הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים, כנסת 25, פרוטוקול מספר 40, 2024-01-02 00:00

נעמה לזימי: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת הוועדה המיוחדת לענייני הצעירים בנושא "מערך דיור חירום לצעירים בסיכון בכלל וב"חרבות ברזל" בפרט"

נעמה לזימי:  הדבר הזה עלה בדיון הקודם שעסק בצעירים חסרי עורף משפחתי בזמן הלחימה, הבנו כי קיים צורך לקיום דיון ייעודי בנושא

נעמה לזימי:  ראינו גם אך אתמול את הכתבה שפורסמה בדה-מרקר על סיפור הממ"דים, כך שזה ממש מתחבר לדיון הזה

נעמה לזימי:      קודם כל נגיד שקורת גג היא זכות יסוד

נעמה לזימי:  יש כאלה שהזכות שלהם לקורת גג מעורערת גם בשגרה ובטח בחירום והם חווים את המשבר הזה בצורה הרבה יותר מובחנת

נעמה לזימי:  בסופו של דבר, האוכלוסיות היותר רגישות הן גם אלה שנשארות יותר מאחור בזמן חירום ומושפעות יותר מכולם

נעמה לזימי:  אני מקווה מאוד שנצליח להגיע עם הרשויות לכמה הבנות לפחות לגבי סוגיית דירות החירום וגם לגבי התהליך של דירות הרווחה לצעירים בסיכון, שזה משהו שצריך להיות מתוקצב הרבה יותר

נעמה לזימי:  אני מקווה שנצליח לטפל גם בזה

נעמה לזימי:      לפני שאני פותחת את הדיון אני אקריא את שירה של עידית ברק "דלת"

נעמה לזימי:      דֶּלֶת | עידית ברק     אָדָם זָקוּק לְפָחוֹת לְדֶלֶת אַחַת לִפְתֹּחַ אֶת מָה שֶׁסָּגַר לְהִיכָּנֵס כְּדֵי לְגַלּוֹת לָצֵאת בִּשְׁבִיל לְחַפֵּשׂ לִסְגֹּר עַל מְנַת לְהָנִיחַ אָדָם זָקוּק לְדֶלֶת אַחַת לִתְלוֹת עָלֶיהָ שֶׁלֶט לִקְרֹא לָהּ בְּשֵׁם אָדָם זָקוּק לְדֶלֶת כְּדֵי שֶׁיּוּכַל לִנְקֹשׁ עָלֶיהָ בְּיָד רַכָּה לִשְׁמֹעַ מִישֶׁהוּ בְּצִדָּהּ הַשֵּׁנִי עוֹנֶה לוֹ: יָבוֹא     הוועדה הזו מאוד מאמינה בזכות לקורת גג כזכות יסוד, בטח לצעירים וצעירות שהזכות הזאת מתערערת עבורם יותר ויותר ובפרט לצעירים במצבי סיכון

נעמה לזימי:       מירי מוסקוביץ, מנהלת תחום צעירים, משרד הרווחה, בבקשה

מירי מוסקוביץ: אנחנו לא הוזמנו לוועדה הקודמת, בוועדה הקודמת השתתפו יתד

נעמה לזימי: אז, עדנה, את רוצה להציג את הסוגיה ואז אולי אמקד בשאלות לגבי המכרז החדש? עדנה גלבוצקי, מנכ"לית עמותת "ילדים בסיכוי", בבקשה

עדנה גלבוצקי: ראשית, תודה שלפני שבועיים היינו כאן, הצפנו משהו וכבר יש דיון על כך בוועדה

עדנה גלבוצקי:  זה כל כך לא מובן מאליו

עדנה גלבוצקי:  דבר נוסף שאני רוצה להזכיר לכל הנוכחים הוא שיש לנו כאן אינטרס משותף

עדנה גלבוצקי:  אמנם אנחנו יושבים מהעמותות פה והרווחה כאן – זה לא העניין

עדנה גלבוצקי:  מדינת ישראל זיהתה צורך מאוד מאוד חשוב, המדינה חשבה שצעירים בוגרי מסגרות חוץ-ביתיות שהוצאו מהבית ושנים חיו בחוץ צריכים מענה ליום שאחרי

עדנה גלבוצקי:  אנחנו, בעמותת "ילדים בסיכוי", לפני הרבה שנים פיתחנו איזשהו מודל בלי המדינה, ותאמינו לי, הוא לא היה כזה טוב, המודל עם המדינה זה מודל מנצח ממש

עדנה גלבוצקי:      דבר ראשון, אני רוצה לעשות סדר

עדנה גלבוצקי:  אנחנו לא משני הצדדים, זה צורך שהמדינה זיהתה ונתנה לו מענה מדהים

עדנה גלבוצקי:  הוא צריך להיות עם שיפורים

עדנה גלבוצקי:  הוא צריך להיות עם שיפורים כי כולנו חיים באותה מדינה ואנחנו מבינים שלמצוא דירה היום במחיר שאנחנו מקבלים עבור כל צעיר זו משימה בלתי אפשרית

עדנה גלבוצקי:  אז כל אחד מיושבי העמותות גם הביא כסף מהבית, התורמים שלנו, ולשמחתי החברה האזרחית עוזרת לנו, מאמינה בתוכניות האלה, משפה ומתגברת אותנו בסכומי כסף שעוזרים לפעמים לכסות את הבסיס

עדנה גלבוצקי:       אם תסתכלו על המבנה של התעריף, החלק של שכר הדירה לא מתאים בשום דרך ושום צורה, לדעתי אפילו לא בפריפריה

עדנה גלבוצקי:  את זה הצפנו בפגישה הקודמת

עדנה גלבוצקי:  לא ידענו את הדרמה שמחכה לנו

עדנה גלבוצקי:  עוד לא חתמנו גם על ההסכמים, עוד לא ידענו

עדנה גלבוצקי:  זכינו במכרזים והיינו בהתרגשות מאוד גדולה שבתוך המלחמה יש תשובות, ועדת מכרזים, באמת התרגשנו מאוד ופנינו לעשות את ההתאמות ואז אנחנו מבינים שבכל רגע נתון מישהו יכול לבוא ולהגיד לנו: פוז כדור הארץ, תעצרו, עכשיו צריך דירות עם ממ"ד

עדנה גלבוצקי:      אני מזכירה לכולנו, "גשר לעצמאות" זו התוכנית שלנו – זה שם שהמצאנו כשהיינו לבד וזה קיבל שם גנרי – אנחנו בעד הצעירים כמוכם ויש לנו צעירים שהיום הם בעזה

עדנה גלבוצקי:  כלומר, יש פה חיילים וחיילות

עדנה גלבוצקי:  נעמה, את מכירת את הצעירות, הן פה, הן חלק ממך, הן כבר מסמסות לך לבד

נעמה לזימי: נכון

עדנה גלבוצקי: כולם או סטודנטים, או עובדים, או שורדים, והם אפילו לא יודעים להגיד מאיפה הם

עדנה גלבוצקי:  תשאל צעיר שלנו: מאיפה אתה? הוא לא יודע להגיד

עדנה גלבוצקי:  "אימא שלי הייתה ביפו כשהוציאו אותי לפנימייה, היא נפטרה, סבתא שלי גרה בטבריה"

עדנה גלבוצקי:  אין להם אפילו קהילה גאוגרפית עם שייכות

עדנה גלבוצקי:  הם לא יודעים להגיד: אני בכלל תושב תל אביב

עדנה גלבוצקי:  הם לא יודעים להגיד את זה בכלל

עדנה גלבוצקי:  כל כך הרבה מעברים הם חוו

עדנה גלבוצקי:  היום יש לנו את סוגיית הממ"דים

עדנה גלבוצקי:  זה אומר עוד מעבר אולי וזה אומר שאולי בכלל לא יהיה דיור, ואז הם יהיו נורא בטוחים אבל לא תהיה תוכנית

נעמה לזימי: ממ"ד לא יכול להיות מה שמונע קורת גג

נעמה לזימי:  ממ"ד זה צריך להיות משהו שהמדינה צריכה לתחזק ולעשות אבל לא למנוע דרכו נגישות לדיור

עדנה גלבוצקי: נכון

עדנה גלבוצקי:  במכרזים האחרונים לא הופיעה דרישה לממ"ד אבל יש שם מופע של משפטים של פיקוד העורף וכדו' של "ליצור מענה מוגן"

עדנה גלבוצקי:  בכל הדירות שלנו יש מקלטים, בכל הבניינים יש מקלטים, יש לנו גם דירות עם מרחב מוגן קומתי, ממ"ק

עדנה גלבוצקי:  אני מזכירה לכם, זו לא אוכלוסייה עם צרכים מיוחדים, הם לא קשישים, הם לגמרי חזקים וחסונים ו-40% מהם עכשיו בכלל במלחמה

עדנה גלבוצקי:  הם עוד לא יודעים שאולי לא תהיה להם דירה, הם במלחמה

נעמה לזימי: לא צריך להוסיף עליהם מגבלה

נעמה לזימי:  השאיפה לביטחון היא שאיפה טובה אבל למה לייצר מגבלה שפוגעת בזה?      

