הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 44, 2024-01-03 00:00

אליהו (אלי) רביבו: בוקר טוב לכולם וברוכים הבאים

אליהו (אלי) רביבו:  לפני שנפתח את הדיון אנחנו נזכור ולא נשכח את 133 חטופות וחטופים, בני הערובה, הנמצאים אצל האויב המר חמאס דאעש

אליהו (אלי) רביבו:  נשלח מכאן את בקשתנו להשתתפות בצער משפחות החלל האחרון שנוסף לרשימה ארוכה וכואבת

אליהו (אלי) רביבו:  ונשלח את איחולינו הכנים למשפחות הפצועים ולפצועים עצמם

אליהו (אלי) רביבו:  שישובו באיתנה במהרה

אליהו (אלי) רביבו:       אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת לעובדים זרים בנושא תמונת המצב להעסקת עובדים ירדנים בישראל

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה עסקה בנושא באופן נמרץ בכמה מחוזות

אליהו (אלי) רביבו:  העובדים הירדנים שבעיקר הגיעו למלונאות, לחקלאות, לתעשייה ולבניין, לאילת

אליהו (אלי) רביבו:  מיד אנחנו נתייחס גם כן לעניין יישום ההחלטה שקידמנו עוד במושב הקודם לעניין שילוב כמה מאות ירדנים לחקלאות בערבה

אליהו (אלי) רביבו:  הוועדה רואה חשיבות רבה לעובדת הירדנים בישראל

אליהו (אלי) רביבו:  חשיבות אסטרטגית ביחסי השלום מול ירדן

אליהו (אלי) רביבו:  חשיבות כלכלית לפיתוח ולשגשוג העיר אילת וגם חשיבות ביטחונית שמפאת שיקולים ביטחוניים, אני לא אפרט אותם

אליהו (אלי) רביבו:  לפי הדיווחים השוטפים שהוועדה קיבלה העסקת הירדנים טרום המלחמה היא הצלחה גדולה

אליהו (אלי) רביבו:  הרשויות מרוצות, העסקים מרוצים, הירדנים מרוצים והעיר אילת כולה מרוצה

אליהו (אלי) רביבו:  מדובר בעובדים מסורים, נכונים, זמינים, עם תודעת שירות גבוהה

אליהו (אלי) רביבו:  מינימום בעיות משמעת

אליהו (אלי) רביבו:       מטרת הדיון היום היא להבין מהי תמונת המצב של העסקת הירדנים בעקבות המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  לאור העובדה שההחלטה להכנסת ירדנים לערבה, חלף המכסה שהייתה לעזה, אני מזכיר עוד טרום המלחמה אני קידמתי החלטה שהתגבשה בהבנה אצל כלל הגורמים הרלוונטיים להשאלת מכסת עובדים ירדנים מזו של הפלסטינים שהיו אמורים להיכנס מעזה ולא מומשה

אליהו (אלי) רביבו:  בפועל גם אותם 500, המכסה בפועל נפתחה ליותר, אבל גם אותם 500 בפועל לא נכנסו

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח לדעת למה

אליהו (אלי) רביבו:  אחד מהישגי הוועדה השנה זה כאמור אותם 500 ירדנים לחקלאות בחבל אילות ובערבה

אליהו (אלי) רביבו:  הבנתי כי המכסה עדיין לא מומשה ואנחנו עכשיו נוגעים בכך

אליהו (אלי) רביבו:  ובענפי המלונאות, התעשייה והבניין אני רוצה לדעת כמה מהמכסה הקיימת ממומשת

אליהו (אלי) רביבו:       מה הקולות מהשטח לגבי הירדנים, מה הם החסמים

אליהו (אלי) רביבו:  מה הסיבה שלענפים שכן יש מכסה פעילה והיו רגילים להיכנס עד פרוץ המלחמה אחוז הכניסה עדיין לא מממש את הפוטנציאל שלו

אליהו (אלי) רביבו:  וגם את יחס הכניסה כפי שהיה עד המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  בסוף אני ארצה להבין אם יש אפשרות להוסיף עובדים ירדנים גם לאזור התעשייה בבית שאן

אליהו (אלי) רביבו:  אחד הדיונים שקיימנו עלה הצורך לסייע גם לתעשייה וגם לחקלאות באזור בית שאן דרך הכניסה הצפונית

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נרצה גם לגעת בכך

אליהו (אלי) רביבו:  אני אבקש להפנות שאלה לרשות האוכלוסין, אבקש שניישר קו באילו ענפים מותר להעסיק, באיזה ענפים מותר למעסיקים לבקש היתר להעסקת עובדים ירדנים

אליהו (אלי) רביבו:  היום יש הגבלה לסוגי עבודות

אליהו (אלי) רביבו:  ואז אנחנו נעבור לשאלה הבאה, אבל אני אבקש את הסקירה מפי ראש מנהל עובדים זרים, עו"ד ענבל משש

עינבל משש: בוקר טוב אדוני, תודה על הדברים החשובים שאדוני אמר ביחס לתעסוקת ירדנים

עינבל משש:  אנחנו רואים כמובן את הדברים עין בעין

עינבל משש:  הנושא של תעסוקת ירדנים הוא אחד הפרויקטים של שיתופי פעולה המצוינים ואולי כמעט היחידים, יש פה חברים ממשרד החוץ שיוכלו אולי להרחיב, בין ישראל לבין ירדן

עינבל משש:  אני מדברת על ימים כתיקונם, שעבד בצורה מצוינת

עינבל משש:  כפי שאדוני אמר, לשביעות רצון כל הנוגעים בדבר, גם מדינת ישראל וגם הצד השני וכמובן המעסיקים והעיר אילת

עינבל משש:  ליווינו את הפרויקט הזה לאורך השנים וגם לאחרונה הייתה ועדה משותפת שקידמה ודיברה כמובן על הגדלת המכסה

עינבל משש:  באמת כפועל יוצא של הוועדות השונות שהתקיימו והעלאת הצורך מהסקטורים השונים של גיוס העובדים הללו

עינבל משש:       אז אכן ב-30

עינבל משש: 7

עינבל משש: 2023 הייתה החלטת הממשלה

עינבל משש:  כפי שאדוני יודע, תעסוקת עובדים זרים במדינת ישראל היא בענפים המותרים שקבעה הממשלה בהחלטותיה

עינבל משש:  ולגבי עובדים זרים מירדן אז זה רק באזור אילת

עינבל משש:  יש לנו את המכסה של המלונות שהיא גדלה בהחלטת הממשלה בעבודות שמוגדרות בנוהל

עינבל משש:  אפרת יכולה להרחיב

עינבל משש:  ויש את המכסה הקודמת שהייתה של ה-300 עובדים שהיא מכסה שהיא גם תעשייה וגם בניין

עינבל משש:  והחלטת הממשלה האחרונה דיברה על מכסה נוספת לענף החקלאות של כ-500 עובדים

עינבל משש:  אז אלו ארבעת הענפים: תיירות, מלונאות, תעשייה בניין וחקלאות, שבהם מותרת העסקת ירדנים באזור אילת

עינבל משש:  כמובן לפי החלטות הממשלה והנהלים שמסדירים את תעסוקת הירדנים, כי יש קריטריונים ומפתחות חלוקה ויש שונות בין הענפים

אליהו (אלי) רביבו: אז שוב, גברתי, יש 500 לחקלאות, שמענו שהקצנו אותם באופן חריג

עינבל משש: 500 על הנייר, בהחלטת הממשלה

אליהו (אלי) רביבו: נכון, נכון, שעדיין לא מומשו

עינבל משש: נכון

אליהו (אלי) רביבו: תכף אנחנו ניגע בכך

אליהו (אלי) רביבו:  כי יש צורך ויש רצון ויש יכולת

אליהו (אלי) רביבו:  אז תכף אנחנו נבין רגע מהם החסמים

אליהו (אלי) רביבו:  במלונאות מה המכסה? 2,500? הבדיקה האחרונה שקיימנו עמדה על 50% כניסה אם אני זוכר נכון

עינבל משש: כן

עינבל משש:  אפילו קצת פחות מכך, לצערי, בימים האלו

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  וגם בכך אנחנו ניגע

אליהו (אלי) רביבו:  ונשארנו עם תעשייה ועם בניין

עינבל משש: כן

אליהו (אלי) רביבו: בסדר? אז כמה לתעשייה?     

עינבל משש: זה לא בדיוק מוגדר תעשייה ובניין

עינבל משש:  זה מוגדר לעבודות אחרות, כך כתוב בהחלטת הממשלה

עינבל משש:  פועל יוצא של החלוקה וההקצאה בהתאם לביקוש היה כמובן לכל המעטפת שתומכת את עבודת המלונות ותעשיות שונות באילת

עינבל משש:  זה יכול להיות מכבסות שמאוד זקוקות לידיים העבודות האלו

עינבל משש:  זה יכול להיות גם אחרים וגם קבלני תשתיות באילת שהסתייעו בעובדים הללו

עינבל משש:  החלוקה פחות הייתה, פחות או יותר, כן? 50-50

אליהו (אלי) רביבו: באופן מצרפי כמה?     

עינבל משש: 50-50

אליהו (אלי) רביבו: 300?     

עינבל משש: כן, 300

עינבל משש:  בחלוקה כמעט של 50% לכיוון הזה

אליהו (אלי) רביבו: אני מבין

אליהו (אלי) רביבו:  אז אנחנו יודעים שיש לנו אפס מימוש חקלאות, 50% בקירוב למלונאות

אליהו (אלי) רביבו:  וכמה לשאר?     

עינבל משש: אז זהו, שלגבי המעבר היומי, כרגע לפי מה שאני מבינה מביקורת הגבולות והמעבר עצמו, מדובר על כ-1,000 עובדים שנכנסים מידי יום מתוך המכסה הכללית היותר גדולה

עינבל משש:  בהערכה שלנו, זה לא מדויק, אבל זה 80% מלונאות ו-20% לתשתיות

עינבל משש:  יש פער כמובן במימוש

עינבל משש:  זה כתוצאה מהמצב של המלחמה במדינת ישראל

עינבל משש:  אז פחות עובדים נכנסים

אליהו (אלי) רביבו: פחות עובדים, גברתי, נכנסים מתוך בחירה שלהם? זאת אומרת הצד הירדני פחות שולח? או שמאתנו יש מגבלה? הייתה מגבלה של שעות פתיחת המעבר

עינבל משש: הם הסתדרו ויש, המעבר פתוח

אליהו (אלי) רביבו: זה בדיוק העניין

עינבל משש: מבחינת הלוגיסטיקה של המענה בכניסה, אז המעבר פתוח ויש כניסה של עובדים

עינבל משש:  היא אמורה הייתה להיות רציפה וסדירה

עינבל משש:  פועל יוצא של המצב שפחות עובדים נכנסים

עינבל משש:  או שהם מצביעים ברגליים או שאני לא יודע לומר מה הסיבה

אליהו (אלי) רביבו: מה שאני מנסה ללמוד מכם, גברתי, האם יכול להיות, זה הביצה והתרנגולת

אליהו (אלי) רביבו:  האם יכול להיות ששעות הפעילות המצומצמת של המעבר גרמה לאינסנטיב שלילי בעצם גילוי העניין של עובדים להיכנס?     

ניסים בן עזרא: אני מהמעבר, ניסים מרשות שדות התעופה

ניסים בן עזרא:  אין שום קשר

ניסים בן עזרא:  אנחנו נשארנו פתוחים, למעט ביום השני של המלחמה

ניסים בן עזרא:  אנחנו פתוחים באותן שעות של לפני המלחמה ואין שום מגבלות בכניסת פועלים

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אני שמח

אליהו (אלי) רביבו:  כי זאת לא הסקירה שאני קיבלתי וזה לא העדכון שאני קיבלתי עד לפני כמה ימים

עינבל משש: נכון, היה פער

עינבל משש:  היה פער, היה מכתב

עינבל משש:  נכון אדוני

עינבל משש:  אדוני צודק, היה מכתב

עינבל משש:  אבל הדברים אחר כך הסתדרו וחזרו למסלולם

עינבל משש:  היה משהו, מקטע מאוד מאוד קצר אולי של יום אחד או בכלל לא

ניסים בן עזרא: למעשה לא סגרנו שעה אחת

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אני אין לי אלא לברך על כך

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא רוצה להתעכב על דברים שהם היום פחות רלוונטיים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מנסה באמת לאמוד מה סיבת אי כניסתם

אליהו (אלי) רביבו:  כי אם הם לא מגלים עניין, יכול להיות שזה רק מגביר את הצורך, על פי משנתי, שכל ענף יזכה לקבל עובדים מכמה מקורות ולא יישען רק על מקור אחד

אליהו (אלי) רביבו:  אני קודם כל אשמח בבקשה לדעת גברתי מהם אמצעי הגיוס ואיתור העובדים הירדנים להיכנס לישראל

אפרת לב ארי: בוקר טוב

אפרת לב ארי:  אפרת לב ארי מהלשכה המשפטית ברשות האוכלוסין וההגירה

אפרת לב ארי:  יש לנו פרוטוקולים, שאלה הם המסגרת ההסכמית

אפרת לב ארי:  זה בעצם פרוטוקולים של ועדת התיאום עקבה-אילת, שהיא ועדה שהוקמה בהמשך להסכם השלום עם ירדן, לצורך תיאום של כל מיני נושאים בנוגע לשיתופי הפעולה בין עקבה לאילת

אפרת לב ארי:  לא רק לגבי עובדים זרים; לגבי כל מיני נושאים אחרים של תיירות, פיתוח, תשתיות, מים, חקלאות

אפרת לב ארי:  אם צריך להרחיב משרד החוץ ודאי יוכל לעשות את זה יותר טוב ממני

אפרת לב ארי:       בכל אופן, בהתאם לפרוטוקולים שיש בינינו לבינם, במסגרת הפרוטוקולים האלה שרלוונטיים להסדרת העסקה של העובדים הירדנים באזור אילת נקבע שתהיינה חברות ירדניות שפועלות בצד הירדני, שהחברות הללו דואגות לגיוס של העובדים האלה לפי הצרכים, לפי הביקושים מצד המעסיקים

אפרת לב ארי:  גם מלונאים, אבל גם מעסיקים בענפים אחרים

אפרת לב ארי:  אם זה קבלני בניין, אם זה עסקים מתחום התעשייה, השירותים, מכבסות שזה גם סקטור רציני של מעסיקים באילת שמעסיקים את העובדים הללו

אפרת לב ארי:  אז יש חברות תיווך או גיוס ירדניות מורשות

אליהו (אלי) רביבו: כמה?     

אפרת לב ארי: היום אם אני זוכרת נכון, כן, יש שלוש

אפרת לב ארי:  שהחברות האלה צריכות להיות מאושרות ומורשות בצד הירדני

אפרת לב ארי:  אבל גם אנחנו, הצד הישראלי צריכים לאשר אותם

אליהו (אלי) רביבו: מי מצידנו יוצר איתם קשר?     

אפרת לב ארי: עם החברות?     

אליהו (אלי) רביבו: כן

אפרת לב ארי: המעסיקים ישירות אמורים ליצור איתם קשר

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז זה מפנה אותי להחלטת ממשלה מה-30 ביולי 2023

אליהו (אלי) רביבו:  החלטת הממשלה 860 שמדברת על הצורך להקמת מערכת מקוונת שאמונים עליה גם רשות האוכלוסין וגם רשות התקשוב

אליהו (אלי) רביבו:  120 יום מה-30 ביולי זה הזמן שמוקצב לטובת הכנת המערכת המקוונת

אליהו (אלי) רביבו:  ומעורבות המערכת הייתה לאפשר למעסיקים להגיש בקשה

אליהו (אלי) רביבו:  בסוף שם זה מתחיל

אליהו (אלי) רביבו:  מישהו אמור לאתר את הצורך, להיות זכאי לקבל זכאות מאתנו ואז לפנות לאותן שלוש זכייניות ירדניות

אליהו (אלי) רביבו:  אשמח בבקשה לדעת מה הסטטוס

עינבל משש: אני אגיד, קודם כל הדרישה להקים מערכת הייתה שלנו ברשות האוכלוסין וההגירה כדי לייעל את השירותים שניתנים למעסיקים, מתוך רצון כמובן לשפר את השירות, שהוא אחד מאבני היסוד בפעילות שלנו במנהל

עינבל משש:  הרעיון היה לא כדי להתקשר עם החברות הזרות

עינבל משש:  הרעיון היה כדי לתת מענה מהיר יותר למעסיקים

עינבל משש:  זה נכנס לתוכנית העבודה שלנו

עינבל משש:       אני אגיד רק שזה לא מונע מאתנו לתת, השירות ניתן כל הזמן

עינבל משש:  בסדר? רצינו פשוט לייעל את השירות שניתן

עינבל משש:  אז השירות ניתן כבר עכשיו באמצעות האגף של מיטל שעושה עבודה טובה אל מול המעסיקים השונים, ממש בקצרי זמן מאוד מאוד קצרים

עינבל משש:  אדוני מכיר את ההתחייבות שלנו לזמני טיפול מאוד מאוד קצרים

עינבל משש:  הרעיון היה ממשק כדי להקל על השירות

עינבל משש:  אבל הוא כרגע בתוכנית עבודה, הוא עוד לא יצא אל הפועל

עינבל משש:  אבל זה לא, כרגע ניתן שירות וניתן שירות טוב באמצעים אחרים ומהיר

עינבל משש:  אפשר לשאול את כל מקבלי השירות

עינבל משש:  רצינו לייעל את השירות באופן שהוא גם יקל עלינו בבקרה שאנחנו עושים על התהליכים

אליהו (אלי) רביבו: 8 מיליון שקלים שהיו אמורים להיות מוקצים לטובת הפרויקט הזה הוקצו?     

עינבל משש: חלק מהכסף הוקצה על ידי משרד התיירות

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אז עוד מעט אנחנו נחזור לזה, בינתיים בואו ננסה רגע לדגום

אליהו (אלי) רביבו:  נמצא איתנו מר יענקל'ה מוסקוביץ', אחת הנשמות המרכזיות בענף החקלאות

אליהו (אלי) רביבו:  שהוא דואג לכלל החקלאים ואני מודה לך מכאן שוב פעם, גם על ההתגייסות שלך

אליהו (אלי) רביבו:  אני מרבה להתגייס ביענקל'ה גם בצרכים פרטניים של חקלאים שפונים אליי מכלל הענפים מכל הארץ

אליהו (אלי) רביבו:  אז ישר כוח

אליהו (אלי) רביבו:       אני אשמח בבקשה לדעת מה אתם עשיתם בשביל לממש את אותה מכסה של ה-500 שהקצנו לירדנים לחקלאות בערבה, לאילות?     

יענקלה מוסקוביץ: לצערי הרב זה לא יושם

אליהו (אלי) רביבו: למה?     

