ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 25, פרוטוקול מספר 214, 2023-12-28 00:00

שמחה רוטמן: בוקר טוב לכולם

שמחה רוטמן:  מבחינה טכנית אציין לגבי התמליל שאם יש משהו שמישהו מהדוברים רוצה להציג ורוצה לבקש שלא יירשם, קיימת האפשרות להגיד "זה אני מבקש להגיד לא לפרוטוקול" ונדע לא לפרסם

שמחה רוטמן:  כלומר, אל תגבילו את עצמכם ואם צריך גם נעצור את ההקלטה

שמחה רוטמן:  הסיור הגיע לאחר שתי ישיבות ועדה, זה התחיל מבקשת דיון מהיר ולאחר מכן שתי ישיבות ועדה ארוכות בניהול חבר הכנסת קרויזר בכישרון רב

שמחה רוטמן:  הבנתי שכבר יצאו מזה תוצרים טובים בכל מיני הקשרים וגם נשמע עליהם

שמחה רוטמן:       מבחינתי בסיור הזה הגענו לשמוע יותר ופחות להשמיע, לכן אני גם לא נותן הצהרות פתיחה מלבד כמובן להודות לכל מי שטרח וארגן את האירוע – להנהלת הוועדה, הדוברות, הצוותים פה והתיאומים כי בעיניי חשוב שנשמע ונכיר, ובדיוני ההמשך לאחר מכן יהיה לנו את הידע וההבנה כיצד עובדות המערכות כדי שנוכל לבצע את עבודתנו בקלות יותר, שבסופו של דבר היא לפקח ולתת את הפתרונות החקיקתיים במידת הצורך והיכן שיהיה צורך

שמחה רוטמן:  מיד נעבור לשמוע ואבקש מגל לפתוח בהצגת הדברים ולאחר מכן אנחנו

גל הירש: שלום לכולם, בוקר טוב

גל הירש:  אנו נמצאים במקום שמבטא בצורה מרשימה מאוד את רוח העם ורוחה של מדינת ישראל

גל הירש:  בפרוץ המלחמה לא היה במדינת ישראל מערך שבויים ונעדרים וגם לא היה מתאם בתפקיד כיוון שהמתאם הקודם, ירון בלום, סיים את תפקידו יותר משנה קודם לכן והמזכיר הצבאי של ראש הממשלה היה צריך לעסוק גם בתחום זה ולא היה מערך

גל הירש:  בפרוץ המלחמה נקראתי בבהילות אל ראש הממשלה מיחידת המילואים שלי, תמונת המצב הייתה שהיו לנו 3,200 נעדרים

גל הירש:      מטבע הדברים הקריאות יצאו אל משטרת ישראל, מוקד 105 ואל מוקד של צה"ל – 1111, לגבי החיילים ומשפחותיהם

גל הירש:  תמונת מצב ערפילית של אלפי נעדרים, לא ידענו כלום והשבר גדול

גל הירש:  המהלכים שהיינו צריכים לבצע חולקו לארבעה מאמצים, ובעניין זה אני מבקש לסדר גם לחברי הוועדה ולאורחים החשובים שנמצאים כאן את הדברים באשר למאמצי השאון הלאומיים ואיך בנוי המערך כיום, כשהיינו צריכים בפרוץ המלחמה להרים אותו יש מאין

גל הירש:       כל מה שמתואר לכם כרגע קורה בעת ובעונה אחת החל מ-8 באוקטובר

גל הירש:  הדבר הראשון שהיה צריך להקים זה את שלושת הממ"מים – מאמץ המודיעין, המבצעים והמשא ומתן

גל הירש:  המאמץ הוקם בתוך אמ"ן, בתוך מערך המ"מ תוך שאני מרכז את שלושת רמחי השאון של – השב"כ, המוסד וצה"ל אל אותו המקום, מקים חפ"ק שהרמטכ"ל מצמיד לי יחד עם – האלוף ניצן אלון, ראש המוסד וראש השב"כ ומרימים אופרציה ענקית שעוסקת באיסוף כל פרט מידע ובונה את תמונת המצב