עדנה גלבוצקי: אנחנו פנינו אלייך במסגרת הוועדה

עדנה גלבוצקי:  אמן והיינו באים לוועדה לעדכון התעריפים, אמן ואמן, כי עכשיו זה מה שנקרא משימה בלתי אפשרית

עדנה גלבוצקי:  דרושה דירה, נניח באזור רמת גן, 4 חדרים, שכוללת ממ"ד ושתעלה 4,000 שקל

עדנה גלבוצקי:  בואו נהיה חזקים ובואו נצליח במשימה הזאת

עדנה גלבוצקי:  יש פה איזה גזר דין מוות

עדנה גלבוצקי:  אני עוד פעם מחזקת ואומרת, ברור לי שאנחנו לא רבים, אנחנו לא בהתקוטטות, המדינה רוצה לשמור על הצעירים וגם אנחנו

נעמה לזימי: נכון

נעמה לזימי:  צריך להכניס לכל גם היגיון

נעמה לזימי:  יאיר הס, מנכ"ל עמותת "הלל", בבקשה

נעמה לזימי:  אוכלוסיית היוצאים בשאלה היא אוכלוסייה שכמובן גם יש לה סיכון מוגבר

נעמה לזימי:  יהיה דיון ספציפי על האוכלוסייה הזו בקרוב אבל טוב שבאת גם לסוגיה הזו

יאיר הס: תודה רבה

יאיר הס:  עדנה, אני מאוד שמח על הרוח האופטימית שפתחת אתה את הדיון, יחד עם זאת אני לא מצליח להשתתף באופטימיות הזו

יאיר הס:  לצערי הרב, 30 יוצאים בשאלה נזרקו לרחוב ב-1 בדצמבר ע"י משרד הרווחה

יאיר הס:  אנשים שיש להם כוונות טובות ורצון לעזור ראו צעירים שגרים בדירה - - -     

נעמה לזימי: אתה יודע על 30? יש מצב שיותר?     

יאיר הס: אני יודע על 30 שנזרקו לרחוב ב-1 בדצמבר

יאיר הס:  משרד הרווחה הודיע לי ב-28 בנובמבר שהוא לא מוכן להמשיך לתת להם דיור

יאיר הס:  הסיבה היחידה שהדיירים האלה לא ברחוב היא שעמותת "הלל" נותנת להם דיור על חשבונה, ואלה דיירים שעד ה-30 בנובמבר גרו בדירות של משרד הרווחה

נעמה לזימי: בגלל התקנה של הממ"ד?     

יאיר הס: נכון

נעמה לזימי: כרגע אנחנו יודעים על נתון נוסף? יש אוכלוסייה נוספת?     

יאיר הס: יש עוד צעירים שההסכם שלהם צריך להסתיים, ועליהם דיברה עדנה, ב-29 בפברואר

יאיר הס:  הם כרגע גם מועמדים לזריקה לרחוב על פי הנחיות משרד הרווחה

יאיר הס:  זה המצב שאני מתמודד אתו היום

יאיר הס:  זה המצב שהצעירים האלה מתמודדים אתו היום

יאיר הס:  המשרד הודיע לנו ב-28 בנובמבר שבתוך יומיים הדיירים האלה יהיו חסרי דיור

יאיר הס:  זה המצב שאנחנו חיים אתו

יאיר הס:  אני כן מודה לשותפים שיושבים כאן מולי שבעל-פה אומרים לי: אנחנו מחפשים לכך פתרון, אבל בזמן שהצוות המקצועי חסר אונים, התשובה היחידה שקיבלנו בכתב שמגובה ע"י מכתב מהלשכה המשפטית ב-16 בדצמבר אומרת חד-משמעית: הדיירים האלה יישארו ברחוב, אנחנו לא ניתן להם קורת גג

נעמה לזימי: יש להם ממ"ק?     

יאיר הס: יש להם מקלט, מקלט תקני שנבדק ע"י בודק בטיחות מוסמך

יאיר הס:  שלחנו למשרד הרווחה אישור של בודק בטיחות שהמקלט תקני בהתאם להנחיות שקיבלנו

נעמה לזימי: השאלה היא למה לא מאפשרים לצד ממ"ד את העניין של מרחב קומתי או מקלט, ואני אולי מעלה כאן איזושהי הצעה – עדכון מחירים לדירות עם ממ"ד

נעמה לזימי:  דירות עם ממ"ד הן מושבחות יותר, הן עולות יותר, אולי פשוט ניתן סבסוד גבוה יותר לדירות עם ממ"ד

נעמה לזימי:  זה גם פתרון

יאיר הס: אני לא באתי לכאן כדי לדבר על כסף, אני באתי לכאן כדי לדבר על הביטחון של הדיירים

יאיר הס:  בעוד שתחת מצג שווא של דאגה לדיירים משרד הרווחה זורק אותם לרחוב, ובאותו משפט שהוא אומר "אנחנו רוצים עבור הצעירים את הטוב ביותר" הוא מודיע להם שהם ימשיכו לגור ברחוב

נעמה לזימי: זה אבסורד, אין מה לומר

נעמה לזימי:  טלי חלף, מנכ"לית "אור שלום", בבקשה

טלי חלף: תודה רבה

טלי חלף:  קודם כל אני מצטרפת לחבריי, לעדנה וליאיר, גם אני לא רוצה לדבר על כסף, למרות שיש לזה השלכות רבות על היכולות של הארגונים לעמוד בגזירה הזאת

טלי חלף:  אני באמת רוצה לדבר על הצעירים

טלי חלף:  תפוסת הדירות של כל פרויקט "גשר לעצמאות" עומדת על מעל 88%

טלי חלף:  המשמעות של מעבר היא משמעות קשה

טלי חלף:  אנחנו דואגים שהצעירים שלנו יהיו משובצים לפי הצרכים שלהם, התעסוקתיים, הלימודיים, השירות הצבאי שלהם, הסביבה שהם כבר מכירים

טלי חלף:  יש חשיבות רבה מאוד למיקום הדירה ואנחנו מנסים ללכת לקראתם בבחירת מקום המגורים כמה שאפשר כי אנחנו מאמינים שזה הגשר לעצמאות, לא סתם

טלי חלף:      מעברי דירה הם אתגר מאוד-מאוד גדול

טלי חלף:  למצוא דירה שתהיה עם הדרישות האלה ותענה לצרכים של הצעירים בלוחות הזמנים גם שנקבעו לנו, זו כמעט משימה בלתי אפשרית

טלי חלף:  ולא רק זה, אנחנו יודעים כבר ממעברים שעשינו מכל מיני סיבות אחרות – סיומי חוזה או כל מיני דברים אחרים – שבכל מעבר כזה יש נשירה של צעירים שלא מצליחים לצלוח את המעבר הנוסף הזה

טלי חלף:  לכן אני ממש מבקשת שיהיה סדר עדיפויות

טלי חלף:  נכון, הביטחון חשוב והמלחמה לימדה אותנו את חשיבות הממ"דים, ויחד עם זאת, בואו נשים את זה בפרופורציות ונראה מה יותר חשוב ממה

נעמה לזימי: חד-משמעית

נעמה לזימי:  אם זה גם היה מתאפשר בעלויות שנותנים אז הדרישה הייתה עם איזשהו היגיון, אבל כשזה לא מתכתב עם המציאות התקצובית יש פה איזשהו פער מכוון

נעמה לזימי:  מירי, משרד הרווחה, אשמח להתייחסות

מירי מוסקוביץ: קודם כל אני מסכימה שאנחנו באותו צד

מירי מוסקוביץ:  בסוף המטופלים ומקבלי השירות הם אלה שעומדים לנגד עינינו גם מהצד הזה וגם מהצד הזה

מירי מוסקוביץ:  יש לנו אינטרס משותף

מירי מוסקוביץ:  אני רוצה רגע לדייק את יאיר

מירי מוסקוביץ:  אני אישית בקשר צמוד עם יאיר, המסגרות הן מסגרות שלי, שני הוסטלים ושמונה דירות

מירי מוסקוביץ:  אני חושבת שבחודשיים האחרונים, לפחות פעם בשבוע – בשבועות האחרונים לפחות פעמיים-שלוש בשבוע – יש לנו התכתבויות, ווטסאפים, או שיחות טלפון, לנסות לעשות כל מאמץ כדי שאף אחד מהצעירים לא יהיה ברחוב

מירי מוסקוביץ:  גם האמירה שהם הוצאו בהתראה של יומיים לרחוב היא אמירה שאיננה נכונה

מירי מוסקוביץ:  כולם נמצאים בדירות וההסכם החדש עוד לא נכנס לתוקף, אז אני רוצה רגע לדייק שצעירים לא באמת הוצאו מהבתים ונזרקו לרחוב

מירי מוסקוביץ:      אין ספק שהסיפור עם הממ"דים נמצא בכל המכרזים החדשים שיצאו, הן ב-48 דירות של "גשר לעצמאות", הן בסיפור של "החוט המשולש", הן ב"הלל"

מירי מוסקוביץ:  השורה הזאת נמצאת בתוך המכרזים הכתובים של המשרד

נעמה לזימי: איזו שורה?     