יענקלה מוסקוביץ: יש החלטת ממשלה, אבל היא לא יושמה בפועל

יענקלה מוסקוביץ:  אני יכול להגיד לך שרשות האוכלוסין לא קיבלו הקצאות למי לחלק את ה-500

יענקלה מוסקוביץ:  משרד החקלאות לא הוציא הקצאות

יענקלה מוסקוביץ:  אולי גם מיטל תוכל לענות על זה

יענקלה מוסקוביץ:  אתם לא קיבלתם הקצאות למי לחלק

יענקלה מוסקוביץ:  הנה, הדבר המינימום שהיה צריך לעשות

יענקלה מוסקוביץ:  הדבר, המינימום

אליהו (אלי) רביבו: תעצור, לא, שנייה, שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  אם אתה תמשיך זה יכול ממש לעצבן אותי

יענקלה מוסקוביץ: בדיוק

אליהו (אלי) רביבו: אז שנייה, שנייה

אליהו (אלי) רביבו:  נציגי משרד החקלאות, מי מכבד אותנו בנוכחותו? טוב, אז נציגת משרד החקלאות, ברוכה הבאה

אליהו (אלי) רביבו:  אשמח בבקשה לדעת אם יש סיכוי אחד למיליארד שהחלטת הממשלה וכל המאמץ הלא שגרתי שלנו לטובת החקלאות באזור אילות והערבה לא ממומש בגלל משרדכם

יהודית כרמי: אני יהודית כרמי, מנהלת תחום עבודה ועובדים זרים

אליהו (אלי) רביבו: אז פה ברשותך, זה כבר לא יכול להיות למיטב הבנתך

אליהו (אלי) רביבו:  כי זאת, או ידיעתך, זאת ליבת העשייה שלכם

אליהו (אלי) רביבו:  של הענף שלכם בתוך משרד החקלאות

אליהו (אלי) רביבו:  אני צריך בבקשה לדעת האם החלטת הממשלה שמדברת בעניין הקצאה וחלוקת אותה הקצאה של 500 עובדים ירדנים עדיין עומדת ותלויה במשרדכם

יהודית כרמי: אני יודעת שזה כרגע ממתין במשרד החוץ

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  שלום, ברוך הבא

אהד צמת: תודה רבה

אהד צמת:  אני אהד צמת, מנהל מחלקת ירדן במשרד החוץ

אהד צמת:  קודם כל, תודה חבר הכנסת על הפתיחה ועל הדגשת החשיבות של היחסים עם ירדן

אהד צמת:  הפרויקט הזה הוא מאוד חשוב

אהד צמת:  אילת ועקבה עוד בהסכם השלום הוכרזו כאזור מיוחד לפיתוח ולשיתוף פעולה אזורי

אהד צמת:  כמו שענבל ואפרת הציגו את כל ההתפתחויות עוד משנת 2000 הנושא של העובדים נדון ומגיעים עובדים

אהד צמת:  מבחינת החקלאות ספציפית, היה ממש ערב המלחמה פגישה של ועדת עקבה אילת

אהד צמת:  שזאת הוועדה מכוח הסכם השלום שמרכזת את נושא שיתוף הפעולה בין עקבה לאילת

אהד צמת:  הנושא נדון בהתאם, כלומר החלטת הממשלה הייתה לפני הוועדה, על מנת שמדינת ישראל תבוא לאחר החלטה שהתקבלה

אהד צמת:  הנושא נדון שם ופרצה המלחמה

אהד צמת:  ולכן עדיין לא הושגה הסכמה עם הירדנים בנוגע לזה

אליהו (אלי) רביבו: אדוני מדבר על הסכמה לעניין ה-500?     

אהד צמת: נכון

אהד צמת:  לעניין החקלאות בלבד

אליהו (אלי) רביבו: מה ההסכמה שהייתה אמורה?     

אהד צמת: לא, הנושא של חקלאות עדיין לא

אהד צמת:  עד עכשיו בעצם לא עברו עובדים ירדנים לחקלאות בכלל

אליהו (אלי) רביבו: אז מה? אני ביקרתי לא מעט פעמים בירדן, באזור סמוך הגבול, לכל אורכו

אליהו (אלי) רביבו:  למען האמת, הרבה יותר בצפון, צפון עד מרכז

אליהו (אלי) רביבו:  יש שם שטחים חקלאיים עצומים, עם אזורים כפריים שיש בהם המון המון ידיים עובדות

אליהו (אלי) רביבו:  לא עם תעסוקה באחוזים גבוהים

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שלמצוא את אותם עובדים זה לא, בסדר? אז צריכה להיות הבנה דיפלומטית, אם אני מבין נכון, בין ישראל לירדן?     

אהד צמת: צריכה להיות הסכמה בין המדיניות

אהד צמת:  כמו שיש הסכמה בנושא עובדי מה שנקרא תשתיות או עובדים בכל הסקטורים האחרים שהם לא תיירות

אהד צמת:  וכמו שיש עובדים בענף התיירות

אהד צמת:  בשני הענפים האלה הגיעו להסכמה

אהד צמת:  נחתמו הסכמים, פרוטוקולים עם ירדן

אהד צמת:  מבחינתנו כמובן, מבחינת משרד החוץ, אני חושב מבחינת מדינת ישראל הנושא מאוד מאוד חשוב

אהד צמת:  והמטרה היא כן להביא

אהד צמת:  זה לא שאין רצון, פשוט לא עלינו, פרצה המלחמה

אהד צמת:  בדיוק באמת הדיון היה ממש ממש, ממש לפני החגים

עינבל משש: ב-6 בספטמבר

אהד צמת: והמטרה היא כן להביא את זה, זה לא תלוי רק בנו

אהד צמת:  כמובן זה תלוי בירדנים

אהד צמת:  אבל המטרה מבחינתנו היא כן לנסות להגיע להסכמה

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  אז אם אני יכול להבין נכון ממך, בעת הזו, בשל רגישויות כאלה ואחרות אין תשתית לקדם את ההחלטה

אהד צמת: אני לא, פשוט אין

אליהו (אלי) רביבו: אני צריך לדעת, תבינו רגע משהו

אליהו (אלי) רביבו:  בהנחה שלא הייתה פורצת המלחמה ועדיין היו נכנסים עובדים מעזה, אז יש פחות 500 עובדים שיכולים להיכנס מעזה, כי סיפרנו לעצמנו שייכנסו 500 עובדים מירדן

אליהו (אלי) רביבו:  כל זמן שלא נכנסים מירדן, אם לא הייתה פורצת מלחמה, הייתי פונה לעזה לנסות להכניס משם

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? לא שמשם הייתה באמת גאות כל כך גבוהה לכניסה לענף החקלאות, אני מודה

אליהו (אלי) רביבו:  פניתי לאפיק הזה מתוך הבנה שיש חוסר מימוש של כלל המכסה הקיימת

אליהו (אלי) רביבו:  בוודאי אני צריך לדעת אם ענף מסוים משווע לידיים עובדות ואני בונה על פלח שוק מסוים והוא לא מגיע מאותו מקום שאני מתכנן ומעוניין לקדם בברכה

אליהו (אלי) רביבו:       אגב, אני תמיד אומר, אני תמיד סוקר בפני מי שקצת פחות מצוי, שהעדיפות של מדינת ישראל היא קודם כל להעסיק ידיים ישראליות; ואם לא – אז פלסטינאיות; ואם לא – אז ירדניות; ואם לא – אז לשאר העולם, שיש לנו איתם הסכמים בילטרליים ואנחנו חיים איתם בשלום

אליהו (אלי) רביבו:  זאת השאיפה תמיד המרכזית

אליהו (אלי) רביבו:  אז ירדן נמצאת במקום מאוד מאוד טוב באמצע

אליהו (אלי) רביבו:  אם יש עיכובים מצידם, תחזרו אלינו, תגידו חבר'ה אל תבנו על זה, תחפשו אפיקים נוספים

אליהו (אלי) רביבו:  כל עוד שאני לא מקבל מכם על כך אינדיקציה ועוברים חודשים רבים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מדבר חודשים רבים לאמיתו של דבר עוד לפני שפרצה המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  לכן אני מבקש לקבל התייחסות עם עבודת עומק שבודקת ופונה לממלכה ובודקת אם יש לכם עניין ורצון בעת הזאת, כן או לא? כן – מה צריך לקרות כדי שייכנסו

אליהו (אלי) רביבו:  לא – תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  כשאתם תרצו אנחנו גם נפעיל שיקול דעת שלנו אם זה מתיישב עם הצרכים והרצונות שלנו

אליהו (אלי) רביבו:       כך אני מבין את זה

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מבין את זה אחרת

אליהו (אלי) רביבו:  כי אנחנו לחלוטין נותנים עדיפות

אליהו (אלי) רביבו:  זה עכשיו עונה לי אפילו לשאלה של מתן מענה לכוח, לכוח עבודה שאני בונה עליו להכניס לאזור בית שאן

אליהו (אלי) רביבו:  וזה מסביר לי אותי, וזה כבר נותן לי מענה

אליהו (אלי) רביבו:  למה שאני סתם ארוץ על העקבים ואקבל בסוף לא?     

אהד צמת: אולי רק עוד התייחסות קטנה

אליהו (אלי) רביבו: כן אדוני, בבקשה

אהד צמת: רק להגיד שההסכם וההסדרים עם ירדן בנוגע לעובדים הם נובעים מהמעמד המיוחד או מוועדת עקבה אילת

אהד צמת:  כלומר, ונושא של מקומות אחרים זה נושא שהוא אחר ומצריך דיון, חשיבה ופעילות אחרת

אהד צמת:  וכמובן לא רק מהצד שלנו

אליהו (אלי) רביבו: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  טוב, אז אני מבקש שעד סיום הדיון תעדכנו אותי מהם המועדים שבהם אתם מתכוונים למצות את כלל האפשרויות במישור הדיפלומטי

אליהו (אלי) רביבו:  ויכול להיות שזה יחזיר אותנו לאיזה שהיא בחינה לעניין שאר הענפים שעוד מעט אנחנו נגיע עליהם

אליהו (אלי) רביבו:  נמצא איתנו בזום מר שמעון לוי, סמנכ"ל משאבי אנוש רשת פתאל

אליהו (אלי) רביבו:  מייצגת את התאחדות בתי המלון

אליהו (אלי) רביבו:  שלום מכובדי

שמעון לוי: בוקר טוב

אליהו (אלי) רביבו: בוקר טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח בבקשה לקבל ממך סקירה, שבה אתה תתייחס על אחוז המיצוי ערב פרוץ המלחמה, אחוז מיצוי מאז פרוץ המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  האם ישנה עלייה מאז פרוץ המלחמה עד היום או ירידה, מעבר

אליהו (אלי) רביבו:  כלומר, היה מעצר, היה איזה עוצר מסוים ואז התחילה כניסה שהתקרבה לכמעט 50%

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח לדעת האם מאז זה בסימן ירידה או עלייה

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח לדעת אם העובדים הנכנסים הם אותם עובדים שנכנסו מאז פרוץ המלחמה או הכמות גרוסו מודו נשמרת ורק העובדים מתחלפים

אליהו (אלי) רביבו:  זה נושא שמאוד חשוב לי לדעת

אליהו (אלי) רביבו:  ולאחר מכן אני אשמח שתענה לי מה אתם עושים אל מול שלושת הזכיינים הירדנים לעניין גיוס עובדים ויישום מחדש אם אלה שעבדו לא מעוניינים להיכנס

שמעון לוי: טוב

שמעון לוי:  לפני המלחמה היו באילת 2,500 עובדים ירדנים

אליהו (אלי) רביבו: 2,500 עובדים ירדנים במלונאות

שמעון לוי: כ-80% מידי יום

שמעון לוי:  זה למעשה משרת את יום החופש שכל עובד חייב לקבל אחת לשבוע

שמעון לוי:  אני מאמין שהיה ניצול די מלא של המכסה

שמעון לוי:  עם פרוץ המלחמה אנחנו נקלענו ממש לשוקת שבורה

שמעון לוי:  המעבר היה ממש על הסף להיסגר לגמרי

שמעון לוי:  אני פה רוצה לנצל את ההזדמנות ולומר תודה רבה לרשות האוכלוסין, כמובן לעינבל ולצוות שלה, למל"ל, לאנשי המעבר

שמעון לוי:  אני חושב שדי בנס אישרו את פתיחת המעבר וכמובן אנחנו התחייבנו שאנחנו נכניס סדר גודל של 50% מהעובדים

אליהו (אלי) רביבו: סליחה, אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  אתם התחייבתם שתכניסו 50%; זאת אומרת עד 50% או לפחות 50%?     

שמעון לוי: אנחנו מכניסים כ-50%

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני יודע שאתם מכניסים כ-50%, אדוני; אני מבקש לדעת האם אתם התחייבתם להכניס עד 50% או לפחות 50%?      אני אסביר ואבאר את זה יותר: עד 50% זה אומר היינו שמחים להכניס 100% מהפוטנציאל, אבל בשל אילוצים כאלה ואחרים אנחנו נסתפק ב-50%

אליהו (אלי) רביבו:  ולפחות 50% זאת אומרת יש למדינת ישראל אינטרס ש-100% ייכנסו, אבל אנחנו יודעים להתחייב על 50%

אליהו (אלי) רביבו:  ופה אני מבקש לקבל את התשובה, שתהיה ממש ממש ממוקדת, כי היא תענה לי על הרבה שאלות אחרות

שמעון לוי: אני לא יודע להגיד לך בוודאות אם זה כ-50% או עד 50%

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אין פה עניין של ודאות, אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  אתה מייצג את התאחדות בתי המלון

אליהו (אלי) רביבו:  אתה המקור הסמכותי הגבוה ביותר שיודע להגיד לי האם לבתי המלון באילת יש עניין וצורך להכניס יותר עובדים, או שהם אומרים בגלל שיש הסכמים בין המדינות בלית ברירה אנחנו נכניס גם כמות שאנחנו לא צריכים, אבל היא תעמוד על כ-50%

אליהו (אלי) רביבו:  אני אגיד את זה, אני אשאל את זה במילים אחרות

אליהו (אלי) רביבו:  אם היום אני יכול להביא לך עוד 1,000 עובדים שהיום ייכנסו למעבר, תוך 10 דקות

אליהו (אלי) רביבו:  אתם מעוניינים בהם או לא? אתם מבקשים אותם או לא?     

שמעון לוי: כרגע אנחנו לא מבקשים אותם

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי, הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אתה ענית לי על הכול

שמעון לוי: אדוני, רק תן לי להסביר

אליהו (אלי) רביבו: מה אחוז התפוסה באילת היום בבתי המלון?     

שמעון לוי: משהו כמו 70%, אבל זה הולך ויורד ועדיין חשוב לדעת שזו תפוסה של מפונים

שמעון לוי:  זה לא בדיוק מלונאות רגילה

שמעון לוי:  אין אירועים ואין הרבה פעילות במלון עצמו

שמעון לוי:  ולכן הפעילות בתפוסה, כוח האדם הוא לא ביחס ישיר לתפוסה, היות שאנחנו עושים מלונאות אחרת באירוח של המפונים ולא מלונאות רגילה

שמעון לוי:      לגבי שאלתך, אני מעריך שאחרי המלחמה, אם אילת תהיה מלאה לחלוטין בתיירות ישראלית בעיקר, ואנחנו נצטרך את כל המכסה

אליהו (אלי) רביבו: מר לוי היקר, מה יקרה אחרי המלחמה חזון אחרית למועד

אליהו (אלי) רביבו:  כולנו אופטימיים

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא שואל אותך על אחרי המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  אל תמכרו לי סיפורים ואל תערבבו אותי

אליהו (אלי) רביבו:       אני אסביר עכשיו לכל מי שקצת פחות מצוי

אליהו (אלי) רביבו:  בזמן שמעסיקים רבים במדינת ישראל משוועים לידיים עובדות חלק גדול מהם באחוז תפוקה מאוד מאוד נמוך

אליהו (אלי) רביבו:  ענף המלונאות במדינת ישראל עובד בהיקפים מאוד מאוד גבוהים ביחס לעונה

אליהו (אלי) רביבו:  הפך להיות ספק של מדינת ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  תוך כדי סיור שלי עם התאחדות בתי המלון בתל אביב, ראיתי שמצד אחד יש אחוז תפוסה מאוד מאוד גבוה, עם צורך בפעילות מוגבלת

אליהו (אלי) רביבו:  אמנם לא באווירה תיירותית, אבל עדיין עם אחוז פעילות מאוד מאוד גבוה, לאורך כל שעות היממה

אליהו (אלי) רביבו:  ואני אומר שעות היממה, זאת אומרת שכשהייתי בבוקר הייתה פעילות ענפה וכשהייתי אחר הצוהריים המקום היה מלא וגם באמצע הלילה כשבאתי לבקר הלובי היה כמו שבת ב-12:00

אליהו (אלי) רביבו:  שאלתי מה אחוז העובדים שמגיעים לעבודה והאם יש מחסור בימים האלה ואם רוצים עוד ולמה שלא יגייסו מהמפונים וכן הלאה

אליהו (אלי) רביבו:  ואז עלה בי חשד שהגישה של בתי המלון כלפי המפונים, שהם מקבלים המון המון כסף ממדינת ישראל, אגב, המון, היא גישה שאומרת לא באתם לנפוש פה

אליהו (אלי) רביבו:  אתם ישנים כאן, אנחנו ניתן את מה שאנחנו מבינים שצריך

אליהו (אלי) רביבו:       ומצד אחד, נעבור רגע לאילת, מצד אחד יש אינטרס למדינת ישראל להפרות את מערכת היחסים עם הממלכה ההאשמית בירדן ואנחנו מעוניינים לקיים הסכמים ונוהגים בהכנסת כמות עובדים לענף מסוים ובמקביל לזה יש צורך

אליהו (אלי) רביבו:  אבל לצד זאת המעסיקים עצמם מעוניינים להוציא כמה שפחות כסף בימים האלה, כיוון שהאורחים שמתארחים אצלם הם לא מגיעים על חשבונם ולא מגיעים בפן תיירותי

אליהו (אלי) רביבו:  ולכן מבקשים - - -     

קריאה: גם הלקוחות שבויים

אליהו (אלי) רביבו: יפה מאוד, יפה מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  ואז מסתפקים במקסימום 50%

אליהו (אלי) רביבו:  אני שאלתי והתעקשתי על השאלה, מכובדי, אם זה מינימום 50% או מקסימום 50%

אליהו (אלי) רביבו:  והשאלה שנשאלת היא האם מבקשים 100% אבל מסתפקים ב-50% או האם מוצע 100% אבל לא מתחייבים על יותר מ-50%

אליהו (אלי) רביבו:  וההבדל הוא הבדל מהותי

אליהו (אלי) רביבו:  ועל כן אני נזעם

אליהו (אלי) רביבו:  זה מסביר לי למה אין בקשות חוזרות ונשנות מענף המלונאות להכנסת עוד עובדים וקליטת עוד עובדים

אליהו (אלי) רביבו:  זה מסביר לי למה יש 16,600 בקשות, אם אני זוכר נכון, בלשכת התעסוקה כמבקשי עבודה

אליהו (אלי) רביבו:  כשבמקביל לזה נפתחו 55 הזמנות מצד המעסיקים

אליהו (אלי) רביבו:  זאת אומרת שיש רצון אצל המעסיקים המלונאים לדכא קליטת עובדים, דווקא בזמן שהתעסוקה שם היא מאוד מאוד גבוהה והכסף הוא מובטח

אליהו (אלי) רביבו:  וזה לא בעונה הפוטנציאלית שיש אחוז תפוסה כל כך גבוה

אליהו (אלי) רביבו:  וזה מחייב אותי לבקש את התייחסות משרד התיירות

אליהו (אלי) רביבו:  נמצאת איתנו הגב' קרן גולדמן

קרן גולדמן: אז קודם כול אני רוצה לחזור ולהגיד שגם עבורנו במשרד התיירות הפרויקט של הבאת עובדים ירדנים למלונאות הוא חיובי ומשגשג, ועד לפרוץ המלחמה באמת המלונאים רק בירכו על הדבר הזה

קרן גולדמן:  וראיה לכך היא באמת העובדה שהגדלנו את המכסה והייתה דרישה

קרן גולדמן:  ועד לפרוץ המלחמה המכסה הייתה מאוישת ב-2,500 עובדים ירדנים שנכנסו וביצעו את העבודה שלהם בצורה טובה ביותר

קרן גולדמן:  באמת בתחילת המלחמה היה קושי בכניסה, בין אם זה משיקולים ביטחוניים

קרן גולדמן:  והמנכ"ל שלנו באופן אישי עמד בקשר תדיר עם המל"ל כדי להבטיח את הכניסה של העובדים הירדנים וסוכם שייכנסו עד 1,100 עובדים

אליהו (אלי) רביבו: לא, גב' גולדמן, אני מתנצל, סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  אני ממש רוצה להקשיב בקשב רב לסקירה שלך

אליהו (אלי) רביבו:  ברור לנו שאם היו עיכובים לקצב הכניסה בנקודת המעבר הם היו נקודתיים וחלפו באותה מהירות שבה הם הגיעו

אליהו (אלי) רביבו:  ברור לנו שאחוז הכניסה לענף המלונאות, ואגב, זה משליך בהכרח גם כן אולי על שאר הענפים התומכים את ענף המלונאות

אליהו (אלי) רביבו:  היא באחוז נמוך ומוגבל מצד המעסיקים ולא מצד מדינת ישראל או הממלכה ההאשמית

אליהו (אלי) רביבו:  וחשוב שנבהיר את זה, וזה אישיו

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? אז אני מבקש שגברתי תתייחס לסוגיה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא מתכוון להרפות מכך

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?     

