ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 25, פרוטוקול מספר 160, 2024-01-08 00:00

יעקב אשר: שלום לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה, על סדר היום: הצעת חוק המקרקעין (תיקון – מתקן של חובב רדיו בבתים משותפים), התשפ"ג-2023, פ/2994/25, של חבר הכנסת אלי דלל וקבוצת חברי כנסת, הכנה לקריאה ראשונה

יעקב אשר:  נפתח את הישיבה, כפי שאנחנו נוהגים, בנושא החטופים

יעקב אשר:  נמצאים כאן איתנו, משפחות החטופים, נשמע נציגות שלהם

יעקב אשר:  לאחר מכן, נתחיל את הדיון

יעקב אשר:  בבקשה

עמית סרוסי: שלום לכולם, קוראים לי עמית סרוסי, אני בת 21, ואחי הגדול, אלמוג סרוסי, נמצא כבר 94 ימים בשבי החמאס

עמית סרוסי:  האמת, זו הפעם השנייה שאני מגיעה לכנסת, אני לא יודעת כמה זה מתאים לילדה בת 21, בכל יום שני, לנצל את היום שלה ולעבור מוועדה לוועדה כדי שהדבר הזה לא ירד מסדר-היום

עמית סרוסי:  שאלתי, לשם מה אנחנו הולכים להיכנס, מה הנושא? כששמעתי את הנושא, הרגשתי שאני חייבת להיכנס כי עם כל הכבוד לנושא הזה, בסוף למשרד הזה יש לו משאבים, יש לו כסף, יש לו יכולות, יש לו קשרים

עמית סרוסי:  מאז ה-7 באוקטובר, איבדנו 1,400 אנשים, שרק מתווספים להם עוד

עמית סרוסי:  יש לנו מאות אלפי חיילים שנמצאים בשטח ונלחמים עבורנו ו-136 אנשים שעדיין נמצאים בשבי

עמית סרוסי:  אני מסתכלת כאן על המשרד, אין פה אף תמונה של אף חטוף

עמית סרוסי:  זה יפה שאנחנו באים, בסוף אנחנו אלה שיכולים לדבר אותם פה, אבל אנחנו לא צריכים לסחוב את השלטים האלה איתנו, הם צריכים להיות לכם מול הפרצוף כל הזמן, כי זה חלק מחובתנו להחזיר אותם הביתה

עמית סרוסי:  אני חושבת שאחד הדברים הכי חשובים להעביר פה, עם כל הכבוד לרדיו בבניינים משותפים, המדינה שלנו נמצאת בסיטואציה שלא נקלענו לה ויש דברים יותר חשובים על הפרק, כמו להחזיר את האהובים שלנו חזרה הביתה

עמית סרוסי:  אני מבקשת מכולכם, אם יש לכם יכולת – ויש לכם יכולת – להעלות את זה למודעות, להשאיר את זה על השולחן, יש לכם כסף ומשאבים וקשרים בתוך הכנסת, לעשות הכול כדי שכבר היום אנחנו נזכה לראות את האהובים שלנו חזרה, מה שהיה צריך לקרות לפני שלושה חודשים ויותר

עמית סרוסי:  אני, ילדה, במקום להיות עם ההורים, לחזק אותם בבית, לחשוב שהייתי אמורה לעבוד, לטוס, לחיות את החיים שלי, נמצאת כאן איתכם בסיטואציה הזויה

עמית סרוסי:  זה הדבר שצריך להיות על סדר-היום, להכניס לכאן תמונות, לדבר עליהם, לעשות שינוי

עמית סרוסי:  לא מילים, לא רק לבוא ולהגיד, אנחנו איתכם

עמית סרוסי:  אנחנו מאמינים, אבל דיבורים לחוד ומעשים לחוד

עמית סרוסי:  אנחנו רוצים להתחיל לראות מעשים

יעקב אשר: תודה רבה

דנה שם טוב: שלום, אני דנה, האחות הגדולה של עומר

יעקב אשר: בן כמה עומר?      

דנה שם טוב: עומר בן 21

דנה שם טוב:  עומר, אח שלי, הוא גיבור

דנה שם טוב:  אני יודעת שהוא גיבור כי שני חברים שלו שהיו איתו בשבי החמאס, חזרו וסיפרו לי כמה הוא גיבור

דנה שם טוב:  מאז שהם חזרו, אנחנו לא יודעים כלום על עומר

דנה שם טוב:  מה שאנחנו כן יודעים, שמדינת ישראל צריכה לעשות הכול, אבל הכול, כדי להחזיר אותו הביתה

דנה שם טוב:  כמו שעמית אמרה, אם יש לכם פה שעה לדבר על הרדיו, בניינים, ויש לכם את היכולת לדבר על איך אתם יכולים לעזור לנו להחזיר את האהובים שלנו הביתה, זה צריך להיות בסדר העדיפויות

דנה שם טוב:  תודה

עמית הלוי: אני עמית לוי, האח הגדול של נעמה, ילדה בת 19

עמית הלוי:  אין לי המון מה להוסיף

עמית הלוי:  אתם יכולים לתאר לעצמכם כמה אני מתגעגע לנעמה וכמה שלושת החודשים האלה הם סיוט מתמשך

יעקב אשר: תספר לנו על נעמה

עמית הלוי: נעמה, ילדה בת 19, בשנה שעברה הייתה במכינה בבאר אורה, בדרום

עמית הלוי:  תמיד עסקה בלהתנדב, לעזור לאחרים, זה היה משהו שאהבה לעשות, עשה לה תמיד טוב ברמה שאני תמיד הערצתי, תמיד רציתי להיות כמוה בקטע הזה

עמית הלוי:  כמו שדנה אמרה, גם אני יודע על נעמה, שהיא גיבורה, גם מעדות של חטופים שחזרו כבר לפני חודש וחצי, שהיא פצועה, אבל בחיים וגיבורה

עמית הלוי:  זה מה שאני יודע נכון לפני חודש וחצי, מאז אני לא יודע שום דבר

יעקב אשר: היא נפצעה ב-7 באוקטובר?      

עמית הלוי: כן, היא נפצעה מרימון, עדיין יש לה רסיסים ברגל

עמית הלוי:  בלי טיפול הולם, אני לא יודע מה יכול לקרות

עמית הלוי:  אני לא מצפה שאתם תחיו את הסיוט שאנחנו והמשפחות שלנו חווים מאז ה-7 באוקטובר, אבל לתת מה שאתם יכולים, גם אם לא 24/7, אבל שעה, שעתיים, שלוש ביום, לקום בבוקר וללכת לישון בלילה, רק עם המחשבה עליהם ועם העבודה בשבילם

עמית הלוי:  תודה

תמר עשת: קוראים לי תמר עשת, זה בן דוד שלי, אביתר דוד, בן 23, נחטף גם מהמסיבה

תמר עשת:  אני מצטרפת לחברים שלי כאן, ברור לי שאי אפשר להבין מה אנחנו אומרים

תמר עשת:  אי אפשר להבין את התחושה של להסתובב עם חולצה עם הפרצוף של בן דוד שלי, של אח שלהם, זה הזוי

תמר עשת:  אנחנו מסתובבים עם הפוסטרים שלהם, במקום עם המשפחה שלנו, תחושה שהיא בלתי נתפסת

תמר עשת:  כולם באים ואומרים לנו באחד על אחד, אנחנו איתכם, אנחנו רוצים להיות איתכם, איך אפשר לעזור לכם? אז התשובה, להיות איתנו באמת, פיזית

תמר עשת:  אנחנו מגיעים לכאן כל שבוע לדבר איתכם

תמר עשת:  אני קוראת לכולם, להגיע אלינו, שנדע שאתם איתנו

תמר עשת:  אנחנו עוד מעט מגיעים ל-100 ימים, עברנו רבע שנה שהם יושבים שם ומחכים, שכל יום עלול לעלות להם בחיים

תמר עשת:  ביום רביעי הזה אנחנו מקיימים תפילה משותפת בכותל, לאחד את כל עם ישראל לתפילה אחת בשביל החטופים שלנו

תמר עשת:  אני קוראת לכולם לקחת חלק, להשתתף, להגיע, להיות נוכחים

תמר עשת:  אחר כך אנחנו צועדים מרעים עד תל-אביב ואנחנו נקיים עצרת ממוצאי שבת ועד ראשון, ברצף, כי לנו אין לילות

תמר עשת:  אני קוראת לכולם, בעיקר לחברי הכנסת שכאן, תהיו איתנו, תגיעו

תמר עשת:  אנחנו לא יכולים להמשיך להתמודד עם זה לבד

תמר עשת:  תודה רבה

לידיה קאדר: שלום לכם, לי קוראים לידיה קאדר, אני המיילדת של טל – אראה לכם אותו – אני חברת ילדות של ההורים

לידיה קאדר:  אני כאן בשם כולם, כל החטופים צריכים לחזור הביתה

לידיה קאדר:  כולנו כאן הורים לילדים, סבא, סבתא, נכדים, גם לי יש

לידיה קאדר:   אני ממשיכה ליילד נכדים

לידיה קאדר:  אתם צריכים לגעת ברגש שלכם, להבין, שלכל אחד ואחד מאיתנו זה היה יכול לקרות

לידיה קאדר:  לא יכול להיות, שאנחנו לא נזעק ולא נעשה את כל מה שבאפשרותנו, ולכל אחד ואחד מכם יש את היכולת, יש את הכלים, תשתמשו בארגז הכלים שלכם

לידיה קאדר:  הרדיו, היום אנחנו מדברים כאן על רדיו, אז יופי, ברדיו זה עוד יגיע למישהו

לידיה קאדר:  כל אחד ואחד מכם בעל יכולת

לידיה קאדר:  חובה להחזיר את כולם הביתה, לא נשב בשקט עד שלא נראה את הילדים שלנו חוזרים, את ההורים, את הנכדים

לידיה קאדר:  טל עדיין בשבי, בכלא, זה כלא, זה כלא להיות שם

לידיה קאדר:  אשתו והנכדים חזרו

לידיה קאדר:  עדי, נוה ויולה חזרו

לידיה קאדר:  הוא עדיין לא חזר

לידיה קאדר:  החטופים, לא כולם חזרו

לידיה קאדר:  עד שלא כולם יחזרו, לא יהיה שקט

לידיה קאדר:  אסור לנו לשבת בשקט, אנחנו הורים

לידיה קאדר:  אני המיילדת, אני מכירה את טל מילדות, אני מכירה את החברים, את ההורים מילדות

לידיה קאדר:  אני לא יושבת בשקט רגע, לפני המשמרות שלי, אחרי המשמרות שלי, בשבתות, בחגים

לידיה קאדר:  החג הנורא הזה 7 באוקטובר, שנפל עלינו, חברות שלי חזרו ממשמרות, מיילדת חזרה לבארי ונרצחה באותו יום

לידיה קאדר:  חבר'ה, אל תשבו בשקט, בבקשה מכם

לידיה קאדר:  זה היה יכול לקרות לכל אחד ואחת מאיתנו, שלא נהיה אדישים לסיטואציה

לידיה קאדר:  החיים עוד לפנינו, אנחנו צריכים לחיות במדינה שפויה, במדינה עם ערבות הדדית שאכפת לנו מכל אחד ואחד

לידיה קאדר:  אני פה זועקת מגיל 60 פלוס, החבר'ה הצעירים כאן מדברים איתכם על האחים שלהם

לידיה קאדר:  אני מדברת איתכם על כל הדורות, כל הדורות שלנו

לידיה קאדר:  בבקשה מכם

לידיה קאדר:  תודה

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  זה מרגש מאוד

יעקב אשר:  אני מוכרח להתעכב על מה שאת אמרת ועל התפקיד שלך

יעקב אשר:  זה מראה את הערבות ההדדית, שמיילדת, זה לא הבן שלך, זה לא אח שלך, אבל אלה הילדים שלך

יעקב אשר:  אין מקרה בעולם, אבל השבת הזאת, כולנו קראנו בפרשה על המיילדות העבריות שסיכנו את עצמן כדי לא לזרוק את התינוקות ליאור, לפי מצוות פרעה – בכל דור יש את הפרעה שלו – ולא זרקו את התינוקות ליאור, כולנו מכירים את הדבר הזה

יעקב אשר:  התורה מציינת במפורש שהם זכו לבתי כהונה ובתי מלוכה

יעקב אשר:  זה מרגש מאוד מה שאמרת וכמובן מרגש מה שאמרו אחרים

יעקב אשר:  זה לא מהשפה אל החוץ

יעקב אשר:  אמרתם נכון, יש דברים שאנחנו יכולים לבטא אותם, ברור שכל אחד שחווה את זה ברמה האישית, זה הרבה יותר חזק

יעקב אשר:  אבל אני חושב שעם ישראל כולו נמצא איתכם

יעקב אשר:  אנחנו גם נמצאים איתכם

יעקב אשר:  נפגשתי עם לא מעט משפחות, גם באתי בזמנו לצעדה הקודמת, אשתדל גם להמשיך בדבר הזה

יעקב אשר:   אם תבואו אליי לחדר, בחדר שלי יש תמונה של כל החטופים, גם בחדרי חברי הכנסת האחרים שנמצאים כאן, כולנו בתוך העניין

יעקב אשר:  אני רוצה לתקן דבר קטן, אמרתם רדיו, כאילו אנחנו עוסקים במשהו מסחרי

יעקב אשר:  אני רוצה לומר לכם מה הסיבה שאנחנו דנים בעניין הזה

יעקב אשר:  זאת הצעת חוק שנמצאת מולך, כן קידמנו את ההצעה לעת הזאת כי מה שהתברר לנו באסון של ה-7 באוקטובר, שיש דברים שיכול להיות כי בזמן חירום, כשמערכות קורסות ונופלות, הרבה מידע אפשר להעביר, נדון בזה היום, לראות מה החשיבות

אליהו דלל: זה מציל חיים

אליהו דלל:  תארו לכם שיש רדיו ברצועת עזה, יותר מזה אני לא צריך להוסיף

יעקב אשר: לכן, זו אחת הסיבות שהכנסנו את זה על סדר-היום, כי רוב הדיונים שלנו קשורים, חוקים ותקנות, בעקבות המלחמה, אם זה בתכנון ובנייה

יעקב אשר:  זה דברים אזוטריים אבל הם דברים שקשורים למלחמה

יעקב אשר:   אנחנו עושים את עבודתנו וצריכים לעשות את עבודתנו, אבל אני אומר דבר אחד, אין כמעט נאום ואין כמעט מקום שאנחנו נמצאים בו ולא מזכירים ולא זוכרים