מירי מוסקוביץ: שורה של מיגון תקני נמצאת בתוך המכרז

עדנה גלבוצקי: לא ממ"דים, מיגון

מירי מוסקוביץ: הנספח י"ח8 נמצא במכרזים של כולם, זה נספחי מיגון גנריים שנמצאים בכל המכרזים שהוצאו ע"י המשרד לפחות בשנתיים האחרונות

נעמה לזימי: היום בכל הארץ המיגון של משפחות נע בין ממ"ד, אידיאלי, לבין ממ"ק, לבין מקלט

נעמה לזימי:  משרד הרווחה עשה פה איזושהי בידול לאוכלוסייה פגיעה יחסית ונתן לה אופציה אחת עבור היכולת שלה להיות באותו דיור ספציפי

נעמה לזימי:  אני לא כל כך מבינה למה

נעמה לזימי:  למרבית חבריי אין ממ"ד, אנשים עם משפחה, עבודה, יציבות, הכל

נעמה לזימי:  הם רצים אל המסדרון הבטוח או יורדים למקלט

נעמה לזימי:  למה אנחנו מאבחנים דווקא אוכלוסייה יותר פגיעה, מקשים עליה ומייצרים מצב שהיא הופכת להיות פגיעה עוד יותר? למה המכרז הופך להיות משהו שיוצר פגיעות נוספת? אני מסכימה למיגון אבל מיגון תקני מאפשר עוד קטגוריות

מירי מוסקוביץ: החליט אגף ביטחון של המשרד יחד עם אגף בינוי להכניס כבר שנתיים וחצי את הנוסח הספציפי הזה

נעמה לזימי: למה? שרון כרמי, יחידת החירום והביטחון, משרד הרווחה

שרון כרמי: קודם כל אני אציין שמאחר שהנושא הזה נמצא על שולחן המנכ"ל אנחנו קצת מנועים מלדון בעניין הזה בפרטי פרטים

נעמה לזימי: צריך להזמין את המנכ"ל?     

שרון כרמי: זה נמצא כרגע על שולחנו והוא למעשה זה שייתן את ההחלטה ולכן אני די מנוע

נעמה לזימי: אבל מה הסיבה? כממונה יחידת חירום ביטחון תסביר לנו

נעמה לזימי:  למה הבידול הזה נעשה? למה מהסעיף הכללי הפכנו לסעיף יותר פרטני?     

שרון כרמי: אני יכול כמה דקות?     

נעמה לזימי: בוודאי

נעמה לזימי:  עדיה, אתה רוצה אולי להתייחס?     

עדיה זכריה: לא

נעמה לזימי: אתם הדרג המקצועי, אנחנו מבינים שיש פה איזושהי בעיה שיושבת על כולם

נעמה לזימי:  אנחנו גם רגילים לעבוד עם יתד בשיתוף פעולה מאוד הדוק ואין ספק שיש כאן איזושהי דרישה שנוצרה כנראה מכוונה טובה, אבל היא באה לברך ויוצאת מקללת, אז כדאי לחשוב על זה רגע, הדבר עדיין לא סופי, חבל כל כך

יאיר הס: הסיטואציה שאנחנו נמצאים בה – ומירי, יש לי הרבה הערכה לשיחות הטלפון שאנחנו מקיימים אבל בכתב קראתי 10 פעמים את המכתבים שקיבלתי ממשרד הרווחה, אין אפילו במקום אחד אזכור ברמז לכך שהמשרד לוקח אחריות על הדיירים שנזרקו לרחוב ב-1 בדצמבר

יאיר הס:  העובדה ש"הלל" מחזיקה אותם בדירות זה לא דבר שהמשרד יכול להתהדר בו, בכך שלדיירים יש דירה

יאיר הס:  יש להם דירה בגלל שעמותת "הלל" החליטה לתת להם דירה

יאיר הס:  אין בשום התכתבות ביני לבינך, ובשום התכתבות ביני ובין אגף הרכש ושום התכתבות ביני לבין הלשכה המשפטית, אין מילה אחת של לקיחת אחריות מצד המשרד על אותם 30 דיירים

יאיר הס:  אני מחזיק אותם כרגע בלי שום התחייבות כתובה של המשרד לממן את הדבר הזה

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד יותר מזה, 30 הדיירים שהוא מדבר עליהם זה דיירים שנמצאים תחתיו, תכף ידברו פה עוד עמותות ועוד אוכלוסיות, אנחנו מבינים שהתמונה רחבה יותר, אבל הדבר הזה עצוב לי במיוחד בגלל שאנחנו יודעים שהמענים גם כך מאוד מיובשים ומעטים

נעמה לזימי:  ברור לי שהכסף הזה היה יכול לסייע מענים חירומיים הכרחיים אחרים אז זה עצוב פי כמה

נעמה לזימי:  המשאבים שלכם מוגבלים, כמו של כל העמותות, ואתה מסבסד דיור שהיה צריך להיות מסובסד לחלוטין בגלל שמישהו בא לברך ויצא מקלל

נעמה לזימי:  אין לי שום מחשבה שהייתה כאן כוונת מכוון אבל ההתעקשות כבר לא-תקינה

נעמה לזימי:  ברגע שמתעקשים על טעות, אם הכבוד של מישהו על הסעיף יותר חשוב מאשר לתקן, אז כבר יש לי בעיה עם זה

נעמה לזימי:  ברגע שזה קורה אנחנו גם גורעים מענים נוספים

נעמה לזימי:      יגאל גולדשטיין, מנכ"ל עמותת "החוט המשולש", בבקשה

אהרן גולדשטיין: העמותה מפעילה 6 פרויקטים חוץ-ביתיים המון שנים עם משרד הרווחה

אהרן גולדשטיין:  העמותה הייתה חלוצה בתחום של צעירים בסיכון עוד ב-2006 ויחד עם המשרד לאורך השנים שני הוסטלים, שתי דירות מעבר ושני שאלטרים, שאלטר לצעירים ושאלטר לצעירות חרדיות

אהרן גולדשטיין:  לי מאוד חשוב לחדד שני דברים: אחד, גם מכרזים שכן יצאו לאחרונה, יחד עם סמנכ"ל בטיחות במשרד הרווחה עברנו על הדברים, עברנו על הבתים וקיבלנו אישור, דווקא בפרויקטים חדשים

אהרן גולדשטיין:  זה נכון שמופיע נושא המיגון, של הממ"ד, אבל גם לגבי בית שאין בו ממ"ד יש לנו אישור של משרד הרווחה והפרויקטים עובדים

אהרן גולדשטיין:  אז צריך להתייחס לא רק למכרזים החדשים כי בתוך המכרז החדש אנחנו עובדים תחת מכרז חדש בבתים שאין להם ממ"ד לצורך העניין

אהרן גולדשטיין:  צריך להסתכל על זה, צריך להבין

נעמה לזימי: איך זה?     

אהרן גולדשטיין: השאלה, אני חושב, למשרד, כי עד שהתחילה המלחמה המשרד היה הרבה יותר גמיש בעניין הזה

אהרן גולדשטיין:  אני רוצה לחדד עוד כמה דברים

אהרן גולדשטיין:  המכרז כותב שצריך להיות שאלטר לצעירים בירושלים שחייב להיות ברדיוס מאוד מסוים ממרכז העיר

אהרן גולדשטיין:  להשיג בית שיוכל להכיל 14 צעירים במרכז ירושלים זה כמעט בלתי אפשרי

אהרן גולדשטיין:  המשרד הבין את זה וכשמצאנו בית אישרו, אמרו שאם יהיה צורך בממ"ד אז יימצאו בחלק מסוים של הבית כי גם אין מקלט אפילו באזור

אהרן גולדשטיין:  הבית הזה הוא תחת מכרז אבל אם היום הייתי במצב של יאיר הייתי צריך לעבור בית, וצריך להבין שמעבר בית של עמותה זה 200,000 שקל, זה לא מעבר רגיל

נעמה לזימי: במידה ואתה מוצא את החוזה שמתאים בדיוק לקריטריונים של המכרז והכול

אהרן גולדשטיין: נכון

נעמה לזימי: כמו מרכז הלב בחיפה של על"ם, שזה סיפור של חוזה ארוך שנים

אהרן גולדשטיין: אז צריך גם להתייחס לפרויקטים קיימים ולהבין שאפשר להטיל את הגזירה הזאת אולי על דברים עתידיים אבל בדברים שקיימים חייבים לחזור לגמישות אחורה ולא להסתכל דווקא מתוך הפרספקטיבה של המלחמה

נעמה לזימי: זו גמישות שנועדה להגן על אנשים בסיכון, זו לא גמישות שנועדה להסיר אחריות

נעמה לזימי:  היא שומרת על לקיחת האחריות כי במובן הזה העלויות גורעות מהמענים, למצוא מקום וכו'

אהרן גולדשטיין: זה היה קיים

אהרן גולדשטיין:  עד המלחמה היה שיח, אפשר היה לדבר ולהבין

אהרן גולדשטיין:  במקומות שאין ברירה גם המשרד ידע להתגמש ולאשר גם בפרויקטים חדשים, גם תחת המכרזים החדשים בשנתיים האחרונות

נעמה לזימי: תאיר ראבוחין, רפרנטית רווחה, אגף תקציבים, משרד האוצר, בבקשה

נעמה לזימי:  מה תקציבי האוצר לטובת תוכניות דיור רווחה לצעירים בסיכון והאם התקציב עתיד להשתנות, להשתדרג?     