קרן גולדמן: אוקיי

קרן גולדמן:  אז כמו שאמרתי, באמת כרגע יש פחות אנשים שעובדים

קרן גולדמן:  גם שמעון אמר את זה בצורה די ברורה, שהעובדים נדרשים להיכנס

קרן גולדמן:  הם יעשו את השיקולים שלהם בלהכניס עובדים כאלה ואחרים, זה באמת שיקולים שנובעים - - -     

אליהו (אלי) רביבו: אין פה שיקולים, גב' גולדמן

אליהו (אלי) רביבו:  בואו, חשוב שנתמקד

אליהו (אלי) רביבו:  בזמן שהמון-המון מעסיקים משוועים לידיים עובדות ותוך כדי זה שיש עובדים שמשוועים להיכנס לעבוד, המעסיקים שעובדים בתפוקה מאוד מאוד גבוהה, משיקולים כלכליים צרים, שהם בניגוד לאינטרס של מדינת ישראל בכל האפיקים, לא מכניסים עובדים

אליהו (אלי) רביבו:  חשוב רגע שנבין את זה

אליהו (אלי) רביבו:       עכשיו, אני מבין מאיפה הבלבול

אליהו (אלי) רביבו:  ועו"ד משש, אני מבקש רגע לבאר את זה

אליהו (אלי) רביבו:  להבדיל מענף החקלאות, שעדיין לא הורגלו להיכנס ולכן צריך לאפיין אותם ולגייס אותם ולסכם עם המשרדים הרלוונטיים בממלכה, בענף המלונאות הם רגילים, הם קיימים, הם מעוניינים, הם מבקשים

אליהו (אלי) רביבו:  והאינטרס שלנו זה לקיים הסכמים ולשדר מסר מאחד אל מול הממלכה שיש לה השפעה לא מבוטלת על מערכת יחסי החוץ של מדינת ישראל עם העולם הערבי, בוודאי בעת הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  תוך כדי זה אותם מעסיקים, שזה ענף המלונאות, מתוך ראייה צרה, שהיא בהכרח על חשבון המפונים שלנו, שמדינת ישראל משלמת בגינם

אליהו (אלי) רביבו:  תוך כדי זה מבקשת לא להכניס עובדים ולצמצם

אליהו (אלי) רביבו:  תבואו תגידו אנחנו היום לא רוצים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מוריד לכם את המכסה, אני אתן אותה למי שזקוק לה וצריך אותה וישמח לקראתה

אליהו (אלי) רביבו:  וכשתיפתח עונת התיירות, אחרי שתעבור המלחמה בעזרת השם, ותבקשו הגדלת מכסה, אנחנו נצטרך לחשוב טוב טוב טוב לפני שנכיר לכם בצורך הזה

אליהו (אלי) רביבו:  זה המסר שאני מעביר לכם

אליהו (אלי) רביבו:  שאף אחד לא יתבלבל פה

אליהו (אלי) רביבו:       אני מבין את המצג שענף המלונאות מבקש לספר לכל המשק, שהוא נכנס תחת האלונקה והם צריכים פיצויים והגדלות ואני לא יודע מה

אליהו (אלי) רביבו:  משפחה ממוצעת של זוג עם שני ילדים קטנים, מדינת ישראל משלמת לכל מלון לא פחות מ-48,000 שקלים בחודש

אליהו (אלי) רביבו:  בחודש

אליהו (אלי) רביבו:  לא דיברתי על משפחה עם יותר ילדים, לא דיברתי אם הם גדולים יותר וצריכים עוד חדר

אליהו (אלי) רביבו:  ואז זה מאמיר למעלה מ-64,000 שקלים בחודש למשפחה

אליהו (אלי) רביבו:  אל תמכרו לנו סיפורים

אליהו (אלי) רביבו:  אני הסתובבתי בבתי מלון

אליהו (אלי) רביבו:  אני הגעתי כחבר כנסת, אני הגעתי כיושב-ראש ועדה כחבר כנסת, אני הגעתי כלקוח סמוי

אליהו (אלי) רביבו:  אני ביקרתי אתכם מסביב לשעון

אליהו (אלי) רביבו:  שאף אחד לא ימכור סיפורים

אליהו (אלי) רביבו:  עוד לא התחלתם לארח אותם, כבר סיפרתם לי איזה פיצויים אתם צריכים לשיקום בתי המלון

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כל תתנו את המענה

אליהו (אלי) רביבו:  כשאתם לא נותנים מענה אתם עושים עוול למפונים, אתם עושים עוול ליחסי החוץ של מדינת ישראל ואתם משאירים אנשים שרגילים להיכנס ולעבוד מבלי יכולת להתפרנס

אליהו (אלי) רביבו:  ואתם משתקים את המשק

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מבקש מראש מנהל עובדים זרים, למה שלא נבחן, בוודאי לעת הזאת, את הסבת העסקה של אותם עובדים שלא נכנסים מתוך בחירת המעסיקים, להסב אותם למעסיקים אחרים כדוגמת הבניין או התעשייה?      

אלון שוסטר: והחקלאות

אלון שוסטר:  אני מבין שגם בחקלאות

אליהו (אלי) רביבו: כן

אליהו (אלי) רביבו:  דנו בזה לפני שנכנסת

אליהו (אלי) רביבו:  אני אכניס אותך טיפה לאירוע

אליהו (אלי) רביבו:  יש הקצאה של 500 עובדים שטיפלנו כאן בוועדה, ביוזמה שלנו

אליהו (אלי) רביבו:  וסוכם לגביה, התהליך הוא תהליך מעט מורכב כי לא היה תקדים להעסקת חקלאים ירדנים

אליהו (אלי) רביבו:  נבנתה המערכת הקונסטרוקטיבית

אליהו (אלי) רביבו:  תוך כדי ההבניה שלה פרצה המלחמה וזה עיכב את פתיחת האפיק החדש

אליהו (אלי) רביבו:  אבל למלונאות ולאותם עובדים, דרך אותם משרדי קישור עם אותם מעסיקים

אליהו (אלי) רביבו:  אז הכול אמור להיות פתוח

אליהו (אלי) רביבו:  ומצג השווא שקיבלנו עד היום זה שנכנסים רק פחות מ-50% כי הם לא רוצים להיכנס או כי יש בעיה ביטחונית או תעבורתית, משהו במעברים

אליהו (אלי) רביבו:  ומסתבר שהמלונאים עצמם ביוזמה שלהם מבקשים לא למשוך עובדים

אלון שוסטר: אבל זה קורה גם במרכז? לא רק באילת?     

אליהו (אלי) רביבו: כן, כן

אליהו (אלי) רביבו:  אתה פחות רואה את זה במרכז, כי אין כניסה מרוכזת לארץ ויציאה ממנה כל יום

אליהו (אלי) רביבו:  אז אתה פחות רואה את זה, הם שקופים יותר

ששון גואטה: אני חייב לספר לך שכשנכנסתי לדיון פגשתי פה חבר אילתי שיש לו חברת ניקיון

ששון גואטה:  אמרתי לו מה אתה עושה פה? הוא אומר 'אחי, באתי לוועדה, אני בבעיה של כוח אדם

ששון גואטה:  אין לי כוח אדם

ששון גואטה:  באתי לבקש כוח אדם'

ששון גואטה:  עכשיו אני רואה אותם פה, הנה הוא שם בחוץ

ששון גואטה:  אני אומר לו מה אתה עושה? באת מאילת לפה? אתה יודע, אני מתארח עכשיו באילת, אני מפונה

ששון גואטה:  הוא אמר לי 'אחי, אני קורס, אין לי עובדים'

אליהו (אלי) רביבו: וזה מוביל אותי לשאלה הבאה, חה"כ גואטה

אליהו (אלי) רביבו:  אתה גם חבר הוועדה, אבל אתה גם מפונה באופן כפוי מצפון הארץ

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, אתמול ביקרתי באזור המועצה שלכם

אליהו (אלי) רביבו:  לא, לא, הייתי בעבדון

אליהו (אלי) רביבו:  אתייחס לזה כשיהיה זמן

אליהו (אלי) רביבו:  אבל הגעתי למעלה יוסף ועברתי באזור מטה אשר

אליהו (אלי) רביבו:  הלכתי לראות את מה שעלה בדיון שלשום

אליהו (אלי) רביבו:  ואני אשמח לקבל ממך איזה שהיא סקירה בכמה משפטים על החוויה שלך במעט הפעמים שאתה יורד לאילת לבקר את המשפחה: האם בהבנה שלכם חסרים עובדים בבית המלון שבו אתם מתארחים

אליהו (אלי) רביבו:  אני אבקש משום צנעת הפרט לא לחשוף באיזה בית מלון מדובר, כי אנחנו לא רוצים לעשות שיימינג

ששון גואטה: לא, ברור שלא

ששון גואטה:  אני אספר לך, תשמע, אני לא יודע מה קורה ברוב המלונות, כי לא יצא לי לבקר

ששון גואטה:  אבל במלון שאני נמצא בו עכשיו אישית, זה באמת בסדר

ששון גואטה:  יש שירות והכול טוב

ששון גואטה:  ואתה יודע, אנחנו נמצאים גם בחורף ואין בריכות

ששון גואטה:  אני גם מאמין שבאמת יש פחות כוח אדם

ששון גואטה:  אין לי, אני, אין לי שום מילה, אני כאילו אסור לי להגיד את השם של המלון, אבל הייתי מפרגן

ששון גואטה:  הם באמת טובים עם החבר'ה שלנו

קריאה: אתה הגון

ששון גואטה: לא, איפה שאני אישית נמצא

ששון גואטה:  אני לא הייתי בעוד בתי מלון

ששון גואטה:  הוא היה, אז הוא בטח יודע מה קורה בעוד מקומות

ששון גואטה:  אני לא יצא לי

אליהו (אלי) רביבו: אני מיד, בוודאי ובוודאי נוגע בזה

אליהו (אלי) רביבו:  לא השאלה הבאה, זו שאחריה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר?      

קריאה: - - - ישראלים מבתי מלון באילת, כן

אליהו (אלי) רביבו: אז תכף ניגע בזה גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? תכף אנחנו ניגע בזה

אמיר ענבר: יושב-הראש, אני מהמל"ל, אני רוצה להגיד כמה מילים

אליהו (אלי) רביבו: מהמל"ל? ברוך הבא

אליהו (אלי) רביבו:  מה שמך ותפקיד?     

אמיר ענבר: אמיר ענבר, אני רח"ט לוט"ר במל"ל

אמיר ענבר:  הסיפור של הירדנים הוא מורכב

אמיר ענבר:  אנחנו מתחילת המלחמה ניהלנו משהו כמו ארבעה חמישה דיונים בנושא הזה

אמיר ענבר:  היו לחצים מאוד גדולים לסיים את ההעסקה שלהם או לצמצם אותה, מצד גורמי הביטחון

אמיר ענבר:  הסיפור הוא, יש פה איום, אין אפשר לברוח ממנו

אמיר ענבר:  לא עזתים, לא פלסטינים, אבל בטח לא הודים או סרילנקים

אמיר ענבר:  עכשיו, אנחנו ניהלנו עם זה לא מעט דיונים והעסק הזה עובד

אמיר ענבר:  אתה רוצה לשאול אותי משהו?     

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני רוצה להקשיב לך עד הסוף כדי לוודא שאני מבין אותך נכון

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה שעדיין עוד לא

אמיר ענבר: אני אומר, העסקה של ירדנים היא מורכבת

אמיר ענבר:  מוטלות עליהם הנחיות ביטחון מחמירות

אמיר ענבר:  לדוגמה המעסיק מחויב לקחת אותם מהמעבר, להביא אותם למלון

אמיר ענבר:  קב"ט המלון אחראי שהם לא יוצאים מהמלון

אמיר ענבר:  אנחנו לא רוצים שהם יסתובבו בעיר

אמיר ענבר:  זה, דרך אגב, דרישות של ראש העיר

אמיר ענבר:  הוא אומר התושבים שלי חוששים

אמיר ענבר:  תנסו למנוע צמצום

אמיר ענבר:  אפשר לדבר עם ראש העיר לשאול אותו

אליהו (אלי) רביבו: עוד מעט ראש העיר יצטרף אלינו

אמיר ענבר: בסדר

אמיר ענבר:  נדמה לי שהוא גם השתתף איתנו בדיון

אליהו (אלי) רביבו: מר אמיר, סליחה

אליהו (אלי) רביבו:  אני שומע מדבריך הסבר שהוא קצת לא כל כך מתאר את המציאות שאני מכיר ואין לי אלא לכבד את מה שאתה מסביר, כי אתה הנציג הרשמי והבכיר של המל"ל כאן

אליהו (אלי) רביבו:  זה שעובדים לא מסתובבים בעיר, הם אף פעם לא הסתובבו בעיר

אליהו (אלי) רביבו:  עובדים שמגיעים מירדן תמיד מגיעים מהמעבר למקום העבודה

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, בין 10 ל-14 דקות נסיעה

אליהו (אלי) רביבו:  אין להם פנאי להסתובב בעיר, הם לא גרים בעיר, אז משכך הם מגיעים מהמעבר לעבודה ומהעבודה למעבר

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא משהו שהוא חריג עוד קודם למלחמה

אליהו (אלי) רביבו:       שנית, המעבר הוא מעבר רציף

אליהו (אלי) רביבו:  קיבלנו על כך גם התייחסות

אליהו (אלי) רביבו:  אני יודע את זה

אליהו (אלי) רביבו:       שלישית, מדובר כאן מצד המעסיקים שמבקשים לא למשוך עובדים

אליהו (אלי) רביבו:  לא מצד גורמי הביטחון או שיקולים למניעת טרור כאלה ואחרים או תלונות מצד העובדים שאומרים

אליהו (אלי) רביבו:  ואני עם זה התחלתי את הדיון אם שמעת, ששאלתי יכול להיות ששעות פעילות מצומצמות של המעבר גורמות לאינסנטיב שלילי ברצון העובדים להיכנס או בידוק קפדני או אני לא יודע מה

אליהו (אלי) רביבו:  אני אומר לך שבזמנים שונים, כשאני ביקשתי להיכנס לירדן היו פעמים שבהם המעברים היו מחמירים יותר וקפדניים יותר

אליהו (אלי) רביבו:  לפעמים קצת מתוך קנטרנות

אליהו (אלי) רביבו:  וכשרציתי לעבור בכל זאת עברתי

אליהו (אלי) רביבו:  אז לקח לי במקום 20 דקות 45 דקות

אליהו (אלי) רביבו:  אז לא קרה כלום

אליהו (אלי) רביבו:  אז מה, בגלל זה אני לא אסע? זאת לא השאלה

אליהו (אלי) רביבו:  השאלה היא האם יש פחות כניסת עובדים כי העובדים לא מעוניינים להיכנס או כי קשה להם להיכנס או כי המעסיקים מבקשים לא למשוך אותם? ומסתבר פה בהבהרה הכי ברורה, אין בזה שום סימני שאלה, שהמעסיקים מבקשים, המעסיקים הרלוונטיים שאני מדבר עליהם, לא למשוך אותם

אליהו (אלי) רביבו:  שום שיקול אחר לא רלוונטי כאן

אליהו (אלי) רביבו:  שום שיקול אחר

אליהו (אלי) רביבו:       ואני אומר לך שבאופן מאוד מאוד אחראי לפני כחודשיים, תוך כדי דיון מאוד רלוונטי, בפתיחת הדיון נקראתי לצד האולם, אם אני לא טועה היינו באולם ירושלים, נציגי המל"ל ומשרד החוץ ועוד גורמים ביטחוניים רלוונטיים קראו לי לצד, הנחו אותי מה אני יכול לסקור וממה עליי להתעלם

אליהו (אלי) רביבו:  מתוך אחריות גדולה ביצעתי את המוטל עליי ולא הבכתי אף אחד מהגורמים

אליהו (אלי) רביבו:  לא הישראלים ולא הירדנים

אליהו (אלי) רביבו:  אני מניח שמצופה מכל נציג רשמי בוודאי כשהוא מגיע מהמל"ל ככל ויש שיקולים כאלה ואחרים, בוודאי ובוודאי אם לא נדרשנו לשאלה הזאת, לבצע איזה שהיא טרנספורמציה בין כמות הידע העצום שהוא מחזיק לבין הנתונים שהוא מעביר לידיעת הציבור

אליהו (אלי) רביבו:  בוודאי ובוודאי כאשר זאת לא השאלה שכרגע נדונה

אליהו (אלי) רביבו:       אני אשמח לדעת, בהמשך לשאלת קו לעובד מה המעמד של אותם עובדים ירדנים שהיו רגילים להיכנס ולא נמשכים היום להיכנס לעבוד בישראל? האם הם בחל"ת, האם הם מפוטרים, האם הם בהשעיה? מה המעמד שלהם?     

