבל אני לא חושב - - -     

עמית הלוי: אתה מכיר שיש כזה בעברית, רכז מילואים?      

רון כץ: אף אחד לא מסר לי מידע כזה, אני לא יודע איפה זה נופל בין הכיסאות

ורדה בן שאול: אני לא יכולה לפנות לכל סטודנט מ-70 ה - - -     

עמית הלוי: לא, ברור שלא, השאלה איפה זה חונה היום באוניברסיטה

ורדה בן שאול: אנחנו פרסמנו באתר המל"ג את הרשימה עם השמות ופרטי הקשר שלהם

ורדה בן שאול:  אנחנו מנסים להנגיש את המקסימום שאפשר

איסר הראל: למעלה מ-40,000 כניסות יש רק לדף של זכויות סטודנטים במילואים ולמעלה מ-10,000 כניסות רק לדף של רכזי המילואים באתר המל"ג

איסר הראל:  רק שתדעו, מהשבועיים האחרונים

רון כץ: אבל יש 70,000 לוחמים במילואים, איפה עוד 60,000?      (היו"ר יולי יואל אדלשטיין)

יולי יואל אדלשטיין: חברים, חברים

איסר הראל: אם אפשר רגע להמשיך

יולי יואל אדלשטיין: כן, זה בדיוק מה שאני שואף להגיע אליו

יולי יואל אדלשטיין:  אני מבקש שאתה תמשיך עם הסקירה ואחר כך יהיה זמן לשאלות

יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה

איסר הראל: כמו שאמרנו, יש פה בעיית מידע

איסר הראל:  בעיית המידע זה שסטודנט שנמצא עכשיו בעזה יש לו קושי רב להגיע למידע ולכן גם הכללים, זה חלק מהכללים, מחייבים את המוסדות לפעול בכמה דרכים, ואני יודע שהרבה מאוד בני משפחה של סטודנטים, אחרי שאנחנו מסבים את דעתם לעניין הזה, בעצם אנחנו מסבירים להם קודם כל איפה הדברים נמצאים, כל מוסד חייב לפי הכללים לפרסם את כל הזכויות האלה באתר הזה

איסר הראל:  תיכנסו, 58 מוסדות אקדמיים, כולם באתרים שלהם מפרסמים, אני בדקתי את זה אישית

איסר הראל:       פרט לזה, רכזי המילואים מחויבים בכל המוסדות, עכשיו במלחמה זה לא רק רכזי מילואים, גם הרבה פעמים הנשיא או הרקטור מוציאים את ההודעות האלה, הם חייבים להביא לידיעת כל הסטודנטים בקמפוס מה הן הזכויות של סטודנטים במילואים

איסר הראל:  אני חייב להגיד שמהבוקר הייתה איזה שהיא התכתבות עם האוניברסיטה הפתוחה, גם הנציגה של האוניברסיטה הפתוחה מכירה את זה, הבוקר האוניברסיטה הפתוחה, לדעתי בפעם השלישית כבר, הפיצה מיועד לסטודנטיות בנות זוג של חיילי מילואים בגלל שאנחנו רואים שהן עדיין לא קיבלו ועדיין לא יודעות למרות שכבר הופץ ואני קיבלתי העתקים מזה, ולכן האוניברסיטה הפתוחה בפעם השלישית אם אני לא טועה כבר הפיצה

איסר הראל:       אנחנו ממשיכים לעשות את זה

איסר הראל:  הרבה מאוד מהמוסדות מציפים להם גם את המידע בווטסאפים

איסר הראל:  אני יודעת שעמותת המילואים גם שולחת להם את המידע

איסר הראל:  אני גם מקבל מעמותת המילואים את הדברים

איסר הראל:  בישיבת ועדת החינוך שהייתה הבוקר סטודנט שישב מאחוריי מאוניברסיטת תל אביב שלח לי פתק ואמר: אצלנו באוניברסיטה כל פקולטה התקשרה אחד אחד ללוחמים ומי שלא תפסו אותו דיברו עם בני המשפחה שלו, זה קורה

מתן כהנא: בעברית זה לא ככה

שרון ניר: מה שאומר חבר הכנסת כהנא זה נכון, צריך לעשות רגע איזה שהיא רשימה של מי יישם את ההנחיה ומי האוניברסיטאות שזה כנראה פחות קריטי להם לפרסם מי זה הנציג

ורדה בן שאול: אנחנו מזמינים גם את הסטודנטים שיש להם איזה שהיא בעיה ספציפית, אנחנו לא יכולים להגיע פיזית לכל אחד, הם יכולים לפנות אלינו

ורדה בן שאול:  יש לנו פניות ציבור, הם מוזמנים להגיד שיש להם בעיה ספציפית עם האוניברסיטה הזאת והזאת

ורדה בן שאול:  יצאנו עם קמפיין תקשורתי, אני מניחה שהרבה מכם שמעו על הנושא של האקדמיה, כולל הפניה לאתר המל"ג

ורדה בן שאול:  אנחנו באמת עושים את המקסימום, גם בשיתוף פעולה עם המוסדות ועם הקמל"ר, כדי להגיע לכמה שיותר סטודנטים וגם עם התאחדות הסטודנטים

ורדה בן שאול:  כל אחד פה צריך להפיץ את העניין הזה

ורדה בן שאול:  להגיד לך שאני מגיעה בדיוק לאותו אחד שיושב הרגע בחאן יונס? קשה, אני לא בטוחה שנוכל, אבל בסוף זה כן יתגלגל

איסר הראל: אנחנו הוצאנו קמפיין תקשורתי, שחלק ממנו גם ברדיו, הסיבה שעשינו את זה ברדיו כי אנחנו הבנו שסטודנטים בעיקר בעזה כן מאזינים לרדיו

איסר הראל:  היה לנו מפגש ביום חמישי האחרון שהקמל"ר ארגן עם סטודנטים שחלקם הוצאו מתוך עזה על מנת לדבר עם ראשי המוסדות האקדמיים והסטודנטים האלה, שניים דיברתי איתם והם אמרו לי: שמענו את הפרסום ברדיו

איסר הראל:  זאת אומרת גם לשם הצלחנו להגיע

איסר הראל:  לא הצלחנו אולי להגיע לכולם, אבל אנחנו מנסים כמה שיותר

איסר הראל:       אני אמשיך עם הדברים האחרונים, כי יש הרבה בלבול

איסר הראל:  יש הרבה מאוד בלבול בין מה זה כללים, מה זה מתווים, מה זה הדברים

איסר הראל:  ניישר את הקו אחרי שהסברתי מה הם הכללים

איסר הראל:  הכללים הם הבסיס, כל המוסדות האקדמיים, אוניברסיטאות, מוסדות פרטיים, מכללות לחינוך, מכללות מתוקצבות, כולם מחויבים בכללים, זה הבסיס

איסר הראל:  הכללים די מפורטים ומה שלא מפורט אנחנו, כמו שאמרנו, התחייבנו בוועדת החינוך היום בבוקר, אנחנו נבדוק ואנחנו נעשה

איסר הראל:      כל המוסדות מחויבים בזה ואנחנו עברנו על זה, הצוות שלי

איסר הראל:  אני בכלל בתפקיד אכיפה, אני קיבלתי את התפקיד הזה בלי קשר להיותי באכיפה ואנחנו עברנו בשלושה החודשים האחרונים של המלחמה מוסד מוסד, המוסדות יכולים לספר, התעכבנו על פסיקים איתם על מנת שכולם יעמדו באותם הכללים

איסר הראל:  כל המוסדות היום עומדים בכללים הבסיסיים

איסר הראל:       עכשיו יש את המתווים

איסר הראל:  באמצע חודש נובמבר מל"ג החליטה שכל המוסדות יצטרכו לפרסם וגם לשלוח לעיונה את המתווים

איסר הראל:  המתווים זה השלמות והתאמות לכלל הסטודנטים במוסד בדגש על ארבע אוכלוסיות, שזה המילואימניקים, זה בנות הזוג שלהם, שזה מפונים ונפגעי פעולות איבה, כמובן זה כולל גם פצועים, כל מי שזה כולל

איסר הראל:  כל המוסדות שלחו את המתווים, כל מי שפתח, יש כאלה שלא פתחו עדיין, הטכניון, תל חי, סמי שמעון, הם לא מחויבים עדיין לשלוח, בגלל זה הם לא פרסמו את המתווים שלהם, חלקם כבר התחילו לפרסם, כל המוסדות שלחו מתווים

איסר הראל:       המתווים הם מעבר לכללים

איסר הראל:  נתתי לכם דוגמה על השלמת שיעורים, אמרתי לכם שמוסד מחויב לבחור אחד, המוסדות, לדוגמה במתווים הרבה מאוד מהם, לא כולם, בחרו שתיים או שלוש אפשרויות להשלמת שיעור שהם מחויבים לתת לאותם סטודנטים

איסר הראל:  הם מחויבים גם לפרסם את זה והמוסדות גם במתווים עומדים

איסר הראל:       ההבדל בין המתווים לבין הכללים שהמתווים הם לא מחויבים לאקסטרה הזה, הם נתנו את זה כי הם חושבים והם חלק מהמדינה כמובן והם רואים את החשיבות ולכן הם נתנו את זה

איסר הראל:  ומה שנאמר גם ביום חמישי האחרון מראשי המוסדות, בסיור שנערך בעוטף עזה, שחלק מהמוסדות, וזה נאמר לי גם היום בבוקר על ידי אחת מהאוניברסיטאות, חלק מהמתווים, ברגע שהם רואים שהסטודנטים מהמילואים מתחילים לחזור הם מבינים שכנראה חלק מהמתווים לא מיושרים ויש עוד חורים ולכן הם מתקנים אותם על בסיס קבוע

איסר הראל:  היום קיבלתי בפעם השלישית מאוניברסיטת תל אביב את המתווה שלה אחרי שהם תיקנו את זה כמה וכמה פעמים

איסר הראל:  הם תיקנו ומתקנים את הדברים

איסר הראל:  הדברים האלה בעצם מנוהלים

ורדה בן שאול: אני רוצה רק להשלים את הכובע הוות"תי, התקצובי, שמוסדות לא יתלוננו שאין להם כסף כדי לתת את המענים האלה, ות"ת יצאה לפני שלושה שבועות בערך לכל המוסדות המתוקצבים, תקצוב ספציפי כדי לתת מענה לכל הנושאים האלה, לחיילי המילואים ולנפגעים

ורדה בן שאול:  כך שאמנם מדובר רק על המוסדות המתוקצבים על ידי ות"ת, אבל בכל זאת הם קיבלו סכום מאוד נכבד

עמית הלוי: מה, על השלמת שיעורים ומינוי רכז? כמה כסף הם קיבלו?      

ורדה בן שאול: לא על מינוי רכז, זה יותר בקטע של להקליט שיעורים, לעשות זומים ואת כל הבסיס הזה, שעות נוספות למרצים שייתנו עוד שיעורי עזר וליווי, הם תוקצבו על זה באופן מיוחד

סיון קורן: אפשר שאלה בהקשר הזה, קצרה? רציתי לשאול מה קורה לגבי תתי מתווים

סיון קורן:  היום יש לכל מוסד מתווה ובתתי המתווים אנחנו נתקלים בבעיות מהשטח

סיון קורן:  אוניברסיטת בן גוריון, האגודה יצאה למחאה בשבוע שעבר בגלל שהרבה פקולטות לא התאימו תתי מתווים פר פקולטה

סיון קורן:  האם יש לכם משהו לעשות עם זה?      

איסר הראל: כן

איסר הראל:  אנחנו עוברים גם על תתי המתווים

איסר הראל:  היום קיבלתי מאוניברסיטת תל אביב עשרה מתווים שאני צריך לעבור על למעלה מ-50 עמודים וממש לבדוק שכל פסיק בהם עומד בדברים ואנחנו כמובן גם עוברים עליהם

איסר הראל:  ועוד פעם, אם זה בניגוד לכללים הם לא יכולים, זה בעצם עבירה על החוק ואנחנו אוכפים את זה

סיון קורן: כן, אבל זה בעייתי

סיון קורן:  זה לא בניגוד לכללים, אבל אין מתווה פקולטטי

סיון קורן:  מה אתה עושה, נגיד?      

איסר הראל: והאוניברסיטה דרשה שיהיה מתווה פקולטטי?      

סיון קורן: אתה חייב לעשות התאמות פר פקולטה, דין רפואה הוא לא דין משפטים, לצורך העניין, והרבה מאוד עשו

איסר הראל: פעם ראשונה שאני שומע ספציפית על - - -      

סיון קורן: ומה עושים עם תואר כפול נגיד? אני אדבר איתך על זה גם בפרטי, אם תרצה, אבל נשמח - - -     

משה טור פז: אני רוצה להוסיף שאלה, מה קורה עם כיסוי עלויות מחיה לסטודנטים שלא יכולים לעבוד בגלל שהכול התחיל מאוחר יותר, הם עכשיו שלושה חודשים היו במילואים, איך הדבר הזה בא לידי ביטוי? יש לכם דרך לתקצב את זה?      

ורדה בן שאול: לא, אנחנו לא מתקצבים סטודנטים ספציפית, אנחנו מתקצבים מוסדות להשכלה גבוהה

משה טור פז: אבל השאלה אם המוסדות יקבלו מענה, הרי בסוף זה כסף שגדול על כל מוסד להתמודד לבד

ורדה בן שאול: זה צריך לשאול את נציגי האוצר

קריאה: המוסדות כבר נתנו אגב

ורדה בן שאול: יש מוסדות שאנחנו יודעים שנתנו

משה טור פז: בוא ניקח ככה, סטודנט צריך לחיות וללמוד, הוא בא משלושה חודשים ואין לו דרך להתפרנס

משה טור פז:  אז עכשיו אני שואל, הרי דחסו לו את הסמסטר, את השנה, השאלה איך הוא יתפרנס

מתן כהנא: זה בטח לא הם, זה האוצר

ורדה בן שאול: לנו יש את קרן הסיוע

משה טור פז: אז אולי צריך לבקש מהאוצר להגדיל את קרן הסיוע לטובת הדבר הזה

ורדה בן שאול: אנחנו ביקשנו

יולי יואל אדלשטיין: טוב, אנחנו עד כאן עם המל"ג

רועי מחפוד: שאלה

רועי מחפוד:  שמענו פה, שמעתי את יאיר מדבר על ארבע אופציות, ארבעה אופנים לטיפול שהאוניברסיטה יכולה לבחור, המוסד האקדמי יכול לבחור באיזה אופן

רועי מחפוד:  אני אתן לך דוגמה פשוטה, בן אדם עכשיו נמצא בחאן יונס עד פברואר, מרץ, אפריל והמוסד בחר בזה שמרצה או דוקטורנט יישב איתו פרטנית ויסביר לו את כל השיעורים

רועי מחפוד:  איך הוא אמור לעשות את זה?      