תאיר ראבוחין: ראשית, אלה לא תקציבי אוצר אלא תקציבים של משרד הרווחה שבמסגרת סדרי עדיפויות ותוספות שהם מקבלים בתקציב מתעדפים גם בנושאים האלה

תאיר ראבוחין:  ככל שאני מכירה, התוכנית שאנחנו מדברים עליה כרגע, שהיקפה כ-70 דירות, מדובר בכ-300,000 שקל בשנה

תאיר ראבוחין:  מהעבודה השוטפת והיומיומית שלי עם אנשי המקצוע במשרד הרווחה, אין פה סוגיה תקציבית אלא איזשהו אירוע שדנתם בו עכשיו ארוכות ולפחות אנשי המקצוע בשיח איתי סוברים שתוספת תקציבית לנושא הזה לא תפתור את הבעיה כי הבנתי שיש מחסור בדירות האלה, כמו שכבר הוצג פה

תאיר ראבוחין:  קשה מאוד למצוא כרגע דירות עם ממ"ד

נעמה לזימי: אנחנו מבדילים פה כרגע בין עדכון המחירים, שזו סוגיה אוצרית לחלוטין, לבין הסוגיה התפעולית כרגע

נעמה לזימי:  השאלה שלי היא האם התקציב עתיד להשתנות במובן של הרחבת הדיור והמענה החירומי, אם את יודעת על איזו תוכנית בתקציב 24 שתהיה עם תוספות

תאיר ראבוחין: תקציב 2024 המאושר, שבמסגרתו בין היתר משרד הרווחה תכנן להרחיב שירותים בכל מיני נושאים בתחום הרווחה וקיבל תוספות תקציב מאוד משמעותיות - - -     

נעמה לזימי: בתקווה שלא יקצצו עכשיו

תאיר ראבוחין: כרגע אין ודאות לגבי מה שיהיה עם התקציב

תאיר ראבוחין:  אני יכולה לומר שאין שום כוונה לבצע קיצוצים דרמטיים בתחומים החשובים האלה

נעמה לזימי: בתקציב המעודכן של 23 הסעיפים האלו קוצצו? כי אנחנו לא קיבלנו ספר ירוק וספר כחול של סעיפי התקציב

תאיר ראבוחין: לא, באופן כללי לא נעשה שום קיצוץ בשום סעיף ברווחה

תאיר ראבוחין:  להפך, הייתה תוספת תקציב ב-23 של קרוב למיליארד שקל בשירותי הרווחה

נעמה לזימי: גם בתקציב המעודכן?     

תאיר ראבוחין: כן, שאושר ב-14 בדצמבר

נעמה לזימי: בסדר גמור, תודה

נעמה לזימי:  צליל שילדר, עמותת על"ם, בבקשה

צליל שילדר: פחות באנו לדבר מפריזמת מכרזי הדיור, ממ"ד, ממ"ק, אלא כן להדגיש כמה נקודות חשובות, את השקיפות של האוכלוסיות שאנחנו עובדות איתן

צליל שילדר:  צעירים וצעירות חסרי בית, חסרי עורף משפחתי, במסגרות 24/7, הלנות חירום, גם בשאלטרים – למרות שזו מילה לא יפה – וצעירות אימהות שבעקבות המלחמה, כפי שיודע כל מי שעבד עם אוכלוסיות בסיכון, אוכלוסיות מוחלשות, יש גם מצטרפים חדשים לתוך המעגל הזה וגם החרפה של המצב הקיים של אוכלוסיות שגם כך לא נראות בדרך כלל

צליל שילדר:       אנחנו פוגשים את זה גם בנגישות של האוכלוסיות האלה לשירותים חברתיים

צליל שילדר:  אוכלוסיות של מפונים, צעירים וצעירות שמפונים שהיו מחוברים ברשויות שהם גרים בהן או בתוך המסגרות ובעצם נאלצו להתפנות, לחזור אחורה, לנסות לייצר איזשהן מערכות תמיכה מההתחלה, כשגם העובדים הסוציאליים הרבה פעמים לא פנויים לדבר הזה כי הם מפונים בעצמם ומתמודדים עם כל מה שיש להתמודד אתו כמפונה וקצת פליט

צליל שילדר:      אנחנו רואים את זה בכל מה שקשור למצב תעסוקתי כלכלי

צליל שילדר:  גם צעירים וצעירות שהצליחו לייצר איזושהי שגרת עבודה, לייצר הכנסה, לייצר יציבות, המלחמה לקחה אותם ממש אחורה, ברגרסיות לדפוסים הישרדותיים של חיפוש מסגרות יום להצטרף אליהן אם הם עדיין בגיל

צליל שילדר:  אנחנו פה עם השאלה איזה מענים המשרד מציע לצעירים וצעירות שהם על סף הגיל הזה, על סף 26

צליל שילדר:  כרגע, במצב הנוכחי, אין להם בית לחזור אליו כי אין עורף משפחתי, אין להם בית כי הם היו צריכים להתפנות, ומי שלא רשום למשל ברשות מסוימת גם אין לו שום תמיכה מהממשלה כדי לקיים את עצמו

צליל שילדר:  מה אנחנו אמורות להגיד לצעירה בת כמעט 26 שמגיעה? שאנחנו לא יכולות לתת לשירות יותר?     אני אגיד שגם בכל מה שקשור לצעירות אימהות – שזה בכלל נושא מאוד נישתי שגם לא מקבל מענה מיתד בגלל האגפים, בגלל השייכות לפרט ומשפחה – יש שם את כל ההיבטים של ההורות, של להיות עם הילד במשך חודשיים או שלושה בבית, שגם כך חוזרים להיעדר עורף משפחתי, מרחב ציבורי שהוא מסוכן, גם אובייקטיבית וגם כי הוא מעלה טראומות מטופלות ולא מטופלות, פוסט-טראומה

צליל שילדר:  גם צעירות שעבדו, שהצליחו להיכנס למעגל העבודה טרם המלחמה, מוצאות את עצמן שוב ברגרסיה מאוד מאוד גדולה אחורה כשהשירותים החברתיים לא נגישים כי עמוס תמיד וכי לא יודעים לעבוד עם צעירות בפרט ומשפחה, אוריינטציה אחרת, וכי יש חוסר בכוח אדם והעובדות באמת לא פנויות ולא זמינות

צליל שילדר:       אנחנו רואות גם הרבה יותר קשיים בהורות עצמה, בהתמודדות עם הילדים, ביכולת לתת מענה לצרכים הרגשיים של הילד, שהם גם הרבה פעמים תוצאה של הצרכים הרגשיים של האם, הרבה פחות פניות

צליל שילדר:  בטח שחזרה לעבודה עכשיו זה לעשות תהליך מחודש והרבה הרבה יותר ארוך

צליל שילדר:  האמון בביטחון האישי בכלל נפגע ואנחנו רואות צורך בשיקום יסודי של תהליכים שכבר החלו, גם צעירות אימהות, גם צעירות שצרכו מרחבים של 24/7, הצליחו לעשות תוכניות שיקום, להשתלב בקהילה, ובעצם חוזרות לצרוך את המקומות הבטוחים שהן מכירות

צליל שילדר:       אלה נקודות שהיה חשוב לנו להנכיח גם, למרות שזה לא סביב מכרזים, איזה מענים, האם בכלל זה בחשיבה של תקציבים שמופנים לאוכלוסיות האלה, מה עושים עם אוכלוסיות צעירים וצעירות שנמצאים ברגרסיה, שהם חסרי קורת גג או שהם מחויבים בתשלומים על שכר דירה כשהם לא גרים בדירה אבל גם לא זכאים למענקים כאלה ואחרים

נעמה לזימי: תודה רבה

נעמה לזימי:  אורה זלטקין, על"ם, תרצי להוסיף?     