קריאה: אין להם

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה לדעת

אליהו (אלי) רביבו:  זו שאלה שמופנית גם למשרד העבודה וגם למשרד המשפטים

רן לביא: שלום, בוקר טוב

רן לביא:  עו"ד שירי לב רן, הממונה על זכויות עובדים זרים במשרד העבודה

רן לביא:  מבחינה משפטית כאשר שני הצדדים להסכם העבודה, זאת אומרת העובד והמעסיק, מעוניינים להגיע להסכמה בדבר חל"ת אז אפשר לעשות את זה

רן לביא:  אני שואלת האם במקרה כזה או אחר האם באמת נעשתה הסכמה כזאת?     

אליהו (אלי) רביבו: זאת לא השאלה גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  הנה, ההמשך שלך מסביר שזאת לא הסיטואציה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? זה לא ברצון הצדדים, זה ברצון חד צדדי של מי מהצדדים

רן לביא: ומשכך זה לא בדיוק חל"ת

רן לביא:  זה מה שאני אומרת

רן לביא:  חל"ת חייב להיעשות בהסכמה

אליהו (אלי) רביבו: פעם ראשונה שאני שומע את זה

רן לביא: לא, זה המצב המשפטי

רן לביא:  חל"ת חייב להיעשות בהסכמה

אליהו (אלי) רביבו: לא ידעתי

קריאה: חשבתי שרק מי שמפונה זה חייב להיות בהסכמה

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לאו דווקא מפונה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו פוגשים את ההגדרה חל"ת בהמון המון נסיבות

אליהו (אלי) רביבו:  לדוגמה בקורונה, אז לא היה פינוי ועדיין היה חל"ת

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא רלוונטי

רן לביא: כאשר אחד מהצדדים לא מסכים לחל"ת, בין אם זה המעסיק ובין אם זה העובד, כל אחד, אז הצד שמעוניין ולא התקבלה הסכמה לבקשתו, יכול לנקוט בצעדים שנמצאים לרשותו

אליהו (אלי) רביבו: מה הסעד?     

רן לביא: אם זה מעסיק שרוצה להוציא את העובד לחל"ת והעובד לא מעוניין, אז המעסיק יכול לשקול את הפיטורים שלו

רן לביא:  ולהיפך, עובד שמעוניין לצאת לחל"ת והמעסיק לא מעוניין, העובד יכול לשקול התפטרות

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  ובדקתם מה עמדת המועסקים?     

רן לביא: לא, לצערי הרב אין לנו נגישות למועסקים

אליהו (אלי) רביבו: למה?     

רן לביא: יש לנו קושי

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, לא, אין קושי

רן לביא: אוקיי

אליהו (אלי) רביבו: אני רוצה לספר לך מה אני הייתי עושה אם הייתי עוזר שלך

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? הייתי מייעץ לך להוציא פנייה לכל מעסיק ומעסיק בבתי המלון, בין היתר באמצעות התאחדות בתי המלון

אליהו (אלי) רביבו:  שבה הם פונים ומכתבים אתכם לכל מועסק שלהם או ישיר או באמצעות אחד ממשרדי הגיוס

אליהו (אלי) רביבו:  ובהם הם מודיעים להם שזו ההחלטה שלהם כרגע לא למשוך והם מבקשים להוציא אותם לחל"ת או לסטטוס משפטי כזה או אחר

אליהו (אלי) רביבו:  ואם יש להם הסתייגות הם מוזמנים להגיב

אליהו (אלי) רביבו:  הנה דוגמה

אליהו (אלי) רביבו:  ומרגע שאת מכותבת את תעודכני גם בהתייחסות שלהם

אליהו (אלי) רביבו:  הנה דוגמה

אליהו (אלי) רביבו:  הנה קושי שדילגנו עליו

אליהו (אלי) רביבו:  מקובל עלייך?     

רן לביא: בהחלט

אליהו (אלי) רביבו: אז תיקחי אותי כעוזר שלך

רן לביא: התקבלת

אליהו (אלי) רביבו: תודה

אליהו (אלי) רביבו:  הנה דוגמה

אליהו (אלי) רביבו:  מה, זה לא כזה מסובך

אליהו (אלי) רביבו:  חבר'ה, אני רוצה לדעת איך אנחנו מתייחסים

אליהו (אלי) רביבו:  הרי מחר-מוחרתיים כשאנחנו נהיה ב-full time job עם מילוי החדרים בבתי המלון בתפוסה על ידי נופשים מתוך בחירה, ואותם מעסיקים ישוועו לידיים עובדות בחזרה מירדן צריך להבין שהולך להיכנס עובד שבמשך חודשים רבים דעתו לא נשמעה והאינטרס שלו לא נשמר

אליהו (אלי) רביבו:  ואנחנו מצפים שהוא יהיה שירותי ונעים וידבר טוב בעד עם ישראל

אליהו (אלי) רביבו:  לא יודע, כאילו, איך אנחנו באמת מגנים על זכויות הפרט? או לכל הפחות מציעים להם להסב

אליהו (אלי) רביבו:  שלום, אני המעסיק, אני היום פחות צריך אותך

אליהו (אלי) רביבו:  זו סוגיה בפני עצמה, כפי שאמרתי קודם

אליהו (אלי) רביבו:  אבל בינתיים אני רוצה להציע לך לעבוד במפעל זה וזה או בקבלן זה וזה או בידיים מעסיקות כאלה וכאלה, בהתאם להרשאה שמדינת ישראל מקצה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא מינימום נדרש מאתנו?      

רן לביא: קיבלתי אדוני ואנחנו נעשה את זה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני מבקש לעקוב אחרי זה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? אבל אני מבקש שזה יבוצע לאלתר

אליהו (אלי) רביבו:  כן, עו"ד משש?     

עינבל משש: לא, אני רוצה רק כדי לאזן את התמונה ולתת את תמונת המצב הרחבה

עינבל משש:  יש לומר שיש גם עובדים זרים מהפיליפינים שמועסקים במדינת ישראל

עינבל משש:  מקצתם ממש יצאו בתחילת הלחימה

עינבל משש:  אבל צריך רגע לזכור, בסוף פרצה מלחמה

עינבל משש:  חלק מהמלונות נסגרו, בעיקר בצפון

עינבל משש:  והיה צורך לנייד עובדים בין המלונות כדי שגם הפיליפינים שנמצאים פה לא ייוותרו ללא עבודה

עינבל משש:  ולכן אפשרנו ניוד של עובדים פיליפינים גם לעיר אילת

עינבל משש:  אז היה צורך באמת לתת מענה לעיר אילת ולמלונות בעיר אילת

אליהו (אלי) רביבו: להזכירך גברתי, אנחנו אמרנו שהעדיפות היא קודם כל לנייד למרכז הארץ, היכן שגם שם - - -     

עינבל משש: אנחנו לא הגבלנו ונתנו לרשתות

אליהו (אלי) רביבו: לא, אבל אמרנו, אמרנו שאנחנו מעדיפים

אליהו (אלי) רביבו:  כשדיברנו עם מנכ"לית התאחדות בתי המלון שבינתיים כבר לא ממשיכה בתפקידה, נאחל לה הצלחה בהמשך תפקידה

אליהו (אלי) רביבו:  אמרנו שאנחנו מצפים שכל הניודים מהצפון ומהגליל ירדו לאזור השרון והמרכז וירושלים

אליהו (אלי) רביבו:  כשגם לאזורים האלה יש צורך בעובדים, הואיל וגם לשם מגיעים מפונים

אליהו (אלי) רביבו:  ואילו לאילת אנחנו נמתין רגע, כי קודם כל אנחנו נרצה להכניס את הירדנים

אליהו (אלי) רביבו:  זאת הייתה הנחת העבודה

אליהו (אלי) רביבו:  ואז, בתחילת הדרך, הייתה גישה שאומרת שיש מניעה ביטחונית או מצד גילוי רצון הירדנים להיכנס

אליהו (אלי) רביבו:  ועכשיו אנחנו מבינים שאין מניעה ביטחונית ואין מניעה תעבורתית של המעברים

אליהו (אלי) רביבו:  וכן, במסגרת היחסים הבין לאומיים שמדינת ישראל מקיימת עם הממלכה יש הסכמה, גם אם היא לא עומדת על כל במה ומכריזה על זה, יש הסכמה ורצון ועידוד להכניס

אליהו (אלי) רביבו:  וכל הסיבה שהם לא נכנסים זה רק מתוך בחירה של המעסיקים

עינבל משש: צריך לומר בכנות ובהגינות שגם לא מעט כתבות נעשו ולא מעט חשש של פגיעות בתחושת הביטחון של אנשים ששהו במלונות

עינבל משש:  וגם זה עלה אדוני

עינבל משש:  אז צריך לומר את זה גם בגלוי

אליהו (אלי) רביבו: אני לא הפסקתי לשאול את זה במספיק הזדמנויות

אליהו (אלי) רביבו:  וחרף כל זאת, יש פלסטינאים גברתי, שנכנסים לעבוד במלונאות

עינבל משש: זה עלה כמה וכמה פעמים בעיר אילת

עינבל משש:  החשש מוצדק, לא מוצדק, אני לא יודעת

עינבל משש:  אני לא גורם ביטחוני

עינבל משש:  נכון, כמו שאמר אמיר, עשינו מספר דיונים בנושא הזה כדי לאיין את החשש הזה ולקבוע כללים לכניסת הירדנים

עינבל משש:  ממשיכים, לא ממשיכים, אז הייתה גם אי ודאות בעניין הזה

עינבל משש:  צריך לומר את זה בכנות, כי זה המצב שנוצר

עינבל משש:  אני חושבת שכן המלונות עשו עבודה טובה בנושא הזה של טיפול במפונים

עינבל משש:  אנחנו כגורם שמתכלל את האירוע של העסקת עובדים זרים רצינו לתת להם את מגוון האפשרויות, בתמהיל הקיים, גם ירדנים וגם זרים וגם גמישות תפעולית לנייד את העובדים

עינבל משש:  כי לא היינו רוצים, לדוגמה, מלון שנסגר בצפון ונסגרו מלונות בצפון כי לא היו שם מפונים

עינבל משש:  אז לא רצינו שהפיליפינים גם יישארו ללא עבודה

עינבל משש:  אז המורכבות של העניין היא הייתה קצת משמעותית יותר אני חושבת

עינבל משש:  גם תחושת הביטחון וגם האירוע הזה של הניוד של העובדים

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

עינבל משש: לומר קצת בכנות, באמת, המלונות בהחלט נשכבו מתחת לאלונקה ועשו עבודה טובה

אליהו (אלי) רביבו: אני לא יכול להתעלם מהסקירה של גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  ולכן מתעכב עוד טיפה בנקודה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  אני חוזר למר שמעון לוי

אליהו (אלי) רביבו:  שלום אדוני, אני מבקש להיעזר בכובע המרכזי שלך כסמנכ"ל כוח אדם ברשת פתאל

אליהו (אלי) רביבו:  אם אפשר בבקשה לדעת כמה בתי מלון מחזיקה רשת פתאל באילת

אליהו (אלי) רביבו:  מה אחוז התפוסה בבתי המלון

אליהו (אלי) רביבו:  מתוכם, מה אחוז שהוא מפונים

אליהו (אלי) רביבו:  אני יכול להניח שאנחנו מבינים

אליהו (אלי) רביבו:  מה כמות העובדים שעובדים היום באותם בתי מלון

אליהו (אלי) רביבו:  והשאלה האחרונה, מה כמות העובדים שבית המלון העסיק בחודש, בשנה הקודמת

אליהו (אלי) רביבו:  בחודש המקביל בשנה הקודמת

אליהו (אלי) רביבו:  בבקשה גב' משש

שמעון לוי: לנו יש שמונה בתי מלון בעיר אילת

שמעון לוי:  התפוסה הממוצעת, אני מדבר כרגע על תפוסה ממוצעת ברשת מלונות פתאל ולא בכל העיר אילת

שמעון לוי:  כי יש מפונים שהתחילו לעזוב את בתי המלון לפני מספר ימים

אליהו (אלי) רביבו: תן לי סקירה עד לפני שלושה שבועות, עד לפני חודש

שמעון לוי: אצלנו התפוסה כ-70%

שמעון לוי:  100% מתוך האורחים הם מפונים

שמעון לוי:  אין לנו בתי מלון שלא מארחים מפונים

שמעון לוי:  כמות העובדים שמועסקים היום מול תפוסה רגילה היא בערך 75% מהכמות הרגילה של העובדים

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  קיבלת תשובה, גב' משש

שמעון לוי: רק להשלים משהו

אליהו (אלי) רביבו: כן, בבקשה אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  לי אבל ענית

שמעון לוי: אנחנו לא ביקשנו להוסיף עובדים זרים

שמעון לוי:  אנחנו ביקשנו ליצור איזון בסוג העובדים

שמעון לוי:  כדי לא לשים את כל הביצים בסל אחד שנקרא ירדנים

שמעון לוי:  אנחנו רוצים ליצור איזון שביום משבר, והיינו ממש על הסף של סגירת הגבול, שנוכל להיעזר בעובדים זרים אחרים שהם לא ירדנים

שמעון לוי:  אנחנו לא רוצים להגדיל את המכסות, לא רוצים כלום

שמעון לוי:  אנחנו רק רוצים לשנות את התמהיל

שמעון לוי:  תודה

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה אדוני

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה ולא אבוש, את הנתונים שמסרת ידעתי

אליהו (אלי) רביבו:  העדפתי שהנוכחים ישמעו אותם מפיך

אליהו (אלי) רביבו:  ולצד זאת, אני מניח שאתה יודע שזוהי משנתי המרכזית, שכל ענף יזכה לקבל עובדים מכמה מקורות במקביל, בגלל שיקולים כאלה ואחרים, שבתוכם גם המציאות שאותה חווים בימים אלו

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור והתייחסות לגב' פנינה בר, שהיא סמנכ"לית גני בר

פנינה בר: זה הבן שלי דור, שהוא דור ההמשך שלנו

דור בר: שלום

דור בר:  קודם כל תודה רבה לכולכם, חה"כ רביבו

דור בר:  אנחנו יש נוכחות מכובדת של קבלנים מאילת

דור בר:  יש לנו מצוקה אמיתית

דור בר:  זה לא מהיום, זה מלפני הקורונה, זה התגבר בקורונה ועכשיו זה ממש משבר בשבילנו

דור בר:  אנחנו חברה משפחתית

דור בר:  בכלל באילת ענף הבנייה הוא מושתת על חברות משפחתיות

דור בר:  ויש לנו בערך 150, על פי נתונים שעו"ד עינבל אומרת, ש-150 עובדים שמגיעים אלינו לבנייה

דור בר:  100% מהם נכנסים כל יום וצריך עוד ידיים עובדות

דור בר:  למעשה מה שקורה שאנחנו נחשבים עם התעשיות האחרות, ואז יש מצב שיש עסקים שמקבלים הקצאה והם לא משתמשים בה

דור בר:  ואנחנו, שאנחנו משוועים לעובדים - - -     

אליהו (אלי) רביבו: מי חוץ מהמלונות?     

דור בר: יש מכבסות, חופים, מסעדות, יש תעשיות, מכולות

דור בר:  עובדים זרים כמו פלסטינאים, אז ככה מתייחסים לירדנים גם

דור בר:  והתעשיות התומכות של המלונות, שאני חושב שצריך לאחד אותם עם ההקצאה של המלונות, במיוחד עם המצב הזה היום

דור בר:  אנחנו זקוקים להגדלה קבועה במכסה ולאיחוד המכסה לעובדי הבניין

דור בר:  אנחנו נדע לנצל את זה

דור בר:  אנחנו גם נהיה מוכנים להתייחס למכסות, כדי שתרגישו שזה נכון ותדעו לעשות גם את המהלכים ברמה מול ירדן לצורך העניין

דור בר:       יש לנו עובדים ירדנים שעבדו איתנו עשרות שנים

דור בר:  אנחנו מדברים על הסדר שהוא קיים כבר 17 שנים

דור בר:  יש לנו עובדים ירדנים שפשוט התייאשו ועברו לעבוד בדובאי ובמדינות ערביות אחרות, כי המצב הזה הוא בלתי אפשרי

דור בר:  אנחנו בונים 200 יחידות דיור באילת בכל רגע נתון

דור בר:  פרויקט נפתח, נסגר

דור בר:  יש לנו ירדני אחד

דור בר:  אנחנו בקורונה, ענבל מכירה אותנו, עשינו ממש מאבק

דור בר:  ובסוף אנחנו מתמרנים עובדים

דור בר:  אבא שלי בן 73 מלמד עובדים לקשור ברזל בידיים בחניון

דור בר:  מתקופת הקורונה וגם היום אנחנו מתמרנים עם כל מה שבא ליד

דור בר:       זהו

דור בר:  בגדול, אנחנו נותנים מענה לעניין הביטחוני

דור בר:  אחי חמוש, שני האחים שלי חמושים, שניהם מנהלי עבודה באתרים

דור בר:  אנחנו דואגים לשים מאבטח חמוש, עלתה דרישה מצד העירייה

דור בר:  למען האמת, אני יכול להבין את החששות

דור בר:  ברוך השם, לא היו מקרים, שב"כ, המל"ל, כל החבר'ה שעוסקים בהיבט הביטחוני באמת עושים את העבודה שלהם נאמנה ורואים את זה גם

דור בר:  היה אם אני לא טועה מקרה אחד בכל השנים האלה, מדברים על איזה 17-18 שנים שההסדר הזה קיים

קריאה: פלילי, לא ביטחוני

קריאה:  פלילי

דור בר: טוב לדעת

דור בר:  אני עד היום חושב שזה ביטחוני

דור בר:  וזהו, בגדול אם אפשר לתת לחברים גם לדבר

דור בר:  ואני באמת רוצה להגיד לכם תודה

פנינה בר: צר לי שאנחנו שומעים פה שהמלונות מוותרים על כוח אדם

אליהו (אלי) רביבו: הבן שלך ביטא היטב

פנינה בר: אנחנו מחודש שביעי מחכים לתוספת של ה-150 עובדים

פנינה בר:  כשכל הזמן אנחנו בקשר עם ענבל, שבאמת ירדה, הייתה קשובה אלינו, עשתה סיבוב אתנו באתרים

פנינה בר:  אני יודעת שהיא עשתה כל מאמץ לסייע לנו

פנינה בר:  אני לא יודעת, אנחנו גם לא יודעים איפה זה נתקע

אפרת לב ארי: הכפלנו לכם את המכסה

קריאה: אבל היא לא מגיעה

קריאה:  היא לא מגיעה, אפרת

פנינה בר: אבל איפה היא? חמישה חודשים שאנחנו עם עובד אחד

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  ככה, כדי שלא נחזור על מילים פעם אחר פעם, אם יש עוד נציג מענף הבניין מאילת שיש לו לומר משהו מעבר למה שאמר הדובר האחרון, מוזמן

אליהו (אלי) רביבו:  אם לא, אנחנו נעבור לתת ענף בניין שזה ענף התשתיות, שאנחנו עוסקים בו לאחרונה יותר ויותר ולא מתכוונים להרפות

אליהו (אלי) רביבו:  אז לפני שנעבור לענף התשתיות אני מבקש לדעת אם יש עוד נציג מענף הבניין שיש לו לומר משהו שלא נאמר, שלא יוצג כאן באמצעות הדוברים האחרונים

אליהו (אלי) רביבו:  כן, אתה? בבקשה

תאמר נופי: תאמר נופי, מאילת, חברת תאמר נופי

אליהו (אלי) רביבו: הכרנו, נכון?     