גל הירש:      המאמץ השני הוא מאמץ תמונת המצב

גל הירש:  לא ידענו מהי תמונת המצב ועל כן קראתי לאלוף המשנה במילואים ירון כהן שעם צוות שלו החל לעבוד מול – אנשי אכ"א, המשטרה, מזכירויות של - - - מערך המ"מ, והתחיל לבנות את תמונת המצב שבראשית הדרך כאמור התבססה על מידע חלקי מאוד והיה צריך לאסוף את התמונה

גל הירש:  אבקש לא להכניס לפרוטוקול את המספרים

גל הירש:      נחזור לדברים שהם לפרוטוקול

גל הירש:  סך הכל בגיבוש תמונת המצב אנו יכולים לייצר נתונים שקשורים לאזרחויות, סוגיות שונות שמעניינות גורמי ממשלה רבים, חשובות למשפחות ומסייעות לטיפול במשפחות כפי שעושה המשל"ט

גל הירש:  זהו המאמץ השני, תמונת המצב

גל הירש:      המאמץ השלישי, קש"ח והשפעה

גל הירש:  קשרי החוץ וההשפעה מרוכזים אצל הממונה על החטופים והנעדרים על ידי שולי – אשת השאון משרד החוץ, שעברה אל השאון במשרד ראש הממשלה ומבצעת משם את תפקידה כקש"ח והשפעה

גל הירש:  שימו לב שאנו לא עוסקים בהסברה

גל הירש:  אנו עוסקים בהשפעה

גל הירש:  תפקידנו הוא להשפיע על המשא ומתן ולתת לנו כלים טובים יותר כדי לייצר הזדמנויות בעולם השבויים והנעדרים ולהביא לשחרורם והשבתם הביתה

גל הירש:      את המאמץ האחרון אציין בכותרות ואעביר את המקל לחברי שלומי, כדי שיסביר מה קורה כאן כי קורה כאן דבר גדול

גל הירש:  המאמץ הרביעי הוא מאמץ הכתובת השלמה למשפחות, היא לא מושלמת כי מושלמת היא תהיה כשכולם יחזרו הביתה, אבל היא כתובת שלמה למשפחות והיא כוללת בתוכה שישה רכיבים עיקריים

גל הירש:  הרכיב האחד היה מוקד טלפוני, מקום שאפשר להתקשר אליו

גל הירש:  בהתחלה גדעון מטעמי הקים משל"ט מאולתר במטה הממונה על החטופים והנעדרים ולא היה לנו כלום

גל הירש:  הקמנו עמדות טלפון, ענינו לטלפונים ופרסמו בתקשורת שיתקשרו אלינו

גל הירש:       במקביל פניתי אל מנכ"ל משרד הביטחון וביקשתי את עזרתו בהקמת מוצב שליטה

גל הירש:  המשימה הוטלה על פיקוד העורף, שלומי התמנה למשימה ובבת אחת החל להתרומם מאמץ עצום, מרשים ביותר שהמון אנשים טובים שאתם רואים כאן, אנשי מילואים עזבו את הכל, רצו לכאן והרימו כאן יש מאין מוצב שליטה לאומי שיכול לשרת את המדינה גם במקרים רבים ומשימות אחרות כפי שהוא עשה בקורונה, אבל יש גם משברים אחרים, משברים נוספים בתוך המלחמה הזו

גל הירש:  המשל"ט התרומם על ידי עשרות קצינות וקציני מילואים בכירים, אנשי מילואים בכלל שהגיעו לכאן ועשו כאן נפלאות ועדיין עושים במלאכה