אורה זלטקין: צליל באמת הציגה את כל הנקודות

אורה זלטקין:  צליל יותר בתחום אימהות צעירות ואני מנהלת את "גלגל" בירושלים, קורת גג לצעירות חסרות בית

אורה זלטקין:  בהקשר הזה אנחנו באמת מזהות שיש איזו שקיפות

אורה זלטקין:  כלומר, הצעירות שכבר היו שקופות לצערי נשארות שקופות

אורה זלטקין:  הרבה פעמים גם כשהן יוצאות מהמענה שלנו, ואנחנו מזהות שגם צעירות שהיו לפני שנתיים, קיבלו מענה וכבר יש להן דירה, אבל זו דירה מחולקת ולא חוקית, כל מיני דברים כאלה, יוצאות עוד פעם וחוזרות, איזושהי רגרסיה של מצב הישרדותי בלי לקבל את המענים מהמדינה

אורה זלטקין:  הן לא נחשבות ככתובות בשום כתובת

אורה זלטקין:  אנחנו מזהות שהאוכלוסייה מוכפלת, יותר ויותר צעירות

אורה זלטקין:  גם נוספות צעירות שאולי לא היו מקבלות את המענה שלנו בשגרה – כי אנחנו מענה חירומי ולצעירות שהן בקצה, זנות ותופעות שאנחנו מחשיבים בקצה של הסיכון – הפניות גדלות כי צעירות מפונות גרות עם הורים ומצבי הסיכון עולים רמה

נעמה לזימי: אני אשמח שתהיו, אתן ספציפית, אם תרצו, בגלל הסוגיות האלו בתפוצה שלנו של דיונים בנושא, כי על"ם תמיד מגיעים ואנחנו דנים בכל רצף הטיפולים, בשיתוף פעולה עם יתד והארגונים, כבר תקופה ארוכה, על כל הסיפור של צעירים חסרי עורף משפחתי, בייחוד לצעירות, לאוכלוסיית יוצאים בשאלה, לכן אני חושבת שכדאי גם שאם יש לכן אינפוטים מהשטח שתוכלו להביע

נעמה לזימי:  תהיו בקשר עם אופיר, היא תיקח מכן פרטים ותזמין אתכם גם פרטנית כדי להצטרף לדיונים בלי קשר לעל"ם, כמוזמנים תמיד

נעמה לזימי:       היה לנו דיון גם על שורדי המסיבות שהגיעו מעל"ם ואתם הייתם חלק אפילו מהגורם שנפגע כי נרצחו שלוש מתנדבות

נעמה לזימי:  אנחנו גם את זה הזכרנו

נעמה לזימי:  לכן חשוב מאוד להנכיח את הסוגיות הפרטניות ואנחנו בגלל זה גם לא פעם עושים את הדיונים הפרטניים האלה, כי אנחנו מבינים שפה אפשר לדון רגע ולהנכיח סוגיה מסוימת, לטפל בה ולעבור לסוגיה אחרת

נעמה לזימי:      אלון ברמי, מנהל תחום קהילה, עמותת "אותות", בבקשה

אלון ברמי: תודה על ההזמנה ותודה בכלל על הדיון החשוב הזה

אלון ברמי:  קודם כל אני מסכים עם החברות והחברים מהצד של העמותות

אלון ברמי:  המורכבות היא מאוד מאוד גדולה

אלון ברמי:  אנחנו ב"אותות" מפעילים מעל 20 דירות, מסגרות הוסטליות לצעירים וצעירות

אלון ברמי:  נמצאים במצוקה מאוד קשה

אלון ברמי:  אנחנו מרגישים שגם הנהלים לא עד הסוף סגורים וברורים, גם לא עכשיו עדיין, מה נכון ומה לא נכון, דירות שאושרו בעבר והיום אומרים לנו כבר לא

אלון ברמי:  היום המסר מאוד ברור של המדינה – דירות עם ממ"ד בלבד

אלון ברמי:       נמנעו פה לדבר על תקציבים ואני רוצה להגיד במילה אחת, זה גם סיפור, זה גם אישו, כי להגיע לדירה עם ממ"ד זה פערים מאוד מאוד גדולים

אלון ברמי:  אם אנחנו מדברים על תקצוב של המדינה של 4,000 ש"ח לדירה אז הממ"דים מדברים על 7,000 פלוס

אלון ברמי:  זה פערים נורא נורא גדולים וצריך לחשוב איך מתמודדים עם זה

אלון ברמי:  כרגע לנו אין פתרונות במקום הזה

אלון ברמי:  אנחנו נורא מתקשים למצוא דירות, בטח למצוא תקציב כדי להשלים את התקציב שהמדינה מתקצבת אותנו

אלון ברמי:  אנחנו נכנסים ל-24, שנת מלחמה, הפילנתרופיה פחות תיתן ותתמוך ואנחנו במצוקה במקום הזה

אלון ברמי:       עוד משהו שחשוב לקחת בחשבון זה מאפייני האוכלוסייה

אלון ברמי:  אנחנו מתעסקים גם עם צעירים וצעירות מקהילת הלהט"ב, אנחנו מתעסקים עם צעירים וצעירות מהחברה הערבית, הכול נורא נורא רגיש היום במדינה, כל תנועה, כל מעבר, כל שינוי מעורר עוד פעם את כל המסביב, זה נורא נורא קשה

אלון ברמי:  המצוקה היא אמיתית וקשה ואני עדיין לא מצליח להבין מה נכון, מה ההסכמים אומרים, מה הפירושים להסכמים האלה

אלון ברמי:  זה נראה עדיין נורא נורא ערטילאי

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  נלי גבע גלמן, מנכ"לית עמותת SOS לילדים, בבקשה

נלי גבע גלמן:  אני נמצאת פה בכובע של הפעלת דירות "גשר לעצמאות" יחד עם "ילדים בסיכוי" ו"אור שלום", דירות מעבר לצעירים בוגרי פנימיות

נלי גבע גלמן:  אין לי הרבה מה להוסיף אבל הסתכלתי פה בנתונים, 62% מהבתים והדירות במדינת ישראל ללא ממ"ד

נלי גבע גלמן:  זאת אומרת, 62% מהאנשים במדינת ישראל גרים בלי ממ"ד

נלי גבע גלמן:  אז אני רק רוצה להוסיף, אם מדינת ישראל, מתוך משרד הרווחה, מחליטה שצריכים ממ"ד לצעירים האלה אז תואיל מדינת ישראל ותגיד שכל האוכלוסייה צריכה כי כולנו מופגזים בכל מקום, לא משנה איפה אנחנו גרים, ואז אפשר יהיה להנחיל את זה גם לצעירים שלנו

נעמה לזימי: אגב, בהמשך למה שאת מעלה צריך לשים שאלה למשרד המשפטים, אולי לייעוץ המשפטי, האם זו לא תקנה מפלה

נעמה לזימי:  אם היא לא מתקיימת כך, יש מצב שעשו פה משהו שבכלל לא עומד משפטית

נעמה לזימי:  את צודקת

נעמה לזימי:  נבדוק את זה עם הייעוץ המשפטי של הוועדה, עם תמי, אם יש כאן החמרה שבעצם מפלה את האוכלוסייה ויכול להיות שנוציא מכתב על כך בהקשר המשפטי

נעמה לזימי:       תמר מילינר, "ילדים בסיכוי", בבקשה

תמר מילינר: אני מביאה שתי נקודות נוספות

תמר מילינר:  אחת, אני החזקתי את כל התפעול של התוכנית אצלנו, ב"ילדים בסיכוי", בשנים האחרונות והמשימה לאתר את הדירות האלה עוד קודם הייתה משימה מורכבת

תמר מילינר:  שישה צעירים במצבי סיכון, אנחנו נדרשים ברמה הטכנית לשלושה חדרי שינה מרווחים דיים ששני אנשים מבוגרים יכולים לקיים בהם שגרת חיים סבירה וזה אתגר בפני עצמו

תמר מילינר:  בוודאי שאנחנו רוצים לשים אותם בערים טובות וסבירות, עם מקומות תעסוקה, עם נגישות לתחבורה, עם נגישות ללימודים וכן הלאה, ולא לשים אותם רק בפריפריה של החברה הישראלית שממנה הוצאנו אותם מלכתחילה

תמר מילינר:  להוסיף על זה את האתגר של למצוא ממ"ד בתוך הדירה הזאת הופך את זה כמעט למשימה בלתי אפשרית, ואני שמה בצד את עלויות השיפוי, עלויות המעבר, עלויות שכר הדירה וכן הלאה, אפילו ברמה הטכנית לאתר אותם

תמר מילינר:      דבר שני שחשוב לי לומר זה שלאורך שנות ההפעלה האלה, במקומות שנדרשנו לשיקול דעת יצירתי, מאחר שאוכלוסיית הצעירים שלנו היא צעירים מתפקדים, במקומות שהיו תרגילי בטיחות, במקומות של הדרישות שתהיה כריזה, לא כריזה, כן מצלמות, לא מצלמות, משרד הרווחה ידע לגלות את ההבנה כשמדובר באוכלוסייה מתפקדת, אוכלוסייה נורמטיבית, שמקבלת שירותי משרד הרווחה אבל לא כל הדרישות חלות עליה, כמו השמה חוץ-ביתית לקטינים או כמו נשים במעגל הזנות