תאמר נופי: הכרנו

תאמר נופי:  את אחי הכרת או את אבא שלי, לא אותי

אליהו (אלי) רביבו: מרוואן?     

תאמר נופי: דוד שלי

תאמר נופי:  אני רוצה רק להוסיף מה שלא נאמר, אני לא רוצה לחזור על מה שנאמר, כי דור ביטא את זה היטב

תאמר נופי:  הביקוש הוא עצום מצידם

תאמר נופי:  הם כל כך רוצים לעבוד

תאמר נופי:  יש לי, אני מקבל עשרות פניות של עובדים ירדנים

תאמר נופי:  אני פשוט בקשר עם העובדים הירדנים ועם חברות כוח האדם

תאמר נופי:  אתה יודע, באים אלינו עובדים 'אח שלי ודוד שלי ובן דוד שלי'

תאמר נופי:  הם רוצים לעבוד, הם מתים לעבוד

תאמר נופי:  יש לנו על המדף 30-40 עובדים שרק אם היה לנו מכסה היינו מכניסים

תאמר נופי:  לא יכולים להכניס

תאמר נופי:  לא יכולים להכניס כי אין מספיק

תאמר נופי:       אז באמת יש ביקוש עצום של עובדים

תאמר נופי:  ולא 18 שנים, 25 שנים כבר מהסכם השלום משנת 2000 נכנסים לנו עובדים ירדנים

תאמר נופי:  ופעם אחת באמת לא היה שום אירוע

תאמר נופי:  אני לא איש ביטחון, אבל שום דבר

תאמר נופי:  הם באים לעבוד, חוזרים הביתה

תאמר נופי:  רוצים להתפרנס

תאמר נופי:  ובאמת צריכים אותם

תאמר נופי:  צריכים אותם ממש ואנחנו נשמח לקבל פה הגדלת מכסה והוספה לענף

תאמר נופי:  הענף זקוק לזה בצורה מטורפת

תאמר נופי:  העיר צריכה את זה לפיתוח שלה

תאמר נופי:  העיר, אם לא יהיה, העיר לא יכולה להתקדם, לא יכולה להתפתח

תאמר נופי:  זה פוגע בהתפתחות של העיר לדעתי

דור בר: אם אני יכול להוסיף? אני לא מכיר עיר בישראל שיש לה הגבלה של עובדים שנכנסים כמו שלנו זה קיים

אליהו (אלי) רביבו: אני גם לא מכיר עוד עיר בישראל שיכולה לקבל ירדנים חוץ מאילת

אליהו (אלי) רביבו:  אז למטבע יש שני צדדים

דור בר: טוב לדעת

אליהו (אלי) רביבו: בסדר? תודה

דור בר: יש עובדים זרים אחרים באילת

דור בר:  הם לא עובדים פשוטים, הם מקצועיים יותר

דור בר:  לצורך העניין סינים או מולדבים שעכשיו מגיעים יותר

דור בר:  העובדים הירדנים יכולים לעשות עבודות פשוטות

דור בר:  משפחת נופי מתמחה בתשתיות ומי שעובד בתשתיות זה ירדנים, לצורך העניין, ולא סינים

דור בר:  לא תראו סינים בתשתיות

דור בר:  ולכן הם גם מאוד חשובים, כי הם נותנים מענה לעבודות שאין אותן

דור בר:  הלוואי וישראלים היו מוכנים לעבוד

דור בר:  אנחנו נשמח לקלוט ולהכשיר וגם לשלם יותר על כוח אדם איכותי יותר

דור בר:  כי הם לא ה-וואו שב-וואו

דור בר:  ועדיין, אין את זה, אין את החלופה הזאת

דור בר:  אז חשוב לדעת

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אז לפני שאני מעביר את רשות הדיבור לשני חברים שלי, יש נקודה שמן ההגינות שאני אבטא אותה

אליהו (אלי) רביבו:  עם פרוץ המלחמה חלק מהעיסוק שלי עסק בנושא כאוב שבתוכו קיימנו צורך, הרי ניהלתי איזה שהוא פרויקט של העתקת מכשיר C

אליהו (אלי) רביבו: T

אליהו (אלי) רביבו:  מאוד מאוד מורכב לבסיס זיהוי החללים בשורה

אליהו (אלי) רביבו:  המכשיר היה בבית חולים יוספטל

אליהו (אלי) רביבו:  אני חייב להודות על האמת

אליהו (אלי) רביבו:  אני עדיין מאוד מרוגש כשאני נזכר בזה

אליהו (אלי) רביבו:       פניתי לחבר אחד, גבי קדוש

אליהו (אלי) רביבו:  סיפרתי לו על המצוקה ועל הצורך המיידי, בעומס המטלות שמדינת ישראל נאלצה להתמודד עם כל המערכות המענה שיכולתי לקבל מהמדינה היה לוקח הרבה יותר זמן

אליהו (אלי) רביבו:  תיווכתי לו את הצורך שלי

אליהו (אלי) רביבו:  צמצמתי אותו לנקודה אחת

אליהו (אלי) רביבו:  והוא אומר לי תוך 10 דקות מדבר איתך מישהו

אליהו (אלי) רביבו:  דיבר איתי בחור צדיק בשם מוטי בן גל, מנופאי

אליהו (אלי) רביבו:  והוא קצר ולעניין אומר 'אני בדרך ליוספטל, תגיד מה צריך'

אליהו (אלי) רביבו:  אמרתי לו אני צריך – הוא אומר לי 'תגיד כל מה שצריך'

אליהו (אלי) רביבו:       אני אומר לכם שאני עוד לא הספקתי להגיע לאילת, למעלה מ-50 ידיים עובדות, כולם בהתנדבות מכל הענפים

אליהו (אלי) רביבו:  חבר גייס חבר, לא ביקשו כלום, לא צייצו

אליהו (אלי) רביבו:  עבדו איתנו שלוש יממות, בשתי משמרות, לתוך עומק הלילה

אליהו (אלי) רביבו:  בשליחות עצומה, בציונות שבאה לידי ביטוי כל השנה

אליהו (אלי) רביבו:  כי להיות באילת זה סוג של שליחות וציונות, בוודאי בעת הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  ועל כן שמורה לכם תודתי והערכתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני לא אשכח את זה

אליהו (אלי) רביבו:       והיום כשאני מדבר על הצורך בהכרה במעסיקים האילתים, המקרה הזה עומד אל מול עיניי

אליהו (אלי) רביבו:  ואני מעריך את זה

אליהו (אלי) רביבו:  ומכאן שלוחה תודתי והערכתי לכל המעסיקים

אליהו (אלי) רביבו:  אני בטוח שאם זה היה מגיע אליכם אז גם אתם הייתם מגיעים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני לא הכרתי מעסיקים, לא ידעתי למי לפנות

אליהו (אלי) רביבו:  ואחד פנה לשני שפנה לשלישי ואז הייתה מכפלה

אליהו (אלי) רביבו:  ואני לא הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני תפסתי ראש ואני רואה מישהו מגיע עם פיתות ואומר 'חבר'ה, תאכלו'

אליהו (אלי) רביבו:  ומישהו אומר 'שנייה, אשתי הולכת להביא לי את המברגה, אני גם רוצה לעבוד'

אליהו (אלי) רביבו:  וזה אומר 'תביאו לי סולם'

אליהו (אלי) רביבו:  ו-50-60 אנשים באמצע הלילה עובדים, כשאחד מספר לשני

אליהו (אלי) רביבו:  וכשאני עם פה פעור אומרים לי 'אל תתפלא, זאת אילת

אליהו (אלי) רביבו:  זאת משפחה אחת גדולה וכשיש צורך כולנו נותנים כתף'

אליהו (אלי) רביבו:  ועל כן אני מבקש להעביר לכם את תודתי שוב פעם

אליהו (אלי) רביבו:  אני עדיין מאוד מרוגש מההתנהלות, ההתגייסות והמחויבות שלכם

אלון שוסטר: אני ברשותך, יושב-הראש, התכוונתי להיכנס למשעול שאתה פרצת בו דרך

אלון שוסטר:  מתוקף המפגשים שלי כמכיר חלק גדול מקהילות המפונים הייתי באילת מספר פעמים

אלון שוסטר:  וזו בדיוק התחושה שקיבלתי מקצה לקצה, מקהילת העסקים, מהקהילה האזרחית

אלון שוסטר:  יש משהו במקום הזה, הבדידות עושה טוב כנראה

אלון שוסטר:  מחברת

אלון שוסטר:  ההכרח הוא אבי ההמצאה אומרים

אלון שוסטר:  קורים דברים טובים

אלון שוסטר:  זו הזדמנות להוסיף ישר כוח גדול

אלון שוסטר:       למדנו גם עוד שני דברים היום בדיון וגם אותם אני רוצה לשים על השולחן

אלון שוסטר:  כשאני שומע על האבא בן ה-70 פלוס שעובד עבודת כפיים בבניין ארצנו ומלמד את הצעירים, במקרה הזה אני מבין הירדנים – זה מחמם את הלב

אלון שוסטר:  וזה מחמם את הלב שבימים, בחודשים כל כך קשים של איבה, של כעס, של זעם בין יהודים לערבים, יהודים ומוסלמים, אנחנו רואים שלא צריך לעשות הכללות

אלון שוסטר:  יש איים שאתם שומרים עליהם

אלון שוסטר:  וזה בעיניי אירוע קדוש, אירוע מכונן

אלון שוסטר:  שצריך ללמוד ממנו

אלון שוסטר:  זה לא במקום להחזיק נשק ביד איפה שצריך, באתר או בגבול או בלחימה

אלון שוסטר:  אבל לזכור שהמון בני אדם, המון, אני מקווה שרובם רוצים את מה שרוצים אותם עשרות, שרוצים לבוא להתפרנס

אלון שוסטר:  והלוואי ונגיע לימים שזה יהיה חזות נפרצת בכל מקום

אלון שוסטר:       אני באמת מקווה שמשרד החקלאות, אם זה חונה שם, יסיים

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, הסתבר שלא

אליהו (אלי) רביבו:  הייתי בטוח שכן, מסתבר שלא

אליהו (אלי) רביבו:  עוד פעם, לא עדכנתי אותך בכל

אליהו (אלי) רביבו:  כרגע עניין הסדרת מיצוי המכסה שהקצנו, שהתחלנו פה את התהליך כאן בוועדה של ה-500 לחקלאות, עומד ותלוי בתהליכים דיפלומטיים בין משרד החוץ הישראלי לירדני

אליהו (אלי) רביבו:  ופתיחת אותו ערוץ להעסקה, שכן עד היום לא עבדו ירדנים בחקלאות וצריך ליצור תשתית לכך

אלון שוסטר: זה כבר חצי שנה

אליהו (אלי) רביבו: אין בעיה

אליהו (אלי) רביבו:  אז סיפרתי לך מה היה, בינתיים בשיא התהליך פרצה המלחמה

אליהו (אלי) רביבו:  דבר שעיכב פתיחת חזיתות חדשות

אליהו (אלי) רביבו:  אבל זה לא אומר, חלילה, שזה מעכב את הקיים

אליהו (אלי) רביבו:  מה זה חודשים? שבועות

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו לא משהים את זה, חה"כ שוסטר

אלון שוסטר: הגדיד של התמרים, שיהיה קודם

אליהו (אלי) רביבו: אני לחלוטין מבין את הנחיצות, בוודאי לקראת העונה החדשה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו נתייחס לכך בדברי הסיכום ונבקש מועדים לעדכון קצב ההתקדמות

קריאה: אני אבקש רשות דיבור בבקשה לפני שאתם מסכמים, אם אפשר

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא, אנחנו עוד לא בסיכום

אליהו (אלי) רביבו:  חה"כ ששון גואטה רצית לומר משהו?     

ששון גואטה: כן, יש לי שני נושאים

ששון גואטה:  קודם כל שצריך להגיד מילה טובה, אני חייב לספר

ששון גואטה:  קודם כל, אני רוצה שהעניין של העובדים הזרים ומה שקורה במדינה שצריך לשחרר את החסמים ושיתנהל בצורה כמו שעשית

ששון גואטה:  אני זוכר מה שעשית, שלא חיכית שהמדינה תאשר והוא ישלח לך הרשאה לאיזה משאית שתבוא

ששון גואטה:  באת, השתמשת, עשית את זה הכי מהר, הכי קל

אליהו (אלי) רביבו: חבל שהיה צורך להגיע לכך

ששון גואטה: אני זוכר את הלילה שעשית את המהלך

ששון גואטה:  הלוואי ואנחנו בכנסת ומשרדי הממשלה נדע ככה לעבוד מהר ולשחרר את כל החסמים כדי לתת פתרונות לכל החבר'ה הטובים האלה

ששון גואטה:      הדבר השני, ואני אתחיל במילה טובה, שבמקרה דיברתי עם חבר, חקלאי ממושב שתולה, שמפונים על הגדר, שהם חוטפים בראש

ששון גואטה:  נפגשנו בחתונה, השבוע

ששון גואטה:  ואני אומר לו 'מה העניינים, איך אתה שורד?' – 'אתה לא מאמין, הצילו אותי

ששון גואטה:  מי הציל אותי? רשות האוכלוסין'

ששון גואטה:  ולא דרכי, לא הגשתי בקשה, לא ניצלתי את הקשרים שלי, לא כלום

ששון גואטה:  הוא לבד, היו לו בעיות

ששון גואטה:  אז באמת זו מילה טובה

ששון גואטה:  יניב תורג'מן, חקלאי ממושב שתולה שהיה בבעיות והם תחת אש צריכים לעשות

עינבל משש: מיטל, מיטל

ששון גואטה: מיטל תוך יומיים סגרה את הפינות

ששון גואטה:  והוא מספר לי באירוע

ששון גואטה:  אז חשוב לציין

ששון גואטה:  באמת כל הכבוד מיטל

ששון גואטה:  וענבל, את זהב

קריאה: אם זה יומיים, בדרך כלל היא פותרת בשתי דקות, יומיים זה כבר לקח זמן

עינבל משש: כנראה שזו הייתה בקשה מורכבת

ששון גואטה: הייתה גם בעיה גדולה

אליהו (אלי) רביבו: היה אתגר גדול

אליהו (אלי) רביבו:  אין בעיה גדולה, יש אתגר גדול

ששון גואטה: אתגר גדול

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה חה"כ גואטה

ששון גואטה: לא, לא, עוד משהו

אליהו (אלי) רביבו: אתה תכף תסיים

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני רק אומר, אם היינו צריכים להקצות את הזמן המצומצם של הוועדה בלהודות לרשות האוכלוסין, היינו צריכים להיות פה יומם ולילה כי הם באמת עושים עבודת קודש

אליהו (אלי) רביבו:  וזה כשעוד לא דיברתי על המקרה של אתמול בלילה

אליהו (אלי) רביבו:  שזה יותר קרוב ליענקל'ה מאשר לששון, כי באמת זה היה סביב השתי דקות ולא יומיים

אליהו (אלי) רביבו:  אז הנה, אני אומר לך

אליהו (אלי) רביבו:  מקרה של אתמול זה היה עניין של דקותיים והכול מתועד

ששון גואטה: היה מאוד מרגש

ששון גואטה:  אני רוצה לדבר על בעיה מאוד גדולה שאני רוצה שאתה, אדוני יושב-הראש, תיכנס לבעיה הזאת

ששון גואטה:  אתם יודעים, אני באתי מתחום החקלאות, מי שמכיר

ששון גואטה:  אני באתי מתחום החקלאות

ששון גואטה:  יש את החקלאות ויש את החקלאות התעשייתית שזה המשחתות וכל מה שקשור

אליהו (אלי) רביבו: אתה מוזמן איתנו לסיור במשחטה

ששון גואטה: בכיף

ששון גואטה:  מתי שתגיד לי אני מגיע

ששון גואטה:  יש לנו את משחטת עוף טוב שיושבת באזור בית שאן

ששון גואטה:  משחטת עוף טוב, היו להם 140 פלסטינאים

ששון גואטה:  היום הפלסטינאים לא מגיעים

ששון גואטה:  יש שם בעיית כוח אדם, הם לא מצליחים לייצר, לא מצליחים לשחוט

ששון גואטה:  עכשיו, החקלאות, כמו שסיפרתי לכם, זה אירוע מתגלגל

ששון גואטה:  הם לא שחטו, העוף תקוע בלול, האפרוח לא יכול לבוא, להיכנס

ששון גואטה:  וזה אירוע מאוד מאוד מטורף

ששון גואטה:       עכשיו קיבלו מכסות עובדים זרים, הם באו דיברו איתי

ששון גואטה:  אמרתי שאני אציף את הבעיה פה והיא גם פה, סמנכ"לית משאבי אנוש של כל הקבוצה

ששון גואטה:  מה קורה? הם מעדיפים לקבל ירדנים

ששון גואטה:  למה? אם בא עובד זר היא צריכה לסדר לו מגורים איפה לישון, היא צריכה עוד כמה דברים, שזה גם עלויות מטורפות

ששון גואטה:  ואני יכול לספר לכם מהיכרות אישית, הרווחיות במשחטות היום הם על הפנים

ששון גואטה:  אני לא יודע, הם לא מרוויחות כסף היום גם

ששון גואטה:  והם קרובים לגבול, הם קרובים למעבר גבול

ששון גואטה:  ואם נצליח לפתור את העניין של הירדנים שיכולים להיכנס לעבוד אצלם זה מאוד יעזור להם

ששון גואטה:  גם בהוצאות השוטפות, שהם לא יצטרכו לדאוג למגורים וגם בעיית כוח אדם

ששון גואטה:  היא פה, אם תוכל לתת לה להגיד שתי מילים, אני מאוד אשמח

ששון גואטה:  תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: גב' סימה יעל

אליהו (אלי) רביבו:  אז אנחנו תכף ניתן לה גם לדבר

אליהו (אלי) רביבו:  נגעתי בזה לפני שהגעת

אליהו (אלי) רביבו:  וזה יהיה נושא שתכף אנחנו ניגע בו טיפה יותר לעומק ואנחנו נבקש את התייחסות משרד החוץ ושאר המשרדים הרלוונטיים לתיקון החלטת הממשלה 860, שתעסוק ותיגע בהסבת אותה מכסה שלא ממומשת על ידי המלונאות לתעשייה ולבניין