גל הירש:       מה שקורה ברכיבים השונים הוא, אחד, כתובת

גל הירש:  יש למי להתקשר ואפשר להרים טלפון, *6754

גל הירש:  שתיים, שתיים, צוות אופרטיבי פותרי בעיות, של משרדי ממשלה ואנשים מוכשרים שנמצאים כאן שפותרים בעיות

גל הירש:  שלוש, אנשי קשר למשפחות

גל הירש:  הצבנו בכל משפחה נציג במדים מאכ"א ואזרח בכיר

גל הירש:  ברשות האלוף מאיר כליפי הוקם מערך של אנשים רבים – ראשי ערים בדימוס, בכירים באגפים השונים במוסד, שב"כ, רפאל, תעשייה אווירית, צה"ל, משטרת ישראל, שב"ס, הנמצאים בבתי המשפחות ומתקשרים עם המשל"ט

גל הירש:       הדבר הרביעי, המאמצים שאתם כמובן שותפים אליהם ותודה לכם על כך, מאמצים הקשורים –לתקינת תקנות, חקיקה, מאמצים רגולטוריים שיסייעו לנו להתאים את עצמנו כמדינה, כמחוקק למצב הקשה שנכפה עלינו

גל הירש:  המאמץ החמישי הוא קציני מודיעין, לכל משפחה יש קצין מודיעין שמגיע אליה ולוחש לה באוזן את מה שמותר לה לדעת

גל הירש:  אנחנו לא יכולים להגיד הכל, אבל יש הודעות שבישרנו למשפחות שהן הודעות מצמררות, נתנו להן שמינית תקווה ולפעמים הרבה יותר מזה

גל הירש:  ולעיתים, לצערי, אומרים שאין לנו מידע, אבל מתקיים קשר של קציני מודיעין עם כל המשפחות

גל הירש:      הדבר האחרון קשור למה שקורה כאן בעצם הימים האלו

גל הירש:  בשבוע הראשון למלחמה הבנו במשרד ראש הממשלה שזה לא אירוע שעומד להיגמר תוך שישה ימים כמו מלחמת ששת הימים

גל הירש:  זו מלחמה קשה, הקשה בתולדות ישראל והיא מחייבת היערכות מתאימה ברמה הלאומית ועל כן כבר בשבוע הראשון למלחמה, לצד הקמת מוצב השליטה של פיקוד העורף והאנשים היקרים שנמצאים כאן, החלנו להקים מנהלת במשרד ראש הממשלה

גל הירש:       זה החל במאמץ תשתיתי בין משרד ראש הממשלה למשרד הביטחון, שמשמעותו להתמקם במקום שיש בו יחידות צבא רבות ויחידות של מערכת הביטחון ולהרים שם תשתית, להתחיל בתהליך של תקינה ואישורים

גל הירש:  זה הביא להחלטת הממשלה שאתם מכירים בנושא הצורך בהקמת מנהלת ובהעתקת מוצב השליטה מצה"ל אל משרד הראש הממשלה, וזה מתקיים כעת חיה במסגרת עבודת המטה לאזרוח מוצב השליטה ממוקד הלב והעברתו אל משרד ראש הממשלה בשבועות הקרובים

גל הירש:  התהליך מתקיים ומתקדם בקצב שלו ומה שחשוב הוא שהמשפחות שהן במרכז, כפי שאמר מפקד המשל"ט שהן במרכז, ימשיכו לקבל את השירות, את החיבוק הגדול של עם ישראל באמצעות האנשים שנמצאים כאן

גלעד קריב: גל, האזרוח מתייחס רק למוקד מהלב או בכלל למפקדת אלון במובנה הרחב כמרכז שליטה לניהול אירועים לאומיים?     