יעקב אשר:  ויותר מזה, אני יכול לדבר על עצמי וכל אחד יכול להעיד על עצמו, אף אחד מאיתנו לא יהיה חסם לכל החלטה אמיצה שייקחו מקבלי ההחלטות, גם הצבאי וגם המדיני, אנחנו לא נהיה חסמים לעניין הזה

יעקב אשר:  מישהו הזכיר קודם, שהם נמצאים בבית כלא

יעקב אשר:  הם לא נמצאים בית כלא רגיל

יעקב אשר:   גם בארץ יושבים בבית כלא

יעקב אשר:  פה הם נמצאים במקום שהוא גם בית כלא, שבי, אבל גם סכנת חיים

יעקב אשר:  אנחנו סומכים על האינטליגנציה של השומרים שלהם, שבשנייה אחת ראינו מה הם ידעו לעשות ב-7 באוקטובר

יעקב אשר:  כך שיש פה גם פדיון שבויים וגם פיקוח נפש ביחד

יעקב אשר:  אנחנו מבינים את זה, כל אחד מבין את זה, לא צריך להיות חבר כנסת כדי להבין את זה

יעקב אשר:  אנחנו, מבחינתנו, ניתן כל תמיכה וכל החלטה אמיצה שתהיה בעניין הזה כי כולנו מבינים דבר אחד, זה לא רק האנשים שנחטפו, זה גם חלילה מה ייקרה אם זה ייקרה עוד כמה שנים שוב

יעקב אשר:  זה דבר שהמדינה חייבת לעשות הכול, אבל הכול כולל הכול,  כדי שאנשים לא יחשבו שזה עלול לקרות שוב

יעקב אשר:  זה היה גם הבסיס בהרבה מאוד פעמים בעסקאות כאלה ואחרות שנעשו, כדי שחיילים יידעו שלא מזניחים אותם

יעקב אשר:  בוודאי ובוודאי, גם חיילים וגם תושבים וגם אזרחים, במיוחד כשאנחנו רואים אנשים פצועים, חולים

יעקב אשר:  נמשיך להתפלל, לתמוך, לדבר על זה, לשים את זה על סדר-היום מבחינתנו, ובעזרת השם, נקווה מאוד, שנוכל לארח אתכם כאן כשתבואו ביחד עם המשפחה שלכם באופן שלם, כולם

יעקב אשר:  שוב, אני מוכרח לומר לך, אני מעריץ את מה שאמרת, מהכיוון שלך

יעקב אשר:  זה מה שנקרא, מיילדת לא רק במקצוע אלא בחיים עצמם

יעקב אשר:  אני מאחל למשפחות,  שהסיוט הזה ייגמר כמה שיותר מהר ושייגמר לטובה ושיחזרו לשלום, בעזרת השם

יעקב אשר:  תודה רבה לכם

לידיה קאדר: אמן

לידיה קאדר:  אני רוצה לומר עוד משהו

לידיה קאדר:  בשבוע הראשון, כשהמשכתי את המשמרות, הייתי כוננת ב-7 באוקטובר ונקראתי לחדר לידה

לידיה קאדר:  הסיוט הזה לא ירד מהעיניים שלי, איך רצחו יולדת בזמן לידה? זה דבר שהטריף אותי, לא יכולתי לעצום עיניים והמחשבות, כל הזמן, עברו בראש שלי, איך אפשר, איך הוא קרה ואיך הוא ממשיך? זה היה נורא, עד שאמרתי, לידיה, שימי את הפחדים, את הסיוטים, בצד ותמשיכי להתרכז בעשייה כי זה מה שאנחנו צריכים לעשות, להיות חזקים

לידיה קאדר:  ושכל אחד ואחד מאיתנו, יזכור שהוא צריך לעשות אחד למען השני, כי כולנו ביחד ננצח

לידיה קאדר:  תודה

יעקב אשר: תודה לכם

יעקב אשר:  נעבור לדיון

דוד בן בסט: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד משהו לאנשים היקרים הללו, זה חשוב

דוד בן בסט:  קוראים לי דוד בן בסט, מעבר לזה שאני נשיא אגודת חובבי הרדיו, בבעלותי תחנות רדיו אזוריות, 100FM, 91FM

דוד בן בסט:  אנחנו, כל יום, כל היום, משדרים תשדירים להחזיר אותם הביתה

דוד בן בסט:  היום אנחנו משדרים מכפר המכבייה

דוד בן בסט:  השידור הזה הוא שידור שנועד להגיע כמעט לכל בית בישראל ולהזכיר לאנשים למה זה חשוב

דוד בן בסט:  אנחנו עושים את זה כל יום, כל היום

דוד בן בסט:  אנחנו משדרים בכל פעם ממקום אחר שבו נמצאים משפחות החטופים

דוד בן בסט:  היום אנחנו משדרים מכפר המכביה, שידור שהתחיל כבר מזמן ומסתיים בערב

דוד בן בסט:  השידור הזה נועד לתת לכם קול

דוד בן בסט:  אשמח מאוד, אם בשידור הבא שלנו, אחד או מי שיגיע מכם, אני אראיין אותו לתוכנית שמשודרת ביום שישי, וניתן לזה ביטוי

דוד בן בסט:  תודה, אדוני

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  ושוב, תודה לכם

יעקב אשר:  נעבור לדון בהצעת החוק

יעקב אשר:  חבר הכנסת אלי דלל, בבקשה

אליהו דלל: אני רוצה לומר למשפחות החטופים, אנחנו איתכם וכל אחד מאיתנו, עושה בגזרה שלו כמיטב יכולתו

אליהו דלל:  אצלי, בוועדה לזכויות הילד, שאני מנהל שלה, יש כמובן את כל התמונות של כל הילדים עד גיל 18

אליהו דלל:  זה תלוי בוועדה

אליהו דלל:  אני מניח גם, שכל חבר כנסת, אצלו במשרד, יש את אותה תמונה שנמצאת פה

עמית סרוסי: אני רוצה להגיד, כשאתה אומר הוועדה לזכויות הילד, ילד עד גיל 18, זו בדיוק הנקודה, שכל אחד פה הוא ילד

עמית סרוסי:  לכו תגידו לאימא שלי, שהילד שלה הוא לא ילד

עמית סרוסי:  אז חשוב, שגם במקום הזה שבו מתכנסים עוד אנשים מעוד מקומות, אתה מגיע ממקום אחד, הוא ממקום אחר, שבכל מקום יהיו התמונות של כולם

אליהו דלל: כל חברי הכנסת, בלי יוצא מן הכלל, לא נעצור שום עסקה, שהממשלה הזאת תלך אליה

אליהו דלל:  תודה

אליהו דלל:       אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזאת, מצילת חיים

אליהו דלל:  דווקא בתקופה שבה אנחנו נמצאים, תקופת מלחמה, עלולה להיות גם רעידת אדמה – נקווה שלא - לא משנה איפה

אליהו דלל:  מדינת ישראל למודת אסונות, לצערי, והנושא הזה של אנטנות רדיו הוא מאוד חשוב

אליהו דלל:  משום מה, הוא לא הוסדר בצורה כלשהי

אליהו דלל:  לכן, הבאתי הצעת חוק, שהיא יחסית פשוטה

אליהו דלל:  הרי בכל בניין משותף יש קולטי שמש למיניהם, דודי שמש, דבר שהוא הרבה יותר ענק וגדול, שאפשר להציב אותו

אליהו דלל:  אנחנו מדברים פה בסך הכול בתורן -  שמי שראה את התמונות של המשרד להגנת הסביבה - אין לו שום השפעה על איכות הסביבה וצריך להסדיר את זה

אליהו דלל:  זה חשוב לחוסן הביטחוני של המדינה ושל כל אחד מאיתנו

אליהו דלל:  בכל מקרה, אני חושב שזה גם נכון לעשות את זה

אליהו דלל:  בהזדמנות הזאת אני רוצה להודות לחובבי הרדיו כי הם עושים את הדברים בהתנדבות

אליהו דלל:  אף אחד לא משלם להם שום דבר, אף אחד לא מבקש מהם שום דבר

אליהו דלל:  ישנם מאות חובבי רדיו, שהם בעצם עושים עבודת קודש, יום ולילה

אליהו דלל:  תארו לכם שיש חובב רדיו באיזשהו מקום, שיש לו מידע על משהו, וצריך אמצעי קשר – אנחנו יודעים מה קורה במצב של אסון או במצב חירום, שאי אפשר להשתמש בטלפונים או בכל אמצעי אחר שאנחנו מכירים, אין דבר יותר מציל חיים מאשר מתקן של חובבי הרדיו וחובבי הרדיו עצמם שיכולים - - -      

יעקב אשר: הייתי משנה רק את ההגדרה: אין דבר יותר מציל חיים

יעקב אשר:  בוא לא ניסחף

אליהו דלל: קודם כל, אני חושב שזה נכון

יעקב אשר: רגע, דווקא בגלל שאתה חושב שזה נכון, אני מתקן אותך

יעקב אשר:  מהמילים שלך, אני מנסה להבין ולהסכים, שזה חלק מכלים שיכולים גם להציל חיים

אליהו דלל: אז אני אתקן, זה חלק ממערך החירום של מדינת ישראל

יעקב אשר: יכול להיות חלק ממערך החירום

יעקב אשר:  הוא לא חלק ממערך החירום, כי תיכף יגידו לך משרדי הממשלה, זה לא חלק ממערך החירום

אליהו דלל: בוא נשמע

יעקב אשר: אנחנו מדברים רעיונית

יעקב אשר:  רעיונית,  דבר, שגם אם הוא מגיע מתחביב, גם אם הוא משעות פנאי וכדומה, אבל אם יש לו יכולת לתת שירות, במקרה ויש אסון במקום מסוים, או אפילו תקלה מקומית בשכונה מסוימת שמישהו לא יודע עליה, או במקרה של אסון יותר גדול, זה יכול להיות כלי ולכן אנחנו דנים בזה

אליהו דלל: אני חושב שדברי ההסבר שנתתי בהצעת החוק, מכסה את מה שאתה אומר ואת מה שאני אומר

יעקב אשר: חברי הכנסת המציעים הנוספים, רוצים להוסיף?      

חנוך דב מילביצקי: לצערנו, הנסיבות הן כאלה, שהדבר הזה מתקדם אולי בגלל האירוע שאנחנו נמצאים בו

חנוך דב מילביצקי:  אבל אם אפשר לייצר דברים חיוביים לצורך האירוע הזה, אז זה חשוב ובואו נשתדל להיות ענייניים ולהסדיר את הנושא כמה שיותר מהר

חנוך דב מילביצקי:  תודה

ניסים ואטורי: אני חושב שהנושא מאוד חשוב, גם בעת חירום

ניסים ואטורי:  ראינו שלפעמים זה יכול להציל, בתנאים שנותנים להם לעבוד

ניסים ואטורי:  אני רוצה להזכיר את חברי, דוד בן בסט, שעושה עבודה נפלאה, מזה חודשים הוא מדבר איתי על הדברים האלה ואני חושב שזה ראוי ביותר לקדם את הנושא בעת הזאת, בעת המלחמה, לעשות דברים חיוביים לתקשורת

ניסים ואטורי:  תודה רבה

יעקב אשר: תודה רבה

יעקב אשר:  חבר הכנסת עטאונה, אתה רוצה?      

אליהו דלל: זה חשוב גם למגזר הבדואי, שם לא תמיד יש תקשורת טלפונית

יוסף עטאונה: לפני חצי שעה סיימנו דיון כאן בוועדה, דיון מאוד סוער, שבזמן המלחמה מביאים צווי הריסה, כמעט 200 צווי הריסה, לחברה הערבית הבדואית בנגב

יוסף עטאונה:  לא הסתכלתי על ההצעה, אבל אני יכול להעיד על דבר אחד, אלי, איך שהוא מקדם את הדברים,  אני בטוח שגם בנושא הזה שהוא מביא, יש תועלת לכולם

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  חבר הכנסת אלי דלל, אתה רוצה להסביר את הצעת החוק עצמה? מה אתה מבקש?      

אליהו דלל: הצעת החוק אומרת בצורה ברורה, להסדיר, דייר שגר בבית משותף, כשהוא רוצה לשים את התורן, שלא יבואו אליו בטענות, למה שמת, איפה שמת?      

יעקב אשר: מה המצב היום?      

אליהו דלל: היום אין הסדרה בנושא הזה

לירון אדלר-מינקה: צריך הסכמה של כל הדיירים

יעקב אשר: לא צריך היתר בנייה, לפי מה שאני מבין

אליהו דלל: ברור שלא צריך היתר בנייה, אבל אתה צריך הסכמה של כל הדיירים, אם בכלל ולך תתמודד עכשיו עם כל הדיירים

אליהו דלל:  הרי שגם היום, כשאתה שם דוד שמש, אתה לא צריך הסכמה של אף אחד, אתה שם דוד שמש, שהוא הרבה יותר גדול, וזה לא מצריך הסכמה של אף אחד

חנוך דב מילביצקי: כתוב פה: הצעת חוק זו נועדה, בין היתר, לאפשר שילוב מערך אנטנות והצבתן ברכוש המשותף, על מנת להבטיח רצף כיסוי

חנוך דב מילביצקי:  במקביל, יהיה צורך לתקן את תקנות התכנון והבנייה על מנת להתאימן למטרה של השמשת רשת תקשורת

יעקב אשר: מה זה תקנות התכנון והבנייה שצריך להתאים פה, כלומר, שלא יצטרכו הסכמת שכנים?     