אליהו (אלי) רביבו:  ובתוך זה זה ייתן מענה כמובן גם לתוך, לעניין עוף טוב

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אנחנו עוד מעט ניגע בזה

אליהו (אלי) רביבו:       אני אשמח לתת את רשות הדיבור למכובדי, ראש עיריית אילת, מר אלי לנקרי שנמצא איתנו בזום

אליהו (אלי) רביבו:  שלום אדוני

אליהו לנקין: שלום אדוני

אליהו לנקין:  בוקר טוב לכולם, בוקר טוב אדוני יושב-הראש, חברי הכנסת

אליהו לנקין:  רציתי להגיד תודה על הדיון החשוב הזה

אליהו לנקין:  בהחלט דיון שמגיע בזמן ודיון חשוב

אליהו לנקין:  אני רוצה תחילה להתייחס לדברי הפתיחה שלך

אליהו לנקין:  אני כאן כמובן מקשיב לכל הדיון מתחילתו

אליהו לנקין:  ושמעתי גם את דברי הפתיחה שלך

אליהו לנקין:  אני רוצה להתחבר כמובן לדברים שאמרת לגבי איכותם, מסירותם, מקצועיותם של העובדים הירדנים

אליהו לנקין:  וגם על כך שהפרויקט הזה בסך הכול הוא פרויקט מאוד מאוד מוצלח

אליהו לנקין:  על כך אין עוררין

אליהו לנקין:       אני גם רוצה להתחבר לדברים שלך לגבי החשיבות כמובן של היחסים והשיקולים המדיניים שקשורים לכך כמובן, בקשר בין המדינות, בקשר כמובן בקיום הסכם השלום

אליהו לנקין:  אני גם אגיד שאנחנו כעיר, הקשר שלנו עם העיר עקבה והשלום עם ירדן חשובים ביותר לנו

אליהו לנקין:  אנחנו עושים כל מאמץ כדי להדק וכדי להרחיב את שיתופי הפעולה

אליהו לנקין:  וגם כאן כמובן, בכל מה שקשור לעובדים, השאיפה שלנו היא כמובן ברורה גם בנושא הזה

אליהו לנקין:  עדיין חשוב לי להגיד, מאוד חשוב לי להגיד, שגם הזמנים האלה מלמדים היטב עד כמה הישענות קיצונית על מקור עובדים אחד היא מסוכנת

אליהו לנקין:  אנחנו רואים את זה, לא בריא, לא נכון

אליהו לנקין:  אני צועק את זה הרבה מאוד זמן

אליהו לנקין:  אני דורש הרבה מאוד זמן איזון בכל מה שקשור להעסקה של עובדים זרים כאן

אליהו לנקין:  דורש לקבל עובדים זרים כדי לאזן בין הדברים, כדי לא להגיע בדיוק למצבים שאנחנו מגיעים אליהם עכשיו

אליהו לנקין:  כמו שהישענות קיצונית על תעשייה אחת, על כלכלה אחת היא מסוכנת

אליהו לנקין:  ואנחנו רואים את זה עכשיו ובשעות משבר כל הזמן

אליהו לנקין:  גם כאן אסור לנו להסכים למצב הזה

אליהו לנקין:  ולכן אני דרשתי ואני דורש פעם אחר פעם כמובן לאזן בין העובדים ולהביא לכאן כמובן עובדים

אליהו לנקין:  וזה לא חשוב מאיפה, אם זה מהפיליפינים או מהודו או מכל מקום אחר

אליהו לנקין:  העיקר שיהיו כאן עובדים נוספים

אליהו לנקין:       אני רוצה בהקשר הזה להגיד משהו שאולי יאזן, אדוני יושב-הראש, קצת את הדברים שלך, לגבי מה שקורה כאן במלונות

אליהו לנקין:  אילו היית כאן היית רואה את, אולי גם כמובן אם היית שואל את המפונים הרבים שנמצאים פה ושאלת את חה"כ ששון גואטה שנמצא כאן כמפונה לעיתים

אליהו לנקין:  אבל אילו היית שואל אותם, היית שומע מכולם שהשירות של בתי המלון הוא שירות מצוין

אליהו לנקין:  אני, כשאני צריך להעביר ביקורת על בתי המלון אני לא חוסך בביקורת ואני עושה את זה

אליהו לנקין:  אבל אני חושב שהפעם זו ביקורת לא נכונה

אליהו לנקין:  אני לא נכנס לעניין הכספי, ואני מסכים איתך שמה שניתן, ניתן יפה מאוד על ידי המדינה

אליהו לנקין:  אני לא נכנס לעניין הכלכלי

אליהו לנקין:  אני אומר רק שחשוב שנדע שהשירות שניתן על ידי בתי המלון, אני אתמול השתתפתי בפרידה מאחד מהקיבוצים, מאחד מהיישובים שנמצא כאן באחד מבתי המלון

אליהו לנקין:  היית צריך לשמוע את דברי השבח של הקיבוץ הזה

אליהו לנקין:  וזה נשמע, זו פרידה חמישית או שישית שלי מאחד מהיישובים שנמצאים פה

אליהו לנקין:  והיית צריך לשמוע את דברי השבח

אליהו לנקין:  כמובן על כל העיר, כמו שאתה ציינת אדוני יושב-הראש

אליהו לנקין:  גם במקרה הספציפי שאתה נדרשת לעזרה ואיך קיבלת את העזרה כאן

אליהו לנקין:       אני חייב להגיד בהקשר הזה

אליהו לנקין:  אילת כולה התגייסה

אליהו לנקין:  אתם יודעים את זה היטב

אליהו לנקין:  אני אומר את זה בגאווה גדולה, על התושבים שלנו

אליהו לנקין:  תושבים מדהימים, בעלי עסקים, המלונות, כולם בהתגייסות אדירה במפגן ענק של סולידריות, ערבות הדדית, נתינה, אהבה, לחבק, לעטוף באהבה, לתת, לחזק, לסייע

אליהו לנקין:  כל מה שצריך

אליהו לנקין:  אני לא רוצה עכשיו לפרט כי זה לא המקום וזו לא הוועדה שנועדה לכך כמובן

אליהו לנקין:  אבל כולם יודעים מה עשתה העיר אילת מאז פרוץ המלחמה בהובלתי

אליהו לנקין:  ואני גאה על כך כמובן, ואני גאה על כל מה שנעשה בנושא הזה

אליהו לנקין:       אני רוצה, ברשותך, לגעת בנושא לא פחות חשוב

אליהו לנקין:  אמרתי, אני אגב מסכים שככל שנדרשים כאן עובדים לענפים אחרים צריך לחזק את הענפים הללו

אליהו לנקין:  אני לא יודע, אני לא חושב שזה צריך להיות אחד על חשבון השני

אליהו לנקין:  אני חושב, אגב, שככל שאנחנו נרצה, כך נוכל לקבל מהצד הירדני

אליהו לנקין:  ככל שאני מבין בצד הירדני רוצים להעניק כמה שיותר, רוצים להעסיק כמה שיותר

אליהו לנקין:  כך שאם רוצים לאשר, אני לא חושב, ככל שאני יודע, שזה צריך לבוא אחד על חשבון האחר

אליהו לנקין:  זה חשוב להגיד את זה

אליהו לנקין:       ואני רוצה לגעת בהיבט הביטחוני, אדוני יושב-הראש

אליהו לנקין:  אני לא יכול שלא להתייחס לעניין הזה

אליהו לנקין:  ההיבט הביטחוני מעסיק אותי מהיום הראשון של המלחמה

אליהו לנקין:  אני נמצא בקשר רציף על המל"ל, עם כל הגורמים

אליהו לנקין:  משתתף גם בישיבות הערכות מצב שמשתתפים בהם השב"כ והמשטרה והמל"ל וכל מה שצריך

אליהו לנקין:  כי הנושא הזה מטריד אותי, כמו שהוא מטריד את התושבים שלי

אליהו לנקין:  ואי אפשר להימנע מלהגיד את הדברים באופן מאוד מאוד ברור

אליהו לנקין:  הרגישות היא רגישות גדולה

אליהו לנקין:  הימים הללו הם ימים לא פשוטים

אליהו לנקין:  אנחנו יודעים את זה, ולכן אנחנו לא יכולים שלא לדרוש את ענייני הביטחון וכמובן את ההתייחסות של גורמי הביטחון

אליהו לנקין:  ברור שההחלטה מתקבלת איפה שהיא מתקבלת, כאשר נעשים כל השיקולים הביטחוניים

אליהו לנקין:  אני יודע את זה, אני עוקב ואני יודע

אליהו לנקין:  ועדיין חשוב לומר, חייבים להביא את הנושא של האבטחה לסדר היום ואני אמרתי ודרשתי, ואני דורש כראש עיר מכל אתר, מכל מלון, ואני דואג כמובן שגם תבוא אבטחה מבחוץ

אליהו לנקין:  אבל גם הם, כל אחד שמעסיק עובדים כאן צריך להביא לכך שיהיו מאבטחים חמושים, כדי כמובן לא להיקלע לשום סיטואציה

אליהו לנקין:  וזה נכון, לא היו אירועים עד היום

אליהו לנקין:  וגם האירוע היחיד שהיה היה יותר פלילי מאשר ביטחוני

אליהו לנקין:  ולכן אין לי מה להגיד לגבי הדברים האלה

אליהו לנקין:       דבר אחרון שחשוב לי לומר

אליהו לנקין:  תמיד, אבל תמיד אנחנו נעדיף להעסיק עובדים ישראלים

אליהו לנקין:  ואתה צודק, אדוני יושב-הראש, התייחסת למפונים שנמצאים כאן

אליהו לנקין:  ואני חייב להגיד לך, יש לי כבר 4,000 מובטלים בעיר

אליהו לנקין:  אני כבר הגעתי ל-15% אבטלה כאן

אליהו לנקין:  מה שקורה כאן בעיקר, אתה יודע אדוני יושב-הראש, אתם יודעים חברי הכנסת, אילת נמצאת במשבר כלכלי מאוד מאוד קשה

אליהו לנקין:  משבר אחד מהמשברים הכלכליים הקשים שידעה העיר מאז ומעולם

אליהו לנקין:  כמובן אנחנו זוכרים כולנו את תקופת הקורונה

אליהו לנקין:  אבל אז ידענו להתגבר באמצעות האי הירוק

אליהו לנקין:  ועכשיו המלחמה הזאת מכה בנו חזק ואנחנו משלמים את המחיר הכלכלי הכבד ביותר של המלחמה הזאת

אליהו לנקין:  יש לי מאות עסקים סגורים, אלפי עסקים שנמצאים בירידה דרמטית של יותר מ-50% בפעילות שלהם

אליהו לנקין:  וגם כמובן כמו שנאמר כאן, המפונים שנמצאים בבתי המלון זה לא תיירים, זה לא אנשים שבאו לבלות, זה לא אנשים שבאו ליהנות

אליהו לנקין:  אנחנו בנויים על מחזוריות

אליהו לנקין:  וכאשר באים לכאן, אתם יודעים, יש כאן עדיין יותר מ-30,000

אליהו לנקין:  אמנם מפונים היו בשיא 60,000-70,000

אליהו לנקין:  טיפלנו בכולם, דאגנו לכל מחסור, לכל צורך שלהם

אליהו (אלי) רביבו: ידוע ומוערך, מכובדי ראש העיר

אליהו (אלי) רביבו:  אתה באמת אמרת משהו שאתה צודק, שזה לא שייך לתוך הוועדה הזאת

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני ער לכך ומעריך את זה מאוד ונותן לזה מענה והתייחסות בכובעי הנוסף כמרכז הקואליציה בוועדת כספים

אליהו לנקין: אני יודע, אני יודע, אדוני יושב-הראש, אני יודע

אליהו (אלי) רביבו: זה אכן באמת מחוץ לדיון הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אבל אני מצטער שאני - - -     

אליהו לנקין: רק משפט אחרון, אדוני יושב-הראש

אליהו לנקין:  קודם כל אני יודע מה שאמרת לגבי ההערכה שלך את מה קשורה כאן ושל כולם גם צריך להגיד

אליהו לנקין:  אני כן חושב, ואני אומר את זה גם למלונאים

אליהו לנקין:  כן צריך לראות איך מעדיפים את העובדים הישראלים

אליהו לנקין:  כן צריך לראות איך משדרגים, משפרים את השכר, עושים הכול כדי שעובדים ישראלים יבואו

אליהו לנקין:  ואני יודע שזה קשה ואני יודע שהם לא באים ולא עובדים

אליהו לנקין:  אבל דווקא בתקופה הזאת צריך לנסות את זה שוב ושוב

אליהו לנקין:  כי בסדרי עדיפויות, אתה אמרת את זה אדוני יושב-הראש, קודם כל ישראלים, אחר כך לייצר את האיזון כמו שאמרנו בין העובדים הירדנים

אליהו לנקין:  ואני מסכים עם חשיבותם כמובן של העובדים הירדנים לעיר אילת

אליהו לנקין:  תודה רבה לך אדוני יושב-הראש

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  רק ברשותך מכובדי, שאלה

אליהו (אלי) רביבו:  האם יש איזה שהיא תוכנית מעורבות של מערכות העירייה בראשה אתה עומד לטובת תמרוץ ידיים ישראליות לכלל הענפים, בדגש על ענף הבניין והמלונאות מצד ידיים ישראליות אילתיות?     

אליהו לנקין: אז אנחנו בעבר דרשנו כמובן פעם אחר פעם

אליהו לנקין:  אני חושב שהנושא הזה צריך להיכנס להחלטת ממשלה

אליהו לנקין:  אני חושב שכולם, כל המעסיקים, צריכים קצת לגלות רוחב לב הרבה יותר גדול משהתגלה עד עכשיו

אליהו לנקין:  אנחנו כעירייה כמובן כל מה שנוכל לעשות מבחינתנו אנחנו נעשה

אליהו לנקין:  אנחנו לא המעסיקים, אבל מבחינתי הקמתי מרכז הזדמנות כאן שמעסיק הרבה עובדים רק בתחום הזה

אליהו לנקין:  לתת הזדמנות בעצם לאילתים

אליהו לנקין:  אגב, הנחיתי אותם בתקופה הזאת לטפל גם במפונים שרוצים תעסוקה ולעבוד, זה קורה הלכה למעשה

אליהו לנקין:  מבחינתי אנחנו מעמידים לטובת העניין גם את האגף לפיתוח כלכלי ויזמות של העירייה, גם את מרכז ההזדמנות שלנו לתעסוקה

אליהו לנקין:  כל דבר שאנחנו יכולים לתת כעירייה אנחנו עושים

אליהו לנקין:  זה מאוד חשוב לנו, מאוד מאוד חשוב לבסס כמובן

אליהו לנקין:  קודם כל מי רוצה כאן אבטלה בשיעורים גבוהים

אליהו לנקין:       ואגב, אני רוצה להגיד לך יושב-הראש שכאשר ייצאו מכאן המפונים ועדיין המלחמה תהיה כאן, ואנחנו לא עתידים לראות מהר מאוד חזרה של תיירות לאילת, אנחנו נראה כמובן שוב הוצאה לחל"ת והוצאה לפיטורים, אבל בעיקר לחל"ת, של אלפי עובדים

אליהו לנקין:  ואני מזכיר לך, בקורונה היו כאן 75% אבטלה בתקופה מסוימת

אליהו לנקין:  אוי לנו, אוי לנו ואבוי לנו אם נחזור לשם

אליהו (אלי) רביבו: כולי תקווה ואמונה שהמצב בשוך הקרבות יהיה שונה

אליהו (אלי) רביבו:  אנחנו כבר רואים ישראלים רבים שמוצאים את דרכם לטרמינל בשדה התעופה בלוד, בדרכם לצאת לטייל בעולם

אליהו (אלי) רביבו:  אני מניח שאנחנו יותר ויותר נראה נופשים מתוך בחירה ישראלים באילת

אליהו (אלי) רביבו:  ואני שומר על אופטימיות זהירה

אליהו (אלי) רביבו:  אני מאוד מאוד מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לגב' סימה יעל מרקו, סמנכ"לית משאבי אנוש בקבוצת עוף טוב

סימה יעל מרקו: שלום

סימה יעל מרקו:  אני רוצה לתת סקירה קצרה על מי אנחנו ועל הפעילות שלנו

סימה יעל מרקו:  אנחנו מפעל תשלובת עוף טוב

סימה יעל מרקו:  חלק מהפעילות שלנו זה משחטה, מפעלי עיבוד ואריזת מזון

סימה יעל מרקו:  אנחנו מפעל חיוני המספק מזון

סימה יעל מרקו:  אנחנו מפעל שקולט עופות ממשקי הפריפריה הצפונית מקו העימות ברמת הגולן, מבקעת הירדן ועמק הירדן

סימה יעל מרקו:  הפעילות שלנו זו פעילות עתירת ידיים

סימה יעל מרקו:  ויש לנו קושי ניכר בלאייש את המשרות האלו בעובדים ישראלים

סימה יעל מרקו:       עד פרוץ המלחמה, ככה בשנים האחרונות, - - - מערך הייצור שלנו והמשרות הולכות וגדלות – העסקנו עובדים פלסטינאים

סימה יעל מרקו:  מרגע פרוץ המלחמה הופסקה לחלוטין הגעתם של עובדים פלסטינאים

סימה יעל מרקו:  אנחנו מתמודדים ביום יום בקשיים לאייש את המשרות האלו

סימה יעל מרקו:  לספק את התצרוכת שאנחנו אמורים לספק כמפעל חיוני

סימה יעל מרקו:  ולכן אחד הדברים והבקשה שלנו שכן יותרו, בוא נגיד מכסות של עובדים ירדנים

סימה יעל מרקו:  הן מקרבת המיקום שלנו, אנחנו 10 ק"מ מהמעבר של הגבול

סימה יעל מרקו:  יש פה צורך ניכר במשרות, באיוש המשרות האלו

סימה יעל מרקו:  עובדים שעובדים ברגע שמגיעים בבוקר ויוצאים לאחר תום יום עבודה

סימה יעל מרקו:  יש פה גם חיסכון בכל הנושא של הוצאות של לינה, הוצאות של מזון

סימה יעל מרקו:  כל ההוצאות הנלוות, כל הלוגיסטיקה הנלווית

סימה יעל מרקו:  ולכן הבקשה שלנו בנושא הזה שיותר ותהיה לנו מכסה של עובדים ירדנים

אליהו (אלי) רביבו: ידועה וצודקת

אליהו (אלי) רביבו:  ואני דורש התייחסות כבר תוך כדי הדיון הזה

אליהו (אלי) רביבו:  אגב, פלסטינאים שהיו מגיעים לעבוד אצלכם, מאיפה היו מגיעים?     