קריאה: כשהוא יחזור

רועי מחפוד: מה זה שיחזור? יש מבחנים

רועי מחפוד:  באמת אני שואל

ורדה בן שאול: גם הסטודנט לא - - -      

רועי מחפוד: באמת אני שואל, ואם הוא חוזר ביוני?      

יולי יואל אדלשטיין: רגע, חברים, אנחנו בשאלות, אנחנו לא בוויכוחים

ורדה בן שאול: בגלל זה – זאת בדיוק ה - - -      

קריאה: הוא יקבל את המענה ביוני

רועי מחפוד: מה זה מענה ביוני? אבל יש לו עוד סמסטר, הוא - - -      

ורדה בן שאול: זאת בדיוק הסיבה שהסברנו שעל הבסיס יהיה מענה פרטני

רועי מחפוד: את מתפרצת לדברים שלי, שנייה, תודה

רועי מחפוד:  לא נראה לי שאתם מבינים את גודל האירוע, אני בטוח שכולכם בעד וכולם בעד המילואימניקים, אנחנו שלוש וחצי שנים בפורום הזה ומעולם לא קיבלתי, אף אחד מהובלת הפורום, כמות פניות כזו מטורפת של אנשים שיוצאים הביתה ואין להם מושג מה לעשות

רועי מחפוד:  יש לי אנשים בצוות שאומרים שיכול להיות שהם לא יחזרו למילואים

רועי מחפוד:  אני חוזר למילואים ב-4

רועי מחפוד: 2, אני כבר לא סטודנט, יש לי סטודנטים שהפתרונות שהביאו להם לא טובים והם עלולים להפסיד שנה אקדמית שלמה או אפילו סמסטר, שזה נוראי בפני עצמו, ואין פתרונות

רועי מחפוד:       סגנית יושב ראש ההתאחדות שאלה אותך שאלה מאוד פשוטה ולא הייתה לכם תשובה לדבר הזה

רועי מחפוד:  אנשים חוזרים משדה קרב, איבדו חברים שלהם, נמצאים בשדה הקרב ואין מענה

יולי יואל אדלשטיין: רועי, זה ברור

יולי יואל אדלשטיין:  ורדה, את רוצה להתייחס למקרה הזה?      

עמית הלוי: יולי, אני יכול לשאול? שאלה והבהרה

עמית הלוי:  אני רק אחדד

עמית הלוי:  קודם כל מה מהמתווים אתם חושבים שראוי להפוך לכללים מחייבים? מה מתוך המתווים או תת מתווים ראוי שבהחלטה שאתם רוצים להחליט בימים הקרובים להפוך אותם לכללים מחייבים?      ודבר שני, לחדד רק את השאלה שלו ואני גם שואל אותך בעצם, אם אדם לא היה הסמסטר, כלומר אם מבחינתכם בסוף הפתרון, בוא ניקח את השאלה העיקרית, אדם לא היה, הוא נעדר, נעדר בחלק, בסוף באחת מהאופציות האלה שאתה אומר ייתנו לו מועד מיוחד, הוא ישלים את זה בשעות הקבלה התוספתיות, הוא יעשה את זה דרך זום, והוא ייבחן, גם אם הוא ייבחן ביולי, חייבים לתת לו גם ביולי כל עוד הוא יעמוד בסטנדרטים, זה בסוף הפתרון

עמית הלוי:       כלומר בסוף אם אני אומר לך: אתה בסוף צריך לפנות לרכז המילואים, ידאגו לך, או אמורים לדאוג, או אם זה יהפוך לכללים מחייבים, זה בעצם כבר בכללים המחייבים, בעצם ייתנו לו את כל השיעורים, ההשלמות שהוא צריך, פרטי, או בהאזנה, או צפייה או מה שיהיה, ויהיה לו גם מועד מיוחד והוא ייבחן

עמית הלוי:  אתה לא יכול לדלג על הסמסטר, אתה צריך ללמוד אותו, אתה צריך ללמוד אותו באיזה הוא אופן

עמית הלוי:  זה האופנים

עמית הלוי:  אם יש לך קושיה על זה אז תשאל, אבל זו לכאורה התשובה שאני קיבלתי, יש לך ארבע אפשרויות ויהיה לך מבחן במועד מיוחד

עמית הלוי:  איפה הקושי עם זה?      

רועי מחפוד: אז שהסטודנט יקבע באיזה דרך להשלים, מה נוח מבחינת המילואים

עמית הלוי: הבנתי, כלומר לאפשר לסטודנט, זה מה שאתה מציע, שהסטודנט יבחר

קריאה: אם אנחנו מדברים חליפה אישית שהמוסד קובע לי, למה שאני לא אקבע את זה? למה למוסד יש ארבע אפשרויות?      

עמית הלוי: כלומר אתה מציע שיהיה שתי אפשרויות לסטודנט?      

רועי מחפוד: הפוך, אנחנו דיברנו על ארבע אפשרויות שאנחנו מציעים אותם, שהמוסד יממש את ארבע האפשרויות האלה ושהסטודנט יהיה זה שיחליט מתוך האפשרויות האלה - - -      

עמית הלוי: הבנתי

עמית הלוי:  אני רק אומר את עניות דעתי, שלפחות אחד משני הסוגים זה חייב להיות מחייב

עמית הלוי:  כלומר לסטודנט יכולה להיות לו או האזנה או צפייה, אופציה אחת מבין השתיים מוסד חייב לתת, ואו סיכום או השלמה

עמית הלוי:  כלומר לא יכול להיות מצב שהוא יהיה חייב רק אחד, כלומר לפחות שניים משני המודים, שתהיה לו אופציה – סליחה, האזנה, צפייה או סיכום

עמית הלוי:  לחלק את זה לשתי קטגוריות ושתי הקטגוריות יהיו מחייבות

איסר הראל: רק למענה למה הם הכללים שאנחנו חושבים להכניס, ברמת העיקרון כל הדברים האלה אמורים להיות בהתייעצות עם הקמל"ר, התאחדות הסטודנטים, המוסדות

איסר הראל:  אנחנו בסופו של דבר רוצים להבין מה הם הקשיים

איסר הראל:  יש קשיים שאנחנו כנראה אפילו לא שמים לב ובגלל זה אנחנו רוצים לשמוע

יונתן כידור: יש פתרון לבעיה הזאת

יונתן כידור:  יונתן כידור, סטודנט באוניברסיטה הפתוחה, הגעתי מכוננות עם שחר בצפון

יונתן כידור:  הפתרון לבעיה הזאת הוא לדבר

יונתן כידור:  אנחנו מנסים, מתחננים לדבר עם המוסדות

עמית הלוי: בשביל זה אנחנו כאן

יונתן כידור: בשביל זה אנחנו כאן

יונתן כידור:  בסופו של דבר בלי שיח בין הסטודנטים לבין המוסדות הפתרונות שהם יביאו לנו לא יהיו רלוונטיים

יונתן כידור:  אנחנו כבר אישית, אני השלמתי עם המציאות שבה לא יהיה לי סמסטר בסמסטר הקרוב בכלל, אני בעיקר חושב על השנה הבאה

יונתן כידור:  מצפים ממני לעשות עוד סבב אחד, שני סבבים, במהלך 2024, אני רוצה שתהיה לי שנת לימודים אקדמאית ובלי שיהיה לי את הגב הזה מהמדינה ומהאקדמיה ובלי שנגיע להסכמות ביחד לא תהיה לי שנה

יונתן כידור:  ופה גם האחריות שלכם וגם שלכם לדאוג שיהיה לי את הגב הזה

יונתן כידור:  יש לזה גם מעבר לעניין של האקדמיה והממשלה צריכה להיות לזה גם התייחסות מהצבא

עמית הלוי: לא, אבל, יונתן, מה הפער? יש פה פער אחד שעלה, שהוא רוצה בחירה בין שני המדיומים השונים להשלים קורס

יונתן כידור: אתה מבקש ממני לרדת לפרטים?      

מירב בן ארי: אני אגיד מה הפער כפי שאנחנו מבינים אותו, זה שעדיין לא בוצעו בכל המוסדות מה שאנחנו קוראים לו הריצ'אאוט, זאת אומרת שהמוסד יפנה לסטודנט, יבדוק מולו מה האתגרים שמולם הוא מתמודד, מתי הוא מתכוון לחזור, מתי הוא משתחרר

עמית הלוי: זאת אומרת מבחינתך רכז המילואים צריך לפנות לכל המילואימניקים

מירב בן ארי: לא רכז, כל קורס בפני עצמו כי בסוף הרכז יודע לטפל בפניות שמתחילות להיות בעיות

מירב בן ארי:  הסטודנט הנחמד שיושב פה, שמשרת במילואים, הוא צריך לקבל טלפון מהקורס שאותו הוא רוצה לעשות ושישאלו אותו מה הבעיות שלו, מה האתגרים ויסבירו לו את המתווה, כי המתווים מגיעים בהודעת אס

מירב בן ארי: אמ

מירב בן ארי: אס או במייל, זה מורכב מדי, ארוך מדי, אין לאף אחד ראש לקרוא את זה ונוצר פער במידע

מירב בן ארי:       ברוב המוסדות זה כבר קורה, יושבים פה העברית למשל, זה כבר קורה, בבר אילן זה כבר קורה, בפתוחה זה עדיין לא קרה, אני יכול להגיד לך באופן אישי שישבה לידי נציגה של הפתוחה שיושבת גם פה היום והתחייבה שזה יטופל ויתבצע הריצ'אאוט הזה

יונתן כידור:  זה קורה באיחור של שלושה וחצי חודשים

מירב בן ארי: אני מסכים איתך לגמרי ועדיין זה צריך לקרות

יוכי לוי: אנחנו נמצאים בשבוע השישי לסמסטר

יונתן כידור: הסמסטר הזה כבר התחיל לפני חודש, לא יהיה לי סמסטר

יונתן כידור:  בוא נשים את הדברים על השולחן, סמסטר א' 2024 לא יהיה, אני דואג לסמסטרים הבאים בסופו של דבר

יונתן כידור:  בעניין הזה, דרך אגב, הייתי שמח לקבל גם התייחסות ממכם

יונתן כידור:  אני מבין שאנחנו במלחמה, אנחנו כאן נותנים את הנשמה שלנו, אבל נשמח אפילו לא לגאנט של תאריך מדויק, אנחנו נשמח לתאריך בכיוון כללי, אנחנו באוויר

יונתן כידור:  אנחנו לא יודעים מתי אנחנו משתחררים, אם נחזור, כמה נחזור, מתי

יונתן כידור:  אלה דברים שהייתי שמח להתייחסות שלכם אם אפשר לטפל בהם

יוכי לוי: אני אשמח לומר כמה מילים

יוכי לוי:  אני יושבת ראש אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה

יולי יואל אדלשטיין: רק רגע

יולי יואל אדלשטיין:  כולם יקבלו זכות דיבור

יולי יואל אדלשטיין:  אם אתה רוצה להתייחס לשאלה

מירב בן ארי: אני רק רוצה להגיד, אחת, קודם כל אנחנו לא יכולים להתייחס לתאריכים ולדברים

מירב בן ארי:  תבוא אליי אחרי זה ונסגור את הדברים בארבע עיניים

יולי יואל אדלשטיין: כן, אני תיארתי לעצמי

עמית הלוי: שאלה, לכמה זמן זה מחזיק? נניח הוא לא גומר את הסמסטר, עד מתי הוא יכול להשלים? הוא יכול גם בשנה הבאה להשלים את זה?      

ורדה בן שאול: אני חושבת שאת הפרטים צריך לבדוק עם המוסדות עצמם

עמית הלוי: אז הוא באמת מאבד את הסמסטר

מתן כהנא: עמית, בסוף סטודנט הפסיד שנה שלמה, אבל פה למשל המדינה צריכה להיכנס והמדינה צריכה, סתם למשל, לממן לו - - -      

קריאה: אנחנו יושבים פה ואנחנו נשמח להגיב

ורדה בן שאול: יש מוסדות שנותנים - - -     

עמית הלוי: מימון זה משהו אחר, הוא לא מפסיד את הכסף

מתן כהנא: לא, יש לזה נזק כספי משמעותי

עמית הלוי: הנושא העיקרי שעלה פה, עד מתי הוא יכול להשלים

עמית הלוי:  זאת השאלה

עמית הלוי:  הוא לא יכול עכשיו, הוא צודק, הוא יחזור למילואים, רלי יקרא לו עוד מעט למילואים עוד פעם, הוא לא ישלים את זה עכשיו, הוא יכול בשנה הבאה להשלים את זה גם או לא?      