תומר רוזנר: לא

תומר רוזנר:  אני לא אחראי למה שכתוב בהצעת החוק

לירון אדלר-מינקה: כתוב, שההקמה תהיה בהתאם לדיני התכנון והבנייה

לירון אדלר-מינקה:  בדיני התכנון והבנייה יש היום היתר למתקן חובבי רדיו, משהו של עד גובה 9 מטר, בקוטר מסוים

לירון אדלר-מינקה:  נדרש היתר הפעלה מהממונה על הקרינה במשרד להגנת הסביבה כי בסופו של דבר, כן יש פה מתקן שיש בו קרינה

לירון אדלר-מינקה:  ההצעה פה לא מייתרת את האישורים שצריכים לפי הדינים האחרים, אבל היא כן מבקשת לייצר מצב שבו, בניגוד למצב המשפטי הקיים, שבו כל פעולה ברכוש המשותף, שזה לא איזה פעולה רגילה, נדרשת הסכמה של כל הדיירים

לירון אדלר-מינקה:  אז מבקשים בעצם ליצור הסדר מיוחד

לירון אדלר-מינקה:   יש הסדרים קיימים כאלה בחוק לגבי כל מיני עניינים

לירון אדלר-מינקה:  בדרך כלל, כשהיה איזשהו צורך ציבורי שהם מבקשים לקיים, מתקני אגירה, דודי שמש, בזמנו גם רצו לקדם דברים כאלה, או כשיש משהו מאוד נפוץ, צריך לראות מה הבעיה שההצעה מבקשת לפתור

לירון אדלר-מינקה:  זה לא מתקן זניח

יעקב אשר: הבעיה, שאם זה בניין שיש בו 50 דיירים, להתחיל לבוא ולהוציא הסכמה של כולם, מספיק שאחד לא מסכים - - -      

אליהו דלל: זה בלתי אפשרי

יעקב אשר: רגע, אלי, תן לי שנייה לנהל את העניין

אליהו דלל: מבקש את סליחתך

יעקב אשר: לפעמים זה יכול להיות שכן, שלא אוהב את השכן שלו חובב הרדיו, בלי קשר שהוא חובב רדיו,  ואחר כך אתה צריך עם כולם ומה קורה אם אחד מתנגד, אז הולכים לבית משפט?  בעצם, הבקשה שלהם, אם אני מנסח אותה נכון, אפשר לנסח אותה בסקאלה של 0-100

יעקב אשר:  100 זה אומר, שצריך הסכמה מלאה של כל הדיירים, נכון, זה המצב היום

יעקב אשר:  אפס אומר, לא צריך שום דבר וזה מה שמבוקש פה כרגע

יעקב אשר:  בואו ננסה לחשוב, איך מקילים מ-100

יעקב אשר:  אם יכול להיות אפס, בוא נשמע מה נכון ומה לא נכון

יעקב אשר:  אם לא, אולי לייצר משהו בתוך הצעת החוק, שנותן לדבר הזה, עם מגבלות כאלה ואחרים

חנוך דב מילביצקי: יש תנאים בהצעה

יעקב אשר: מה שאומר ידידי, חבר הכנסת חנוך מלביצקי, הוא אומר שהם הגבילו את עצמם בהצעת החוק, שזה רק מתקנים שמאושרים, כלומר, יש הסדרה מסוימת

יעקב אשר:  חלק אחד שפתוח או לא פתוח כרגע בהסדרה, זה הנושא של הסכמת שכנים, כן או לא

תומר רוזנר: זה לב העניין

יעקב אשר: זה לב ההצעה ואנחנו מטפלים ישר בלב

אליהו דלל: אני רוצה להוסיף עוד משפט

אליהו דלל:  יש היום במדינה מעל 3 מיליון מבנים

אליהו דלל:  אנחנו מדברים בעצם על אחוז זניח, זה פרומיל אפילו

יעקב אשר: כמה חובבי רדיו מאושרים יש?      

דוד בן בסט: בארץ יש כ-900 חובבי רדיו עם רישיון

דוד בן בסט:  כולם עובדים תחת הרישיון של משרד התקשורת, אחרי שעברו את הבחינות, אחרי שקיבלו את האישור להפעלה וגם לציוד שהם משתמשים, וכמובן ההיתר של המשרד בנושא קרינה

יעקב אשר: אנחנו לא מדברים פה על משהו פיראטי

דוד בן בסט: לא, לא, חלילה

דוד בן בסט:  לכל אחד יש את הרישיון, את הרישיון מקבלים אחרי בחינות לא קלות, אלקטרוניקה, נוהל תקשורת בין-לאומי וכדומה

דוד בן בסט:  אנחנו מדברים פה  על לא הרבה חובבים אבל אתן דוגמה קטנה

דוד בן בסט:  אנחנו רוצים לשים עכשיו אנטנה שתהיה ממסר לכל הצפון

דוד בן בסט:  אתה לא יכול לשים את הממסר הזה, אלא אם כן כל הדיירים ירצו - - -      

תומר רוזנר: ההצעה לא מדברת על ממסרים

דוד בן בסט: לא, זה התורן

דוד בן בסט:  התורן הוא ממסר

תומר רוזנר: לא, לא, ההצעה לא מדברת על ממסרים

דוד בן בסט: אני יודע, אבל חובב רדיו שם משדר שהוא יכול להיות ממסר, זאת הכוונה ואני מסביר

דוד בן בסט:  אני רק רוצה להראות לכם, אלו מכשירים שבאמצעותם אנחנו יכולים להגיע לכל מקום

דוד בן בסט:  אני רוצה להקריא לכם קטע קטן מהתקשורת, מידיעות אחרונות: קריאות עזרה של לכודים שעדיין בוקעות מתוך ההריסות

דוד בן בסט:  יש עוד: חובב רדיו, מנסים לאתר נעדרים

דוד בן בסט:  רשת התקשורת של מקסיקו סיטי קרסה

דוד בן בסט:  מי שארגן את כל פעולות ההצלה היינו אנחנו

דוד בן בסט:  ארמניה, יש כאן יהודים רבים שנשארו ללא קורת גג

דוד בן בסט:  חובבי הרדיו סייעו לאתר נעדרים מבין ההריסות

דוד בן בסט:  יש כאן עוד, הבאתי לפה אלבום שלם, לא צריך להקריא אותו

דוד בן בסט:  אנחנו מדברים בסך הכול על כ-100 חובבי רדיו, חלק מהם כבר יש להם אישורים

דוד בן בסט:  מדובר פה על רשת חירום שמקיפה את כל הארץ, מאילת ועד רמת הגולן

תומר רוזנר: אדוני מדבר 900 או על 100?     

דוד בן בסט: כמה מאות

אליהו דלל: אנחנו מדברים על כמה מאות, אנחנו מדברים גם על העתיד

יעקב אשר: יש מעבר ל-900?     

דוד בן בסט: לא, יש בערך 900 רישיונות

אליהו דלל: יכול להיות שבעתיד יהיו אלפים

דוד בן בסט: ברור שיהיו יותר

לירון אדלר-מינקה: כל מי שיש לו רישיון לחובב רדיו, הוא גם יכול להקים תחנה כזאת?      

דוד בן בסט: הוא יכול להקים, הוא לא חייב להקים

לירון אדלר-מינקה: אבל זה אותו רישיון?      

דוד בן בסט: כן, זה אותו רישיון, זה רישיון של משרד התקשורת

יעקב אשר: כל ה-900 קיימו כבר את ה - - -      

דוד בן בסט: לא, יש כמה מאות

יעקב אשר: יש כמה מאות בפועל שיש להם אישורים ויש כאלה שניסו ולא קיבלו אישור מהשכנים, זה העניין?      

דוד בן בסט: כן, הרבה

יעקב אשר: מה הסיבות?      

דוד בן בסט: הוא רב עם השכן שלו, אני יכול לתת דוגמה של מישהו בנתניה, דווקא מהעיר שלך, אלי, רב עם השכן על הרקע של הורדת זבל, הוא אמר לו, אתה לא תשים אנטנה והוא לא שם אנטנה

דוד בן בסט:  זה הסיפור, בלי שום קשר, כי האנטנה היא לא איזה משהו מפלצתי

דוד בן בסט:  הדוד שמש בנפחים שלו, זה הרבה יותר גדול, ודוד שמש התרתם כי גם לדוד שמש הייתה אותה בעיה

דוד בן בסט:  אנחנו בעצם נצמדנו לחוק דודי השמש

תומר רוזנר: מר בן בסט, התרנים האלה, יש להם גם עוגנים, נכון?      

דוד בן בסט: לא בהכרח, למשל, אצלי בבית אין עוגן, לא בהכרח

תומר רוזנר: יש מיתרים שמעגנים אותם לגג, נכון? יש רוח

דוד בן בסט: לפעמים כן, לפעמים לא

תומר רוזנר: יש תורן בלי מיתר?      

דוד בן בסט: כן, לי בבית יש בלי

תומר רוזנר: כי הוא על הקרקע

דוד בן בסט: לא, לא, על הגג

אליהו דלל: אם המעטפת של הגג עשויה בטון, אתה לא צריך את המיתרים

יעקב אשר: כי אז אתה בהברגה טובה

יעקב אשר:  נמשיך

יעקב אשר:  נגיד וצריך מיתרים?      

דוד בן בסט: אז צריך מיתרים

יעקב אשר: אמשיך את השאלה של היועץ המשפטי, בשביל להבין

יעקב אשר:  עכשיו כולנו חובבי רדיו

יעקב אשר:  מיתרים כאלה, מבחינת הנפח הקרקעי, תכסית הגג, כמה הם תופסים?      

דוד בן בסט: שלושה מיתרים לתורן של 10 מטר

יעקב אשר: כמה הם מתוך ההיקף?      

דוד בן בסט: אם ניקח את זה כ-10 מטר, זה משהו כזה

יעקב אשר: מרחק של מטר מהתורן או יותר?      

דוד בן בסט: מתחיל מלמעלה, השאלה מאיזה גובה, יכול להיות 2 מטר, משהו כזה

יעקב אשר: שלושה מיתרים על תורן, במקרה וצריך?      

דוד בן בסט: שלושה מיתרים

דוד בן בסט:  10 מטר

חנוך דב מילביצקי: ההיגיון בא ואומר, זה לא כמו שעכשיו, לך תביא את הכתובה של אחותך, סליחה על הבוטות

חנוך דב מילביצקי:  אנחנו קודם כל משנים את המצב, מותר

חנוך דב מילביצקי:  עכשיו, אם לא רוצים, יש דרכים שנציגות הבניין המשותף יכולה לפעול כדי לא לאשר את זה

חנוך דב מילביצקי:  זה לא שאנחנו באים ואומרים, זהו, מותר ואין מה לעשות

חנוך דב מילביצקי:  מותר ואם זה באמת פוגע, יש דרך לפעול כדי להסיר את הפגיעה

חנוך דב מילביצקי:  את זה למדתי, בין היתר, מהיועץ המשפטי, שתמיד חייב את האפשרות של ביקורת

יעקב אשר: נכון

דוד בן בסט: משפט אחרון שאני רוצה לומר, אנחנו כולנו עושים את זה בהתנדבות

דוד בן בסט:  חובבי רדיו נשמעים כאילו חובבים, אנחנו אנשי מקצוע

יעקב אשר: צוענים חובבים

דוד בן בסט: הבחור הזה למשל, יוצא 8200

דוד בן בסט:  אני הייתי בחצב

דוד בן בסט:  אנשים מאוד רציניים שנמצאים בתוך התקשורת

דוד בן בסט:  זה אנשים שתופסים עמדות מפתח אפילו היום, בתקשורת הישראלית

דוד בן בסט:  קצין קשר ואלקטרוניקה ראשי ואני יכול לתת לכם עוד אין ספור אנשים

דוד בן בסט:  אנחנו עושים את זה בצורה מקצועית, לא עושים את זה בצורה שחלילה פוגעת במישהו

יעקב אשר: יש פה מסגרת, זה לא משהו פיראטי

דוד בן בסט: ממש לא פיראטי

סמי ישראל: עקרונית, אנחנו כאגודה לתרבות הדיור, לא מתנגדים להצעה

סמי ישראל:  אני רק חושב שצריך להכניס בה איזונים נוספים

סמי ישראל:  למשל, כשאני קורא את הוראת סעיף ב': והכול בלא הסכמת בעלי הדירות האחרים, זה  איזה שהיא תחושה - רוב החוק, כשאתה מסתכל על חוק המקרקעין, כמעט ואין סיטואציה כזאת

סמי ישראל:  רוב הסיטואציות קובעות שני שליש, התקנת מעלית, הרחבת דירה 75%

סמי ישראל:  אגב, דודי שמש, צריך היתר בנייה, למרות שאף אחד לא מבקש את זה

אליהו דלל: אין היתר בנייה

תומר רוזנר: לא צריך היתר בנייה

סמי ישראל: אז אני חוזר בי בעניין הזה, אם לא צריך

סמי ישראל:  מה שאני חושב, שבאיזון צריך ליצור איזשהו רוב, אולי לא רוב מיוחס, אבל למשל, הייתי אומר, כמו שאתה מנהל אסיפה כללית ברוב של 51%, צריך לקחת את זה בחשבון, זזה לא רוב מעכב, וזה לא רוב של 100%, זה גם לא רוב של 75%, זה גם לא רוב של שני שליש שיוצר איזשהו קושי

סמי ישראל:  למה אנחנו חושבים שזה סביר? אני רוצה לשאול את בעלי המקצוע, נניח שיש 10 חובבי רדיו בבית המשותף שלי, יתקינו 10 תרנים כאלה?      

דוד בן בסט: קודם כל, לא קיים

דוד בן בסט:  דבר שני, לא צריך

דוד בן בסט:  מספיק תורן אחד

תומר רוזנר: ההצעה לא מונעת את זה

דוד בן בסט: אבל לא צריך

יעקב אשר: זה לא תורן למכשיר, זה תורן למקום

דוד בן בסט: מדויק

דוד בן בסט:  אדוני העורך דין שואל, למה לא עושה את זה ברוב? מסיבה מאוד פשוטה, תחשוב שנייה שיש לך בית עם ארבעה דיירים, שלושה מהם הם בני משפחה ועוד אחד שהוא חובב רדיו

סמי ישראל: אתה מדבר על מקרים חריגים

חנוך דב מילביצקי: אני אגיד לך, הבניין שלי למשל, ואני לא חובב רדיו, 80 דירות, לך תשיג רוב

סמי ישראל: למה? אתה מקיים אספות כלליות בבית המשותף?      

יעקב אשר: הדבר שאתה אומר הוא הדבר הטריוויאלי

יעקב אשר:  לא צריך להיות מומחה בתרבות הדיור כדי לבוא ולומר את זה

יעקב אשר:  זה כאילו דבר טריוויאלי ולכן אנחנו מכונסים פה כי אנחנו רוצים משהו שהוא לא מתקן גרעיני, אז אנחנו בודקים, אולי אפשר לוותר גם על הדבר הטריוויאלי עצמו

יעקב אשר:   מה שאתה אומר, זה סעיף סל

יעקב אשר:  השאלה, האם זה באמת נחוץ? קח את הניסיון שלך בתרבות הדיור, אם יש אנטנות של טלוויזיות, צלחות וכו', מה קורה בתחום הזה?      

דוד בן בסט: הדוגמה של צלחת היא דוגמה נהדרת, היא קיימת כמעט בכל בית

סמי ישראל: אני אתייחס לזה

סמי ישראל:  עקרונית, היום, על גגות הבית המשותף יש צלחות - - -      

יעקב אשר: ומה קורה לתרבות הדיור, אין תרבות?      