סימה יעל מרקו: מאיפה הם היו מגיעים? שאלה טובה

סימה יעל מרקו:  כן, יש לנו קבלן שאיתם עובדים

אליהו (אלי) רביבו: מאיפה?     

קריאה: מלפאג'נה

אליהו (אלי) רביבו: זה היה החשש שלי, אגב

מוריה ברבי: אדוני, אני אשמח לבטא את עמדת התעשייה

אליהו (אלי) רביבו: כן, מיד

אליהו (אלי) רביבו:  את הגב' מוריה ברבי, את הדוברת הבאה

אליהו (אלי) רביבו:  לא זו שאחריה, אבל מיד אחרי גלעד

אליהו (אלי) רביבו:  ספר לנו מאיפה אתה

גלעד לשם: שמי גלעד, ואני מעסיק אילתי, אדוני, מכבסות מאוחדות אילת

גלעד לשם:  אנחנו מפעל חיוני שנותן שירות לצבא, לצה"ל ולמלונות באילת

גלעד לשם:  ולנו אין התאחדות, אדוני

גלעד לשם:  אין לי התאחדות מלונות ואין לי התאחדות קבלנים ואף אחד שדואג לי

אליהו (אלי) רביבו: אני ההתאחדות שלכם

גלעד לשם: באתי לפה לבקש מאדוני להוסיף לנו עוד היתרים

גלעד לשם:  אנחנו במסגרת ההסכם הראשון של 300 ירדנים שמתחלק בין תשתיות

אליהו (אלי) רביבו: אני מעדכן אתכם שהוא 450

אליהו (אלי) רביבו:  הוא פשוט עוד לא קיבל ביטוי הלכה למעשה, אבל הוא כבר לא 300

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? הוא 450

אליהו (אלי) רביבו:  עוד מעט אנחנו נתייחס לזה

גלעד לשם: אנחנו מפרסמים משרות בכל רחבי אילת, עם קבלנים, עם עובדים, עם שירות התעסוקה באופן קבוע

גלעד לשם:  אין עובדים

גלעד לשם:  אנחנו רוצים להעסיק, אין עובדים

אליהו (אלי) רביבו: האם נבחנה אפשרות מצדכם להעסיק עובדים שיקומיים?     

גלעד לשם: אני מעסיק, אדוני, שני עובדים, מי שבא אצלנו ברוך הבא, באמת

אליהו (אלי) רביבו: לא, השאלה היא מה אתם עושים בשביל למצוא

גלעד לשם: הכול, הכול

קריאה: ברגע שהוא נושם הוא עובד

גלעד לשם: נושם הוא מבחינתנו עובד, כן

קריאה: זה לא משנה מה

קריאה:  לכל דבר יש לו תפקיד

אליהו (אלי) רביבו: יש מי שמגדיר את זה דופק

גלעד לשם: אנחנו מעסיקים עובדים ירדנים מאז הסכמי השלום

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני באמת מבקש רגע להתייחס לאותם עובדים שמגיעים מהוסטלים

אליהו (אלי) רביבו:  מדובר בעובדים מסורים, לא מתבטלים

אליהו (אלי) רביבו:  כשהם קולטים את העבודה והיא לא מורכבת הם נותנים תפוקה מאוד גדולה

אליהו (אלי) רביבו:  ואני חושב שצריך לעודד העסקה של עובדים מאותגרים בעבודה בחברה

גלעד לשם: יש לנו שיתוף פעולה, אדוני, עם כמה עמותות באילת

גלעד לשם:  שולחים לנו עובדים ואנחנו מעסיקים עובדים עם מוגבלויות ועובדים עם צרכים מיוחדים

גלעד לשם:  אבל זה לא מספיק

אליהו (אלי) רביבו: ניסיתם לגייס בזמן ביניים גם בני מכינות?      

גלעד לשם: ניסינו הכול

גלעד לשם:  ביקשתי אפילו מצה"ל עובדים, מילואימניקים, כל מי שאפשר, על מנת שנוכל לתת שירות לצבא

גלעד לשם:  יש לנו המון עבודה ואנחנו עובדים 24 שעות ביממה

גלעד לשם:  ואין לנו עובדים, אין לנו מספיק

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

גלעד לשם: מפונים וכל מי שרק נמצא באילת אנחנו מנסים להשיג

אליהו (אלי) רביבו: רק - - - עד כמה שהיקף הפעילות בבתי המלון עלה אבל העסקה של עובדים ירדנים

אליהו (אלי) רביבו:  כי אם יש יותר כביסות, בוודאי יש יותר אירוחים, בוודאי יש יותר תעסוקה

גלעד לשם: לא, אין עבודה מבתי מלון אדוני

גלעד לשם:  המלונות לא מחליפים מצעים למפונים בתדירות של אורחים, ולכן יש פחות עבודה מהמלונות

קריאה: הם סוג ב', אה?     

גלעד לשם: אבל יש המון עבודה מצה"ל

גלעד לשם:  יש לנו שני כובעים שאני עובד איתם

אליהו (אלי) רביבו: הבנתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מודה לך, אנחנו נתייחס לזה בהמשך

גלעד לשם: לקבל עובדים ירדנים

אליהו (אלי) רביבו: אז כפי שאמרנו, אני מעביר את רשות הדיבור לגב' מוריה ברבי שהמתינה בסבלנות רבה

מוריה ברבי: תודה רבה אדוני

מוריה ברבי:  מוריה ברבי, בשם התאחדות התעשיינים

מוריה ברבי:  דובר כאן קודם לכן שהתעשיינים משתתפים בהקצאות, ענף התעשייה

מוריה ברבי:  יחד עם זאת, מתוך 300 היתרים, אם אתה בוחן את ההקצאות לשנת 2023, כ-4 היתרים ניתנו לתעשייה

מוריה ברבי:  אחוז וחצי מההיתרים

מוריה ברבי:  החסם הזה נובע מהנוהל הנוכחי

מוריה ברבי:  כרגע המודל של ההקצאות מסתמך על השנה החולפת

מוריה ברבי:  זאת אומרת אם מעסיק החזיק בהיתר בשנה החולפת הוא זה שיזכה להיתר גם בשנה הבאה

מוריה ברבי:  זה יצר מצב שהתעשייה לא משתתפת בהיתרים האלה

מוריה ברבי:  לצורך העניין בשנת 2023 50% מההיתרים ניתנו לבניין

מוריה ברבי:  כ-15% למכבסות, 1

מוריה ברבי: 5% לתעשייה וכל היתר, כפי שצוין, למסעדות, לחופים, לחנויות נוחות

מוריה ברבי:  בעצם שיטת ההקצאה הנוכחית לא מבטאת את הצורך המשקי ואת החשיבות המשקית לתת מענה גם לענפי התעשייה

מוריה ברבי:       פורסם קול קורא על ידי רשות האוכלוסין לאחרונה

מוריה ברבי:  אנחנו הבענו את עמדתנו גם בפני רשות האוכלוסין

מוריה ברבי:  אנחנו חוזרים עליה גם כאן

מוריה ברבי:  יש צורך בשינוי מודל ההקצאה כך שתינתן חשיבות גם לתרומה של הענף, בטח ובטח לענף התעשייה שמספק עבודה לעשרות ומאות עובדים

מוריה ברבי:  דיבר פה קודם ראש העיר על אבטלה

מוריה ברבי:  אז ענף התעשייה, כאמור, מעסיק מאות עובדים

מוריה ברבי:  הוא תורם למשק, הוא תורם לצמיחה ולפריון

מוריה ברבי:  וכמובן גם לחוסן הכלכלי שלנו וליכולת שלנו לייצר

מוריה ברבי:  לכן אנחנו מבקשים שתישקל ותיבחן עכשיו גם שיטת ההקצאה

מוריה ברבי:  וכמובן שלעניין הקצאות בעניין בצפון, בעמק בית שאן, אנחנו נברך על כל הקצאה חדשה

מוריה ברבי:  ואנחנו מקווים שמודל ההקצאות ייבחן כך שתינתן חשיבות גם לענף התעשייה וגם לגודלו של המעסיק

מוריה ברבי:  תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו: אני מאוד מודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  אני אמנם התכוונתי להתייחס לזה בשלב מאוחר יותר

אליהו (אלי) רביבו:  אבל באמת זה בוער בי

מוריה ברבי: אדוני, יש כאן מפעל מלח הארץ

מוריה ברבי:  הם הגיעו כדי לשקף את המצב בשטח

מוריה ברבי:  הגברת שיושבת לידי, סיגל

אליהו (אלי) רביבו: אז את מקבלת עכשיו את רשות הדיבור, למרות שלא תכננתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני חייב קודם כל להביע תוך כדי הדיון את הערכתי הרבה מההשתתפות הערה

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא נסתר מעיני, להגיע לכאן בבוקר מאילת

אליהו (אלי) רביבו:  מבהיר עד כמה שבאמת המצוקה היא כנה ואותנטית

אליהו (אלי) רביבו:  אני מעריך את זה מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  תדעו לכם שזה מגביר את המחויבות שלי כלפיכם

אליהו (אלי) רביבו:  וככל שיידרש אני אגיע לאילת באופן מיוחד לטובת העניין ואף אשקול לקיים דיון ועדה באופן רשמי בעיר אילת, למען העיר אילת וסביבותיה

אליהו (אלי) רביבו:       אגב, תמיד כשאני אומר אילת אני מתכוון לאילת וסביבותיה

אליהו (אלי) רביבו:  וזה לא אומר שחלילה זה יחליש את הדרישה המיידית להתייחסות להכרה והתייחסות להכנסת עובדים לעמק בית שאן, כדוגמת עוף טוב

אליהו (אלי) רביבו:  הם לא היחידים, אבל הם באמת המרכזיים, אז אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לשכנתך, לברך את בואך ואז אעביר גם אלייך

סיגל מוחגולי: תודה רבה

סיגל מוחגולי:  קוראים לי סיגל מוחגולי, אני מנהלת משאבי אנוש של קבוצת סוגת שכוללת בתוכה את סוגת, את מלח הארץ ואת טחינת אל ארז

סיגל מוחגולי:  מלח הארץ למעשה מעסיקה כ-130 עובדים בעתלית ובאילת

סיגל מוחגולי:  ואנחנו הספק היחידי של המלח בארץ

סיגל מוחגולי:  יש לנו בריכות, בטח כולכם מכירים בתוך העיר, כן, בדיוק, עם הפלמינגו

סיגל מוחגולי:  מייבשים את מי הים, וכמו שאתם יכולים לתאר לעצמכם זו לא עבודה קלה

סיגל מוחגולי:  במיוחד בחודשי הקיץ, חם מאוד באילת, קרני השמש חוזרות מהבריכות

סיגל מוחגולי:  מאוד קשה לעבוד שם

סיגל מוחגולי:  ועובדים ישראלים, שאנחנו כל כך נאבקים לגייס למשרות האלה – פשוט לא מעוניינים לעבוד בזה

סיגל מוחגולי:  ניסינו כל מיני טכניקות, בונוסים, להעלות שכר

סיגל מוחגולי:  גם כשמצליחים לגייס הם ממש לא שורדים את העבודה הזאת לצערי

אליהו (אלי) רביבו: מדובר בבריכות שנמצאות בחלק הצפוני של אילת, בכניסה לעיר?     

סיגל מוחגולי: כן, כן, בדיוק

אליהו (אלי) רביבו: מה העבודה שם, אגב? מה הפעילות, מה מהות הפעילות?     

סיגל מוחגולי: הם צריכים גם להשגיח על הבריכות

סיגל מוחגולי:  יש אחר כך טרקטורים שממש מושכים את המלח, מביאים אותו אל תוך המפעל

סיגל מוחגולי:  בתוך המפעל המלח עובר איזה שהוא תהליך של עיבוד, שטיפה

סיגל מוחגולי:  גם כן, מפעל לא ממוזג, מאוד מאוד ותיק

סיגל מוחגולי:  משנת 1976 קיים באילת

סיגל מוחגולי:  למעשה צריך לזכור שאנחנו גם כן מפעל חיוני, קיומי

סיגל מוחגולי:  ואנחנו מספקים מלח לא רק לכל בית בישראל, אלא גם מהווים חלק מתעשיות אחרות

סיגל מוחגולי:  כמו למשל תעשיית הבשר

סיגל מוחגולי:  אנחנו משמשים להכשרת הבשר

סיגל מוחגולי:  מן הסתם המלח שלנו יוצא לכל מיני תעשיות נוספות

סיגל מוחגולי:       עובדים ירדנים אצלנו, בעבר היו שבעה

סיגל מוחגולי:  אחר כך במשבר הקורונה משהו התפספס, איזה שהיא תקלה טכנית ולא הצלחנו להגיש בקשות להיתרים נוספים

סיגל מוחגולי:  אז יש לנו כיום שני עובדים מקסימים

סיגל מוחגולי:  אני מכירה אותם באופן אישי

סיגל מוחגולי:  דוברים עברית, מנוסים, מקצוענים

סיגל מוחגולי:  היינו רוצים עוד, היינו רוצים להחזיר את השבעה עובדים, ככה את מלוא המכסה

אליהו (אלי) רביבו: עוד חמישה

סיגל מוחגולי: עוד חמישה, בדיוק

מוריה ברבי: אז מתוך ארבעת ההיתרים שיש לתעשייה שניים יש למלח הארץ וזה רק מנכיח את העובדה עד כמה ענף התעשייה לא מקבל ביטוי בהקצאה של ההיתרים

אליהו (אלי) רביבו: כמה עובדים לתעשייה להבנתך זקוקים להקצאות לירדנים לאילת?     

מוריה ברבי: אני לא יודעת לתת לך מספר

אליהו (אלי) רביבו: אני אשמח בבקשה

מוריה ברבי: אבל כ-300 עובדים

מוריה ברבי:  עכשיו, אם יש הגדלה של ההקצאה, בוודאי שנשמח להשתתף

מוריה ברבי:  אבל אנחנו חושבים שצריך להיות ביטוי לחשיבות של ענף התעשייה ולשנות את שיטת ההקצאות

מוריה ברבי:  כך שאנחנו, בשל החשיבות המשקית

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  את היטבת להסביר את זה כבר כמה פעמים, אני מודה לך מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  מה שמך?     

ניצן אבירן: שמי ניצן אבירן, אני מנהל אגף כלכלה, משק והכלכלה בתנועת הקיבוץ הדתי

ניצן אבירן:  למעלה מ-25% ממשקי הקיבוץ הדתי יושבים בעמק המעיינות שסמוך למעבר הגבול נהר הירדן

ניצן אבירן:  ובשל כך אני מבקש להרחיב את היריעה שהוצגה על ידי עוף טוב, ביחס לנושא שאתה נותן לו תמיכה ואני מודה לך על כך

ניצן אבירן:  תראו, לעמק המעיינות ולעיר בית שאן יש מסורת של שיתופי פעולה עם השכנים שלנו מירדן, מאז חתימת הסכם השלום ב-1994, בתחומים רבים מאוד

ניצן אבירן:  גם בתחומי חקלאות

ניצן אבירן:  כלומר בכל מיני דברים שקשורים בחקלאות בעבודה משותפת

ניצן אבירן:  בצד השני שלנו זה ה- Jordan valley authority שזה מעין ממשלה בתוך המציאות של ירדן, בתוך הממלכה של ירדן

ניצן אבירן:  עם שר חקלאות, עם שר מים, עם הכול

ניצן אבירן:  זה אזור עם הרבה מאוד חקלאות

ניצן אבירן:  אזור חקלאי במהותו

אליהו (אלי) רביבו: בצד הירדני

ניצן אבירן: בצד הירדני

אליהו (אלי) רביבו: בוודאי, בוודאי, אני מכיר

ניצן אבירן: כמו גם אצלנו

ניצן אבירן:  יותר מזה, בשונה מהמעבר הדרומי, שבאמת עם כל הכבוד ובאמת הצורך הגדול מאוד של אילת וחבל אילות לקבל את העזרה של העובדים הירדנים, אצלנו בצפון כמות עצומה של אוכלוסייה גרה סמוך למעבר ואותו דבר גם אצלנו

אליהו (אלי) רביבו: אגב, חשוב שנבהיר שמרחק הנסיעה, לרבות הפרוצדורה בתוך המעבר, יענקל'ה, מרחק הנסיעה וזמן הנסיעה מכפר ממוצע סמוך מעבר בירדן הוא פחות מחצי, משמעותית, של זמן ומרחק הנסיעה שיש מנפת ג'נין לעמק בית שאן

ניצן אבירן: אמת

ניצן אבירן:  נכון מאוד

אליהו (אלי) רביבו: אני בדקתי את זה כמה פעמים

אליהו (אלי) רביבו:  גם במעבר, גם כשעברתי את הגבול, גם כשחזרתי

אליהו (אלי) רביבו:  וגם כשדגמתי את זה לאזור הנפה

ניצן אבירן: נכון מאוד

ניצן אבירן:  ההדדיות במאפייני העיסוק גם בצד הירדני וגם בצד הישראלי יוצר חיבור מאוד מאוד טבעי של עובדים ירדנים שיבואו אלינו

ניצן אבירן:  עכשיו תראו, בעמק המעיינות עבדו עד ה-7 באוקטובר מאות עובדים

ניצן אבירן:  אני עצמי גר בעמק המעיינות, בקיבוץ מירב

אליהו (אלי) רביבו: מאות עובדים מאיפה?     