קריאה: בקיץ

יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ועד ראשי האוניברסיטאות ואחר כך ועד ראשי המכללות

דבורה מרגוליס: תודה רבה, נעים מאוד

דבורה מרגוליס:  אני רוצה להתחיל בזה שאנחנו כולנו פה באותו צד, זה לא שני צדדים אחד מול השני או אחד נגד השני

דבורה מרגוליס:  אמרו את זה נשיאי האוניברסיטאות, הרקטורים, היינו רק ביום חמישי שעבר באירוע מרגש ומדהים שארגן קמל"ר עם 200 סטודנטים שיצאו מהרצועה בשביל לפגוש את ראשי המוסדות שהגיעו עד אליהם לגבול הרצועה והיה שם שיח בדיוק על השאלות האלה

דבורה מרגוליס:  ושם זה נאמר ואני רוצה שוב לחזור על זה כאן, ייעשו כל המאמצים לא להשאיר אף אחד מאחור

דבורה מרגוליס:  זאת ההתחייבות של המוסדות, תיכף תחזור על זה בוודאי גם ידידתי פה מוור"מ, מהמכללות

דבורה מרגוליס:      אנחנו לא נגד ואנחנו לא בשני צדדים של המתרס

דבורה מרגוליס:  לא צריך לחייב אותנו בחקיקה או בכללים כי המוסדות כבר הלכו לא אקסטרה מייל, 100 מייל לקראת הסטודנטים

דבורה מרגוליס:  דחינו ארבע פעמים את פתיחת שנת הלימודים בדיוק כדי שנוכל להיערך ולקבל אותם בצורה הטובה והמיטבית ביותר

דבורה מרגוליס:       נקודת זמן, הפתיחה הייתה ב-31 בדצמבר כי זאת הנקודה האחרונה שבה אנחנו יודעים עדיין לתת שנה אקדמית מלאה ברמה אקדמית נאותה, כי אתם רוצים את הפסיכולוג האיכותי, את העובד הסוציאלי, את הכלכלנית, את הרופאה ואת האח הסיעודי

דבורה מרגוליס:  אנחנו לא נתפשר על הרמה האקדמית של אף אחד מהאנשים האלה, ולכן להערות שהיו פה בתחילת הדיון, של חברת הכנסת גוטליב, לא ניתן היה לוותר ולא לפתוח או לחכות, כמו שהיו פה אמירות גם בכנסת, לחכות למילואימניק האחרון, זה לא ריאלי

דבורה מרגוליס:  אנחנו נהיה בסיטואציה הזאת כנראה עוד חודשים ארוכים

דבורה מרגוליס:  זה בתור פתיחה

דבורה מרגוליס:       לגבי עניין המתווים

דבורה מרגוליס:  המתווים גובשו לפני יותר מחודש, כל הדבר הזה הוא דינמי, כולם עובדים על תיקונים, כל פקולטה מוציאה, אם לא הוציאה אז תוציא מחר או מוחרתיים, טלפונים לסטודנטים נעשים, לא תופסים את כולם

דבורה מרגוליס:  אני בחלק מהתפקיד שלי מרכזת את פורום דיקני הסטודנטים לרפואה, אנחנו רודפים אחרי סטודנטים לרפואה שלמדו בחו"ל ולא למדו בחו"ל ולמדו בארץ בשביל לקרוא להם לבוא ללמוד רפואה בארץ השנה, אנחנו שבועות לא מצליחים לתפוס כי הוא או היא בעזה והם פשוט לא עונים לטלפון וזה בסדר גמור

דבורה מרגוליס:  הם ייצאו, הם ידברו, הם יקבלו את ה-200 מיילים, הם יעברו עליהם, יהיה שם את הטלפון האישי של מי שהם צריכים לדבר איתו באוניברסיטה

דבורה מרגוליס:       זה לא רק רכז מילואים בכל מוסד

דבורה מרגוליס:  בכל חוג העמידו האוניברסיטאות אנשי קשר, יש חונכים בוגרים, יש חבר'ה משנים ב' ו-ג' שחונכים חבר'ה משנה א', יש מתרגלים שיעשו תרגולים פרטיים, קבוצות תרגול קטנות, הקלטות, צילומים, השלמות, סמסטר צל

דבורה מרגוליס:  שאלו פה מה יקרה אם ישתחרר ביוני, אם הוא ישתחרר רק ביוני אני לא יודעת לתת תשובה כשהשנה האקדמית אמורה להיגמר ביוני, אבל אם הוא ישתחרר עוד חודש יש סמסטר צל, יכפילו את הסמסטר

דבורה מרגוליס:  וכל הדברים האלה, אגב, עולים כסף

דבורה מרגוליס:       ועוד מילה אחת על עניין התקציב, חשוב לי שזה ייאמר פה

דבורה מרגוליס:  המוסדות כבר באוקטובר דחו דרישות תשלום למעונות, דחו דרישות תשלום לשכר לימוד, דוחים גם עכשיו

דבורה מרגוליס:  כל האוניברסיטאות, לא רק פנו לתורמים, הכניסו יד לכיס הממש מדולדל שלהם וארגנו אלפי שקלים שהועברו ישירות לחשבונות הסטודנטים

דבורה מרגוליס:  כך שאת החלק שלנו כבר הוכחנו ועשינו

קריאה: גם זה לא נכון

דבורה מרגוליס: כל אוניברסיטה שיכולה הייתה לעשות את זה עשתה את זה

דבורה מרגוליס:  הסיוע שעכשיו מדובר, על ה-9 מיליארד שקל שממשלת ישראל יצאה, ואנחנו שמחים ומברכים על זה, החשש שלנו הוא שבתקציב 2024 תימצא הדרך להעלים את זה מתקציבי מערכת ההשכלה הגבוהה

דבורה מרגוליס:  כל שקל שיקוצץ ממערכת ההשכלה הגבוהה יפגע בכל הסטודנטים ובטח בסטודנטים במילואים הנהדרים האלה שכולנו רוצים לדאוג שהם יסיימו את השנה ואת התואר כמו שצריך

אתי גרובגלד: שלום

אתי גרובגלד:  אני מנכ"ל המכללה האקדמית אחווה ויו"ר פורום המנכ"לים של ור"מ, כלומר שאני אייצג פה גם את ור"מ ומדי פעם אני אכניס דברים שקרובים לליבי שהם אחווה

אתי גרובגלד:  אז קודם כל זה יום קשה וצריך לומר שהדיון הזה מתקיים ביום הזה שבאמת מה לומר? הם מחרפים את נפשם ונותנים את חייהם והמילואימניקים האלה, וחלקם אני מניחה סטודנטים, הם הילדים שלנו

אתי גרובגלד:  יש לי בן במילואים, יש לי כלה במילואים, אני חושבת שכל מי שיושב כאן, כלומר זה לא איזה משהו רחוק מאיתנו, המילואימניקים האלה, זה הילדים שלנו

אתי גרובגלד:       יושב כאן יו"ר התאחדות הסטודנטים שלי, אסף, הוא יודע, הוא כמו הבן שלי, הוא בגיל של הילדים שלי, אז באמת זה לא אנחנו ואתם, אבל המציאות מורכבת

אתי גרובגלד:  מבקשים ודאות, אין ודאות

אתי גרובגלד:  אם יש משהו שהייתי רוצה, גם אני רוצה ודאות, הלוואי, זה מה שהייתי רוצה, אבל אין ודאות, המציאות מורכבת ולכן גם הפתרונות מורכבים

אתי גרובגלד:  הלוואי שיכולנו לתת איזה שהוא פתרון קסם כזה לכולם

קריאה: שתבינו, זה באמת לא ייתכן

אתי גרובגלד: ממה שאני שומעת, סליחה, ידידתי, אבל האוניברסיטה הפתוחה, שזה גוף שהוא אחר, שונה מכל המוסדות האחרים, אולי צריך לעשות דיון נפרד, כי באמת שם זה משהו אחר, זה לא לימודים שהם סדירים, שמגיעים לקמפוס ו-, אז אני חושבת שצריך לעשות דיון נפרד, אבל - - -      

יונתן כידור: בעניין הזה אני חושב שזה באמת לא משנה

יוכי לוי: חליפה אישית ל-10,000 סטודנטים זה לא חליפה אישית, זה ממש דבר שהוא לא ישים

יונתן כידור: זה באמת לא משנה, גם אנחנו לא יכולים ללמוד תחת אש

אתי גרובגלד: אני לא אמרתי שאתם לומדים, אני אמרתי שזה מוסד שהוא שונה באופיו ועולים כאן הרבה דברים בכל הדיונים ואולי צריך לייחד לזה דיון קצת אחר

אתי גרובגלד:       היינו ברעים ובשדרות ובאופקים שארגן קמל"ר ובאמת בדיונים פה בוועדות כולם מדברים על מתווה מתווה מתווה, מתווה כללי, מתווה אחיד, מתווה כללי, מתווה אחיד, ומה שעלה מהסטודנטים שיצאו שעה קודם מעזה, עלה שם שהם רוצים תשובה אישית

אתי גרובגלד:  לא סתם אמר הקמל"ר שהם ביקשו אס

אתי גרובגלד: אמ

אתי גרובגלד: אס, הם אמרו: תשלחו לנו אס

אתי גרובגלד: אמ

אתי גרובגלד: אס, תגידו לנו עם מי לדבר, תגידו לנו מה הפתרון לנו כי סטודנט שהשתחרר לפני שבוע או בעוד שבועיים או בעוד שלושה הוא לא אותו דבר, כלומר המענים צריכים להיות אחרים

אתי גרובגלד:  הרצון לעשות משהו אחיד יפגע בסטודנטים

אתי גרובגלד:  זאת לא המטרה שלנו

אתי גרובגלד:       וגם, סליחה, להגיד עובר, עובר

אתי גרובגלד:  אין בעיה, זה הפתרון הכי קל מבחינתי לתת לכולם עובר על כל הסמסטר, אבל אני אומרת שוב ושוב, אני אתן לו עובר על חדו"א א', בסמסטר ב' הוא צריך ללמוד חדו"א ב', הוא לא יודע, הוא לא יוכל ללמוד

עידן סיבוני: אז מה עדיף, שהוא ייתקע? אז תני לו עובר ושהוא ישלים

אתי גרובגלד: לא, אני רוצה לתת לו מענה אישי

עידן סיבוני: אין בעיה מענה אישי

עידן סיבוני:  אני מתנצל, זה פשוט לבלף על ה - - -      

אתי גרובגלד: אני לא מבלפת, זה מה שפה

אתי גרובגלד:  אני לא מבלפת, אני עובדת בשיתוף פעולה עם הקמל"ר ואני חושבת שבני יכול להעיד על זה

אתי גרובגלד:  דיברת על שיח

אתי גרובגלד:  אופיר, אני כבר מכירה כאן את כולם, אנחנו יושבים כאן, מה זה כאן? אנחנו כבר חודש וחצי, מעל חודש וחצי, אני - - -      

יונתן כידור: זה לא צריך להיות פה

אתי גרובגלד: לא רק פה, אנחנו יושבים בישיבות על גבי ישיבות של איך לתת מענה

אתי גרובגלד:  זה לא פתרונות קסם

אתי גרובגלד:  אני רוצה לתת לכם דוגמאות קרובות לליבי

אתי גרובגלד:  שאלתם למה לא הסטודנט יבחר, אי אפשר גם לגזור גזרות שהציבור לא יעמוד בהן

אתי גרובגלד:  אצלי במכללה האקדמית אחווה לא כל הכיתות עד לפני שבוע היו מאובזרות להקלטה, מה לעשות? אני צריכה 100-80 כיתות להקלטה עם זום און ליין, היברידי

אתי גרובגלד:  אין לי

אתי גרובגלד:  לקחתי עכשיו את הכסף שקיבלנו מהוות"ת, שבאמת נתן כסף, 600,000 שקל שמתי בשבועיים בשביל לאבזר את כל הכיתות עם יכולת הקלטה

אתי גרובגלד:       אז יכולים לחוקק חוק, אבל אם החוק היה מוחל לפני שלושה שבועות לא הייתי עומדת בו, בכיתות שלא יהיה הקלטה

אתי גרובגלד:  עכשיו לנו ספציפית יש הקלטה, אבל יש עוד מוסדות

אתי גרובגלד:  אצלי לומדים 3,000 סטודנטים, יש מוסדות שגם לומדים 6,000 ו-20,000 ואם הכיתות לא מאובזרות – אי אפשר לעשות קסמים

אתי גרובגלד:  יש פתרונות אחרים, כן, אני מבינה

אתי גרובגלד:  הלוואי שיכולתי לומר לך שתבחר אחד מארבעה ומה שתרצה אני איתך, אבל לפעמים אי אפשר

יוכי לוי: אני מסכימה איתך, סיסמאות זה לא פתרון

אתי גרובגלד: נכון, זה לא פתרון

אתי גרובגלד:  אז קודם כל צריך לראות מה המוסדות

אתי גרובגלד:  דבר שני, באמת תודה לוות"ת שהציבו כסף וקרן ונתנו לנו לסיוע, אבל החשבון שלנו, ובדקתי עם כמה מוסדות, אם אני רוצה לתת מענה מלא לסטודנט זה לפחות 6,500 שקלים פר סטודנט או סטודנטים במילואים, לפחות

אתי גרובגלד:  הוות"ת נתן לי פחות מ-3,000 וזה אני צריכה להצטיידות, להכפלת קורסים

אתי גרובגלד:       שאלת, כבודו, למה צריך את כל הכסף, כי למשל באפקה, שיש להם 1,400 סטודנטים שהם התקשרו אליהם וזיהו, 1,400 סטודנטים מתוך 3,400 במילואים, הוא חייב להכפיל כמעט את הסמסטר, אין לו ברירה

אתי גרובגלד:  אתה יודע מה זה להכפיל סמסטר? אם עולה לי סמסטר 10 מיליון, הוא עשה חשבון, הוא צריך 13 מיליון כדי להכפיל את הסמסטר איפה שצריך, בקורסי הליבה, לא בקורסי בחירה, הוא צריך לתת מענה של תרגולים, קבוצות אישיות

עמית הלוי: קודם כל אם הוא היה עושה האזנה או צפייה הוא לא צריך להכפיל את הסמסטר, לפחות לפי הכללים עכשיו

אתי גרובגלד: הוא צריך

עמית הלוי: למה?      