גל הירש: לא

גל הירש:  ברשותך, אני אסביר את העניין שוב או אמקד אותו כי השאלה במקום

גל הירש:  מפקדת אלון היא מפקדה של פיקוד העורף שקמה צורך הקורונה וכשהיא קמה כאן, היא קמה כמוקד מהלב למשימה קונקרטית והיא מוכוונת משימה

גל הירש:  האזרוח קשור לטיפול במשפחות ובטיפול בנושא השבויים והנעדרים על פי דו"ח מבקר המדינה מינואר 2023

גלעד קריב: הבנתי שפיקוד העורף יישאר השלד הבורסאי הלא אזרחי

שמחה רוטמן: פיקוד העורף יישאר בצבא

גל הירש: פיקוד העורף חשוב שיישאר ולדעתי למפקדת אלון יש משימות רבות וחשובות גם בעתיד

ארז מלול: אתם מטפלים בכל המשפחות או רק משפחות של אזרחים?     

גל הירש: חטופים ונעדרים

ארז מלול: גם חיילים? גם - - -      

שמחה רוטמן: אנו מקווים לאזרח חיילים רבים מתישהו

גל הירש: השאלה שנשאלה היא שאלה במקום

שמחה רוטמן: אנחנו מקווים שאנשים רבים שהם כרגע בסטטוס חיילים, יסיימו את המלחמה ויחזרו להיות אזרחים ככלל

גל הירש: לגבי השאלה על אזרחים וחיילים, יש באכ"א, אגף כוח אדם במטכ"ל פרוטוקול מסודר מאוד של איך מטפלים – בשבויים, נעדרים, חללים לא עלינו ופצועים

גל הירש:  לכן כשמדובר בטיפול משפחות חיילים לאכ"א יש את המנגנון שלו

גל הירש:  המנגנון שהיה צריך להקים באופן מאוד חדש ובמקרים מסוימים גם חדשני הוא המנגנון של טיפול במשפחות רבות של חטופים ונעדרים אזרחים

גל הירש:       כיוון שהמוקד הזה עובד יפה הוא מקבל פניות מגורמים רבים, מפונים, משפחות של חטופים שהפכו לחללים ממשיכות לעמוד בקשר עם המקום הזה, גורמים רבים ששינו סטטוס, זו כתובת טובה, אבל התכלית שלשמה הוא קם וכך הוא גם מתאזרח, תכליתו היא תכלית של טיפול בחטופים ונעדרים כשהמאמצים שלי ושל אנשיי כולם הם להשיב את החטופים הביתה ולעטוף את המשפחות בטיפול מלא בארבעת המאמצים שתיארתי – מודיעין, מבצעים ומו"מ, קש"ח והשפעה, גיבוש תמונת מצב וכתובת שלמה למשפחות

גל הירש:  אלה ארבעת המאמצים

גל הירש:  תודה

בן מוחה: אני אמשיך

בן מוחה:  קודם כל, ברצוני להודות לכל אנשי המילואים שאלו טוביה, בניה ובנותיה של המדינה

בן מוחה:  יש כאן את כלל הגופים

יצחק קרויזר: 	שלומי, יש לי שאלת הבהרה לגל

יצחק קרויזר:  דיברת על המאמצים הרגולטוריים

יצחק קרויזר:  באחד הדיונים הבנו שהנושא יושב כרגע בתוך משרד המשפטים

יצחק קרויזר:  השאלה האם זה עובר ביחד עם כל המעבר גם למשרד ראש הממשלה בתוך האחריות?     

טלי גוטליב: איזה קושי?     

גל הירש: למה אתה מתכוון?     

גלעד קריב: התכנון של כל נושא החקיקה על זכויות וכו', השולחן העגול שמרוכז במשרד המשפטים

יצחק קרויזר: כל החקיקה והנושאים האלו, כל השולחנות העגולים שאנחנו מדברים, האם הם עוברים גם?     

גל הירש: מי שמרכז את הנושא כיום הוא משרד ראש הממשלה

גל הירש:  גם כאן יש גוף שמסייע לנו כי הוא במגע עם המשפחות והוא יודע טוב מאוד מה קורה בשטח יחד עם קציני הקשר

גל הירש:  אבל ככלל משרד ראש הממשלה מרכז את כל הטיפול גם בציר המשפטי, ומשרד המשפטים בקשר הדוק עם משרד ראש הממשלה ועם המנהלת

יצחק קרויזר: הוא עובר עם הנציגים?     