תמר מילינר:  האוכלוסייה הזאת היא אוכלוסייה יחסית מתפקדת וידעו לעשות את ההתמרות ואת השינויים הנדרשים כדי לתת לחבר'ה האלה תחושה של חיים בריאים, מתפקדים, מקבלים את התמיכה שהם נדרשים אבל גילו שונות, ידעו להפעיל את השונות הזאת

תמר מילינר:      אני חושבת שגם במקרה הזה אנחנו מבקשים, מצפים, שנחיל את השונות הזאת גם פה, כי באמת אם החבר'ה האלה מספיק מתפקדים לעבוד, ללמוד, לעשות שירות צבאי, שירות לאומי, וכל הדרישות הלגיטימיות מצעירים במדינת ישראל, אפשר גם לבקש מהם, כמו מרבית אוכלוסיית ישראל, ובטח אם אנחנו לא בקו ראשון לעימות בשום מקום – אנחנו לא נמצאים בקריית שמונה ולא נמצאים כרגע בעוטף – להגיע למקלט, למרחב מוגן, בתוך דקה וחצי או פרק הזמן שנדרש

נעמה לזימי: גם היינו בדיון רק לאחרונה על מיגון בבתי הספר בוועדת החינוך – אם עדיין אין דרישה כזאת אפילו ממוסדות ציבור ומוסדות חינוך, יש הגדלת ראש לא כל כך מובנת בהיבט הזה

נעמה לזימי:       אפרת רותם, איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים, בבקשה

אפרת רותם: תודה

אפרת רותם:  על הסוגיה המכרזית – אני מודה שכל עוד זה לא המקלט אצלי בבניין עם העכברושים אני חושבת שאין לי שום דבר אחר לתרום בנושא ומשם אפשר רק להשתפר

אפרת רותם:  אבל אני כן רוצה לנצל את הפורום ולהציף סוגיה אחרת

אפרת רותם:  אני לא הולכת לחדש שום דבר במה שאני הולכת להגיד, שכשאנחנו מדברים על מעני דיור מדברים על רצף של מענים, כשהשאיפה היא כמובן שצעירים בסופו של דבר לא יזדקקו למענים האלה ויוכלו לתפקד באופן עצמאי בחברה

אפרת רותם:  זו השאיפה של כל מי שכאן סביב השולחן

אפרת רותם:  אחד המענים האלו הוא סיוע בשכר דירה

אפרת רותם:  זה מענה מצוין - - -     

נעמה לזימי: שלא התעדכן 20 שנה?     

אפרת רותם: אני עוד לא בסכום

נעמה לזימי: זה מחבר אותנו, אפרת, לנושא משותף שלנו – דיירי הדיור הציבורי

אפרת רותם: נכון, אבל אני עוד לא בסכום, אני בתפעול

אפרת רותם:  התקציב ניתן, כמו שכולם יודעים כאן, תקציב שנתי מסוים או תקציב תקופתי מסוים, ואם שפר מזלו של הצעיר להגיע כאשר יש תקציב הוא יכול לקבל ואם לא הוא צריך לחכות עד לתקציב הבא

אפרת רותם:  כך למשל, צעירה שמגיעה בדצמבר, אומרים לה: נגמרה השנה, תחזיקי את התפקוד שאת יכולה עוד חודש-חודשיים, עד שיהיה תקציב חדש

אפרת רותם:  זו סוגיה – לצערי תאיר כבר לא בחדר – שהייתי שמחה שהוועדה גם תבחן

נעמה לזימי: בהחלט

נעמה לזימי:  אני מאוד מקווה שגם נצליח לקיים דיון על הדבר הזה

נעמה לזימי:  זה משהו שכבר עולה תקופה מאוד מאוד ארוכה

נעמה לזימי:  שכר הדירה זה משרד השיכון, זה משהו שהוא כבר יותר מדי זמן

נעמה לזימי:  יתד נותנים סיוע, לוקחים את הקריטריונים של משרד השיכון, אם אני לא טועה, הילה כבר תרחיב על כך

נעמה לזימי:  המדינה לצערי לא כל כך מאמינה בדיור בבעלות, חבל, אבל היא מאמינה בשכירות

נעמה לזימי:  היא מאמינה בשכירות אבל היא לא מעלה את הסיוע בשכר דירה, אז היא מייצרת פה לא פעם מצב באמת אבסורדי וזה עניין של מדיניות רחבה

נעמה לזימי:  גם 20 שנה לא התעדכן הסיוע בשכר דירה, זה פשוט לא נתפס

נעמה לזימי:       הילה, תוכנית יתד, בבקשה

הילה סופרמן הרניק: קודם כל, אפרת צודקת, אבל אני רוצה להכניס את המורכבות דווקא כדי שתוכל להיות כאן פעולה אקטיבית

הילה סופרמן הרניק:  הסיוע בשכר דירה לצעירים היום הוא שותפות של יתד ומשרד השיכון

הילה סופרמן הרניק:  התקציב הוא תקציב מלא של יתד, זה נכון שזה באמת תלוי תקציב וככל שנתוקצב יותר לטובת העניין כך יעמוד יותר תקציב לטובת סיוע בשכר דירה

הילה סופרמן הרניק:  ההפעלה היא במשרד השיכון אבל לא בתקנה ייעודית לעניין, מה שאומר שמשרד השיכון לא יכול להחזיק את הכסף יום אחרי ה-30 בדצמבר ולכן זה מאוד מאתגר

הילה סופרמן הרניק:  אנחנו לא רוצים להעביר כסף למשרד השיכון ושב-30 בדצמבר היתרות יחזרו לאוצר

הילה סופרמן הרניק:       יש פה מהלך נורא מורכב, שגם כשיש לנו כסף צריך לנהל את זה מאוד מאוד חכם כדי שהצעירים יספיקו לנצל ולממש את הכול לפני סוף דצמבר

הילה סופרמן הרניק:  אם התקציב יושב בתוך תקנה רשמית ממשרד השיכון, אז הכספים בתקנות לא נלקחים ואז אפשר להעביר את הכסף בצורה רציפה ולא להיות במצב שמחכים מדצמבר למרס, לפעם הבאה שאפשר יהיה להעביר תקציב

הילה סופרמן הרניק:  לכן זה אתגר משותף

נעמה לזימי: מה מונע לעשות את המהלך הזה?     

הילה סופרמן הרניק: פנינו כבר לגבי המהלך הזה

הילה סופרמן הרניק:  אני חושבת שצריך להיות דיון משותף שלנו עם משרד השיכון והאוצר, אולי גם משרד המשפטים, כדי להגדיר את הנושא

הילה סופרמן הרניק:  אנחנו חריגים בתוך ועדת החריגים של משרד השיכון

הילה סופרמן הרניק:  אני אגיד שמשרד השיכון כאן בשיתוף פעולה מדהים אבל מחוץ לתקנה ולכן הכסף שלנו לא נשמר שם

הילה סופרמן הרניק:  אז אם נוכל לשמור את הכסף, להבטיח אותו בתוך התקנה של ועדת החריגים – ואני בטוחה שמשרד השיכון ינסח את זה יותר טוב ממני – נוכל להעביר לשם תקציב שיהיה בטוח ורציף

הילה סופרמן הרניק:       גם אמרנו בוועדה הקודמת, ממש שמנו כיעד וביקשנו בתקציבי החירום להעביר תקציב יותר גדול כדי שהתמיכה לא תהיה שלושה חודשים או חצי שנה אלא בין תשעה חודשים לשנה, לתת ביטחון כלכלי ולא פלסטר

הילה סופרמן הרניק:  אני רק מסכימה עם הדברים

נעמה לזימי: החוק של הכרה בצעירים חסרי עורף משפחתי, חוק שאנחנו מנסות להעביר כבר שנתיים, יכול להסדיר גם את זה בתוכו

הילה סופרמן הרניק: כן, הכנסנו שם סעיף של סיוע בשכר דירה של שנתיים

נעמה לזימי: נכון, זה מה שצריך להיות, לא חצי שנה

הילה סופרמן הרניק: ואז זה ייעודי לאוכלוסייה שבאמת תהיה מובחנת

נעמה לזימי: זה בדיוק מה שלא פעם מסדיר את הסמכויות ונותן לכם את הסמכות גם לקבל את ההחלטות האלה ולא להעביר חזרה

נעמה לזימי:  החוק יכול לפתור גם את זה, אם אני לא טועה

נעמה לזימי:  צריך לפתור את זה בלי קשר אבל החוק מאפשר את אותה גמישות

נעמה לזימי:       דפנה דקל, הביטוח הלאומי, בבקשה

דפנה דקל: רציתי רק להתייחס לדבריה של צליל לגבי אותן נשים של האוכלוסיות שמפונות

דפנה דקל:  כחלק מהמענה, אם הן רשומות בכתובת מגורים ששייכת לאזורי העימות או לעוטף עזה, הן מקבלות מענק אכלוס

דפנה דקל:  אז הן כן מקבלות מענה אם כתובת המגורים באמת הופיעה באזור שהוגדר כאזור עימות או יישובי העוטף