אתי גרובגלד: כי באמת הם לא יכולים לבוא אחרי שלושה חודשים בעזה ולהגיד להם: גם תמשיכו ללמוד את הסמסטר, גם תשלימו בהאזנה או בצפייה, זה לא ריאלי

אתי גרובגלד:  אי אפשר

אתי גרובגלד:  אנחנו יודעים לא פחות מהם מה צריך

אתי גרובגלד:  זו מכללה להנדסה, איך הוא יכול לעשות את זה? אז הוא צריך לבנות, הוא מכפיל את הסמסטר, בסמסטר ב' יהיה סמסטר א' ובסמסטר קיץ יהיה סמסטר ב'

עמית הלוי: אני רק אומר לך, הבן שלי מהנדס מחשבים, קורסים שלו רבים הוא עשה דרך האינטרנט בצפייה ובהאזנה

עמית הלוי:  אני לא אומר שזה בלתי אפשרי, אני רק אומר שלא חייבו אתכם בזה

אתי גרובגלד: אני מייצגת את המכללות הציבוריות המתוקצבות, אל תבלבלו אותנו עם הפרטיות, זה לא אנחנו

אתי גרובגלד:  לא פתחנו את הלימודים לפני חודש וחצי, אנחנו פתחנו לפני שבוע ולא גובים 45,000 שקלים או 30,000 שקלים

אתי גרובגלד:  אנחנו מכללות ציבוריות, אנחנו באזורי הלחימה

אתי גרובגלד:  המכללות הציבוריות נמצאות בדרום ובצפון, הם באזורי הלחימה, הסטודנטים שלנו יושבים בממ"דים ועם אזעקות

אתי גרובגלד:  רק אתמול היו עוד פעם אזעקות בכל האזורים שלנו

אתי גרובגלד:  זה הסטודנטים שלנו

אתי גרובגלד:       בסדר, יש סטודנטים, אתה יודע מה? 10%, 20% מהסטודנטים יכולים לשבת ולצפות ולהשלים לבד, אבל זה לא הממוצע הסטודנטיאלי, בטח לא במכללות

אתי גרובגלד:  אני צריכה לתת לו מענה

יולי יואל אדלשטיין: משפטי סיכום, בבקשה

אתי גרובגלד: הסיכום הוא שצריך מענה אישי, שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הקמל"ר, לאט לאט, גם הקמל"ר צריך להעביר נתונים ל-70,000 סטודנטים, גם אצלו זה לוקח זמן עד שהוא מעביר לנו את הנתונים

אתי גרובגלד:  בינתיים בחלק מהמכללות הנתונים הם ממה שאנחנו אספנו

אתי גרובגלד:  הוא מעביר לנו, אנחנו נעשה ריצ'ינג אאוט

אתי גרובגלד:  הביקור ביום חמישי אותי טלטל וחזרתי למכללה ואמרתי להם: כל 'לא' שלילי למילואימניקים יעבור דרכי, אבל יש הרבה מורכבויות

אתי גרובגלד:  יש עניינים כספיים

אתי גרובגלד:  אני לא מדברת על מלגות, אם יש לך 1,400 סטודנטים, אתה רוצה לתת רק 1,000 שקלים לסטודנט תראה כמה כסף זה, מאיפה יש לנו את הכסף? אני לא מדברת על מוסדות שנתנו 6,000, אין לנו במכללות תרומות, המחלקות לגיוס תרומות הן לא מאוד מפותחות

אתי גרובגלד:  אנחנו באמת ממה שאנחנו יכולים

אתי גרובגלד:       דבר אחרון, גם כדי שנוכל לתת, וכמו שאמרנו, אף סטודנט לא יישאר מאחור, העברתי לוועדה חומרים ויש שם טבלה, בטבלה יש עמודה אחת של מה אנחנו מחויבים על פי מל"ג ועמודה שנייה זה דוגמאות, כלומר לא כל המכללות כי אין מתווה ברור, עמודה של מה אנחנו נותנים אקסטרה

אתי גרובגלד:  תסתכלו על זה

אתי גרובגלד:  לא כולם, כתבתי דוגמאות כדי לדייק, אבל כדי שנוכל שכל סטודנט יסיים השנה אנחנו צריכים שגם משרדי הממשלה יתגייסו לזה

אתי גרובגלד:  אם משרד הבריאות ביוני או ביולי יעשה מבחן כמו בשנה שעברה לקלינאיות תקשורת וקלינאיות התקשורת שלי, ויש לי סטודנטית שהיא כבר שלושה חודשים במילואים בשנה רביעית, אם הוא יעשה את אותו מבחן, מה אני אגיד לך, אני יודעת שהוא יעבור? אז גם הם

אתי גרובגלד:  גם לשכת רואי החשבון, גם לשכת עורכי הדין, כולם צריכים להתגייס, כי אם המבחנים יהיו אותם מבחנים אז הם לא יעברו

יולי יואל אדלשטיין: ברור

יולי יואל אדלשטיין:  תודה רבה לך

יולי יואל אדלשטיין:  אני רוצה לשמוע כמה נציגי ארגונים שהגיעו אלינו

יולי יואל אדלשטיין:  יושב ראש התאחדות הסטודנטים, בבקשה, אלחנן

אלחנן פלהיימר: תודה רבה, יושב ראש הוועדה

אלחנן פלהיימר:  אני באמת חושב שזה נכון וראוי לקיים את הדיון הזה פה כי אני בהחלט חושב שיש פה סכנה לביטחון המדינה וזה בהחלט ראוי ונכון שהדיון הזה יתקיים גם בוועדת חוץ וביטחון ואני אסביר

אלחנן פלהיימר:  עם תחושות של הסטודנטים המילואימניקים וגם עם עובדות אי אפשר בסופו של דבר להתווכח, יש מתחילת המלחמה כ-70,000 סטודנטים וסטודנטיות שמשרתים במילואים ויש להם תחושות של חוסר ודאות

אלחנן פלהיימר:       יש חוסר אחידות בין המוסדות האקדמיים במה הם נותנים לציבור הסטודנטיאלי שמשרת במילואים

אלחנן פלהיימר:  חלק מהמוסדות האקדמיים כן נותנים מענה ראוי, חלק מהמוסדות האקדמיים לא נותנים מענה ראוי ונכון להיום יכול להיות מצב שיש שני סטודנטים שנמצאים עכשיו בעזה, אחד יקבל ארגז כלים עם 100 כלים מהמוסד האקדמי ומוסד אקדמי אחר ייתן בסך עשרה כלים לסטודנט כששוב הדבר היחיד שמבדיל בינם זה המוסד האקדמי בו הוא לומד

אלחנן פלהיימר:       בסופו של דבר יש פה חלוקה לכמה אוכלוסיות בסוג של ציר זמן אקדמי, זה צעירים שעוד לא באקדמיה, זה בכל ההיבט של הפסיכומטרי ושל תנאי הקבלה ושל מה יקרה איתם כשהם עכשיו ירצו להיכנס לאקדמיה, שהם בבעיה והם בפער ממה שהם היו לפני שהם התגייסו למילואים

אלחנן פלהיימר:  המוסדות האקדמיים חייבים לתת מענה לאותם צעירים שירצו להיכנס לאקדמיה עם הקלות והטבות מתאימות לאותם חבר'ה שירצו להיכנס לאקדמיה מחר בבוקר

אלחנן פלהיימר:  בטח ובטח סטודנטים שעכשיו נמצאים שנה ראשונה, שנייה, שלישית, רביעית, לא משנה, כשזה בא לידי ביטוי גם בבחינות במהלך התואר, גם במבחנים בתוך התואר

אלחנן פלהיימר:       זאת אומרת המערכים שהם מייצרים הם בסדר גמור, ואני לא מאשים את המועצה להשכלה גבוהה, דרך אגב, אני גם לא חושב שהם צריכים להגן על המוסדות האקדמיים, בסופו של דבר אין פה מספיק שיניים לעבוד אל מול המוסדות האקדמיים, ולא פעם גם כשמתקבלות החלטות על ידי המועצה להשכלה גבוהה לא בהכרח המוסדות האקדמיים מיישמים אותן ולא תמיד יש גם סנקציה ואכיפה על מוסד אקדמי שלא מדבר את אותם כללים שהמועצה להשכלה גבוהה קבעה, וזה מוביל לחוסר הוודאות שיש לסטודנטים

אלחנן פלהיימר:       יש פה סטודנטים ממגוון רחב של מוסדות אקדמיים שכולם יושבים פה ואומרים מה שקיים הוא לא מספק

אלחנן פלהיימר:  אז יכולים לשבת פה עד מחר ולהגיד ייצרנו וייצרנו וייצרנו, וזה בסדר, אבל בסופו של דבר המכלול של הדברים עדיין לא מספק בשביל הציבור הסטודנטיאלי שמשרת במילואים

אלחנן פלהיימר:      האוכלוסייה האחרונה זה סטודנטים שצריכים לסיים את התארים שלהם במבחנים המסכמים שיש להם, בבחינות לשכת עורכי הדין, בחשבונאות, בפסיכולוגיה, מבחני מתא"ם, כל הדברים האלה עדיין לא בכולם יש מענה לציבור הסטודנטיאלי שנמצא עכשיו במילואים וזה הלג האחרון לפני שהוא יוצא מהאקדמיה לקראת העתיד התעסוקתי שלו

אלחנן פלהיימר:       סטודנטים עכשיו מחרפים את נפשם למען מדינת ישראל, וזה מתחבר לפגיעה בפוטנציאל של ביטחון המדינה, שסטודנטים עכשיו מרגישים שאין להם את המענה שהם צריכים, מי מבטיח לך שמחר בבוקר הם יבואו למילואים? הרבה מהם כבר עכשיו שוקלים אם לוותר על המילואים שלהם בגלל המצב

יוכי לוי: יש פה כאלה שחזרו

אלחנן פלהיימר: יש לא מעט שעזבו את הלימודים שלהם

אלחנן פלהיימר:  השקיעו שנה-שנתיים מהחיים שלהם והם פרשו מהתואר כי הם לא יכולים להחזיק את זה, לא בהיבט האקדמי, ונקודה נוספת, לא בהיבט הכלכלי

אלחנן פלהיימר:  יש עדיין מוסדות אקדמיים שגובים מהסטודנטים שכר לימוד ושכר דירה על מעונות הסטודנטים בזמן שהם משרתים במילואים

אלחנן פלהיימר:  זה פשוט בלתי נתפס

אלחנן פלהיימר:  יש מעונות פרטיים, יש חברות כמו סולל בונה שגובים מהסטודנטים שלהם שכר דירה על מעונות הסטודנטים כשהם בכלל לא נמצאים שם ולא נותנים לזה מענה, גם בהיבט הכלכלי

אלחנן פלהיימר:      בסופו של דבר החובה היא לא רק על המוסדות האקדמיים, היא גם על מדינת ישראל, זה צריך לבוא לידי ביטוי בתקציב 2024 בהמון תחומים

אלחנן פלהיימר:  אם סטודנט עכשיו בתקופה רגילה בחופשת סמסטר קיץ היה עובד וחוסך כספים לקראת השנה האקדמית הבאה, השנה סטודנטים ככל הנראה יצטרכו להשלים את החומר שלהם, לא יהיה להם זמן לעבוד ולחסוך כסף, מדינת ישראל צריכה לממן להם ולתת להם מלגות עבודה על התקופה שהם לא יכולים לעבוד והם יצטרכו להשלים את החומר

אלחנן פלהיימר:       בסופו של דבר אנחנו צריכים לייצר ודאות לכל הציבור הסטודנטיאלי שמשרת במילואים

אלחנן פלהיימר:  הקמל"ר עושה עבודה מדהימה והמל"ג עושה עבודה מדהימה ויש רצון טוב באמת מכל הגורמים, וכמו שכבר אמרו, לגיטימי וברור ואף אחד לא אומר שיש פה מלחמה של אחד נגד השני, כולנו באותו צד וכולנו רוצים שהציבור שנמצא עכשיו במילואים לא יישאר מאחור ויסיים יחד עם חבריו לכיתה את שנת הלימודים

אלחנן פלהיימר:  אין שום סיבה בעולם שעתידו האקדמי והתעסוקתי יידחה בגלל שהוא מחרף עכשיו את נפשו למען מדינת ישראל

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אלחנן

יולי יואל אדלשטיין:  אופיר כהן, העמותה למען משרתי המילואים

אופיר כהן: צוהריים טובים

אופיר כהן:  אני רוצה לחלק את הדברים שלי לשלושה דברים, כמו כל דבר בצבא

אופיר כהן:  אחת, מה כבר קיים, כי אני חושב שיש פה איזה שהיא תחושה כאילו זה פעם ראשונה שדנים בעניין הזה, וזה לא נכון, כי עוסקים בסיפור הזה כבר הרבה מאוד זמן

אופיר כהן:  שתיים, מה לדעתנו הפער, ושלוש, וזה לדעתי הכי חשוב, זה מה המקום של הוועדה הזאת כי בסוף הדיונים בנושא הזה מתקיימים גם בוועדות אחרות

אופיר כהן:  הוועדה שמובילה זה ועדת החינוך ויש שם הרבה החלטות שהתקבלו שהן החלטות מצוינות

אופיר כהן:       אז קודם כל מה התקיים

אופיר כהן:  בשלושה החודשים האחרונים, מרגע שזה התחיל, זה ברור לכולם שזה הנושא העיקרי וזו אוכלוסייה שצריך לטפל בה בצורה ברורה

אופיר כהן:  אני חייב לומר שאנחנו פנינו, בהתחלה בדאגה, להרבה מאוד מהמוסדות ולוור"ה ולוור"מ ולפורום דיקני הרפואה וכן הלאה וכן הלאה, אני חייב לומר את זה כי זה חשוב, מצאנו אוזן קשבת אמיתית

אופיר כהן:  יש שיתוף פעולה מצוין מצד כל הגורמים ובטח מצד המוסדות האלה לתת את המענה לסטודנטים ולא להשאיר אף אחד מאחור

אופיר כהן:       זה המשיך בהובלה של קמל"ר שהוביל את האמנה ואחרי זה את המתווה העיקרי הגנרי שכולם חתמו עליו, המתווה שאמר שיש כל מיני סעיפים שאנחנו רוצים שכל הסטודנטים יקבלו כדי שנוכל לתת להם את המענה, ואז כל מוסד הלך ובנה את המתווה שלו

אופיר כהן:       אנחנו אספנו את כל המתווים ממש לאחרונה, יש לנו טבלה מסודרת של כל המתווים, יש מוסדות מצטיינים שעשו מתווים נהדרים, שנתנו לא רק 2 נקודות זכות אלא 8 נקודות זכות, שנותנים מלגות והרבה מאוד דברים טובים לסטודנטים וגם יודעים להביא את זה לשטח ולשדך את זה לכל סטודנט, ויש מוסדות שעדיין נמצאים מאחור

משה טור פז: אנחנו צריכים לפרסם את זה, אופיר

אופיר כהן: נכון, זה מה שאני אומר, אנחנו בנינו מדרג לדבר הזה ואנחנו נאמר איזה מוסד נמצא מאחור ואיזה מוסד מבחינתנו נתן את המתווים הכי פחות טובים לסטודנטים שלנו ויש כאלה בצורה קיצונית, לא קצת פחות, אלא הרבה פחות