סמי ישראל: ברור

סמי ישראל:  לגבי תרבות, יש בתים משותפים שהדברים מתנהלים בהבנה ובהסכמה, וכשיש את החלטת הרוב אז זה בסדר

סמי ישראל:  ויש מקומות שבהחלט לפעמים מתפתח סכסוך

סמי ישראל:  צריך להשתדל להוריד את הסכסוך מעל השולחן

סמי ישראל:  לצערנו, יש מקומות שזה לא יורד

יעקב אשר: מה המנגנון שהציעו כאן?      

תומר רוזנר: אין מנגנון

תומר רוזנר:  זה בלי הסכמה

יעקב אשר: לא

יעקב אשר:  הוא הציע מנגנון, שאם בכל זאת יש אחד שמתנגד - - -      

תומר רוזנר: זה מוצע בהצעה שהנציגות יכולה לפנות למפקח על המקרקעין ולערער על העניין

יעקב אשר: על זה אני שואל

סמי ישראל: זו פרוצדורה שהיא בסדר, אבל היא פרוצדורה שאני צריך להיות אקטיבי והצד השני פסיבי

חנוך דב מילביצקי: זה דבר שהוא מועיל, אם הגענו להבנה שהוא מועיל והוא לא מזיק, אם זה עד כדי כך חשוב, תהיה אקטיבי

יעקב אשר: יש לנו הרבה תצ"אות, אני מסתכל על גגות, אתה רואה קוצים מפה, קוצים משם, צלחת, איזה מזרון ישן שמישהו זרק וכדומה

יעקב אשר:  אני לא רואה משהו ארכיטקטוני בצורה – בסוף, אם יש לך אנטנות, אם אני עדיין מאפשר, בפנייה, שהיא לא משהו כבד, יבוא בן אדם ויגיד, עקרונית, אני נגד הדבר הזה והוא יסביר את עצמו למה זה מפריע לו ומישהו יבדוק באמת איך נראה הגג, כי אם הגג באמת חדש, אין שם כלום רק ציפורים מקוננות, אני מבין

יעקב אשר:  אני באמת רוצה לצאת רגע מהקופסה כי אנחנו עושים מהומה על משהו שיכול להיות שהוא לא מאומה

אליהו דלל: דרך אגב, זה מונע סכסוכים

יעקב אשר: אני לא מקבל, לא את זה שאתה אומר שזה מונע וגם לא להיפך

דוד בן בסט: אדוני היושב-ראש, המצב המשפטי הבסיסי הוא, שמותר היום, לכל דייר, לעשות שימוש רגיל וסביר, בלי הסכמת הדיירים, כל עוד זה לא מהווה מטרד

תומר רוזנר: לא, אדוני, ממש לא

לירון אדלר-מינקה: אם היית מסתפק בזה, לא היית צריך חוק

תומר רוזנר: אם זה המצב, אז לא צריך חוק

יעקב אשר: דוד, אמרת שאתה מקצוען ברדיו וחובב רדיו

יעקב אשר:  אל תצטט דברים משפטיים, יש לך פה משפטנים

ליאור אדרי: אני עו"ד ליאור חריש, יועץ משפטי חיצוני לאגודת חובבי הרדיו

ליאור אדרי:  מה שרציתי להגיד, בניגוד למה שחברי, מהאגודה לתרבות הדיור אומר, נקודת המוצא הבסיסית במערכת יחסים בין שכנים בבית משותף, הבסיסית בחוק המקרקעין, שלכל שכן יש זכות לעשות שימוש רגיל וסביר ברכוש המשותף, כל עוד זה לא מפריע ולא מהווה מטרד לדיירים אחרים

ליאור אדרי:  על העיקרון הבסיסי הזה שקבעה הפסיקה, נכנסו לכל השיקולים של בנייה ברכוש משותף, של שימוש ברכוש המשותף על ידי דיירים שמצריכים פעולות, אבל  כשאנחנו מדברים על הנקודה הבסיסית של זכויות הקניין של דיירים, יש נקודת מוצא שאומרת, יש פסיקה בנושא הזה, שבאיזונים בין מערכת היחסים בין השכנים, נקודת המוצא היא, שלשכן יש זכות לעשות שימוש ברכוש המשותף למטרותיו

תומר רוזנר: ובלבד, שאינו מונע מאחרים לעשות שימוש באותו רכוש משותף

ליאור אדרי: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים

תומר רוזנר: ברגע שאתה משתלט - - -      

ליאור אדרי: אתה לא משתלט

תומר רוזנר: ברגע שאתה "משתלט" – במירכאות -  על פיסת גג, מנעת מאחרים להשתמש בה

ליאור אדרי: זה נכון לגבי כל אחד מהדברים האחרים

לירון אדלר-מינקה: אבל עשו הסדרים נוספים כי היה איזשהו צורך ציבורי או משהו מאוד נכון - - -      

חנוך דב מילביצקי: גם פה יש צורך ציבורי

חנוך דב מילביצקי:  אז גם פה יש צורך ציבורי

חנוך דב מילביצקי:  ברשותכם, אני רוצה לחרוג מהמטרייה המשפטית ולדבר נטו – ברדו, כמו שאומרים בירושלמית -  מה הבעיה עם זה? מישהו יכול להסביר לי, האם יש  איזה בעיה? היתרונות מוסכמים

חנוך דב מילביצקי:  יש איזה שהיא בעיה, אני לא מדבר על עקרונות

חנוך דב מילביצקי:  האם מישהו יכול להגיד לי שזה פוגע, מזיק, לא טוב, רע באיזה שהיא צורה? יש משהו כזה?      

תומר רוזנר: יש הרבה בעיות

דוד שיפמן: אני מנהל הרשות לרישום והסדר זכויות מקרקעין

דוד שיפמן:  ברשותך, אקח צעד לאחור

דוד שיפמן:  ברירת המחדל כיום, שאדם רשאי לעשות שימוש רגיל וסביר בשטח המשותף, ומלבד שהוא לא מונע שימוש דומה זולתו, באותו רכוש משותף

דוד שיפמן:  זאת ברירת המחדל כיום

דוד שיפמן:  זאת אומרת, גם אלמלא הצעת החוק, על פניו, אין כשל שוק

דוד שיפמן:  כשאנחנו באים עכשיו להכניס תיקון בחוק המקרקעין, צריכים לבחון האם יש מצב של כשל שוק, שמצריך את התיקון? כי על פניו, החוק היום נותן הסדרים שמאפשרים הצבת המתקן

רון כץ: אז בעצם, אתה משאיר את המצב כמו שהוא היום?      

דוד שיפמן: אני אתייחס לכל השאלות

רון כץ: אני שואל, החוק הזה משאיר את המצב כמו שהוא היום, כלומר, הוא לא משנה את המצב?      

דוד שיפמן: החוק משנה את המצב במובן הזה שהוא נותן יתרון לאותו חובב רדיו

דוד שיפמן:  חובב רדיו זה דבר חשוב, שלא יישמע אחרת

דוד שיפמן:  אבל אנחנו מדברים עכשיו על זכויות קנייניות ואיזון בין זכויות

חנוך דב מילביצקי: אתה לוקח אותי לפן המשפטי

חנוך דב מילביצקי:  אני רציתי, לפני שאני מגיע לפן המשפטי, לפני שאנחנו נכנסים לשיח הזה, מעניין אותי, כי הבנו שזה מועיל, הבנו שזה יכול לשמש סוג של גיבוי או לפעמים שזה נשאר הדבר היחיד, במקרה של אסונות

חנוך דב מילביצקי:  הבנו שלא מדובר על עשרות אלפים של אנטנות שיתחילו להיות מעל כל בניין

חנוך דב מילביצקי:  הבנו שלא כל מכשיר דורש אנטנה

חנוך דב מילביצקי:  הבנו הרבה דברים

חנוך דב מילביצקי:  לפני שאנחנו מתחילים לעשות את האיזון בזכויות ואת הזכות הזאת שנפגעת ואת כל השיח המעניין, האם תכל'ס, בעולם שאין זכויות, האם יש משהו שמפריע בזה?      

דוד שיפמן: אז כן, אבל הכול בעיני המתבונן

דוד שיפמן:  זאת אומרת, אם אנחנו עכשיו מסתכלים על בית משותף, שפתאום תהיה אנטנה שמתנשאת לגובה של 2-3 מטרים, 9-10 מטרים, ככל שהגובה עולה, הפגיעה יותר בולטת לעין, אז בוודאי שיש פגיעה בחזות המבנה, כי זו לא אנטנה שלא נראה אותה, ייראו אותה

דוד שיפמן:  אז ברמה הזאת יש פגיעה

דוד שיפמן:  אנחנו לא מדברים על סוגיות של קרינה כאלה ואחרות, בוודאי יש תקנים והכול יעמוד בתקנים, זו אפילו לא השאלה

דוד שיפמן:  אבל בוודאי שיש פגיעה בחזות המבנה

דוד שיפמן:  אחרי שאמרנו את התשובה הזאת, נפעיל את האיזונים

תומר רוזנר: אני בשלב שאתה מדבר עליו

תומר רוזנר:  ברשותך, בטרם נכנסים לאיזונים, השאלה העקרונית היא, האם אנחנו מדברים על מצב שבו יש לנו אינטרס מיוחד להתיר את העניין הזה? משום שבאותה מידה,  אני מניח שמדובר בעיסוק חשוב, שיש לו יתרונות ומשמעויות

תומר רוזנר:  אני מעוניין להקים גינה אורגנית על הגג כדי להבטיח את ביטחון המזון בישראל

תומר רוזנר:  חברי רוצה להקים מנחת לרחפנים כי זה חשוב, במיוחד בימים אלה

תומר רוזנר:  יש הרבה מאוד פעולות דומות, או שאני רוצה להקים מחסן לחומרי רפואה להצלת חיים כי זה התחביב שלי

תומר רוזנר:  ובמקרה הצורך גם אשתמש בזה לצורך הצלת חיים

תומר רוזנר:  יש הרבה מאוד דברים שיש להם משמעויות, לאנשים שרוצים לעסוק בעיסוקים כאלה ואחרים, שמותרים ואפילו יש בהם תועלות כאלה ואחרות

תומר רוזנר:  ואז נשאלת השאלה הבסיסית, שאלת הצורך מבחינת הציבור

תומר רוזנר:  העיקרון הבסיסי, השאלה העומדת לדיון היא, האם יש מקום לפגוע בזכות הקניין של דיירי הבית המשותף לצורך העניין הזה? ההצעה כרגע מדברת על כך שאפשר להקים את זה ללא הסכמה, כך שמדובר בפגיעה לא פשוטה בזכות הקניין

תומר רוזנר:  והיא יכולה להיות אם יש לה הצדקות

תומר רוזנר:  לגבי המצב המשפטי הקיים, יש אכן מקרים שבהם המחוקק הכיר בצורך לפגוע בזכות הקניין, במידה כזאת או אחרת, כדי לקדם אינטרס ציבורי או אינטרס חשוב אחר

תומר רוזנר:  למשל, נושא שעולה כאן חדשות לבקרים, נושא דוד השמש או לאחרונה, מתקנים הפוטו וולטאיים, שנמצא שיש בהם צורך ציבורי

לירון אדלר-מינקה: מצד שני, אפילו הסדרי נגישות למשל צריכים רוב כזה או אחר

תומר רוזנר: האיזונים שנעשים קשורים באינטרס הציבורי ובפעולה

תומר רוזנר:  לגבי הפעולה שמדובר בקהל של חובבי רדיו, יש פעולות לא מעטות נוספות שיש להן תועלת ציבורית כזאת או אחרת, והשאלה שהוועדה צריכה לתת עליה את הדעת, לפני שנכנסים בכלל לשאלת האיזונים, האם המקרה הספציפי הזה הוא מקרה שבו יש צורך ציבורי כזה או אחר שמצדיק את העניין הזה? וזאת שאלה שהוועדה צריכה להחליט, היא צריכה גם להסביר, למה הצורך הציבורי הזה שונה מצרכים ציבוריים אחרים? כמו שנתתי דוגמאות

חנוך דב מילביצקי: אבל אין צרכים ציבוריים אחרים

תומר רוזנר: יש צרכים ציבוריים

חנוך דב מילביצקי: לא, אין

חנוך דב מילביצקי:  לא הובא לפתחינו כרגע - - -      

תומר רוזנר: אבל זה לא עובד ככה

חנוך דב מילביצקי: זה כן עובד ככה

חנוך דב מילביצקי:  לא הובא לפתחינו כרגע משהו שאנחנו צריכים לאזן בינו לבינו

תומר רוזנר: זה לפני שאנחנו נכנסים לשאלת האיזונים, שזאת שאלה שעומדת בפני עצמה

תומר רוזנר:  אני אדגיש, להבדיל מפעולות אחרות שאנחנו מדברים בהן, בפעולה הזאת יש השפעה חיצונית שנקראת קרינה בלתי מייננת

תומר רוזנר:  אנחנו יודעים את הרגישות הציבורית הגבוהה, בין אם היא מוצדקת ובין אם לאו, אבל היא קיימת, לקרינה בלתי מייננת

תומר רוזנר:  אנשים מאוד רגישים לדבר הזה

תומר רוזנר:  גם כשיש היתרים של המשרד להגנת הסביבה, אנחנו  יודעים שבבתים משותפים רבים, יש סערות וזה דבר שהוא ידוע, בין אם הוא מוצדק ובין אם לא, אבל זה קיים

תומר רוזנר:  גם אם המשרד להגנת הסביבה נותן את ההיתרים וקובע מרחקי בטיחות וקובע את כל האיזונים ומודיע שאין בזה שום סכנה, הציבור, חלק מהציבור לא אוהב את העניין של קרינה בלתי מייננת שנמצאת על הגג שלו

תומר רוזנר:  אז גם את זה צריך להביא בחשבון

יעקב אשר: ואתה מביא את זה מהסלולרי

תומר רוזנר: כן

תומר רוזנר:  גם המתקנים הזעירים שנקראים מתקני גישה אלחוטיים, שהם מתקנים קטנים, מעוררים קושי רב בעניין הזה

תומר רוזנר:  צריך לזכור, למרות ששם יש אינטרס ציבורי ברור להרבות במתקנים כאלה, אין הסדר בחוק המקרקעין שמאפשר התקנת אנטנה סלולרית על גג, בדרך של הסכמה או אי הסכמה - - -      