נעמה לזימי: הבעיה אבל לא פעם, בגלל מה שהציגה פה עדנה, היא היעדר בהירות למרחב

נעמה לזימי:  הדיון הקודם והדיון לפניו שהתקיימו פה סתרו אחד את השני

נעמה לזימי:  יש אוכלוסייה שהייתה בסימן שאלה

נעמה לזימי:  הרי הכול כפוף לחוזה שכירות, אפשר להגיד שהמענק הוא גם אם לא העבירו שכר דירה, אבל יש אוכלוסיית סטודנטים שגרו במעונות צעירים בסיכון

דפנה דקל: שם באמת יש בעיה

דפנה דקל:  אני מוכנה לבדוק

דפנה דקל:  השאלה מה כתובת המגורים שלהם שמופיעה

דפנה דקל:  זה בתנאי שמופיעה כתובת מגורים שהוגדרה לפי החלטת ממשלה יישובי עימות

נעמה לזימי: בדיון הקודם-קודם על צעירים חסרי עורף אמרו לנו: אין בעיה, המוסד אומר שהיא אכן פה במעונות, לומדת, והיא מקבלת את המענק, את הפיצויים

נעמה לזימי:  בדיון הקודם, מהבוקר, גילינו שהדבר לא כך בכלל, שאם אין חוזה שכירות, אנשים שגרים במעונות או בכל מקום לא מקבלים את מענק האכלוס למרות שהם למדו בתל חי לצורך העניין או בספיר ופונו

נעמה לזימי:  אני רוצה להבין איפה הפער בין שני דברים שנאמרו לנו חד משמעית בדיון עם רשות המיסים וכולם

נעמה לזימי:  מה את יודעת?     

דפנה דקל: אני לא יודעת, אין לי מושג, אני מוכנה לבדוק את העניין הזה בהחלט

נעמה לזימי: תודה

נעמה לזימי:  אני אשמח

נעמה לזימי:  נשים את זה בסיכום הדיון ונהיה אתך בקשר

נעמה לזימי:  הילה כותבת לנו שהצעירה מהדיון הקודם היא צעירה מיתד, היא קיבלה בסוף על בסיס חוזה מהמעונות

נעמה לזימי:  מוזר שהחבר'ה בתל חי לא מקבלים את זה

נעמה לזימי:  אנחנו צריכים להבין מה קרה כאן

נעמה לזימי:  יש פה איזה פער ברשות

נעמה לזימי:       אני חוזרת אליכם, נציגי הרווחה, אני רוצה לדעת מה סוגיית הביטחון שבגללה סעיף י"ח8 הפך להיות יותר פרטני משהוא היה ואינו מתייחס למיגון באופן שמאפשר מרחב אופציות אלא ממ"ד ספציפית

שרון כרמי: קודם כל אגיד שאני תושב העוטף, אני גם מפונה כרגע, הממ"ד מציל חיים, כדאי לכם

נעמה לזימי: כדאי למדינה

נעמה לזימי:  אני אתך

שרון כרמי: מניסיון

נעמה לזימי: אני ממש מסכימה אתך

נעמה לזימי:  אני גם חושבת שיש מרחבים שכנראה צריך ממש להגדיר אותם כמחייבי ממ"ד בגלל מהירות הפגיעה אבל בטח לא בכל המרחבים כרגע

שרון כרמי: באיום הייחוס אנחנו מדברים על כלל המדינה, זה שכרגע זה בצפון ובדרום - - -     

נעמה לזימי: 62% בלי ממ"ד

נעמה לזימי:  אנשים פה מפונים

שרון כרמי: לא אני כתבתי את איום הייחוס, אני רק מצטט

שרון כרמי:  לגבי הנספח הזה, הנספח נכתב לפני כמה שנים ואלה החלטות המשרד

שרון כרמי:  בגלל שהייתה פנייה נדרשנו לזה עם המנכ"ל וזה יושב על שולחנו

שרון כרמי:  ברגע שתהיה החלטה ונדע איך ניתן לבוא לקראתם בנושא הזה אני מניח שניתן, זה לא משהו כזה מורכב

נעמה לזימי: זה גם לגמרי לגיטימי לשים כמענה חירומי – מקלט, ממ"ק, ממ"ד – את כל האופציות בתוך זה

נעמה לזימי:  ברגע שאנחנו מגבילים אנחנו מצרים את הצעדים של הציבור הזה

שרון כרמי: לגמרי

שרון כרמי:  אני גם מסתכל על מה שכתוב, זה במשפט ולא מורחב, כמו שבעיניי זה אמור להיות, זה נכתב כמובן לפני הרבה זמן

שרון כרמי:  ברגע שאתה מפרט יותר קל להבין למה מתכוון המשורר

נעמה לזימי: אז בעצם אתה אומר שכרגע ניתנה פרשנות מחמירה וזה לא רשום באופן הזה?     

שרון כרמי: לא בהכרח

שרון כרמי:  אני אומר שניתנה פרשנות

שרון כרמי:  אני לא יודע מה פירשו ולכן אני אומר, הגישו בקשה, זה יושב אצל המנכ"ל, נשב ונדון ביחד

שרון כרמי:  אני שוב אומר שכנראה אנחנו ניתן איזשהו מענה, אני מניח שנבוא לקראת

יאיר הס: המשפט המדובר עליו הוא המשפט הבא – וכל אדם ישפוט לפי הבנתו את השפה העברית – "לא תאושר דירה שאין לה מיגון תקני"

יאיר הס:  זה מה שכתוב

יאיר הס:  במקום אחר כתוב שמפורט לפי תקנות ההתגוננות

יאיר הס:  יש כאן מסמכים על השולחנות – ולמי שחסר אני אתן – תקנות ההתגוננות אומרות שמקלט הוא מיגון תקני

יאיר הס:  הלכה הלשכה המשפטית של משרד הרווחה ובפלפולי פלפולים באה וטוענת את הטענה הבאה: כתבנו "לא תאושר דירה שאין לה מיגון תקני", הכוונה שהמיגון יהיה של הדירה ולא של הבניין

יאיר הס:  חברים, את הפלפולים האלה אני זוכר מלימודי הגמרא, אבל זה בוודאי לא כתוב שם

נעמה לזימי: יש לי שאלה על מה שאתה אומר

נעמה לזימי: ה אם עד עכשיו – אומרים גם יגאל, עדנה ואחרים – הנספח הזה היה קיים לפני הפרשנות ואישרו?     

יאיר הס: סמנכ"ל הרכש של משרד הרווחה כתב בעצמו - - -     

מירי מוסקוביץ: זה לא היה במכרז של 2017

יאיר הס: אבל, מירי, את יודעת שבמכרז הזה שלנו כתב ביוני סמנכ"ל הרכש של משרד הרווחה את המשפט הבא: "מאושרת דירה ללא ממ"ד בשל גיל החוסות והעדר המוגבלות"

מירי מוסקוביץ: בחיפה, דירה אחת יחידה ואת כל השאר הוא לא אישר

יאיר הס: אבל זה במכרז הזה?      

מירי מוסקוביץ: אבל אנחנו לא ברי-סמכא להגיד היום אם יהיה ממ"ד או לא יהיה ממ"ד

מירי מוסקוביץ:  זה יושב על שולחנו של המנכ"ל, ברגע שתהיה תשובה – אנחנו מאוד רוצים לעזור אבל בסופו של יום אני אשת מקצוע, אני דרג מקצועי בתחום הצעירים

יאיר הס: אבל הצעירים ברחוב

יאיר הס:  מה את רוצה להגיד להם? "אנחנו לא ברי סמכא"?     

מירי מוסקוביץ: בסופו של יום, כל מי שיושב כאן הוא דרג מקצועי במשרד

מירי מוסקוביץ:  זה יושב על שולחנו של מנכ"ל משרד הרווחה

מירי מוסקוביץ:  היה דיון ביום חמישי לפני שבועיים, הוא ביקש התייחסויות מאנשי מקצוע כאלה ואחרים שקשורים לדבר הזה, הוא הנחה אותנו לומר שזה יושב על שולחנו, בימים הקרובים תהיינה תשובות, כשתהיינה תשובות כולם יידעו אותן

מירי מוסקוביץ:  זה לא שאני מחזיקה עכשיו תשובה ולא מוכנה לשתף אותה

יאיר הס: האם אני צריך לזרוק את הצעירים לרחוב כדי לקבל תשובה?     

נעמה לזימי: אתה צודק, הסוגיה מאוד ברורה

נעמה לזימי:  אני מבינה שהדרג המקצועי שנמצא פה לא הוא שיחליט, אנחנו מעמידים אותו באיזושהי פינה

נעמה לזימי:  ברור לי גם מכל הלך הרוח שכולנו מבינים, כמו שאמרה עדנה בתחילת הדברים, שאנחנו באותו צד ונקלעתם לסיטואציה, אז אני לא רוצה להעמיד אתכם בפינה

נעמה לזימי:  הדברים על שולחן המנכ"ל

נעמה לזימי:  יש לכם איזשהו תאריך שאנחנו יודעים שהוא הולך להחליט?      