אופיר כהן:  על זה אנחנו לא נוותר, והמוסדות האלה צריכים לדעת, חלק מהם זה מכללות פרטיות לצורך העניין, שאין פה נציגות שלהם, והמוסדות האלה צריכים לדעת שהסטודנטים שלנו והמילואימניקים שלנו, כשהם ירצו להירשם בשנה הבאה לקורס מסוים או למכללה מסוימת אז הם יידעו לאן לא להירשם, ואנחנו נעשה את זה בהמשך

אופיר כהן:       יש את העניין של הסיוע בשכר לימוד, שכרגע נמצא בתוכנית שדיברנו עליה לפני כן, של 30% ו-100% ללוחמים ולא לוחמים

אופיר כהן:  אנחנו בטח אלה שמובילים את ההבחנה בין לוחמים ולא לוחמים וחושבים שצריכים לתת ללוחמים יותר וכן הלאה

אופיר כהן:  פה אנחנו חושבים שאין לזה מקום, אנחנו חושבים שכל הסטודנטים שנפגעו צריכים לקבל החזר של שכר לימוד השנה

משה טור פז: זו חקיקה שנביא בשבוע הבא לכנסת, אנחנו מביאים אותה, לכולם

אופיר כהן: נכון, ואנחנו עומדים מאחורי החקיקה ומלווים אותה, כי הדבר הזה לא יכול לקבל צורה לכאן ולכאן

אופיר כהן:       מה לדעתנו הפער? כמו שנאמר פה לפני כן, הפער האמיתי שאני מזהה כרגע, יש פה חברים מקסימים, מילואימניקים מדהימים, שהם מודאגים ולהם כואב כי הם לא מכירים בדיוק מה המוסד עשה עבורם והנאמן שאמור להיות במוסד לא שידך להם איזה הטבות הם מקבלים ואיזה חליפה הם יקבלו וגם יש חליפות שכמובן ייתפרו בזמן הקרוב

אופיר כהן:  את הפער הזה, בו צריך לטפל, איך אנחנו מורידים את הדברים לסטודנטים

אופיר כהן:      מה מיוחד בוועדה הזו? הדיון הזה התקיים לדעתי איזה שבע פעמים בשלושה חודשים האחרונים, הוועדה הזו זו ועדת חוץ וביטחון

אופיר כהן:  אני אגיד מה המלצתנו

אופיר כהן:  המלצתנו זה שיהיה פה דיון סגור, לא בנוכחות אנחנו האזרחים, ביחד עם הצבא כי הגאנט שדיבר עליו בני, לצבא יש קושי אמיתי לבנות אותו וזה ברור, זה מובן לכולנו, אבל יש דברים שכן אפשר לדבר עליהם בדלתיים סגורות, לא בדיון כזה, ובדלתיים הסגורות האלה כשמדברים על הגאנט הזה ואומרים בואו נקבע איזה עקרונות אנחנו כן יכולים לקבוע למהלך 2024, כי זה ברור לכולנו, הסיפור הוא לא שלושה חודשים אחורה, זה ממש לא הסיפור, לא בשום דבר בעולם המילואים, בטח לא בעולם הסטודנטיאלי, הסיפור הוא בשנה הקרובה, ב-2024, כשהחבר'ה האלה שיושבים פה לידי יצטרכו לחזור לחודש תעסוקה, לחודש לחימה, לחודש אחר

אופיר כהן:  זה יהיה הסיפור האמיתי ושם יהיה לנו הקושי וזה חייב להתקיים פה בדיון סגור, כי זה לא יכול להתבצע בוועדת החינוך

אופיר כהן:  זו המלצתנו ובקשתנו, תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אופיר

יולי יואל אדלשטיין:  יונתן כידור

יולי יואל אדלשטיין:  דיברת, האם אתה רוצה להוסיף משהו?      

יונתן כידור: אני אוסיף בקצרה

יולי יואל אדלשטיין: את יושבת ראש האגודה

יוכי לוי: אני יושבת ראש האגודה, כן, אני גם אשמח

יולי יואל אדלשטיין: אז דבר בקצרה ונאפשר גם לה לומר כמה מילים

יונתן כידור: בסופו של דבר חשוב לי גם להדגיש, אנחנו לא נגד המוסדות, אנחנו רוצים לבוא ביחד, ביד אחת ובהסכמות

יונתן כידור:  זה גם אני פונה אליכם, חברי הכנסת, אישית אני חושב שהפתרון הוא לא חקיקה, אני חושב שזה הסכמות, כמו שאמרתי, אם זה בענייני תקציב שיבוא מהמדינה, אם זה בענייני מתווים אישיים פלאט מתווים לכולם שיבואו מצד המל"ג והאוניברסיטאות שישתפו פעולה, ובסופו של דבר אפשר לדבר על פתרונות פה או במקומות אחרים, זה צריך לקרות כי אם זה לא יקרה אנחנו נעמוד בפני הבחירה בין המילואים לבין החיים שלנו, ופה גם הצבא צריך לשים את היד, כי אם אנחנו לא נוכל לעמוד בזה זה יציב את כולנו בבעיה

יוכי לוי: תודה, יונתן, איתי נמצא גם רוי, גם סטודנט של הפתוחה

יוכי לוי:  אני אחזור על מה שיונתן אמר, אנחנו לא נגד אף אחד

יולי יואל אדלשטיין: תציגי את עצמך עוד פעם

יוכי לוי: אני יוכי לוי, יושבת ראש אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה

יוכי לוי:  אני בקשר פה עם המון גורמים ובאמת המצב אצלנו שונה מכיוון שהתחלנו את הסמסטר באמת לפני שישה שבועות

יוכי לוי:  יש רצון מאוד גדול, גם מצד המוסד כמובן, להביא פתרונות טובים, חד משמעית

יוכי לוי:  הפתרון של חליפות אישיות הוא מבורך ומצוין, הבעיה שמבחינה יישומית אני לא יודעת כמה אפשר לעשות את זה כי מדובר פה על אלפי סטודנטים

יוכי לוי:       אני אגיד שיש איזה שהיא זווית שאני חושבת שיש הרבה מוסדות שרואים אותה בצורה כזאת ופה הפער

יוכי לוי:  הרבה מחברים שדיברתי איתם אומרים שמה לעשות, מי שמשרת במילואים בסוף יצטרך לשלם מחיר אישי ואני חושבת שזאת אמירה מאוד בעייתית

יוכי לוי:  כי המחיר האישי, הם כבר משלמים אותו, בזה שהם עכשיו כל כך הרבה זמן, גם מהחיים שלהם, גם הרבה חבר'ה ממילואים היו צריכים לסגור עסק והמון סיפורים באישי שפנו אליי סטודנטים, הסיפורים הם קשים, עכשיו לבוא ולהגיד שהם צריכים לשלם מחיר אישי גם מבחינה אקדמית, אני לא חושבת שזה דבר שאפשר לקבל אותו

יוכי לוי:       שוב, אני יודעת שיש רצון כן ואמיתי לשנות, ואנחנו באמת מצפים, בגלל שאנחנו כבר ממש לקראת המבחנים אנחנו מצפים שהפתרונות יהיו כמה שיותר בהקדם

יוכי לוי:  פתרונות נוספים יש לומר, כי כמובן שיש פתרונות מהעבר, אבל אנחנו טוענים כל הזמן שזה לא מספיק

יוכי לוי:       ודבר אחד אני רוצה להוסיף, דוגמה שסטודנט אמר לי, אם בצבא הבינו שיש יחידות שנותנים להם ממש הכנה מקוצרת ושולחים אותם לעזה, אם הבינו שפה אנחנו מדברים על חיים ומוות, הסטודנטים החיילים, טירונים, שמכינים אותם ממש הכנה קצרה ושולחים אותם, אז קל וחומר וקל וחומר שהאקדמיה צריכה לקחת את זה ללב

יוכי לוי:  זאת אומרת אם פה חיים ומוות ואקדמיה, אז בפרופורציות יש פה דברים שאפשר וראוי לחשוב עליהם איפה אפשר לשפר

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה

יולי יואל אדלשטיין:  דניאל מאור

דניאל אוסטר: שלום לכולם, צוהריים טובים

דניאל אוסטר:  אני מייצג כאן את המכללות הפרטיות

יולי יואל אדלשטיין: לא, אל תיקח על עצמך שאתה מייצג את המכללות הפרטיות, אני לא בטוח ש –      

דניאל אוסטר: אני מייצג את הסטודנטים כמובן

יולי יואל אדלשטיין: את אלה שלומדים במכללות הפרטיות

דניאל אוסטר: נכון

דניאל אוסטר:  בין שש המכללות הפרטיות הלא מתוקצבות שהתחלנו ב-24 באוקטובר, מה שהמכללה אמרה: אנחנו רוצים להיות יחד עם כולם, יחד עם האוניברסיטאות, להתחיל כמו שהיה מתוכנן בהתחלה, ב-24 באוקטובר

דניאל אוסטר:  כמו שאנחנו רואים במסמך, רשום כאן, אף אחד לא נשאר מאחור, אבל יש כאן אוכלוסייה שלמה שלא נוגעים בה, יש כאן מילואים, יש כאן בנות זוג, אבל יש כאן את כוחות ההצלה שאני יכול להגיד לכם שהמון סטודנטים מתנדבים ועובדים ופועלים, אם זה מד"א ואם זה מכבי אש וכל כוחות ההצלה ואין התייחסות לזה, הם לא מקבלים את הפטורים

דניאל אוסטר:  צריך לשים את זה על השולחן שהם גם חלק מהמערכה במלחמה הזאת, בלעדיהם אף אחד לא - - -      

איסר הראל: אני יכול לענות על זה

עמית הלוי: אבל מעבר לימים הראשונים זה לא היה בהיקפים בכלל, מעבר לשבוע הראשון הכוחות האלה - - -      

איסר הראל: נכון, המוסדות לא מחויבים לדאוג, ומדובר על הרבה מאוד, זה על משטרה, אנשי קבע, כיבוי, שב"כ, מוסד, שב"ס, אנשי בריאות, מערכת הבריאות, מערכת הרווחה

קריאה: יש אנשי קבע שהצבא בכלל לא מאשר להם ללמוד, הפסיק את הלימודים

איסר הראל: אני לא מדבר על אנשי הקבע שהצבא לא מאפשר להם ללמוד, אני מדבר על כל הגורמים, יש המון

איסר הראל:  בוא נגיד שאם יש 70,000 סטודנטים שהם במילואים, אז תחשבו על המספרים של כל מי שמניתי כאן ויש גם עובדי חירום ברשויות המקומיות

עמית הלוי: אבל יש הבדל בין שב"כ למד"א או לכב"ה, זה הבדל גדול, יש שב"כ שהם כמו במילואים לגמרי ויש את מד"א שזה לא - - -      

איסר הראל: כעיקרון המוסדות חוקית לא מחויבים, אבל, ויש פה אבל גדול, אם תיכנסו למתווים של אוניברסיטת בר אילן, של מכללת ספיר, של הקריה האקדמית אונו, של מכללת פרס, מוסדות לא מתוקצבים גם, של אוניברסיטת בן גוריון, חלק, אז אתם תראו שגם שם הם לקחו ונתנו את ההטבות גם לאותם גורמים

איסר הראל:  אז אם יש משהו ספציפי של אותם גורמים שלא מקבלים אני מניח שצריך להציף מול אותו גורם במוסד

דניאל אוסטר: זה צריך להיות משהו רוחבי, בסוף הם חלק מהמערכה זאת, הם לא גוף נפרד

איסר הראל: מדובר על כמויות של סטודנטים

איסר הראל:  אם יש סטודנטים של אותם גורמים, אני יודע שיש גם ארגונים כמו המשטרה ושב"כ שפנו למוסדות לגבי סטודנטים ספציפיים, לא כל אנשי המשטרה ושב"כ, אלא פנו לגבי סטודנטים ספציפיים ואותם סטודנטים ספציפיים סומנו על ידי אותם ארגונים, המוסדות קיבלו דיווח עליהם והם מקבלים את – עוד פעם אני אומר, מדובר פה על כמות יותר גדולה מהסטודנטים במילואים שהיא לא פחות חשובה במלחמה הזאת, ולכן אם מדובר במשהו ספציפי אז צריכים להציף לאותו מוסד ספציפי ואני בטוח שגם הארגונים שמאחוריהם גם יידעו לספק להם את האישורים הנדרשים

אתי גרובגלד: יאיר, אני יכולה להוסיף

אתי גרובגלד:  אני בקשר ישיר עם מנהלת משאבי אנוש של משרד ראש הממשלה, היא העבירה אליי את סוג האישור שהיא אומרת לי: באחריות אם אתם מקבלים אישור כזה זה מישהו שצריך להתייחס אליו כמילואים

אתי גרובגלד:  אני העברתי את זה לכל המכללות ומתייחסים אליהם

אתי גרובגלד:  אני עושה הפרדה, לא מד"א, לא מכבי אש, אנחנו לא יכולים - - -      

יולי יואל אדלשטיין: לא, ברור

יולי יואל אדלשטיין:  חברים, אנחנו נתקלים בזה כל הזמן בכל ניסיון של חקיקה של הטבות ודברים נוספים, שבאמת חצי עם ישראל הוא חלק מהמערכה הזאת, באיזה שהוא שלב צריך לשים נקודה

יולי יואל אדלשטיין:  דיברנו על העדפה ללוחמים וודאי אנשים שנמצאים באזורי לחימה ובחזית, אין מה לעשות, אלה החלטות לא פשוטות אבל בלי ההחלטות האלה פשוט לא יהיה שום דבר

יולי יואל אדלשטיין:       מיכל צנטר, דיקנית הסטודנטים בפתוחה, בבקשה

מיכל צנטר: שלום, צוהריים טובים

מיכל צנטר:  שלום לחברים פה וליוכי

מיכל צנטר:  אני חושבת שמאחר שהשם שלנו עולה פה כל עשר דקות על השולחן מכיוון אחר אני אעשה סדר שתיים-שלוש דקות כדי שנבין, בעיניי אנחנו הפתרון, אנחנו לא הבעיה

מיכל צנטר:       האוניברסיטה הפתוחה עוסקת במתן שוויון הזדמנויות יום יום שעה שעה כבר 50 שנה, החזון שלנו זה הנגשת השכלה לא רק במלחמה, אלא גם בשגרה