יעקב אשר: יש הבדל בין אנטנות - - -      

תומר רוזנר: בוודאי שיש הבדל

תומר רוזנר:  אנטנות סלולריות יש מהן קרינה הרבה יותר עוצמתי, בוודאי

יעקב אשר: זה נקודות שאנחנו נצטרך לטפל בהן

תומר רוזנר: אני מעלה נקודות שצריך לחשוב עליהן

תומר רוזנר:  אני עוד לא גיבשתי דעה לגבי ההצעה, אנחנו צריכים לשמוע את עמדת הממשלה

יעקב אשר: גם אני עוד לא גיבשתי דעה

תומר רוזנר: אני ברמה המשפטית, בייעוץ המשפטי, אתם צריכים לגבש עמדה לגבי ההצעה עצמה

תומר רוזנר:  השאלה הראשונה שצריך להביא בחשבון, שאלת הצורך, התכלית הראויה

תומר רוזנר:  אנחנו צריכים להסביר לעצמנו, למה במקרה הזה יש אינטרס ציבורי, במובן הרחב, אינטרס במובן הרחב של הדבר

תומר רוזנר:  להבדיל מפעילויות אחרות, שאנשים חובבים לעשות אותם והם גם ירצו לעשות אותם על הגג, בשטח שלהם

תומר רוזנר:  זאת השאלה הבסיסית הראשונה

תומר רוזנר:  השאלה השנייה, היא השאלה שהעלה מנהל הרשות להסדר מקרקעין, עו"ד שני, שאלת קיום הצורך בדברים, קיום הצורך במובן של כשל שוק, כפי שהוא קרא לו, והיא השאלה, האם יש צורך בעניין הזה? במובן,  האם יש בעיה שצריך לפתור? האם אנחנו מכירים מקרים לא מעטים, לא מקרה בודד - - -       

יעקב אשר: זאת הייתה הצעת חוק ממשלתית, כשנשאלת השאלה של כשל שוק

יעקב אשר:  פה מדובר בהצעת חוק פרטית שבאה מתוך כיוון, גם אם לא הייתה מלחמה, לגיטימי להצעה כזאת לבוא, הגם שהיא הוכנה עוד קודם

תומר רוזנר: בוודאי שלגיטימי

יעקב אשר: ועל הדרך צריך לראות גם אם זה נותן תועלת? לכאורה, כן, אבל נבדוק את זה

חנוך דב מילביצקי: אנחנו המחוקקים

חנוך דב מילביצקי:  שיקול הדעת מסור לנו

חנוך דב מילביצקי:  אני בא לוועדה עם הצעת חוק שאנחנו מגישים - - -      

יעקב אשר: שיקול הדעת מסור לך ורשות הדיבור כרגע מסורה לו

חנוך דב מילביצקי: אתה צריך להסביר את עצמך, אתה צריך לבוא ולהסביר, אם אתה חושב או לא חושב, אולי לא חשבת על זה עד הסוף

חנוך דב מילביצקי:  מה עם עוד כל מיני מקרים אמורפיים של צרכים אמורפיים, שלא נתקלתי בהם עד עכשיו במסגרת דיונים של שום ועדה ושאף אחד לא הביא לפה

חנוך דב מילביצקי:  יש פה הצעה שהגישו מספר  חברי כנסת, הם חושבים שזה מספיק חשוב כדי לקדם אותה באופן הזה

חנוך דב מילביצקי:  לשיטתם, כפי שמופיע בהצעה, מכיוון שיש פה תועלת חיובית משמעותית ואנחנו לא רואים שום נושא סביר שנפגע כתוצאה מהעניין הזה, נכון לאפשר את זה בצורה של היפוך נטל הראייה, אם לוקחים השאלה ממושג אחר

חנוך דב מילביצקי:  במקום שאני אלך ואחתים, לא, אם יש למישהו בעיה, ייקח אותי למפקח על המקרקעין, המפקח על המקרקעין יסתכל ויחליט את אשר יחליט

חנוך דב מילביצקי:  מה מפריע לי פה? אתה צריך להסביר, אתה צריך לבדוק

חנוך דב מילביצקי:  קחו בחשבון, שאם קבוצת חברי כנסת התאגדה והחליטה שהיא מביאה את הצעת החוק לוועדה, זה בא מתוך רחשי ציבור וזה בא כי היא חושבת שהיא נחוצה

חנוך דב מילביצקי:  אם יש בייעוץ המשפטי איזה שהיא מניעה חוקית להגיד לי, זה לא חוקי, אנא תתכבדו ותסבירו לי מה לא חוקי

חנוך דב מילביצקי:  אבל להגיד לי, שאני צריך להסביר האם יש צורך? זה שהגשתי את החוק, מבחינתי, יש צורך

יעקב אשר: חנוך, מאחר ואני חובב פרלמנטים, אני גם עובד בעבודה שלי ואני חושב שאני מקצועי,  אבל גם חובב ומה שאנחנו עושים עכשיו, זה דבר שאני עושה בוועדה, סיעור מוחות לפני ההחלטה

יעקב אשר:  הוא יכול להגיד תמיד את העמדה שלו, הוא גם אמר שהוא יגיד אותה, הוא טרם גיבש אותה

יעקב אשר:  מותר לו

יעקב אשר:  אנחנו נבחן את ההחלטה ונחליט

יעקב אשר:  מה שהוא אומר לנו, בואו לא נהיה בלחץ - - -      

חנוך דב מילביצקי: אני לא בלחץ

חנוך דב מילביצקי:  אני יכול שיגידו לי, זה לא צודק, אתה טועה, או לא שקלת מספיק את ההיבט הזה

חנוך דב מילביצקי:  אבל לבוא ולהסביר לי - - -      

יעקב אשר: חנוך, אם מישהו יכול להסביר לי מה הלחץ?      

חנוך דב מילביצקי: אין לחץ

יעקב אשר: אין לחץ

יעקב אשר:  באמצע דיון מתורבת

יעקב אשר:  מה שאמר היועץ המשפטי, דברים שחלקם אני לא מסכים

יעקב אשר:  יש דברים, הערות, שאומרים מהייעוץ המשפטי, הן לאו דווקא משפטיות, אני מקבל אותן כי אני אוהב לאתגר את עצמי

יעקב אשר:  אני יכול לבוא ולהגיד, לא ביקשתי את העצה שלך, גם של משרדים מסוימים

יעקב אשר:  אני לא רוצה

יעקב אשר:  אני רוצה להעביר משהו בדרך שלי ולעשות את זה בצורה הכי טובה

יעקב אשר:  בגדול, יש היום הגדרה לעניין הזה של הרדיו

יעקב אשר:  ההגדרה אומרת, שאם הם חברים - - -      

תומר רוזנר: יש להם רישיון, רישיון של משרד התקשורת

יעקב אשר: זה שונה קצת ממה שאמרת, זה שרוצה לגדל תבלינים, או זה שרוצה לגדל תרנגולים, או מנחת רחפנים, יכול להיות שיום אחד - - -      

דוד שיפמן: לגדל יונים

יעקב אשר: הייתי ראש עיר, הייתה לי שכונה בעיר, שכונת פחונים בפרדס כץ, גידלו כבשים, תרנגולים

יעקב אשר:  כשאתה אומר רחפנים, מדי פעם אני רואה דברים, שבעתיד יזמינו פיצות דרך רחפנים

יעקב אשר:  כל בניין יעשה לעצמו תחנת רחפנים משלו, אבל אז יצטרכו להכניס את זה בחקיקה

יעקב אשר:  אגב, אני לא מכיר שבגינה אסור לגדל – אנחנו מדברים על משהו שהוא מוגדר כבר היום בכל מיני דברים ולכן אנחנו רק צריכים לראות, נכון שנגיע גם לאיזונים אבל בישיבה הזאת אני גם רוצה לשמוע לפחות את עמדות משרדי הממשלה, לגבי העניין שזה יכול להיות שעת חירום, בואו לא נזלזל בזה

יעקב אשר:  לא נזלזל בכך, שבשעת חירום, יכול להיות, כבר ראינו, שמערכת ההגנה הכי טובה במדינה, ראינו בשבת האחרונה, לך תדע, שאם יום אחד לא יצילו נפש ברעידת אדמה

יעקב אשר:  היה איזה חובב רדיו שהתריע על דברים מסוימים שהוא שמע, הם כתובים, אני לא בטוח שמחר לא יזמינו אותו לוועדת חקירה ממלכתית כשתהיה

יעקב אשר:  גם המדינה, אף פעם לא יצאה במלחמת חורמה נגד חובבי הרדיו

יעקב אשר:  עכשיו הם מנסים לשפר את האפשרות שלהם להקים את זה בפחות אירועי שלום בית מיותרים לגמרי

יעקב אשר:  בסוף, נקודת האיזון שאני מסתכל עליה, שאם יש באמת סיבה מאוד טובה, למשל, דיברת על הקרינה הבלתי מייננת

יעקב אשר:  שאלתי בהתחלה, כשראיתי את הצעת החוק, הסבירו לי, שזה עולם אחר מעולם הסלולר

תומר רוזנר: זה הרבה פחות

תומר רוזנר:  יש פה את נציג הגנת הסביבה

יעקב אשר: זה לא ברמה הזאת, זה ברמה נמוכה מאוד מאוד ותיכף נשמע

יעקב אשר:  אני גם בטוח, שכמות האנשים, אם בעולם הסלולרי, 30%-40% מהאוכלוסייה הם נגד, אז ברדיו זה יורד לאחוזים בודדים, אם בכלל

יעקב אשר:  אני לא אומר, לקחת את האחוזים הבודדים האלה ולמחוק אותם מעל פני האדמה

יעקב אשר:  אני חושב, הודעה לשכנים צריכה להיות, הודעה בצורה כלשהי ולא לבוא כגנב בלילה

יעקב אשר:  למי שיש תלונה בעניין, ננסה לחפש איזשהו מנגנון שאפשר לעשות אותו

יעקב אשר:  אבל  לבקש מכל שכן מראש, יש דברים, שאתה אומר, למה שאלת בכלל? הודעת לי, בסדר

יעקב אשר:  שאלת אותי, האם כן או לא? עכשיו אני מתחיל לחשוב, מה אתה חייב לי? זה בעצם הדיון שלנו, אנחנו סביב זה

יעקב אשר:  אז חובבי הרדיו, יכול מאוד להיות, שמחר יכולים להציל חיים באיזה שהיא צורה, כאן או במקום אחר, אז למה להכביד עליהם, אם אפשר להקל מבלי שמחקתי זכות של בן אדם

יעקב אשר:  יש הבדל בין מחקתי לבין שנתתי אובר

יעקב אשר:  שם אנחנו שטים, נסיים את השיט הזה, תהיה רגועים

דוד שיפמן: אני רק אגיד לאדוני, העמדה שלנו, אין לנו עמדה נגד או בעד, אני פה כדי לתת מה נראה נכון בנסיבות העניין

יעקב אשר: אשאל אותך שאלה חשובה, נגיד שאתה מקבל את הסמכות להכריע בדבר הזה, איך אתה מקבל את ההחלטה? תן לי דוגמה

דוד שיפמן: ברמת העיקרון, האם יש צורך לתקן או לא? אני חושב שהמצב החוקי כיום מאפשר התקנת המתקן, תוך הפעלת האיזונים הנכונים שהמחוקק מצא לנכון שראוי להפעיל

דוד שיפמן:  זאת אומרת, האם מדובר בשימוש שהוא רגיל וסביר ואינו מונע פגיעה באחר? זאת אומרת, כשאדוני בא לחוקק, הוא צריך לשאול את השאלה, האם יש צורך בחוק הזה? אני לא מתווכח אם יש צורך, כי כפי שאמר חבר הכנסת הנכבד, אנחנו לא דנים פה בצורך, האם זה נדרש או לא נדרש, מספיק שיש אדם אחד שרוצה, יש צורך בעולם

דוד שיפמן:  את הצורך הזה צריך לדעת איך מאזנים עם פגיעה אפשרית בזכויות של אחרים

דוד שיפמן:  פה אנחנו מדברים על רכוש משותף

דוד שיפמן:  בית משותף, הפסיקה אומרת, שאדם שרכש דירה בבית משותף, חזקה עליו שהוא יודע שהוא הולך לחיות חיים קהילתיים והזכויות שלו הן זכויות שונות כי הוא כורך את זכויותיו בזכויות של אחרים

דוד שיפמן:  לכן, הדברים שאני יכול לעשות בביתי הפרטי, אם אני מחזיק בבית פרטי, הם אחרים מהדברים שאני יכול לעשות בבית משותף

דוד שיפמן:  אין פה נקודת כשל

דוד שיפמן:  זאת אומרת, אדם שצריך להתקין אנטנה, אפילו לא צריך הסכמת כל הדיירים

דוד שיפמן:  יכול להיות שחלק מהפסיקה יגידו, שצריך הסכמה של הכול כי זה שימוש קבוע, אני יכול להגיד גם למה הם אמרו את זה, כי כמו שבבתי משפט אתה יודע איך אתה נכנס, אתה לא יודע איך אתה יוצא

יעקב אשר: אם חלק אמרו, זה אומר שצריך

דוד שיפמן: יש גם פרשנות, שתסבול דעת רוב הדיירים באסיפה כללית כמו שמתקבלות החלטות אחרות וזה גם נכון

דוד שיפמן:  זאת אומרת, אפשר ללכת לכאן ולכאן, תלוי עד איזה שופט זה יגיע ואיך הוא יפרש את הדבר הזה

דוד שיפמן:  נכון להיום, אדם שרוצה להתקין, במנגנון שקיים כיום במערכת החוקית של חוק המקרקעין, אין מניעה לעשות את זה והוא יכול לעשות את זה במסגרת התנאים שנקבעו

דוד שיפמן:  אם אנחנו רוצים לשנות את מערך האיזונים ולתת את הבכורה לבעל זכות אחד על פני רוב הדיירים, זה בעצם מה שאנחנו רוצים כי אם אנחנו באים לחוקק חוק ואנחנו אומרים, אנחנו נותנים את הכוח לבעל זכות אחד למרות שהבית המשותף מורכב מכמה בעלי זכויות, אז צריך להבין, ייתכן ואנחנו פוגעים בזכויות שלהם, למה? כי זה יכול לפגוע בחזות של הבית המשותף – והפסיקה קבעה שאם אתה מתקין מתקן שעלול לפגוע בחזות הבית אז זה שיקול ללמה לא – יכול להיות שאנשים יחששו כי אולי לא משנה מה הדוח, קרינה מייננת או לא, זה לא רלוונטי, כי אדם, שאנטנה מונחת מעל ראשו,  יחשוש ויש לנו שם דירה של רק 5 בעלי נפשות והם יחיו את חייהם בפחד תמידי כי יש מישהו שרוצה את הצורך הזה, צריך לקחת את זה גם בחשבון באיזון

דוד שיפמן:  זאת אומרת, שיש פה פגיעה שיכולה לפגוע באחרים

דוד שיפמן:  אבל ככל שאין פגיעה, ממילא הם יכולים להתקין את האנטנה

דוד שיפמן:  אם יש צורך אמיתי לתקן, בוודאי שהיינו נתקלים בזה היום

דוד שיפמן:  אני אומר לאדוני, כשחיפשנו פסיקה בנושא, נתקלנו בפסק דין אחד לפני כמה שנים טובות

דוד שיפמן:  זה לא נושא שהמציאות מוכיחה, שיש לנו מועדון עם חברים נכבדים והם מצליחים לקיים את התחביב בעולם הקיים היום

יעקב אשר: יש מאות אנשים, שנמצאים במועדון והם לא יכולים כי הם או לא ניסו או שניסו ולא הצליחו

דוד שיפמן: חשוב שנתונים כאלה יונחו בפני הוועדה

דוד בן בסט: יש

דוד בן בסט:  קודם כל אני רוצה לספר לכם משהו, הסנאט בארצות הברית מטפל בדיוק בזה, עם חיובי לתת לכולם בלי אישורים

דוד שיפמן: נכון, אבל אנחנו צריכים לזכור, שהבעיות של ארצות הברית הן שונות

דוד בן בסט: דבר שני, הקרינה הזאת לא מזיקה בכלל

דוד בן בסט:  האישור של הוועדה - - -      

יעקב אשר: יש פה נציגי משרדי הממשלה, אנחנו נשמע אותם ואז נתווכח

יעקב אשר:  שאלתי אותך שאלה אחת, יש לך נתונים על אותם מאות שגם רוצים ולא הצליחו?      