קריאה: לא

יאיר הס: האם המנכ"ל מתכוון לתת לדיירים האלה מענה עכשיו, היום?     

עדיה זכריה: יש הלנות חירום אם יש צורך

מירי מוסקוביץ: כן, הלנות חירום

יאיר הס: אני מעביר 30 דיירים להלנות חירום?     

נעמה לזימי: לא, זו לא תשובה

נעמה לזימי:  חבל

נעמה לזימי:  אל תתנו תשובות שחבל לתת אותן

נעמה לזימי:  אני דווקא באה לקראתכם, אני לא מבינה את התשובות האלה

נעמה לזימי:  זה לא לעניין

נעמה לזימי:  זה לא פינג-פונג של אגו, זה אנשים בסיכון, החיים שלהם יותר חשובים מהוויכוח

נעמה לזימי:      אנחנו עוד שבוע קובעים ישיבה בת חצי שעה לנושא הזה

נעמה לזימי:  אני אומרת חד משמעית: אם הנושא ייפתר תוך שבוע הישיבה מבוטלת, אם הנושא לא ייפתר עוד שבוע הדיון כבר יהיה יותר דומיננטי, במובן שזה לא ייתכן, לא ייתכן שעמותות יספגו את השיכון, לא ייתכן שיינתנו תשובות על הלנת חירום, שהן לא תשובות מכבדות את הציבור הזה, ולא ייתכן שהדבר יתנהל כך

נעמה לזימי:  לדעתי, שבוע, בגלל שהדבר הזה גם כך נמצא על שולחן המנכ"ל, זה הרבה זמן, חוות דעת והכל, זה זמן מספק

נעמה לזימי:       בינתיים בזמן הזה, גם לפי הצעתה של נלי, נלך לתמי, היועצת המשפטית של הוועדה, נוציא ממנה התייחסות משפטית לסוגיה הזאת על כל מה שכרוך בה, האם הייתה פה אפליה, פרשנות מחמירה, גמישות שנלקחה, כל מה שקרה בדרך

נעמה לזימי:  מבחינתי, הדבר הכי טוב שיקרה הוא לא לקיים את הדיון הזה שוב

נעמה לזימי:  אני חושבת שגם אפשר להגיע לזה ואין סיבה שזה יהפוך לסאגה מתמשכת, זו סוגיה מאוד פעוטה, מישהו בא ממקום של מלחמה, זה ברור לי, לחץ והכל, ואמר: בואו נחמיר, ניתן להם את ההגנה הכי טובה שבסוף יצרה מצב שאין להם אפשרות לשכור דירה והאוכלוסיות הכי מוחלשות ברחוב

נעמה לזימי:  אנחנו לא רוצים שהדבר הזה יקרה

נעמה לזימי:       יותר מזה, אני חושבת שזה גם פוגע בסוף בהמשך העבודה המשותפת של כל הארגונים יחד עם משרד הרווחה ואגף יתד בפרט בשגרה, עבודה שלהרבה יש מה להתקנא בה

נעמה לזימי:  שנתיים וחצי אני פה, עובדת עם הרבה משרדים, העבודה המשותפת והדדית, זו נקודת זכות ונקודת אור בתוך הרבה היעדרי שיתופי פעולה והבנה

נעמה לזימי:  אני חושבת שזה גם בגלל האוכלוסייה, שכולם פה פשוט באים בהבנה שזאת שליחות שאין שנייה לה והיא הכי חשובה שיש

נעמה לזימי:  אפשר לפתור את זה

נעמה לזימי:       נסכם שעוד שבוע יהיה פה דיון המשך עם חוות דעת משפטית ועם כל הסוגיה הזו

נעמה לזימי:  אני מקווה שתהיה בשורה עד אז ושנפתור את זה

נעמה לזימי:  אני מודה לכם שהגעתם

נעמה לזימי:  הטענה היא ממש לא אליכם

נעמה לזימי:  אני חושבת שהציבור פה – יאיר, עדנה, יגאל, צליל ואחרים – מביעים את הצורך כמו שאנחנו מביאים אותו, הם מביאים את קולות השטח, לכן זה לא אישי

נעמה לזימי:  זה משהו שהוא כנראה יותר גבוה וצריכים לפעול בזה

נעמה לזימי:  אנחנו נקרא את סיכום הוועדה עכשיו ונפעל לפי זה

נעמה לזימי:  ננעץ תאריך לישיבה הבאה ונראה מה אנחנו עושים

נעמה לזימי:  זה הדבר הכי טוב שאפשר לעשות כרגע כי בשורה לא תהיה פה עכשיו, זה על שולחן המנכ"ל

נעמה לזימי:  ניתן למנכ"ל לבחון את זה, לקבל את הייעוץ ולהחליט מה הוא עושה

נעמה לזימי:  אני באמת נוטה להאמין שבסוגיה כה פעוטה, אבל קריטית לאותה אוכלוסייה, יימצא פתרון ותהיה הבנה

נעמה לזימי:  אני אגיד גם לכם, טוב שאתם מחזיקים בינתיים את הצעירים הללו כי אחרת מי יודע מה היה קורה

נעמה לזימי:  זה לא מובן מאליו גם שיש חברה אזרחית עם אחריות בעת הזו וטוב שאתם קיימים

נעמה לזימי:      סיכום והחלטות מישיבה בנושא "מערך דיור חירום לצעירים בשיכון בכלל וב"חרבות ברזל" בפרט": הוועדה סבורה שלא תיתכן יצירת פגיעות נוספות של אוכלוסייה פגיעה גם כך ע"י צמצום אפשרויות מגוריה עד כדי חיסולה בשל דרישה לממ"ד

נעמה לזימי:  מדובר באפשרות מיגון שאין לרבים בכלל האוכלוסייה בישראל – 62% ללא ממ"ד – והיא אינה אפשרות המיגון היחידה המאושרת ע"י פיקוד העורף

נעמה לזימי:  יש ממ"ק, יש מקלט, אמרנו את זה

נעמה לזימי:  עוד מדגישה הוועדה שמדובר באוכלוסייה בריאה שבעת אזעקה יש ביכולתה להגיע למרחבים המוגנים הקיימים בדירות הנוכחיות ולכן קוראת למשרד הרווחה לבטל דרישה זו

נעמה לזימי:       הוועדה מבקשת ממשרד הרווחה, הבריאות והאוצר להגדיל את תקינת העובדות הסוציאליות בכלל האזורים המפונים וכן את תקינת מרכזי החוסן בהם, לטובת הרחבת המענה לאוכלוסיות רגישות שהוחמר מצבן, אימהות יחידניות, צעירים בסיכון מעל גיל 26 ועוד

נעמה לזימי:       בכוונת הוועדה לבדוק משפטית האם התניית מכרזי הדירות בממ"ד מהווה סעיף מפלה לרעה אוכלוסייה זו, שגם כך פגיעה מבחינה סוציו-אקונומית, וכן האם יש פה הרחבה יתרה של פרשנות

נעמה לזימי:  יש לציין שאפילו במוסדות חינוך אין דרישה דומה

נעמה לזימי:  קיימנו דיון על כך רק השבוע ועדיין זה לא קיים

נעמה לזימי:       הוועדה מבקשת משר הבינוי והשיכון ומשר הרווחה לפעול להגדלת הסיוע בשכר דירה לצעירים בסיכון שלא עודכן כבר 20 שנה

נעמה לזימי:  עוד מבקשת הוועדה משרים אלו ומשר האוצר לעגן תקצוב הסיוע בשכר דירה בתקנה תקציבית קבועה וצבועה לייעוד זה בלבד ובאופן המאפשר יציבות לשנה מראש ולא לחודשים בודדים בלבד

נעמה לזימי:  אני אוסיף שהגיע הזמן שנתקן את החוק לצעירים חסרי עורף משפחתי, שייתן ליתד את הסמכות הברורה ואת המשאבים הברורים, וגם ישמור עלינו מקיצוץ רוחבי ומפעולות אחרות, תהיה תקנה ייעודית

נעמה לזימי:  באמת הגיע הזמן

נעמה לזימי:      הוועדה מבקשת מהמוסד לביטוח לאומי לפעול למתן מענק אכלוס עבור אוכלוסייה זו ואוכלוסיות נוספות בסיכון שפונו כנגד המצאת עותק מחוזה שכירות או חוזה מגורים במעונות המוסדות האקדמיים שפונו

נעמה לזימי:  במידה וסוגיית הממ"ד לא תיפתר בכוונתנו לקיים דיון מעקב בנושא בתוך שבוע ימים, בתקווה שמשרד הרווחה יתקן זאת בעצמו

נעמה לזימי:  גם צריך לדבר עם תמי, היועצת המשפטית, שתהיה אתנו בדיון

נעמה לזימי:  אני מודה לכם

נעמה לזימי:  ישיבה זו נעולה