מיכל צנטר:  אנחנו בעלי ייחודיות בנוף האקדמי, אין אצלנו תנאי קבלה, נרשמים אצלנו לקורס ולא לתוכנית ולא לשנה ושכר הלימוד גם הוא כזה, הוא פר קורס

מיכל צנטר:  אין אצלנו נוכחות חובה ממילא, רוב הקורסים שלנו מקוונים, 80% מהסטודנטים שלנו לא מגיעים ולא נדרשים לנוכחות, הם יכולים לא לראות גיר, לוח וכיתה כל התואר שלהם, אז מראש הפלטפורמה מתאימה גם למצבים שבהם - - -      

יונתן כידור: זה לא משנה את העובדה שאי אפשר ללמוד תחת אש

יונתן כידור:  ניסיתי, אי אפשר

מיכל צנטר: אם תיתן לי לסיים, הקשבתי לך רוב קשב, תקשיב לי, אני מבטיחה לך שאני אתן לך תשובות

מיכל צנטר:  לכן גם סוג ההתאמות בחירום צריך להיבחן בקפידה

מיכל צנטר:  זה לגבי העניין הזה

מיכל צנטר:  אנחנו עם 40,000 סטודנטים בסמסטר א', סדר גודל של כ-3,000 במילואים, 1,100 מפונים מהצפון ומהדרום, עוד 1,200 כוחות ביטחון, אוכלוסייה מאוד מאוד מגוונת

מיכל צנטר:       אנחנו מיום פריצת המלחמה נותנים פתרונות, החל משלושה ציוני עובר ללא בחינה עוד מסמסטר הקיץ לכל האוכלוסייה, כל האוכלוסייה קיבלה שלושה ציוני עובר, קיצרנו את הסמסטר, הורדנו חומרים, התאמנו את חומרי הלימוד

מיכל צנטר:  ב-50% מהקורסים שלנו לא נערכות בחינות בכיתה ממילא, אלא הערכות חלופיות ומבחני בית

מיכל צנטר:  אתמול יצאה הודעה לכלל הסטודנטים והסטודנטיות שזכאים להתאמות באשר למערך תגבורים שמתווסף לשיעורים הרגילים, שיוצא לדרך, החל מאמצע הסמסטר כל סטודנט במילואים שיחזור או יחזור חלקית זכאי לעוד מערך שלם של תגבורים, או קבוצתיים או אישיים, והוא יכול להירשם אליהם החל מהיום

רוי שטבינסקי: אני חייב להגיד משהו, זה חשוב מאוד לגבי התגבורים

רוי שטבינסקי:  המרכזים מבקשים מאיתנו: אל תירשמו אלינו

רוי שטבינסקי:  אני חזרתי ממילואים בסוף החודש, חוזר למילואים בתחילת פברואר, דיברתי עם המרכז, מה הפתרון? הוא אמר שאני יכול להירשם לתגבורים, אבל אם אני לא חייב אז שלא אירשם

מיכל צנטר: תמתין ואם יש לך בעיה אנחנו נפתור אותה אחר כך, אבל מערך התגבורים קם ופועל ויצא לדרך

מיכל צנטר:  יונתן, באשר למקרה שלך, אתה יכול, ולא עשית את זה, לקבל 6 נקודות זכות כרגע על הלימודים שלך

מיכל צנטר:  אנחנו הנהגנו את זה, זה דבר חדש, המלחמה היא אירוע מתגלגל, עלינו מ-2 נקודות זכות חברתיות ל-6, לא ראיתי שהזנת

מיכל צנטר:  פעם אחת

מיכל צנטר:  פעם שנייה, אתה רוצה לקבל מלגה? תכתוב, יש הנחיה מאוד מסודרת שהוצאנו שש פעמים, תשלחו מייל, תקבלו מלגה

מיכל צנטר:  כבר קיבלת שני קורסים במתנה

מיכל צנטר:  תחזור מהמילואים, דבר איתנו, נתאים לך מתווה, אני לא יכולה לתת לך פתרון אם אני לא יודעת מתי אתה חוזר

מיכל צנטר:  תחזור

מיכל צנטר:      עוד דבר אחרון, באוניברסיטה הפתוחה גם בימי שגרה הזכאות להיבחן נמשכת הרבה מעבר לסמסטר

מיכל צנטר:  גם אם לא תיבחן בתום הסמסטר הנוכחי הזכות להיבחן עומדת לך גם בסמסטר הבא ובמקרים מסוימים גם בסמסטר לאחריו

מיכל צנטר:  אז, חברים, הפתרונות נמצאים, אצלנו יותר מאשר אצל כולם, מעט סבלנות

מיכל צנטר:  תחזרו, אנחנו לא בורחים לשום מקום, אנחנו פה

יונתן כידור: אני באמת לא במצב נפשי של סבלנות

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לך

יולי יואל אדלשטיין:  ינאי נמיה כהן, סטודנט

ינאי נמיה כהן: שלום

ינאי נמיה כהן:  אני אציג את עצמי, אני ינאי, התפקיד שלי כרגע זה רס"פ במילואים של חטיבה 14, בין היתר כתחביב אני גם עושה תואר שני ככה בזמני הפנוי שאין לי אותו כרגע ובאמצע לסיים אותו

ינאי נמיה כהן:  אני לומד בתל אביב, תואר שני בגיאופיזיקה וכרגע מחכה להיבחן על התזה

ינאי נמיה כהן:       אני חייב לציין שיש לי בעיה קצת עקרונית עם הדיון

ינאי נמיה כהן:  בשבועות הראשונים למלחמה היה לנו משפט כשהגענו לבסיסים והקפיצו אותנו ב-7 ולא היה לנו ציוד ולא היה לנו כלום, אמרנו: אתם לא באירוע

ינאי נמיה כהן:  כלומר היינו פונים ומבקשים ציוד אומרים לנו: אין אין אין, היינו אומרים הצבא לא באירוע והתחושה שלי שפה זה אותו דבר

ינאי נמיה כהן:       הייתי ואני עדיין רס"פ של גדוד 271, הנדסה, החבר'ה בפנים, החבר'ה נלחמים

ינאי נמיה כהן:  אני אחלק את הדברים שלי לשני חלקים

ינאי נמיה כהן:  קודם כל החלק הלימודי, מי יכול ללמוד עכשיו? אני יושב פה, אני שומע אנשים מדברים, הקשב שלי אבד כבר בדובר השני, אני אפילו לא זוכר מי זה

ינאי נמיה כהן:  אני לא יכול, אין לנו יכולת

ינאי נמיה כהן:  זה לא קיים

ינאי נמיה כהן:  כלומר אתם מדברים על השנה, אנחנו כבר קיבלנו צווים למרץ לחזור לצפון, אין, לא יהיה לנו את היכולת הזאת ללמוד, אתם מדברים כאילו, אתם מתנהלים בשגרה וזה

עמית הלוי: אז מה אתה מציע?     

ינאי נמיה כהן: יש לי הצעה, זה השלב הראשון

ינאי נמיה כהן:  ההצעה שלי בכללי 20% סטודנטים נמצאים במילואים, תרכזו את כולם, תעשו לכולם אותו מערך

ינאי נמיה כהן:  הרי כמות האנשים שלומדים הנדסת בניין היא בדרך כלל גבוהה, רוב האנשים, אתה מדבר עם אנשים, סטריאוטיפי מאוד, בחור דתי, גר בהתנהלות, מה אתה לומד? הנדסת בניין

ינאי נמיה כהן:  מישהו אחר? הנדסת מחשבים

ינאי נמיה כהן:  מה אני אעשה? ככה זה עובד

ינאי נמיה כהן:  תרכזו את זה, תעשו מערך שלם, אנשים ייכנסו וייצאו

ינאי נמיה כהן:  זה מרגיש כאילו עושים טלאים על טלאים על טלאים ובסוף אנחנו אוכלים אותה

ינאי נמיה כהן:      והחלק השני הרבה יותר קריטי, לדעתי, והרבה יותר חשוב, זה המורל שלנו

ינאי נמיה כהן:  אני יכול להגיד לכם שאנחנו כחיילים יושבים ורואים את המערכת ממשיכה הלאה ואומרת אין מה לעשות, אנחנו לא יכולים לחכות לכם וחבר'ה שלי יושבים בעזה ואומרים מה זאת אומרת? למה, אני שאלתי מישהו כשבאתי לפה? אני באתי

ינאי נמיה כהן:  יש לי חבר, גר בבארי, כל המשפחה שלו הלכה, באתי, קפצנו, בלי לשאול שאלות

ינאי נמיה כהן:  כאילו עכשיו האקדמיה יושבת ואומרת, טוב, אין מה לעשות, העולם ממשיך, ביי, שיהיה לכם בהצלחה

ינאי נמיה כהן:  זו התחושה

ינאי נמיה כהן:       אני יודע שקשה לשמוע את זה, אני יודע שזה מעליב, אני לא אמרתי את זה לאף אחד, אני יכול להגיד את זה לך כמו שאני יכול להגיד את זה לראשי כוחות הביטחון, כמו שאני יכול להגיד את זה לחברי הכנסת, וזו תחושה חוזרת ונשנית אצלנו, חיילי המילואים, לא מחכים לנו ואנחנו תמיד אוכלים אותה בסוף

ינאי נמיה כהן:       ואני יכול להגיד לכם שהמורל של אנשים, של בן אדם שנמצא בעזה ושומע שהמערכת ממשיכה, הוא בקרקע, וכבר יש לנו זימון למרץ ואנשים אומרים: אני לא אגיע למרץ, לא יהיה לכם עם מי להילחם במרץ, למה, מה קרה שאני אפספס גם את השנה הזאת וגם את השנה הבאה, כי הרי לא משנה איזה מתווה תעשו, אני אחזור ללימודים, ייקח לי לפחות חודש להתאושש, עוד חודש אני רק אתחיל, כנראה שכל המחזור שלי כבר יסיים את המבחנים, מה אני אעשה? אני אתחיל סמסטר אחר?      אני עשיתי את זה, אני עשיתי את הלימודים שלי תוך כדי שהייתי נשוי ונולדו לי שתי הבנות, דווקא בהזדמנויות שמחות, נולדו הבנות, נתקעתי, פספסתי סמסטר שלם

ינאי נמיה כהן:  אמרו לי תמשיך, לא נורא, תקבל מועד מיוחד, כמובן שאת המועד המיוחד אתה מקבל שנה אחרי, כי זה מה שהאוניברסיטאות מקצות, אל תשאלי אותי למה, זה היה המצב, שנה אחרי אני מגיע, הלך לי כל החומר, אני לא יכול להתקדם

ינאי נמיה כהן:  אני יושב בקורס, מדברים איתי גיאופיזיקה, מדברים איתי על משוואות חלקיות, משוואות דיפרנציאליות ואני לא יודע כלום כי לא עשיתי עדיין מד"ר

ינאי נמיה כהן:  זה לא יעזור

ינאי נמיה כהן:  אתם רצים קדימה כשאנחנו תקועים מאחור

ינאי נמיה כהן:  לא משנה איזה מתווה תעשו זה לא יעבוד, כל עוד לא יפתרו את זה רוחבית לכולם ויעשו משהו מסודר

ינאי נמיה כהן:       אני יודע שביום כיפור עשו סמסטר מיוחד ללוחמים שחזרו

ינאי נמיה כהן:  חזרו אנשים מהמלחמה, דיברתי עם מישהי שהייתה ביום כיפור, היא אמרה לי: לקחו את כל הסטודנטים ועשו להם, לכל המילואימניקים עשו משהו מסוים

ינאי נמיה כהן:       אני אסיים רק שהתחושה היא באמת, לא להגיד הופקרנו, כי אנחנו כבר יודעים להסתדר ועשינו את זה עד עכשיו, אבל שכרגיל שכחו אותנו ואנחנו ממשיכים להילחם ונמשיך להילחם, או שכנראה לא, ואף אחד כרגע לא נמצא פה כדי להבין איפה אנחנו, מה אנחנו ומה אנחנו צריכים

יולי יואל אדלשטיין: תודה, ינאי

יולי יואל אדלשטיין:  עידן סיבוני ורון פרץ

יולי יואל אדלשטיין:  חברים, בקצרה אני מבקש

עידן סיבוני: קודם כל תודה

עידן סיבוני:  אני רוצה להגיד, גם לך, יושב ראש הוועדה, גם לקמל"ר שנמצא פה, שאני שומע את הדיון שיש פה ואני הרבה יותר חושש מ איך שהתחלתי את הדיון

עידן סיבוני:  כרגע אני נמצא במצב הרבה פחות בטוח ממה שהרגשתי מקודם

עידן סיבוני:  הסיבה היא פשוטה, הדבר שלא מבינים פה, שסטודנט זה לא רק סטודנט שלומד, זה מעמד וזה שלב בחיים

עידן סיבוני:  סטודנט שלומד לא משלם רק את שכר הלימוד של 10,000 שקל, הוא גם צריך לעבוד תוך כדי, והוא צריך לפרנס את עצמו ולשכור דירה קרוב לאוניברסיטה, במעונות, איפה שלא יהיה, לפעמים הוא גם רוצה להתחתן במהלך הלימודים ולפעמים הוא גם רוצה להתפתח בחיים האישיים שלו

עידן סיבוני:       בסוף לסטודנט יש מטרה אחת בקצה, שזה לסיים את התואר בזמן שהוקצב לו ולהשתלב בשוק העבודה

עידן סיבוני:  מה שאנחנו רואים פה, הפתרונות האלה, וסלחו לי, אבל באמת אני כל כך מתחבר למה שאמרת, זה לבוא ולהגיד אתם תסיימו את המלחמה שלכם, תבואו ותתחילו לשבור את הראש ותילחמו גם באוניברסיטה, ואנחנו נעזור לכם ואנחנו לא נתנגח בכם ואנחנו ניתן לכם כאלה פתרונות וכאלה, איזה סטודנט שיוצא עכשיו מלחימה יכול תוך שנייה לחזור ללימודים בידיעה שהוא חוזר עוד שנייה ללימודים ופשוט להתחיל ללמוד ולהשלים חומר שהוא לא יודע בכלל אם הוא ייבחן עליו כי יכול להיות שעוד שנייה הוא חוזר למילואים

עידן סיבוני:  אין פנאי נפשי לזה

יוכי לוי: במילים אחרות זורקים על הסטודנט את האחריות לדאוג לעצמו כשהוא יחזור

עידן סיבוני: בוודאי, בוודאי

עידן סיבוני:  אגב אנחנו התרגלנו לזה, אנחנו מילואימניקים, אנחנו 1% במדינה הזו, אנחנו מכירים את הדבר הזה, אנחנו רגילים להיות במעמד הנחות הזה

עידן סיבוני:       הפתרון הוא פשוט, ביקשתם פתרון, אני אגיד לכם

עידן סיבוני:  צריך לעשות חבילה כוללת של סיוע לסטודנטים

עידן סיבוני:  פרסמו עכשיו בעתכ"א את החבילה של המענקים של המילואימניקים, חוץ מלימודים, שזה שכר לימוד, כמו שאמרתי, שאגב העברנו חקיקה בכנסת לפני שבוע של 'ממדים ללימודים', אז גם החידוש של עתכ"א הוא לא חידוש, לא נתנו שם שום דבר לרווקים צעירים

עידן סיבוני:  פשוט שום דבר

עידן סיבוני:  יש מה לתת, יש מלגת מחיה, יש מענקים למעסיקים שיעסיקו סטודנטים מחרבות ברזל, כדי שהם לא ייתקעו, יש שכר דירה, אפשר לעזור לנו במענקים של שכר דירה, לצ'פר אותנו

עידן סיבוני:       אגב, שאלה שלא נשאלה פה, ואני רוצה, ברשותכם, ור"ה וור"מ, לשאול, אמרתם: אני לא רוצה לתת פתרון קסם כזה של עובר לכל סטודנט

עידן סיבוני:  האם יש מצב שבו מילואימניק נקרא ללחימה, מסיים במרץ, חוזר ללחימה ביוני והוא לא מסיים את התואר בשנה שנקבעה לו? יכול להיות מצב כזה? אנחנו מקבלים את זה?      