דוד בן בסט: לא מאות, אבל עשרות כן

דוד בן בסט:  שהשכן, לא דיבר על קרינה או על שום דבר, הוא פשוט רב איתו, נתת דוגמה של סוכר, אז דמוי סוכר ואמר לו, אני לא רוצה שתשים, למה? ככה

דוד בן בסט:  אדוני היה ראש עיר, אני הייתי מנכ"ל עירייה, נתקלתי בבעיות שהגיעו לפתחי, על תלונות של אנשים, שלא היה להם שום בסיס והם הלכו לבית משפט והתדיינו על כלום

דוד בן בסט:  על כמה אנשים מדברים? על כמה עשרות אנשים

דוד בן בסט:  איזה פגיעה בציבור יכולה להיות? שום פגיעה

דוד בן בסט:  לעומת זאת, אני יכול לומר לך, שעשרות אנשים ניצלו תודות להגעה של חובבי רדיו והוצאתם מהמקום על ידי כיוון של אנשי הביטחון והמשטרה

דוד בן בסט:  והקרינה היא לא כמו הסלולרי שהיא כל הזמן, זה אחת לשבוע, שבועיים, חודש ושנה

תומר רוזנר: הדוגמה של בניין שירצה להקים מערכת פוטו וולטאית, על כל הבניין - - -      

יעקב אשר: רגע, אני רוצה לשאוף להגיע להסדרה של העניין הזה

יעקב אשר:  שההסדרה, מבלי להתייחס כמה חתימות יצטרכו, או שנלך במנגנון ההפוך, הודעה ודאי צריך

יעקב אשר:  אבל צריך להיות עוד דבר, ברור כשהוא שם את האנטנה, זה לא חזקה שזה המקום שלו בגג, הוא חלק מהגג המשותף של כולם

יעקב אשר:  כמובן שאם מחר תהיה החלטה, לעשות פוטו וולטאי, או מחר, מבחינה טכנית, זה ימנע בנייה והרחבת הבניין בגלל משהו מסוים, לעשות איזשהו טופס משפטי כזה או אחר שאומר, שידוע שאין לו שום חזקה בזה

יעקב אשר:  אני רוצה להסדיר את זה אבל להסדיר את זה, לא במינימום אלא במקסימום שצריך ובמינימום שלא צריך

יעקב אשר:  אנחנו מביאים את הדבר הזה לאבסורדים שאנחנו לא רוצים שזה ייקרה, על דבר כזה

יעקב אשר:  אני אומר לכם שוב ושוב, כראש עיר הייתי מודאג מגנרטורים, אני זוכר, בזמנו, כשהייתי ראש עיר, היה אצלי אלוף פיקוד, ידידי, האלוף יאיר גולן, הסברתי לו את הצורך אבל אמרתי לו, ככל שהצפיפות של העיר יותר גדולה, הטיל פוגע באותו טווח אבל פוצע הרבה יותר אנשים באותו טווח, תלוי כמה נמצאים באותו מעגל

יעקב אשר:  אז תחשוב שבשעת חירום הלך החשמל, הוא היה בעד הנושא של הגנרטורים, אמר לי, הלוואי שבכל עיר יהיה לי דבר כזה

יעקב אשר:  אני אומר, אני לא רוצה לצאת לפנסיה עד שיאשרו, או שיגידו לי, דוד בן בסט, הצליח להציל זוג בזכות המכשור שלו, ואם אתה היית מאפשר יותר, היה עוד 100 דוד בן בסט באזור הזה

יעקב אשר:  זה רוח הדברים שלי ואני מבקש ממך לחשוב על מנגנון שלא מוחק את האפשרות להסביר

יעקב אשר:  למה שאלתי אותך, איך תחליט? כי בא מישהו ואומר, אני לא רוצה שעל הגג יהיו עוד דברים, אבל בסוף מתברר, שיש לו איזה 10 אנטנות של 8 טלוויזיות שונות או כמה צלחות לווייניות

יעקב אשר:  יש מקומות שבבית מסוים - - -      

חנוך דב מילביצקי: ישבת פעם בהתנגדויות בוועדה לתכנון ובנייה? מה אתה שומע שם? זה מפריע לי מהשמש ועוד, ואם היית הולך לפי זה, לא היו בונים שום בניין אף פעם

יעקב אשר: נתת דוגמה ויזואלית, זה יכול להיות נכון אבל שוב, צריך פה בחינה על העניין

יעקב אשר:  אני אומר, אני לא מדלג על הבחינה, הפוך, אני רוצה שתהיה בחינה

יעקב אשר:  אם מישהו באמת מתנגד ויש לו סיבה טובה לכתוב אותה, למה? כי זה בית מיוחד, קטן של שני דיירים ופתאום תורן שכזה הופך את הבית למשהו אחר

יעקב אשר:  אבל אם זה בית עם ארבעה דיירים בקומה, תשע-עשר קומות, למעלה יש לך 100 תרנים אחרים, לכן אני אומר, אני לא רוצה לחסל את האפשרות להתנגד התנגדות אמיתית, אבל אני לא רוצה למקסם את האפשרות לתקוע את האחרים בדבר הזה

יעקב אשר:  זה שביל הזהב שאני מחפש ויהיה לך זמן לחשוב כי יתקיים דיון נוסף

בני פרץ: על הגג יש גם זפת, יש בוילרים

יעקב אשר: בדיוק, טוב שהזכרת לי כי אמרתי קודם ואני אומר גם עכשיו, שחלק מההסדר שהייתי רוצה שייצא מתחת ידה של הוועדה, גם הדבר שאמרתי, שזה לא מהווה רכוש שלא במקום

יעקב אשר:  וגם שהוא אחראי על כל נזק, חלילה

יעקב אשר:  כמו שאם אני מזמין את איש דוודים שלי, הוא מתקן את הדוד ועשה חור בגג בזמן שתיקן את הדוד, אני אחראי

דוד בן בסט: מקובל מאוד

בני פרץ: אפשר להחליט על דבר אחד, להרים או לעשות מה שרוצים לעשות, בתנאי ש-70% מהדיירים יחתמו

יעקב אשר: רעיון יפה

בני פרץ: וכשהם חותמים, הוא גם יחתום להם על התחייבויות שהם כותבים לו, ואז זה פותר את הבעיה

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  משרדי ממשלה, בבקשה

מתן רוזנברגר: עו"ד מתן רוזנברגר, ממינהל התכנון

מתן רוזנברגר:  בגדול, אין לנו הרבה מה לומר, זה צריך להיות כפוף לחוקי התכנון והבנייה, בהקשר הספציפי הזה זו תקנה 38 לתקנות פטור מהיתר

חנוך דב מילביצקי: ההצעה מכפיפה את עצמה לתקנות חוק התכנון והבנייה

תומר רוזנר: יש תנאים לפטור מהיתר

מתן רוזנברגר: בגדול, יש פה תנאים לפטור מהיתר, הם מאוד מוגדרים לגבי גובה, אורך, זה קיים בהצעת החוק

יעקב אשר: הצעת החוק לא מחריגה את החוק מזה

לירון אדלר-מינקה: אם צריך היתר, אז צריך היתר

לירון אדלר-מינקה:  יש פטור מסוים, אבל  אם אין פטור, ברור שצריך לקבל את ההיתר

יעקב אשר: ברור, אבל הפטור, יש לו תנאים

יעקב אשר:  על התנאים האלה, הם לא מערערים מגישי ההצעה

מתן רוזנברגר: זה מאוד דיכוטומי

מתן רוזנברגר:  זה נכנס בגדרי התקנה

יעקב אשר: אתה לא נכנס לקטע הזה של כן הסכמה או לא הסכמה

מתן רוזנברגר: לא

דוד פרוינד: אני עו"ד דוד פרוינד, ממשרד המשפטים

דוד פרוינד:  גם אנחנו סבורים, שהשאלה הראשונית היא השאלה של הצורך הביטחוני, כמו שגם הוסבר בדברי ההסבר, ואני מצטט: יכולת העברת מסרים ומידע בין כוחות הביטחון,  והציבור מבטיח תפקוד יעיל רציף

דוד פרוינד:  זאת אומרת, זאת השאלה מסדר ראשון

דוד פרוינד:  הבנתי שנמצא כאן גם נציג פיקוד העורף, שיכול לשפוך אור על העניין הזה כי זאת השאלה הראשונה

דוד פרוינד:  אחרי שנדע באמת, שנבין, שכבוד יושב-ראש הוועדה וחבריה יבינו מהו הצורך האמיתי, הביטחוני, שטמון באותן מערכות, שאגב, כבר קיימות, שמענו שיש מאות מערכות כאלה שקיימות ויש פוטנציאל לעוד, נאמר על ידי דוד, שמדובר על כמה עשרות, שכנראה נתקלים בבעיות עם הסכמות שכנים, מטעמים כאלה ואחרים

דוד פרוינד:  ואז נשאלת השאלה, האם בגלל זה - - -      

יעקב אשר: נגיד שיש צורך, לא צורך ביטחוני - - -      

דוד פרוינד: אז אני אומר, איזשהו אינטרס ציבורי

דוד פרוינד:  כששומעים על הצורך הציבורי הרחב הזה, שהוא מבוסס ואיתן, אפשר לבוא ולומר, ברור שלכל דייר יש זכות ברכוש המשותף בכל ס"מ, זה יפגע בו, אין פה שאלה על הדבר הזה שזה יפגע בו - - -      

יעקב אשר: לא, לא, זאת שאלה גדולה אם זה יפגע בו

דוד פרוינד: העניין הוא, שנלקח חלק מהשטח המשותף ולשימוש של הקמת תרנים ואנטנות שיכולים להגיע ל-10 מטר, לא דבר של מה בכך, כולל כבלים של הולכה מאותה דירת החובב לגג המשותף

דוד פרוינד:  בסוף, זה לקיחת שטח

דוד פרוינד:  הדבר הזה, צריך לבוא ולאזן אותו כמו שאדוני אמר לא מעט פעמים, נקודת המוצא, כמו שאומר המצב המשפטי, השאלה, אם מישהו רוצה לעשות את השימוש הזה, הוא צריך לקבל הסכמה וזה הגיוני כי השטח הזה שייך לכולם, צריך לקבל הסכמה על זה

יעקב אשר: אתה בורח מהנקודה העיקרית

יעקב אשר:  אני יודע איזה משרד אתה מייצג, אני שואל, הניח שהשתכנעו שיש צורך, כזה או אחר, שיכול להיות שיום אחד גם יציל חיים ברמה כזאת או אחרת

יעקב אשר:  אנחנו רואים דבר חיובי בעניין ואנחנו רואים שזה דבר שגם בעולם יש לו רוח גבית, אנחנו אוהבים להביא דוגמאות וחקיקות מהעולם

יעקב אשר:  אז אם זה משהו לא משהו רע, אלא משהו טוב שיכול להועיל, אחרי כל זה, האם אתה חושב שצריכה להיות הסכמה של כולם או אי התנגדות של כולם?      

דוד פרוינד: ככל שיבוסס הצורך הציבורי הרחב, אנחנו נוביל אותו להשוואה לפוטו וולטאי, כי בפוטו וולטאי, החוק כן מאפשר, הוא לא דורש הסכמה של 100%, יש דרך ביניים

לירון אדלר-מינקה: בפוטו וולטאי דווקא אפשר אבל שם הצורך הוא מאוד גדול

לירון אדלר-מינקה:  בפוטו וולטאי אפשר גם בלי הסכמה  של הדיירים

יעקב אשר: ואיזה הסדרים כן?      

לירון אדלר-מינקה: שצריך להודיע להם מראש, ואם עוד מישהו מתנגד - - -      

יעקב אשר: אז מה הוא עושה?      

לירון אדלר-מינקה: הוא פונה למפקח - - -      

אליהו דלל: ושם זה על כל הגג

אליהו דלל:  לגבי מזגנים ששמים על הגג, מה קורה שם? שזה רעש - - -      

אורנן שטיינברג: אורנן שטיינברג, הלשכה המשפטית, משרד התקשורת

אורנן שטיינברג:  יש לנו פה מהנדס בזום, רז וולקר, הוא ייתן קצת נתונים לגבי מספר חובבי רדיו הרשומים והפעילים ובחתך של הדרגות שלהם

יעקב אשר: אוקי, נתחיל איתו, בבקשה

רז וולקר: לגבי הכמויות, יש 1,146 חובבים פעילים

רז וולקר:  מתוכם יש 148 שיש להם ניסיון של תחנה קבועה, כלומר, לעניין הדיון, הם הקבוצה הרלוונטית

רז וולקר:  לגבי עמדת המשרד - - -      

יעקב אשר: 148 שיש להם רישיון למה?      

רז וולקר: תחנה קבועה

יעקב אשר: ומה לגבי השאר?      

רז וולקר: השאר, יש להם מכשיר נייח

יעקב אשר: בלי אנטנה?      