ניצן אבירן: פלסטינאים, סליחה

ניצן אבירן:  כן, עובדים פלסטינאים מנפת ג'נין

ניצן אבירן:  רובם המוחלט מנפת ג'נין

ניצן אבירן:  ביישוב שבו אני גר, קיבוץ מירב, מעסיקים בשיא 150 עובדים פלסטינאים

ניצן אבירן:  No more, לא יותר

ניצן אבירן:  ואין לנו מי שקוטף את המנגו ואין מי שקוטף את התמרים

ניצן אבירן:  אני לא בא בשם הצורך הספציפי של הקיבוץ שלי, אלא הצורך של עמק המעיינות, עמק הירדן, עמק חרוד

ניצן אבירן:  אזור עמק יזרעאל

ניצן אבירן:  הכול עדיין ביוממות סבירה מאוד מהמעבר עד למקום העבודה ובחזרה באותו יום

ניצן אבירן:  האפשרות לפתוח את המעבר הזה לקליטה של עובדים ירדנים תיתן גיוון מאוד מאוד משמעותי ויכולת לתת מענה מאוד מאוד חשוב

ניצן אבירן:       אני מודע למגבלות של הביטחון

ניצן אבירן:  אבל ברור שלכל דבר יש פתרון

ניצן אבירן:  הנושא הזה שאני מעלה פה עלה אצלך אדוני בוועדה גם על ידי וגם על ידי אחרים עוד הרבה לפני ה-7 באוקטובר

ניצן אבירן:  ובעזרת השם אנחנו גם כן נגיע לימים טובים יותר שנוכל גם לקיים את הפעילות הזאת בביטחון גדול

ניצן אבירן:  עדיין תמיד נהיה צריכים ערבויות ביטחוניות ויש לדברים האלה פתרונות

ניצן אבירן:       הוזכר פה על ידי אחרים, אנשים בסופו של דבר רוצים לעבוד

ניצן אבירן:  גם העובדים הפלסטינאים אומרים לי בסופו של דבר אנחנו מחפשים פרנסה

ניצן אבירן:  אנחנו צריכים לעבוד

ניצן אבירן:  יש בכל חברה את הקיצוניים

אליהו (אלי) רביבו: אני מאוד מודה לך אדוני

ניצן אבירן: לכן אני קורא באמת, במיוחד לכל נציגי הממשלה המכובדים שיש פה, ודאי ענבל, קדמו את הנושא הזה, זה בנפשנו

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  אמנם כפי ששמתם לב אנחנו היינו אמורים כבר לסיים את הדיון על פי התקנון

אליהו (אלי) רביבו:  אבל קיבלנו באופן חריג מיושב ראש הכנסת זמן הארכה

אליהו (אלי) רביבו:  מכאן שלוחה לו תודתי והערכתי

אליהו (אלי) רביבו:       לכן, לפני שאני אעבור לכמה שאלות ודברי סיכום, אני אבקש לדעת מפי נציג המל"ל

אליהו (אלי) רביבו:  האם בשאלת היום שאחרי אתם יוצרים בידול ביחס של השבת פלסטינאים לעבוד בין נפת ג'נין לרמאללה למשל? האם קיים מדרוג? אנחנו יודעים שמאה אחוז בוודאי לא מעזה

אליהו (אלי) רביבו:  באיזה שהוא שלב כנראה ייכנסו אחוז מסוים באזור רמאללה ופחות מזה, אבל כן מחברון

אליהו (אלי) רביבו:  השאלה היא איפה ג'נין נמצאת בסקאלה הזאת, שכן קני הטרור הפעילים יותר הם בנפת ג'נין

אמיר ענבר: אז נעשה ככה: אחד, המל"ל באמת הציג איזה שהיא עבודה לקבינט בנושא של כניסה של פלסטינים, לפי מדרגות מסוימות

אמיר ענבר:  מדרגה ראשונה באמת הייתה עבודה מחוץ למרכזי הערים, עבודה בתשתיות, בשביל להימנע מאיזה שהוא חיכוך

אמיר ענבר:  הקבינט לא אישר את זה

אמיר ענבר:  ולכן כרגע למעט אלפים בודדים שנכנסו כבר בתחילת המלחמה, באמת בסוגיות, בענפים מאוד - - -      

אליהו (אלי) רביבו: תודה לך

אליהו (אלי) רביבו:  ענית לי, ענית לי

אליהו (אלי) רביבו:  שבוע הבא, בעזרת השם, אנחנו נקיים דיון ממוקד יותר ואנחנו ננבור בסוגייה הזאת יותר לעומק

אליהו (אלי) רביבו:  רק רציתי לדעת אם קיים אצלכם בידול

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח בבקשה לדעת מהי עמדת משרד החוץ לעניין שילוב ירדנים בצד הצפוני, בכניסת בית שאן

אהד צמת: בנוגע למעבר הצפוני, בשונה מאילת, מאילת ועקבה כבר בהסכם השלום זה נכלל תחת מעטפת עצמאית וקודמו הסכמים

אהד צמת:  בנוגע למעבר הצפוני אין כאלה

אהד צמת:  ולהגיע להסדרים עם הירדנים בנושא הזה, זו סוגייה שלוקחת זמן

אליהו (אלי) רביבו: למה?      

אהד צמת: למה להגיע להסכמה עם הירדנים בנושא הזה?     

אליהו (אלי) רביבו: תראה, עו"ד לב רן כבר מעסיקה אותי

אליהו (אלי) רביבו:  אם היא תסכים שנחלק את המשרה גם לך אני אשמח להשיא עצה

אליהו (אלי) רביבו:  אני אשמח

אהד צמת: מניסיון העבר תהליך של משא ומתן בין מדינות בפרט בנוגע לירדן, בנושא הזה, הוא תהליך שלוקח זמן

אהד צמת:  זה לא שהרעיונות האלה לא עלו ונדונו בעבר

אהד צמת:  יש את פרויקט שער הירדן, נכון קוראים לו? שגם הרבה שנים מה שנקרא עובדים עליו

אהד צמת:  גם באזור של הקיבוצים בצפון ואמור לתת חלק, לתת מענה אני חושב שיותר בהיבט התעשייתי

אהד צמת:  זה פרויקט שהוא הרבה זמן נמצא

ניצן אבירן: מ-1995

אליהו (אלי) רביבו: אני מניח, אדוני, שברור לכולנו שכל מדינה מבקשת להניע את הכלכלה שלה

אליהו (אלי) רביבו:  ובוודאי מדינה שבה אחוז האבטלה בתוצר הגולמי לא גבוה בלשון המעטה

אליהו (אלי) רביבו:  וחוששים מתסיסות כאלה ואחרות

אליהו (אלי) רביבו:  הם היו שמחים גם להניע את הכלכלה בהיבט מתן מקורות פרנסה עצמאיים לתושביה וגם להזרמת כסף מחוץ לממלכה אליה, במקרה של ירדן

אליהו (אלי) רביבו:  והואיל כבר קיימת קונסטרוקציה ויש הסכם שלום ויש נכונות מצד העובדים עצמם ונכונות מצד המעסיקים כאן, כל מה שנשאר לנו זה באמת ליישם ולהשאיל ולהעתיק

אליהו (אלי) רביבו:  כמו שיש הסכם באזור מעבר רבין, גם כן למעבר הירדן

אליהו (אלי) רביבו:  זה לא נראה לי שזה כזה תורה מסיני

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה לדעת מה הפעולות, אם ננקטו פעולות

אליהו (אלי) רביבו:  ואם כן, מהן? ומתי יהיה אפשר לגבש איזה שהיא מסקנת ביניים ולדעת אם יש חסמים, מהם, ולראות איך לפתור אותם

אליהו (אלי) רביבו:       טוב, אז בוא תרשום לך את זה

אליהו (אלי) רביבו:  בסדר? ועכשיו, התקבל אצלי הרושם שהדיון הזה, בדיון הזה שעיממתי את ראש מנהל עובדים זרים ורשות האוכלוסין וזה כבר נראה לי דיון שלישי שכמעט את לא נדרשת לשאלות

עינבל משש: למה? עד עכשיו היינו פעילות מאוד

אליהו (אלי) רביבו: לא יודע, את עונה על הכול מראש

עינבל משש: הייתי פעילה מאוד

עינבל משש:  קיבלתי מחמאות מחבר הכנסת גואטה

אליהו (אלי) רביבו: זה רק צריך להגביר את מסד השאלות

אליהו (אלי) רביבו:  לא? וכל זה כשאני לא סיפרתי על המחמאות שמגיעות ובצדק

אליהו (אלי) רביבו:  שמת לב שכאילו פטור כזה? אני אשמח בבקשה לדעת מה תאריך היעד

אליהו (אלי) רביבו:  אני רוצה תאריך קרוב, למימוש ההקצאה של ה-150 הנוספים

עינבל משש: טוב, אז אני אגיד

עינבל משש:  באמת קודם כל ההקצאה של ה-150 נוספים הייתה כתוצאה מסיור השטח שעשינו באילת, יחד עם הקבלנים

עינבל משש:  תנופת בנייה מטורפת בעיר אילת, גאווה גדולה

עינבל משש:  ובאמת הבטחתי לעזור להם

עינבל משש:  תודה לאל, הצלחנו להעביר החלטת ממשלה שמקצה להם 150

עינבל משש:  הקצאה ייעודית, לא מתוך המכסה של ה-300

עינבל משש:  מתעדפת אותם כדי שהיא לא תתפזר על פני תעשייה ושירותים אחרים, אלא תתעדף את הענף

עינבל משש:       אני אומר, ככלל בכל שנה אנחנו פותחים את ההקצאות מחדש

עינבל משש:  בגלל המצב שנוצר עכשיו אנחנו נתנו תעדוף לכל אותם מעסיקים שמעסיקים את הירדנים שלא במלונאות

עינבל משש:  אתם קיבלתם הארכה של ההיתר עד ה-31 במרץ 2024 אוטומטית כדי לסייע לכם וכדי שתהיה כרגע ודאות

עינבל משש:  את ההקצאה הזו צריך בסוף ליצור רציפות תפקודית

עינבל משש:  אז לא רצינו עכשיו לקחת את המכסה של 450 ולפתוח אותה מחדש, כדי לתת להם את הרציפות

עינבל משש:  אבל אנחנו כנראה נעשה, בגלל זה הארכנו להם עד מרץ כדי שיינתן להם מענה

עינבל משש:  אנחנו עכשיו ניקח את המכסה הזאת וננסה לפתוח את ההקצאה מחדש כדי לתת לכם את התוספת מכסה של ה-150 בזמן הקצר ביותר האפשרי

עינבל משש:  אנחנו נעשה עבודת מטה מאוד קצרה יחד עם מיטל

עינבל משש:  כי אני בסוף לא רוצה שהם ייפגעו, כדי שהרציפות התפקודית הזאת תישמר

עינבל משש:  למעסיקים שמעסיקים כעת את העובדים, אנחנו נעשה את זה ממש בזמן קצר

אליהו (אלי) רביבו: להערכתך, אם אני אבקש לשריין ביומנים שלנו את יום שני הקרוב, שאני ואת נדרים לאילת לקבל את העובדים הראשונים מתוך ה-150 זה זמן סביר?     

עינבל משש: אז זהו, יש פה איזה סוגיה

עינבל משש:  לא רצינו לפתוח את כל ה-450 מחדש, כי כבר יש להם, יש להם את ה-150 שהם כבר מעסיקים

עינבל משש:  אז רק את התוספת אנחנו ננסה רגע לייחד רק את התוספת, כדי לתת להם עוד משהו ולא חלילה לפתוח מחדש

עינבל משש:  כי יש להם הארכות עד מרץ

עינבל משש:  אני לא רוצה לפגוע בהם

אליהו (אלי) רביבו: לא, לא בלפגוע

אליהו (אלי) רביבו:  קודם כל אני מאוד מעריך גם את עניין הקשב והרגישות והנגישות שלך לעניין והמגויסות

אליהו (אלי) רביבו:  וגם הביצוע

אליהו (אלי) רביבו:  הביצוע כהחלטה

אליהו (אלי) רביבו:  עכשיו, הביצוע כביצוע, אנחנו מבינים ונכון, ותודה שאת לא רוצה לפתוח את זה מחדש

עינבל משש: לא רצינו להוריד מהם, כי יכול להיות שבהקצאה החדשה הם עלולים להיפגע

עינבל משש:  אז זה היה החשש

אליהו (אלי) רביבו: לא, אני אומר, ההקצאה החדשה היא אוטונומית

אליהו (אלי) רביבו:  היא בלתי תלויה

אליהו (אלי) רביבו:  היא פשוט לפתוח עוד צוהר נוסף

עינבל משש: לא, אבל זה פותח עכשיו את כל ה-300 להקצאה מחדש

אליהו (אלי) רביבו: למה?     

עינבל משש: כי 150 כבר יש להם והארכתי להם עד מרץ, כדי לתת להם רציפות וודאות

אליהו (אלי) רביבו: אני אומר במקביל, באופן עצמאי, לפתוח את ה-150 שהם לא בהשקה כחלק מה-300

אליהו (אלי) רביבו:  ואז הם יהיו עצמאיים

אליהו (אלי) רביבו:  לא נצטרך להידרש לסוגיית ההקצאה מחדש לגבי הקיימים

אליהו (אלי) רביבו:  ואת תפתחי באופן עצמאי

עינבל משש: הרי בהחלטה כתוב ש-70% מהמכסה היא תהיה, אז יש פה, כן, מינואר

עינבל משש:  טוב, אנחנו נעשה רגע משהו מאוד קצר וננסה לעשות את זה

אליהו (אלי) רביבו: אז לא יום שני הקרוב?     

עינבל משש: אם אני יכולה יום ראשון אני אעשה את זה יום חמישי

עינבל משש:  בסדר? הכול, אנחנו נעשה את זה

אליהו (אלי) רביבו: לא, יום ראשון אני לא יכול לפנות את הלו"ז

אליהו (אלי) רביבו:  יום שני נראה לי סביר

אליהו (אלי) רביבו:  אה, בעצם את רשומה בסיור ביום ראשון

עינבל משש: אנחנו נעשה רגע חשיבה איך אנחנו לא פוגעים ואיך אנחנו עוזרים

עינבל משש:  כי יש פה הארכה אוטומטית שניתנה

אליהו (אלי) רביבו: טוב

אליהו (אלי) רביבו:  מעריך את זה מאוד

אליהו (אלי) רביבו:  מודה לך

פנינה בר: יש פרויקטים

אליהו (אלי) רביבו: בסדר, היא יודעת, היא יודעת

עינבל משש: אני הייתי בפרויקטים שלך

פנינה בר: אני חמישה חודשים מחכה ל-150 עובדים האלה

פנינה בר:  עכשיו, אם זה עד מרץ, כמו שאני מכירה את - - -     

עינבל משש: בסדר, הוועדה עם הירדנים

פנינה בר: זה יהיה במרץ ואני עדיין עם עובד אחד

עינבל משש: הוועדה עם הירדנים הייתה ב-6 בספטמבר

עינבל משש:  אז זה כדי לקבל את ההסכמה שלהם ואז פרצה המלחמה והארכנו לכם

עינבל משש:  אז אנחנו רוצים לעזור

עינבל משש:  לא חלילה

עינבל משש:  זה לא כתוצאה מזה שהתרשלנו

פנינה בר: אני חלילה לא אומרת

עינבל משש: לא, בסדר

עינבל משש:  אז אנחנו נעשה רגע חשיבה איך אנחנו לא פוגעים בהקצאה הקיימת ונותנים עוד את ה-150

עינבל משש:  ואני אעדכן את הוועדה בזמן קצר איך עושים את זה

עינבל משש:  ומבחינתי זו פעילות פשוטה שאפשר לעשות, בהנחה שהם לא נפגעים

אליהו (אלי) רביבו: טוב, תודה רבה

אליהו (אלי) רביבו:  את רוצה בבקשה רגע להתייחס לעניין, אין צורך גברתי

אליהו (אלי) רביבו:  אני יודע שהיא נעולת מטרה

עינבל משש: יש לך הקצאה ל-34 עובדים

עינבל משש:  נכון?      

ניסים בן עזרא: לי? 32

עינבל משש: 34

עינבל משש:  ובפועל 33

עינבל משש:  אבל בסדר, אנחנו רוצים לעזור לכם, זה ברור

עינבל משש:  אנחנו נקצה לכם עוד עובדים

אליהו (אלי) רביבו: היא זה לא הוא

עינבל משש: לא, אני יודעת, אני יודעת

קריאה: גם אני זה לא הוא

עינבל משש: אני יודעת

עינבל משש:  כל אחד בפני עצמו

אליהו (אלי) רביבו: טוב, אוקיי

אליהו (אלי) רביבו:  את מעוניינת לפני שאני עובר לדברי הסיכום, גברתי, להתייחס לעניין הצורך בחלוקת ההקצאות מחדש לתעשייה?     

עינבל משש: אז קודם כל זה פועל יוצא של ביקוש, בסדר

עינבל משש:  אז אפשר להלין שלא חילקנו אם לא ביקשו

עינבל משש:  וגם נאמר פה, לא, בסדר, נאמר פה גם בהגינות שהיו שבעה וביקשו ואחר כך ביקשו פחות בגלל איזה שהיא טעות

עינבל משש:  ההקצאה היא פתוחה לפי קריטריונים

עינבל משש:  גם תעשייה וגם שירותים זה דברים מאוד חשובים למשק

עינבל משש:  אתה מכיר, יש לנו גם הקצאות לעובדים זרים וגם היו פלסטינאים וגם הירדנים

אליהו (אלי) רביבו: תודה רבה

עינבל משש: אז אנחנו נעזור

אליהו (אלי) רביבו: אני לא רוצה לחרוג מעבר למה שיושב-הראש נתן לי הארכה, וקיבלתי כבר איתותים מהסדרנים שבאו לוודא שאנחנו סוגרים בזמן ואנחנו נעמוד באופן ג'נטלמני בכך

אליהו (אלי) רביבו:  אז אני אעבור, ברשותכם, לדברי הסיכום

אליהו (אלי) רביבו:       הוועדה מבקשת ממשרד החקלאות ופיתוח הכפר להעביר העתק של המלצתם לחלוקת ההיתרים לחקלאים באזור אילת והערבה עד סוף השבוע הקרוב ומועדים להמשך ההתקדמות בנושא ממשרד החוץ

אליהו (אלי) רביבו:  הם כרגע נמצאים בתת טיפול לדיון הוועדה, יש לזה משמעות

אליהו (אלי) רביבו:       הוועדה מבקשת מרשות האוכלוסין וההגירה להשלים את פרויקט המערכת המקוונת עבור המעסיקים של העובדים הירדנים על מנת לשפר את השירות למעסיקים, עד סוף הרבעון של שנת 2024

אליהו (אלי) רביבו:  אם ישנה בעיה עם התקציבים אני מבקש לעדכן אותי

אליהו (אלי) רביבו:  אני מתרשם שהפעם לא זו הבעיה, אבל במידה ויש אני אשמח להיות מעורב

אליהו (אלי) רביבו:      הוועדה מברכת את רשות שדות התעופה ומודה לה על כך ששומרת את מעבר רבין פתוח

אליהו (אלי) רביבו:  זה צורך קריטי של העיר אילת ואני מודה על כך שוב פעם שנפתרו כלל הסוגיות

אליהו (אלי) רביבו:       הוועדה מבקשת מרשות האוכלוסין וההגירה לבחון הסבת העסקה של עובדים הירדנים בענף המלונאות למכסת ענף הבניין ו/או התעשייה

אליהו (אלי) רביבו:      הוועדה מבקשת ממשרד העבודה והרווחה לבדוק מה המצב המשפטי של העובדים הירדנים שעבדו במלונות לפני המלחמה ולעדכן את הוועדה על תוצאות בדיקתם

אליהו (אלי) רביבו:       הוועדה מבקשת ממשרד החוץ לבחון העסקת ירדנים מהצד הצפוני לאזור בית שאן ולעדכן את הוועדה על כך

אליהו (אלי) רביבו:       הוועדה מבקשת מרשות האוכלוסין להקצות את 150 ההיתרים לעובדים ירדנים באילת לאחר עבודת המטה הנדרשת באופן עצמאי שהוא לא חלק מאותם 300 פתיחת הדיון מחדש

אליהו (אלי) רביבו:       אני שב ומודה לכל מי שהגיע, דגש על מי שהגיע ולא קיבל רשות דיבור

אליהו (אלי) רביבו:  ולא פחות מכך על כל אלה שהגיעו ישירות מאילת

אליהו (אלי) רביבו:  תודה רבה, הישיבה נעולה