אתי גרובגלד: לא, לא

עידן סיבוני: אז את תיתני לו שם עובר? שם הוא יקבל פתרון קסם?      

אתי גרובגלד: אנחנו ניתן מה שצריך בהתאם לסטודנטים

עידן סיבוני: מה זה ניתן מה שצריך? זו השאלה שכולנו שואלים

אתי גרובגלד: אתה יודע מה? כן

אתי גרובגלד:  שוב, אני לא יכולה לדבר בשם כל מכללה, אבל אם - - -     

עידן סיבוני: בדיוק בשביל התשובה הזאת אני רוצה להגיד, בדיוק בגלל שאת לא יכולה לדבר בשם כל מכללה, אני אומר את זה פה, צריך שיהיה שיח אחיד אל מול המכללות

אתי גרובגלד: זה לא ייתכן אחיד

עידן סיבוני: צריך שהמכללות ייתנו פתרונות אחידים בין כולם, בין האוניברסיטאות גם, צריך שתהיה פה איזה שהיא הגדרה אמיתית, אמרנו שלא משאירים אף סטודנט לוחם מאחור, צריך שיגידו את זה קבל עם ועדה, לא יהיה פה לוחם שהתחיל את שנת 2023 ונרשם ללימודים והוא לא מסיים אותה

עידן סיבוני:  אם אני הולך עכשיו להתמחות כעורך דין ב-2024 לא ייצא מצב שבגלל המילואים האלה אני לא מגיע לשם

עידן סיבוני:  ואם צריך שייתנו לי עובר בהכול

יולי יואל אדלשטיין: תודה

רון כץ: אני לא אוסף עוד הרבה דברים כי אני לא רוצה גם לטחון פה מים

רון כץ:  מקודם שאלו אותי אם קיבלתי מייל על רכז של מילואים, אני לא קיבלתי את המייל, וכנראה בכל הבליל של ההודעות, שיהיה כתוב בפרוטוקול, בדקו פה, דבורה בדקה שכן קיבלתי את המייל, זה חשוב פה שזה יהיה מצוין

רון כץ:  בכל מקרה קיבלתי את המייל, בסדר

רון כץ:  זה פחות הדיון ופחות המהות כרגע

רון כץ:       אני רוצה לדבר על דבר שהוא הכרחי ונחוץ בשביל שאנחנו נוכל לקיים את המילואים כמו שהם, העניין הוא שהפלוגה שלי עתידה להשתחרר בחודש הקרוב ואנחנו נתגייס בהכרח ב-2024, אין שום התייחסות לגיוס הזה מחדש

רון כץ:  כל המתווים וכל מה שנאמר פה בהתחלה מדברים על התקופה העכשווית

רון כץ:  אין משהו שאנחנו רואים פני עתיד, זה משהו שחייבים להתייחס אליו

רון כץ:       ודבר שני, מהחוויות שלנו, מהחבר'ה פה שקידמו את 'ממדים ללימודים', ללא חוק כל הסיסמאות פה ושאמרנו שהכול יהיה פה טוב ונחמד, אבל אף אחד לא נוקף אצבע אם אין חוק שמחייב אותו לנקוף אצבע וזה התפקיד של חברי הכנסת פה, שבאמת אני מודה להם שהם מקדמים את הנושא הזה כבר תקופה ארוכה, במיוחד ליולי, אבל בסוף אנחנו צריכים שיהיה פה חוק

רון כץ:  יש את הרעיון של חבר הכנסת מיכאל ביטון שאנחנו רצים איתו עכשיו וגם עליו יש עוד כמה שינויים שצריך לעשות, אבל - - -      

קריאה: ועדת החינוך דנה בזה

רון כץ: נכון, אני מכיר, היינו שם

רון כץ:  אנחנו מכירים את האירוע ולכן אני אומר לכל מי שיושב פה, אנחנו כן צריכים שתהיה התגייסות כללית של המדינה

רון כץ:  התגייסות כללית זה חוק שמתווה את כל ההסדרים שלוחם צריך לקבל בשביל שיסיים את התואר שלו כמו שהוא תכנן וכמו שעידן אמר

רון כץ:  הסיפה של הדברים, צריך שיהיה חוק כמו 'ממדים ללימודים'

יולי יואל אדלשטיין: תודה

יולי יואל אדלשטיין:  אני מבין ש-85 אם לא יותר חברי כנסת חתמו להצעת חוק והיא תעלה, אני מקווה מאוד שהיא גם תתקדם במהרה

יולי יואל אדלשטיין:       אנחנו חותרים לסיום, אז חבר הכנסת עמית הלוי, בבקשה, ביקשתם התייחסות וודאי שאני אתן לך לסכם

עמית הלוי: כן, שלושה דברים שאני למדתי מכאן, שאני חושב שכדאי לקדם אותם

עמית הלוי:  אחת, חלק מהדברים אולי צריכים להיות מחייבים

עמית הלוי:  אתם אומרים שאתם דנים בזה, אני מציע שתגישו לוועדה

איסר הראל: נקבעה כבר ביום ראשון פגישת הכנה בוועדת החינוך

עמית הלוי: מצוין

עמית הלוי:  אז אני אומר, איזה כללים יהיו מחייבים

עמית הלוי:  אני מזכיר פה את נושא ההערכה החלופית ואת הנושא של זמן להשלמת קורס מעבר, כלומר אם הוא יוכל להשלים את הקורס בשנה הבאה, בטח אם הוא יגויס למילואים בעוד כמה חודשים עוד פעם אז זה ישבש לו והוא יצטרך מהתחלה להתחיל את הכול

עמית הלוי:  כלומר שתהיה פה גמישות

עמית הלוי:      אולי חלק מהסטודנטים לא יאהבו את זה, אני נגד מה שאמרה פה נציגת מכללת אחווה, אני נגד לתת עובר

עמית הלוי:  אם זה היה תלוי בי הייתי הופך את זה בעצמו לכלל מחייב, אני נגד לתת עובר למי שלא למד

עמית הלוי:  אני בעד הערכה חלופית, מי שלא למד בקורס בסופו של דבר, אם הקורס לא נדרש אל תלמדו אותו, אין צורך, אם הוא נדרש לטובת ההכשרה אין דבר כזה לתת עובר בלי שאדם למד באיזה שהוא אופן ועמד בציונים

עמית הלוי:  אני מתנגד לזה

עמית הלוי:       הדבר הרביעי זה לא לשלם, כלומר שלא יצטרך לשלם, כל נושא התשלומים, כלומר שהוא לא מאבד את הסמסטר וכו'

עמית הלוי:       דבר נוסף זה לגבי סמסטר קיץ

עמית הלוי:  הזכירו פה על יום כיפור, אני חושב שבמכללות, אם מדובר על היקפים גדולים, כלומר אם אצלך זה 5,000 איש, הזכרת פה את אפקה, אז בהחלט יש מקום לשקול לעשות סמסטר קיץ, בטח לאנשים - - -     

אתי גרובגלד: עושים, עושים

דבורה מרגוליס: עושים, זו שנה מעוברת, עד אוקטובר ילמדו

עמית הלוי: לא, כרגע דחסתם שני סמסטרים, את מתחילה סמסטר עכשיו, חוץ מהטכניון, התחלתם בשבוע שעבר, אתם עושים סמסטר אחד באופן דחוס עכשיו, עד מרץ, לא יודע עד מתי - - -      

דבורה מרגוליס: במקום 12 שבועות זה הופך לתשעה עד 11 שבועות, ובקיץ, תודה יולי, אוגוסט, ספטמבר, שהיה צריך להיות חגים, עד החגים שהפעם ייצאו באוקטובר ילמדו וישלימו

דבורה מרגוליס:  הקיץ מיועד למילואימניקים

עמית הלוי: סבבה, אז לא רק השלמות פרטיות, זה מה שאני מתכוון, על ידי המורה בשעות הקבלה, אלא מי שיכול, 25,000 שלא גומרים עכשיו, כלומר הסמסטר הזה יכול להיות שהלך להם אם הם ישתחררו לא ב-14 בינואר, אלא בסוף ינואר, או אם ייקראו במרץ עוד פעם, כמו שהוא אמר כאן, צריך לחשוב, במכללות שההיקפים הם גדולים וזה

עמית הלוי:       ודבר אחרון, אני רוצה לומר לעידן, תשמע, צריך לצ'פר מילואימניקים, אתה צודק, אבל לא רק סטודנטים

עמית הלוי:  יש פה כל מיני אוכלוסיות שמגיעות, יש בעלי עסקים מילואימניקים

עמית הלוי:  אז יש תחום אחד שנקרא לצ'פר מילואימניקים

עמית הלוי:  אני מאוד בעד, אני חושב שבוודאי אותו 1% לוחמים שעושים 60 יום, 80 יום, אז יש מערכות שכבר קיימות היום, מענקים ותוספות, זה לא נוגע לסטודנטים

עמית הלוי:  סטודנטים צריך להתייחס מה הדברים הרלוונטיים לסטודנטים, שלא תאבדו את הסמסטר, שתהיה הערכה חלופית, לתת זמן השלמה, כל מה שאפשר לעשות, כולל מה שנאמר פה, הערה חשובה, התייחסות לאלה שיגויסו עוד פעם, שכר דירה, גם איש עסקים צריך שכר דירה, יש הרבה אנשים, אז זה תחת קטגוריה במה אנחנו מצ'פרים את המילואימניקים

עמית הלוי:  את הנושא של הסטודנטים - - -      

מירב בן ארי: רק אם אתה יכול, במקום לצ'פר להשתמש במילים להעריך, להוקיר

עמית הלוי: כן, ציטטתי את מה שהוא אמר, הוא אמר לצ'פר מילואימניקים

עמית הלוי:  לתת את ההכרה

עמית הלוי:  הדיון כאן הוא רק דיון על סטודנטים וצריך להתייחס להיבטים הסטודנטיאליים, צריך להפוך לכללים מחייבים, הדברים שהעליתם כולל הערכה חלופית וכולל זמן וכולל כמובן התקציבים הרלוונטיים

יהורז בן יהודה: אנחנו רוצים להתייחס לזה

יהורז בן יהודה:  אנחנו פרסמנו בכללי רעיונות איך לתכנן נכון את התוכנית שהממשלה פרסמה של מגויסים למילואים שהיא מתעלמת באופן די גורף מכל האוכלוסייה הצעירה

יהורז בן יהודה:  האירוע של סטודנטים הוא פשוט האירוע הראשון שמתגלגל לפתחנו שבכלל מתייחסים אליו, אין בכלל דיון על כל האוכלוסייה הצעירה שהיא לא מקבלת כלום במתווה הזה

יהורז בן יהודה:  יש אפליה ברורה בצורה מטורפת בין מה שהיא מקבלת לעומת אוכלוסיות אחרות

יהורז בן יהודה:  צריך לתת על זה את הדעת, פשוט האירוע של הסטודנטים זה אירוע שהוא חם והוא מתגלגל עכשיו, עכשיו אנשים נפגעים, אבל כל המענקים, כל התמיכה, רווקים לוחמים צעירים, אין להם שום דבר, הם לא מקבלים כלום במתווה הזה

קריאה: לא, אבל יש להם מענה - - -      

אופיר כהן: זה לא נכון מה שאתה אומר

יהורז בן יהודה: הם מקבלים השתתפות בהוצאות אישיות, זה לא מענק

אופיר כהן: סטודנט שצריך לחזור עכשיו וגם לעבוד, גם לפרנס את עצמו וגם ללמוד, וכל זה בחצי שנה דחוקה, הוא לא יכול לעשות הכול, אז הוא חייב את כל הדברים האלה

יולי יואל אדלשטיין: תודה

יולי יואל אדלשטיין:  חבר הכנסת כהנא, בבקשה

מתן כהנא: תודה, אדוני היושב ראש

מתן כהנא:  זה דיון בעיניי מאוד מאוד חשוב, אני שמח שהוא התקיים

מתן כהנא:  אחד הדברים שאנחנו רואים שאנשים רוצים לקבל זה ודאות, אולי בתקופה הכי לא ודאית שאנחנו נמצאים בה מאז קום המדינה בעצם

מתן כהנא:  אני מזכיר שאין לנו מושג עדיין מה הולך לקרות בצפון, אנחנו יכולים לתת פה מתווים על גבי מתווים ומוחרתיים תפרוץ מלחמה בצפון וזה מוריד הכול לטמיון