רז וולקר: יש לו מכשיר כזה לדוגמה, יש לו אנטנה למכשיר

אורנן שטיינברג: הם הקבוצה המדוברת בעצם, כי ה-148 חובבים שיש להם כבר רישיון למתקן קבוע בחוץ, יש להם כבר את האנטנה הזאת

אורנן שטיינברג:  אז או שהם קיבלו את ההסכמה, או שמדובר ברכוש פרטי שלהם

אורנן שטיינברג:  הם בעצם המודל, השאיפה של אותם חובבים

יעקב אשר: זאת אומרת, לפי המספרים שהוא אומר, הפוטנציאל שיהיו 1,000 בקשות כאלה

אורנן שטיינברג: זה קשור לדרגות

אורנן שטיינברג:  כלומר, לא כל דרגה - - -      

יעקב אשר: לא כל חובב רדיו צריך שתהיה לו תחנה? תסביר לנו בבקשה

רז וולקר: מה שקשור לעניין התחנה, יש פילוג נתונים נוסף, לגבי 148 שיש להם תחנה קבועה, 30 הם בדרגה א', 95 בדרגה ב' ו-10 בדרגה ג'

רז וולקר:  למה אני מזכיר את זה? כי יש קשר הדוק לעניין גודל התחנה

רז וולקר:  דרגה ב', מוגבל בהספקים שהוא יכול לשדר ולכן, גודל התחנה יהיה קטן, יכול להיות לו עמוד בלבד וזהו

רז וולקר:  דרגה א' - - -      

תומר רוזנר: רגע, אתה יכול לפרט לגבי הדרגות? מה ממדי התחנות שמדובר בדרגה א', ב' ו-ג'?       

רז וולקר: המשרד לא מבצע רישום לגבי זה, אנחנו מבצעים פעולות של רישוי ופיקוח על היבטי הספקטרום בלבד

רז וולקר:  מי שנותן את הרישיון לתחנה עצמה לשדר זה המשרד להגנת הסביבה

יעקב אשר: כשהבקשות שאתם מדברים עליהן – אני שואל את חובבי הרדיו – זה מדבר על דרגה א', דרגה ב', דרגה ג'?     

דוד בן בסט: בדרך כלל מדובר על דרגות קצת יותר גבוהות, ב' ו-א', בגלל זה אמרתי, שיש כ-1,000 אבל כמה מאות בעלי פוטנציאל לעלות דרגה, למשל מ-ג' ל-ב'

דוד בן בסט:  הפוטנציאל קיים, אנחנו רוצים להרחיב את זה כדי שגם רשת החירום תהיה יותר גדולה, יש לנו רשת חירום שהיא כבר מאורגנת ומסודרת ואנחנו לא יודעים כמה יש להם פוטנציאל מאחר והם לא קיבלו רישיון או אישור מכל הוועדה, לכן הם לא יכולים לשדר

יעקב אשר: מה העמדה שלכם כמשרד התקשורת, לגבי כל העניין? אתם רואים בזה נזק, אתם רואים בזה דבר לא טוב שקיים, אתם חושבים שזה יכול לעזור?      

רז וולקר: עמדת המשרד, שפיתוח תחביב חובבי רדיו, מצדיק את הפגיעה בזכויות הקנייניות מאחר שמדובר בפגיעה פשוטה

יעקב אשר: מה ההתייחסות שלכם לגבי היכולת שלהם להיות לעזר במקרה חירום? אני לא מגדיר את זה כמוסד ביטחוני מסווג

יעקב אשר:  האם כאנשי מקצוע אתם מסכימים שהדבר הזה יכול להיות נכון במקרים מסוימים או נכון גם היום?      

אורנן שטיינברג: מאז ה-7 באוקטובר אנחנו מתעסקים הרבה עם סיפור של התקשורת כאמצעי סיוע או אפילו עכשיו וכמובן בראי קדימה, אנחנו מתעסקים הרבה עם הסיפור של יתירות, זה הסיפור פה, כשמערכת תקשורת אחת נופלת, האם יש מערכת אחרת שיכולה לשמש כגיבוי? בעניין הזה אנחנו מסתמכים על חוות דעת ביטחוניות

אורנן שטיינברג:  פיקוד העורף הוא בדרך כלל מי שמנחה אותנו ומייעץ לנו ואומר - - -      

יעקב אשר: האם בחלק מהישיבות שערכתם במשרד התקשורת, עלה גם הנושא הזה של חובבי הרדיו, כסוג של עוד איזה גיבוי על גיבוי? לא גיבוי רשמי של המדינה

אורנן שטיינברג: לא מאז ה-7 באוקטובר

יעקב אשר: עד ה-7 באוקטובר ומ-7 באוקטובר, זה לא משנה

רז וולקר: אני יכול להגיד, שהאגודה פנתה לשר והביעה את נכונותה לתת יד וסיוע מההיבטים שלה

יעקב אשר: ומה הדעה המקצועית?      

רז וולקר: הדעה המקצועית, שמדובר ברשת קשב פרטית נוספת שיכולה לשמש גם בהיבטים ביטחוניים

לירון אדלר-מינקה: המרחקים בדרך כלל  מאוד קצרים לחובבי רדיו

דוד בן בסט: אני יכול להוסיף למה שרז אמר, בתוך הרישיון יש סעיף שאומר כך, ממשלת ישראל, באמצעות הנציג שלה, מנכ"ל משרד התקשורת או מי מטעמו, יכול לקחת את התחנה לצורך שימוש חירום

דוד בן בסט:  זה מופיע ברישיון של כל אחד מאיתנו

דוד בן בסט:  אז משרד התקשורת כבר נתן את דעתו, כמו שרז אמר

יעקב אשר: ברור, תודה

יעקב אשר:  העמדה שלכם?      

אורנן שטיינברג: מבחינת הטווחים, ממה שרז הסביר לי, המכשיר הקשר שהוצג פה, הוא מגיע לטווח קצר יחסית

אורנן שטיינברג:  מה שמסייע לו להגיע - - -      

יעקב אשר: זה האנטנה

אורנן שטיינברג: זה אותו ממסר, תחנת ממסר, שלא מתקין אותו החובב אלא מתקינה אותה האגודה והיא בעצם מסייעת להגביר את הטווחים

דוד בן בסט: מדויק מאוד

אורנן שטיינברג: אז המכשיר יכול להצליח להגיע למרחק מאוד רחוק

אורנן שטיינברג:  לעניין צורך החירום, שוב, אני לא מתייחס לזה באופן ישיר - - -       

יעקב אשר: בכל מקרה, כתוב בחוזה שלהם, ברישיון שלהם, שאתה, כרגולטור, יכול להרים טלפון ולהגיד להם, אני מחרים לכם את התחנה כרגע כי אני צריך לשים פה עכשיו קצין שינהל לי איזשהו אירוע

דוד בן בסט: כבר עשו את זה בעבר

יעקב אשר: אל תעזרו לי

אורנן שטיינברג: אני לא מכיר דיון במשרד שהיה בהקשר הזה

יעקב אשר: אתה מכיר שיש לך סמכות כזאת? זאת אומרת, שדה פקטו, המשרד מבין שזה יכול לקרות, יכול להיות

אורנן שטיינברג: זה אכן כתוב ברישיון

אורנן שטיינברג:  האם זה אכן יופעל? אני לא יודע

אורנן שטיינברג:  מה שרציתי להגיד לגבי הממסרים - - -      

חנוך דב מילביצקי: מתי גייסו ג'יפים בפעם האחרונה? תבוא ותראה כמה ג'יפים מגייסים

דוד בן בסט: את התחנה שלי החרימו

דוד בן בסט:  משרד התקשורת, שירות הביטחון, לקח את התחנה שלי והשתמש בה

אורנן שטיינברג: לגבי הממסרים, אם במקרה חירום הממסרים לא יעבדו, אנטנה פרטית שכזאת בבית של אדם, הטווח שלה יותר רחוק ולכן יכולה לבוא כגיבוי לאותו ממסר שפועל כיום

אורנן שטיינברג:  מהבחינה הזאת יש היבט מסוים של היכרות

תומר רוזנר: אני רק מדגיש, שהנקודה הזאת שלא עולה מתוך הצעת החוק, שמדובר בממסר שלא משרת  את חובב הרדיו עצמו, אלא משמש את האגודה כדי להגביר את עניין הרשת, מעורר שאלות שלא נבדקו כמובן כי הן לא עולות מההצעה, אבל בהחלט זה מעורר שאלות לא פשוטות

לירון אדלר-מינקה: אי אפשר להקים בבית משותף

תומר רוזנר: זה העניין, את זה רוצים להקים

לירון אדלר-מינקה: תחנות ממסר כאלה אפשר להקים בבית משותף?      

אורנן שטיינברג: לא, לא

אורנן שטיינברג:  נכון להיום, כדי להגיע, צריך את תחנות הממסר

אורנן שטיינברג:  במקרה שתחנות הממסר לא יעבדו, בלי אנטנה כזאת, לא ניתן להגיע רחוק

אורנן שטיינברג:  אבל אם יש אנטנה, זה בעצמו משמש גיבוי לממסר

תומר רוזנר: אז זה לא שבהצעה מדובר להקים תחנות ממסר על גבי הבתים

דוד בן בסט: לא, לא

תומר רוזנר: אה, אוקי, כי זה מה שהשתמע

אליהו דלל: אף אחד לא דיבר על זה

תומר רוזנר: בסדר גמור

יעקב אשר: המשרד הבא, בבקשה

גיל כהן: אני גיל כהן, המשרד להגנת הסביבה, תחום קרינה בלתי מייננת

גיל כהן:  אז אתחיל בהקדמה קצרה, קרינה בלתי מייננת הוגדרה על ידי ארגון הבריאות העולמי כמסרטן אפשרי, באותה קטגוריה עם קפה שחור ומלפפון חמוץ

אליהו דלל: מה יותר, קפה שחור או מלפפון חמוץ?      

גיל כהן: האמת, שקפה שחור יצא משם, אבל קפה שחור, בגלל החום שלו, נכנס למסרטן אפשרי כי זה  שורף את הגרון

גיל כהן:  וארגון הבריאות העולמי גם אימץ איזה שהם ספי חשיפה לקרינה בלתי מייננת

גיל כהן:  גם בישראל אנחנו מסתמכים על אותם ספי חשיפה לקרינה, אבל מחמירים באזורים מאוכלסים ברציפות פי 10 ממה שהפיץ ארגון הבריאות העולמי, לאזורים שלא מאוכלוסים ברציפות, 30% מאותו סף, בעצם מחמירים הרבה יותר

גיל כהן:  כל אנטנה של רדיו חובבים שמקבלת אישור מהמשרד להגנת הסביבה, עומדת באותם תקנים

גיל כהן:  ההספקים הם יחסית נמוכים, אם אנחנו מדברים על אנטנות רדיו, אנטנות טלוויזיה, אנטנות סלולריות, ההספקים הם יחסית נמוכים

יעקב אשר: יותר נמוך מהספק של אנטנת טלוויזיה?     

גיל כהן: אנטנות שידורי טלוויזיה, כן

יעקב אשר: לא, אני שואל, האנטנות שלהם, היא פחות מאטנה של טלוויזיה?      

גיל כהן: הספקי השידור - - -      

תומר רוזנר: לא לקליטת טלוויזיה

תומר רוזנר:  אנטנה של רשות השידור,  מה שנקרא

גיל כהן: לא אנטנות קליטה, אנטנות שידור

גיל כהן:  אנטנות שידורי טלוויזיה, שידורי רדיו אזורי וכאלה או אנטנות סלולריות, ההספקים של רדיו חובבים הרבה יותר נמוכים, טווחי הבטיחות זה מטרים בודדים, בדרך כלל מדוגמאות אחרונות שהסתכלתי זה היה טווח אופקי, מטר מהאנטנה כבר מגיעים לטווח בטיחות שלא מסוכן שם

גיל כהן:  ולכן, כל עוד לאנטנות האלה לא השתנה שום דבר בנושא היתרים של המשרד להגנת הסביבה, אז אנחנו לא מתנגדים, לא בעד, מבחינתנו זה די שקוף

תומר רוזנר: אם אדוני יוכל לתת לנו לדיון הבא - זה חשוב לצורך עיצוב הפרטים של ההצעה - את הממדים שמדובר בהם, מה גובה האנטנות שאתם מאשרים? אמר נציג משרד התקשורת, שלו אין את הנתונים, וכנראה אצלכם יהיו הנתונים

גיל כהן: יש את הנתונים, יש לי פה גם כמה דוגמאות

יעקב אשר: תודה

יעקב אשר:  עוד מישהו רוצה לומר משהו?      