מתן כהנא:  לכן ודאות, אני אחזור לוודאות בסוף דבריי, אבל מאוד קשה לתת ודאות בתקופה הזאת

מתן כהנא:       אני מתרשם שהמוסדות דווקא מאוד מאוד רוצים לעזור, באמת נחושים לעזור אפילו הייתי אומר, ויש בעיה של העברת מידע

מתן כהנא:  בסוף יש איזה פער

מתן כהנא:  זה גם דברים אובייקטיביים, כי החבר'ה עכשיו לוחמים, אפילו מה שנאמר פה, הראש שלהם במקום אחר, גם אם הם מאוד רוצים הראש שלהם במקום אחר

מתן כהנא:  אנחנו צריכים להבין את זה, אנחנו לא חשים את מה שהם חשים עכשיו, אבל יש פה פער בהעברת מידע

מתן כהנא:  מירי ואני נכנסנו רגע לאתר של האוניברסיטה העברית, לא הצלחנו למצוא מי רכז המילואים

איסר הראל: יטופל

מתן כהנא: עזוב רגע את העברית, אני חושב שבכל דף נחיתה של אוניברסיטה: מילואימניק, מילואימניק הקש כאן, ואז מיד כל מה שהוא צריך שיהיה כתוב לו

מתן כהנא:  העברת מידע זה אולי הדבר הכי הכי חשוב

מתן כהנא:       לגבי ציון עובר שלא נכנס לממוצע

מתן כהנא:  אני חושב שבקצה, כמו שעמית אמר, אי אפשר לתת ציון עובר אם לא למדת או הערכה חלופית או משהו, אבל בקצה כן צריכה להיות אפשרות שמישהו שלמד את הקורס, עשה משהו, הערכה חלופית, בוחן, הגיש על זה איזה עבודה, ושזה לא ייכנס לממוצע, כדי שמצד אחד הבן אדם עבר את החומר, מצד שני הוא יידע שבקצה לא הלכה לו שנה לפח הזבל

מתן כהנא:       ואדוני היושב ראש, זה לא רק המוסדות, זה גם המדינה

מתן כהנא:  כי אם עכשיו מגיע סטודנט שהוא גמר מילואים והוא מתחיל ללמוד, אז במקום שהוא יהיה מלצר וינקה חדרי מדרגות הוא צריך עכשיו ללמוד עוד קורסים ופה המדינה כן צריכה לתת לו מלגות נוספות כדי שהוא לא יצטרך לעבוד והוא יוכל להקדיש את כל כולו ללימודים, וזה ממש לא רק המוסדות

מתן כהנא:       והוודאות שאני חושב שבסוף כן אפשר לתת זה הוודאות שהם ייצאו כשהם יודעים שאף אחד מהם לא יישאר מאחור ואת זה כן אפשר לעשות

מתן כהנא:  את זה אפשר לעשות, זה כן בידיים שלכם, הרצון ברור שהוא קיים פה, באמת אני מתרשם שהרצון קיים, אפשר לתת לסטודנט את הוודאות שלא ישכחו אותו

מתן כהנא:       ובאמת הערכה ענקית, זה לא נתפס מה שהמילואימניקים האלה עושים עכשיו בשבילנו, באמת אני מוריד את הכובע, תודה

יולי יואל אדלשטיין: מאה אחוז, תודה, מתן

יולי יואל אדלשטיין:  תודה גם על היוזמה בנושא הזה

יולי יואל אדלשטיין:  אני אסכם כך

יולי יואל אדלשטיין:  קודם כל, גם המובן מאליו צריך להיאמר, אז אנחנו ודאי כולנו מכירים תודה לכל אנשי המילואים באשר הם, עם דגש ודאי על הלוחמים, אבל לא רק, גם מי שלא נמצא בלחימה בתוך עזה תורם את חלקו או את חלקה ואנחנו מלאי הערכה

יולי יואל אדלשטיין:       ולקצין המילואים הראשי אני רוצה לומר שגם אנחנו כל פעם נתקלים במילה, אני כבר בכמה דיונים הייתי, כי לפצות זה נשמע מוזר, לצ'פר זה נשמע סלנג, ולתגמל זה כאילו אנשים באו לקבל איזה כמה גרושים למילואים, אז אנחנו לא מוצאים מילה, אבל הכוונה מאוד ברורה, שאני לא רוצה להגיע למצב שכולנו נהיה עם הוקרה ונתלה דגלים ונעשה פה אירועים אבל בתכלס לאנשים גם לא יהיה איפה ללמוד וגם לא יהיה מה לאכול, כמו ששמענו בדיון הקודם

יולי יואל אדלשטיין:       לגבי הנושא לשמו התכנסנו, יש דברים שהם גם עם סימן של פלוס וגם עם סימן של מינוס

יולי יואל אדלשטיין:  ברור לגמרי שיש בכל מדינה דמוקרטית חופש אקדמי ומוסדות אקדמיים לא מצדיעים ואומרים כן, המפקד כשהם מקבלים הנחיה כזו או אחרת, וכך זה צריך להיות, אבל מה שמדאיג זה שכבר כמה חודשים אנחנו שומעים על הפערים בין המוסדות

יולי יואל אדלשטיין:  אני לא אעשה פה שום שיימינג ולא אגיד שום אמירה לא אחראית, אני גם לא חקרתי איזה מוסד בדיוק מה, אבל יש מגמות מאוד ברורות, יש מוסדות שמאוד חשוב להם מן היום הראשון ואפילו מנפנפים בדגל הזה: אצלנו כך וכך אנשי מילואים ואנחנו עוטפים אותם ואנחנו עוזרים להם, ויש מוסדות שלא רואים את זה כמשימת-על

יולי יואל אדלשטיין:       אז אני חושב שמה שניתן וצריך לעשות, ודיברו על זה כמה חברים, זה סוג של לפחות אחידות בהנחיות ושהמוסדות יידעו שגם למל"ג וגם לוור"ה ולמשרד החינוך ודאי ולכל הגופים האלה מאוד אכפת מהנושא, מאוד חשוב הנושא וכמה שהנושא הזה יחלחל לתוך המוסדות פנימה אני חושב שכך ייטב

יולי יואל אדלשטיין:       נושא שדיברו עליו, במיוחד החברים שלנו שחלקם גם יושבים כאן על מדים וגם חלק שלא באו עם מדים, אבל נמצאים במילואים, רק עכשיו השתחררו מן המילואים, זה הנושא של תחושות

יולי יואל אדלשטיין:  אני חושב שמה שאפשר להבין מהדיון הזה, אני מסכים עם כל מי שאמר שקיים רצון טוב, גם לא חשבתי לרגע שיבואו לכאן אנשים ויגידו: מי צריך לעזור להם? שיסתדרו

יולי יואל אדלשטיין:  ברור שאין רוח כזאת ולא צריכה להיות רוח כזאת, אבל אני חושב שיש פה, איך אני אגדיר את זה? איחור בטיפול או איחור בפאזה

יולי יואל אדלשטיין:       אם אני מוריד את הימים הראשונים של הלם טוטאלי אצל כולם במדינה, גם אני מניח אצל היושבים בחדר הזה, אז אנחנו שלושה חודשים בתוך האירוע

יולי יואל אדלשטיין:  הצבא ידע להתארגן תוך שעות, גם מי שלא במילואים ראה את זה, איך אנשים נעלמים מבית הכנסת באמצע שמחת תורה כי הם כבר קיבלו את הווטסאפ או את שיחת הטלפון או שאפילו לא חיכו לטלפון ונעלמו למילואים

יולי יואל אדלשטיין:  לצערי הרב כל מה שקשור למעטפת בכל התחומים, גם בנושא הזה, איחר מאוד מבחינת הפאזה ועדיין לא מדביק את הפער הזה

יולי יואל אדלשטיין:       אם אפשר לקחת משהו מן הדיון הזה אז זה לצמצם את הפערים ולנסות להדביק, זה משהו שאנחנו כולנו חייבים לעשות

יולי יואל אדלשטיין:  יש חלק מהסוגיות שעוד ילוו אותנו, אין פה פתרונות בית ספר, היה פה ויכוח ציון עובר, לא ציון עובר, כל אחד בא עם הדעה שלו, אני לא אסתיר את דעתי, אמרתי אותה באחד הדיונים הקודמים שהיו לנו, אני לא הייתי רוצה לקבל אינפוזיה ממישהו שבדיוק באותו זמן נלחם בגבורה בעזה כשלמדו על האינפוזיה, אני מעדיף שבכל זאת אנשים איפה שזה חשוב ישלימו את התארים וישלימו את כל החובות שלהם בתואר, איך בדיוק? מה בדיוק? אני מזמן מזמן כבר לא לימדתי במוסד אקדמי, ולא למדתי עוד יותר מזמן

יוכי לוי: הפתרון, אני חושבת, שצריך שיהיה מנעד, מנעד של פתרונות

יולי יואל אדלשטיין: בדיוק על זה דיברתי, אני חושב שבאמת יש מגוון או מנעד של פתרונות וזה מה שיכול לתת מענה, כי בצדק, אמרו, דרך אגב גם מצד הסטודנטים וגם מצד, נקרא לזה לצורך הדיון הממסד, בצדק דיברו על חליפה אישית ועוד כל מיני מושגים שעלו כאן, כי צריכה להיות דרישה לטיפול אחיד ולמינימום אחיד וכן הלאה, ומשם צריך כנראה להגיע למגוון פתרונות

יולי יואל אדלשטיין:       אני מעלה רק נושא אחד כי בעצמי אמרתי שיש לפעמים איחור בטיפול, אני חושב שמישהו גם הזכיר את זה, אני חושב שזאת גישה קצת פשטנית לחשוב שאם תאריך השחרור מן המילואים של מישהו שהיה בעזה או בצפון הוא 10 בפברואר, אז שב-12 בפברואר הוא יהיה כשיר ללמוד בקצב ולהשלים את החובות

יולי יואל אדלשטיין:  אני לא רוצה לדבר על אחרים, יכול להיות שיש מאוד מוכשרים, אבל אני הייתי במצב דומה, גם חשבתי שאני גיבור, מאוזן וכן הלאה והגעתי ללימודים ולקח לי פחות או יותר שנה להבין איך כולם פתאום כותבים את החיבור כל כך מהר ואני לא מצליח לחבר שתי שורות

יולי יואל אדלשטיין:  אז אני מציע שכבר עכשיו ניקח את זה בחשבון ולא ניתן אנחת רווחה שהחבר'ה השתחררו, פשטו את המדים, התיישבו ואפשר עכשיו להעמיס עליהם גם עוד קורסים נוספים

יולי יואל אדלשטיין:       ודבר אחרון זה לעצמנו, וגם בעקבות ההערות שהיו, לגבי תפקיד הוועדה הזאת

יולי יואל אדלשטיין:  א', נאמר פה, ובצדק, שיש כל מיני דברים שיכולים למסור בדיונים יותר מצומצמים, אבל זה רק בחזקת התחזית

יולי יואל אדלשטיין:  דבר אחד ברור, אפרופו איחור בטיפול, אני חושב ששמענו את כל הגורמים הרלוונטיים, את שר הביטחון ואת הרמטכ"ל ואת כולם, שכבר לפני שלושה חודשים דיברו על לחימה ארוכה, לא זוכר שמישהו אמר שתוך שבועיים אנחנו ננצח במלחמה ונלך כולנו הביתה ונמשיך בחיים הרגילים, אז גם עכשיו אפשר להבין שמדברים די בגלוי שאנחנו באירוע מתגלגל, לכן ננסה מקסימום פה לתכנן מבחינת המילואים

יולי יואל אדלשטיין:  זה לא רק בהקשר של הסטודנטים, אבל זה הכול בחזקת תחזית ותרחישי ייחוס, לא מעבר לזה, אף אחד לא באמת יודע

יולי יואל אדלשטיין:       אבל יש לוועדה הזאת תפקיד נוסף ואני אגיד את זה בצורה פחות יפה

יולי יואל אדלשטיין:  אני כיושב ראש הכנסת בזמנו אמרתי הרבה דברים על ראשי ועדות שגונבים אחד לשני דיונים ועושים דיונים במקביל והדברים שאמרתי לא היו מחמאות בדרך כלל, אז אני לא שמח לשמוע שאומרים לי, ובצדק אומרים: היינו עכשיו בוועדת חינוך עם הנושא הזה ועכשיו באים לכאן, בדרך כלל אני לא אוהב את הדברים האלה, עברתי מזמן את הגיל של לקיחת הקרדיטים או גנבת קרדיטים, אבל דבר אחד אני אגיד די בבירור ואמרתי את זה, וחלק שמעו גם בדיון הקודם, לא יהיה מצב שהוועדה הזאת תצטרך לאשר כל מיני דברים שקשורים להארכת משך המילואים, להעלאת גיל פטור ממילואים, להארכת צו 8 וכן הלאה וכן הלאה בלי שאנחנו נדע בבטחה, ולא אכפת לי באיזה ועדה, שטיפלו בכל הנושא של המעטפת

יולי יואל אדלשטיין:  זה אני אומר בצורה מאוד פשוטה

יולי יואל אדלשטיין:  ואם ועדות אחרות לא יצליחו לטפל אז אנחנו נטפל בזה, ועמדתי הזאת ידועה, זה לא שאני עכשיו במהלך הדיון התלהמתי, רלי שמע אותי בדיונים הרלוונטיים לא פעם, היו כבר דברים מעולם, אנחנו עם המדיניות הזאת נמשיך

יולי יואל אדלשטיין:       כך שבעקבות הדיון שיזמו פה חברי הכנסת אנחנו למדנו כמה דברים, ניתן לוועדת החינוך להמשיך, אתם, מל"ג וור"ה, באופן הכי טבעי עובדים מול ועדת חינוך

יולי יואל אדלשטיין:  במידה שלא יגיעו שם לפתרונות אנחנו נצטרך לקחת על עצמנו את הסנכרון בין הדברים, אבל הדברים האלה יעלו ביחד, כל מה שקשור לחובות של המילואימניקים ולדרישה שלנו מן המילואימניקים עם כל המעטפת שאותה מדינה שקוראת להם לדגל צריכה לתת ואנחנו נדאג לזה

יולי יואל אדלשטיין:       אז תודה רבה, ישיבה זו נעולה