דוד נזר סונינו: כן, דוד סונינו, מהפורום  להתחדשות עירונית

דוד נזר סונינו:  אני כן בדעה של האגודה לתרבות הדיור, שצריכה להיות איזה הסכמה או דבר מאזן בין הדיירים לבין ההסכמות

דוד נזר סונינו:  הנושא הזה של זכות התנגדות של הדיירים, דנו בזה רבות בחוק ההסדרים

דוד נזר סונינו:  זו זכות יסוד לדייר להתנגד, דנו ארוכות בחוק ההסדרים בנושא הזה

דוד נזר סונינו:  פה, במחי כף אחת רוצים לבטל את זה

דוד נזר סונינו:  זה הדבר הכי חשוב שצריך לשמוע את כל הצדדים

דוד נזר סונינו:  אני לא מסכים עם דברי דוד בן בסט שאומר, בגלל שההוא מחכה לו בפינה ובגלל זה לא ניתן לא את ההסדרים

דוד בן בסט: זאת עובדה

דוד נזר סונינו: בשביל זה יש את המפקחת על הבתים המשותפים, שהיא תחליט בסופו של דבר

יעקב אשר: תודה

קריאה: 	יש איזשהו הסדר בחוק התקשורת, שמדבר על הנחת רשת של בזק, שאין חולק בדבר הצורך שלה והמשמעויות שלה בבתים משותפים

קריאה:  ושם, חוק התקשורת, נקודת המוצא, שתהיה הסכמה של רוב רגיל

קריאה:  זאת נקודת המוצא

קריאה:  לעניות דעתי, אי אפשר להכריע מה באמת הצרכים והאינטרסים בין הקמת רשת תקשורת של בזק, של כבלים, של אינטרנט ותקשורת יותר מעמיקה לעומת הקמת רשת של חובבי רדיו

יעקב אשר: משרד הביטחון, נמצאים איתנו בזום

איטח לוי: לוי איטח, מפקד זירת ההתרעה והטכנולוגיה במילואים, במערך ההתרעה של פיקוד העורף

איטח לוי:  הסתכלנו על הצעת החוק, בהקשר של ראיית התשתית הטכנולוגית לטובת מידע לציבור בעולמות של התרעה

איטח לוי:  בשני המקרים האלה, גם בהקשרי העברת מידע לציבור וגם בהקשרים של הפצת התרעה, בדבר איומי רקטות, טילים וכדומה, לא מצאנו צורך או איזה שהיא זיקה לעולם הזה וזאת בשל העובדה, שמערך ההתרעה של פיקוד העורף בנוי בתצורה של רבדים וטווחים ותשתיות הפצה מגוונות: רדיו, טלוויזיה, אינטרנט, אפליקציות ועוד

איטח לוי:  בעולמות הרדיו, לפיקוד העורף יש רשת קשר ארצית בכיסוי ארצי שהיא עומדת בתקן פי 25

איטח לוי:  זאת רשת שהיא שרידה, מגובה

איטח לוי:  בלי קשר לכל העניין הזה, אנחנו מקיימים תהליך של הסדרה, של כל מה שקשור לקשר בעולם ההתיישבות על ידי הקמת רשת ייעודית שנקראת DMR, העולם של ההתיישבות אל מול הלקחים של הלחימה וכדומה

איטח לוי:  אז אם אני מסתכל על עולם ההסברה לציבור והתרעה, אני לא רואה זיקה וקשר - - -      

יעקב אשר: לא, עולם ההסברה וההתרעה, לא זאת הנקודה

יעקב אשר:  השאלה היא, מה קורה במקרה של כשל, של אסון? אני מניח שאתם לא אוהבים לבוא ולומר, שאתם צריכים מישהו אחר, אבל השאלה, האם בתוך הדיונים או הדברים, שוב, לא במעמד סטטוטורי, אני לא קובע שאגודת חובבי הרדיו היום הם חלק ממשרד הביטחון, אבל בשיקול דעת של מפקד בשטח שאחראי על המקום ורואה שכל הממסרים עם האוכלוסייה הם בעייתיים, ובמקרה יש שם כמה חובבי רדיו שיודעים להעביר לו מסרים, האם הוא יבוא יגיד לו, אתה יכול לדעת מה קורה ביער, האם יש שם אחד מהנוח'בה, או לא? האם מבחינתכם הדבר הזה לא קיים, לא מעניין?      

איטח לוי: אני אגיד, כשאנחנו בונים את מערכות הקשר ברמה של מערכות קריטיות, אנחנו בונים אותן ברמת שרידות, גם בהיבטי אתרים חלופיים - - -      

יעקב אשר: ברור לחלוטין, לא ביקשתי שתסתמך על זה, ודאי שלא

יעקב אשר:  שאלתי שאלה אחרת, גם הגדר הייתה בלתי עבירה עד שנהייתה עבירה

יעקב אשר:  יש תרחיש איפכא מסתברא, אני עכשיו האיפכא מסתברא שלכם

יעקב אשר:  אני שואל, ציבורית, אין לזה מעמד חוקי, אנחנו כחברי כנסת רוצים לדעת, רוצים להקל על העניין הזה מכמה סיבות טובות, אבל יש עוד סיבה אחת, יכול להיות שבשעת קרייסס, ב-7 באוקטובר נוכחנו שקורה קרייסס, האם דבר כזה כשהוא קיים, הוא יכול להועיל? זה יכול להציל נפש אחת, שתיים ואולי אפילו עשרה

איטח לוי: אז אענה על התשובה בשני חלקים

איטח לוי:  החלק הראשון, אם אתה מדבר על תרחישים קיצוניים, כשאנחנו מגדירי איך בונים את המערכות שלנו, במיוחד הקשר הטקטי או מערכות ההתרעה, בונים אותן  מול תרחישים

איטח לוי:  התרחישים שאני רואה בעיני רוחי, הפסקות חשמל, בעיות תקשורת

איטח לוי:  חשמל זה אירוע - - -     

יעקב אשר: רעידת אדמה

איטח לוי: רעידת אדמה, יש לא מעט תרחישים ולכן בונים את המערכות בצורה של גיבויים ושרידויות

איטח לוי:  זה עולה לא מעט כסף ומשלמים על זה לא מעט כדי לייצר את כל מה שקשור ליכולת רציפות עסקית של מערכת מסוג כזה

איטח לוי:  גם במקרה הכי גרוע, נפלו כל האתרים, כל הגיבויים והשרידויות, אני לא ראיתי בעיני רוחי איזשהו מצב שברמה טקטית, כשמפקד מגיע לשטח, הוא מסוגל לייצר תקשורת בין הכוחות שלו  ברמה של מכשירי קשר, זה נקרא דיירקט מור

איטח לוי:  זה אומר, הוא מסוגל לדבר עם המרחב שלו בתצורה של קשר ישיר, לא דרך ממסר

איטח לוי:  ההעמקה שעשינו לא גילתה איזשהו צורך בהקשר הזה

איטח לוי:  שוב, יכול להיות תרחיש דמיוני - - -      

יעקב אשר: מה תפקידך בכוח?      

איטח לוי: הייתי ראש ענף התרעה בפיקוד העורף, שש שנים, והיום אני במילואים

תומר רוזנר: מר בן בסט, שהוא נשיא אגודת חובבי הרדיו, הביא בפנינו דוגמאות מן העולם, שבהן פעולתם של חובבי רדיו עזרה במצבי קיצון כאשר כל המערכות קרסו

תומר רוזנר:  האם אתם מקרים כאלה? האם אתה לא חושב שיש סיכוי שהם ייקרו גם כאן?      

איטח לוי: כשבונים מערכות קשר ברמה של ארגונים מדינתיים, בונים אותן בתצורה של תרחיש ייחוס שאתה אמור להיערך אליו

איטח לוי:  גם את מערך ההתרעה של מדינת ישראל בונים מול תרחיש ייחוס: הפסקות חשמל, פגיעה בתקשורת

יעקב אשר: אתה מדבר רק על התרעה?      

איטח לוי: אמרתי התרעה, אבל הדוגמה השנייה היא מערכות קשר טקטיות

איטח לוי:  לפיקוד העורף יש מערכת קשר טקטית - - -      

יעקב אשר: טקטיות או מעשיות

דוד בן בסט: אנחנו אזרחיות, לא טקטיות

יעקב אשר: זה אזרחי, הוא לא הולך לפקד על הצבא, אבל הוא יכול להגיע

יעקב אשר:  הוא יכול להגיד לכוחות החילוץ, תגיעו לכאן

יעקב אשר:  הם לא מגיעים למערכות שלכם

דוד בן בסט: חובב רדיו שנתקע ברצועת עזה, הזעיק כוחות באמצעות מכשיר קשר

דוד בן בסט:  לא היה צבא, אז בוא נשים בפרופורציה את הדברים של האדון הנכבד

דוד בן בסט:  חובב רדיו, ברצועת עזה, הזעיק כוחות באמצעות מכשיר קשר

יעקב אשר: ולכן כששאלתי, על מה אתה אחראי - אני מבין, אתם בונים מערכות שאמורות לתת שירות

יעקב אשר:  לקחתם בחשבון תרחישים הכי גרועים שאתם יכולים לקחת בחשבון, שתמיד אין להם סוף

יעקב אשר:  אני שואל, בכאוס שהיה בהתחלה, אנשים עשו פעולות, אנשים לקחו טנקים ונסעו בלי פקודות סדורות של מטכ"ל וכו'

יעקב אשר:  אנחנו מדברים על זה, אנחנו לא מדברים על לצרף אותם לחיל המודיעין

יעקב אשר:  אולי עד הישיבה הבאה, תנסה לבדוק עם הקצינים שאמורים לקבל החלטות, האם אתם רואים בדבר הזה דבר שיכול להועיל בשעות מסוימות? כן או לא

יעקב אשר:  הם לא צריכים להגיד את שמם, אנחנו רוצים לדעת את זה

תומר רוזנר: אני מציע גם, שמר בן בסט, יעביר את כל הדוגמאות מן העולם, הוא ציטט חלק,  הניח רק את חלקן כאן, יעביר אותן לצבא  - - -      

דוד בן בסט: יש לי אותן פה, אני יכול לצלם לך

יעקב אשר: עוד משהו?      

איטח לוי: כן

איטח לוי:  אני מסכים שיסווגו אותנו כנציגי מערכות התרעה וכדומה אבל זה פחות רלוונטי

איטח לוי:  נראה לי שבדיון הבא שתתאמו, יותר נכון לייצר תהליך בחינה מהזווית שאתם מדברים עליה

יעקב אשר: מהזווית הפיקודית

יעקב אשר:  תודה רבה לך

יעקב אשר:  אם כך, אני רוצה לסכם כרגע

תומר רוזנר: מי ייתן את המענה בשאלה שאתה העלית?      

אליהו דלל: אתה מכיר מישהו מפיקוד העורף שיכול לענות על השאלה הזאת?      

איטח לוי: אנחנו נעביר את זה בתוך מחלקת הקשר, אני נמצא בתוך מחלקת הקשר

יעקב אשר: אז תמליץ לנו, תודיע למנהלת הוועדה, את מי כדאי לזמן לישיבה הבאה, מישהו שיוכל לתת לנו תשובה, מצה"ל הכללי מה שנקרא, בהסתכלות הזאת

יעקב אשר:  תודה רבה

דוד בן בסט: במבחן המציאות זה מה שקרה

דוד בן בסט:  זה לא משהו ערטילאי

דוד בן בסט:   אני מדבר איתכם על ה-7 באוקטובר, חובב רדיו הזעיק עזרה באמצעות מכשיר קשר שהיה שם

דוד בן בסט:  מה צריך יותר מזה?      

יעקב אשר: מי עמד מולו?      

דוד בן בסט: חובב רדיו במקום אחר, שהזעיק את המשטרה ואת מי שהיה צריך, ולא הגיעו

דוד בן בסט:  אבל הוא הזעיק אנשים

דוד בן בסט:  הוא גם אמר, תברחו מהמקום

דוד בן בסט:  הבאתי אלבום, יש שם דברים

דוד בן בסט:  אני ריכזתי רשת חירום שלוש פעמים בחיי ברעידות אדמה

דוד בן בסט:  פיקוד העורף הוא בסדר גמור, אין לי רבע טענה, אבל אני לא בא להחליף את פיקוד העורף, אני בא להחליף רשת אזרחית

דוד בן בסט:  אתן דוגמה מצוינת

דוד בן בסט:  אתם נמצאים היום בתל אביב ובאיזשהו מקום בדרום תל אביב, קרה איזשהו אירוע ביטחוני, אתם מצליחים להתקשר בסלולר? התשובה היא לא, כל הרשת נופלת

דוד בן בסט:  אז שלא יספרו לי פה סיפורים, זה המקצוע שלי, אין דבר כזה

יעקב אשר: אני אבקש, בקצירת העומר, להעביר לנו, לפיקוד העורף -  אני מדבר אלינו, המחוקקים, הגיעה אלינו הצעה מסוימת, אנחנו בוחנים אותה

יעקב אשר:  בחלק מהבחינה אנחנו בוחנים את האפקטיביות שלה, יכול להיות שהיא אחת למיליון או אחת למאה, אבל למדנו, אתה יודע מה, ביקשת להעלות את ההצעה עוד לפי ה-7 באוקטובר, אני חושב שלא הייתי מצליח לשאת את הדיון אם הוא היה מתקיים לפני ה-7 באוקטובר כי היו אומרים, אתה חולם בלהות

יעקב אשר:  היום זה קצת אחרת

יעקב אשר:  אני לא יודע אם שמתם לב, פתחנו את הישיבה הזאת עם ארבעה אחים ואחיות של חטופים

יעקב אשר:  חלמנו פעם שנדבר על דברים כאלה? מול הגדר הכי טובה בעולם? ובסוף טוסטוס קטן עם עגלה וסוס יכולים לחצות אותה

יעקב אשר:   זה לא צבא מודרני מול צבא מודרני

יעקב אשר:  זה דברים אחרים לגמרי, שמאוד יכול להיות, הדבר הקטן הזה,  שברעידות אדמה, אתם יודעים שאני מתריע על זה כל הזמן ולא רק מתריע, מקיים גם דיונים, איך לקדם את הרעה, לפחות מבחינת בניינים מאובטחים ומוגנים והתחדשות עירונית וכו'

יעקב אשר:  אבל בסוף מתברר, שהדבר הקטן הזה כן יכול לעזור

יעקב אשר:  אני מבין שבעולם כן יש היסטוריה, אז כן הייתי מבקש, אולי מהממ"מ - - -      

דוד בן בסט: אני אצלם ואעביר לך

יעקב אשר: הייתי מבקש לדעת, מה אומרת החקיקה בעולם בדברים מהסוג הזה? דוד, אם אתה יודע מה נהוג בעולם?       

דוד בן בסט: בעוד דקה אעביר לך

יעקב אשר: אני מבקש, אם תוכל להעביר לנו בכתב, אני מבקש לדעת, מה נהוג בעולם לגבי חובבי רדיו?      מכאן והלאה, כמו שאתם מכירים אותנו, אני מבקש לנסות לגבש, על בסיס הצעת החוק, מסמך שיש בו הקלות וגם סגירת נקודות

יעקב אשר:  הקלות עוד לא בסקאלה, נתחיל מהסקאלה של האמצע ומטה, לנסות לגבש כיוון, נקיים איזה ישיבה פנימית שלנו וננסה להביא נוסח לוועדה

יעקב אשר:  אני מבקש את שיתוף הפעולה של משרדי הממשלה בעניין הזה

יעקב אשר:  דבר אחד אני יודע, אף אחד לא בא ואמר, זה דבר מזיק, זה דבר פוגע

יעקב אשר:  אני לא רוצה שזה יפגע בבניינים

יעקב אשר:  אנחנו מסתכלים באופן כללי, אם אנחנו עדיין נותנים את האשרות, בצורה כזאת או אחרת, אם לא נתנו את האפשרות להתנגד במקום שההתנגדות, יש בה על מה להסתמך, אני חושב שכן יש מקום לחפש דרך לעזור לעניין

קריאה: אני מציע, לזמן לדיון את יו"ר מועצת המקרקעין, שייתן לנו את הפרספקטיבה, האם יש פגיעה או אין פגיעה בשווי של בניינים

אליהו דלל: מה הקשר?      

יעקב אשר: אני מוכן להביא שמאים, אבל שניים, כי אחד יגיד, יש פגיעה של מיליון דולר בשווי הקרקע, ואחד יגיד, שהשומה שלו היא אפס

יעקב אשר:  תודה רבה, הישיבה נעולה ובקרוב נקיים ישיבה נוספת