קריאה: אחדד את השאלה

קריאה:  דיברת על שש משימות שעושה המשל"ט וביניהן - -     

גל הירש: שש משימות שקשורות למאמץ הכתובת למשפחות

גל הירש:  המשל"ט מבצע שתיים מתוך שש המשימות –את הנושאים של המוקד הטלפוני והצוות האופרטיבי

גל הירש:  יש לציין שהוא גם נוגע בקשר האישי למשפחות משום שהמת"מים שתכף יציגו לכם, מנהלי תיקי המשפחה הם מחוברים מאוד למשפחות גם באמצעות קציני הקשר וגם באמצעות עשייתם היומיומית

קריאה: איך עובד הקשר אם העניינים הרגולטוריים של תיקוני החקיקה קורים כיום במשרד המשפטים? אני מניחה שהצרכים עולים מתוך המשל"ט הזה

תמר שטיינר: לא

תמר שטיינר:  ברשותכם אסביר אם אפשר

שמחה רוטמן: חברים, חשוב להגיד שם ותפקיד

שמחה רוטמן:  נעשה זאת בקצרה כי אנחנו עדיין בשלב הסקירה

תמר שטיינר: תמר שטיינר ממשרד המשפטים, נציגת מנכ"ל משרד המשפטים במנהלת החטופים שקמה בימים אלו

תמר שטיינר:  אני מובילה את השולחן הבין משרדי

תמר שטיינר:  במהלך החודש וחצי האחרונים אנו מקיימים דיוני בנושאים שונים, מניחים את ההמלצות שלנו בשיתוף משל"ט מהלב

תמר שטיינר:  אנו ניזונים מהמשל"ט ומהעמותות האזרחיות על הבעיות והצרכים שעולים מהשטח ובהתאם לזה עורכים סיעור מוחות בין המשרדים, מציעים הצעות לפתרון וההצעות לפתרון מובאות לשולחן מנכ"ל ראש הממשלה

תמר שטיינר:      המטרה היא שברגע שהמנהלת תוקם היא תיקח את המושכות, אבל לא רצינו לבזבז זמן יקר

תמר שטיינר:  כידוע כל יום שעובר הוא משמעותי מאוד בהיבט המשפחות ובכלל ולכן אנו בעבודה מקצועית בנושא מזה כבר למעלה מחודש

גל הירש: אפשר להמשיך?     

יצחק קרויזר: שאלה שנייה, נושא הזרים נכנס בפנים באותה אופרציה מול משרד החוץ?     

גל הירש: אותו הדבר

גל הירש:  הזרים מטופלים בדיוק כמו הישראלים באופן שבו הם נקלטים, הטיפול המודיעיני, הקש"חי, הכל אותו הדבר

גל הירש:  השוני היחיד הוא שקליטתם הייתה בבית חולים נפרד עם חמ"ל של ממשלת תאילנד שהיה באותו בית החולים

גל הירש:  זאת אומרת, זה בוצע באמצעות משרד החוץ בסיוע המשל"ט ועם כל צוות משרד ראש הממשלה

גל הירש:  הזרים מטופלים כמו ישראלים לכל דבר, יש לנו אחריות מלאה עליהם

קריאה: ומעמדם מוכר כנפגעי פעולות איבה לכל דבר

קריאה:  הם הוכרו רטרואקטיבית כתושבים חוקיים גם אם הם היו כביכול תושבים בלתי חוקיים

תמר שטיינר: אשיב בהקשר הזרים שקיימנו דיון אצלנו בשולחן העגול כמו שהבטחנו בוועדת החוקה, ווידאנו שאכן מבחינת המסגרת הנורמטיבית הזכויות שלהם שוות והם מקבלים

תמר שטיינר:  קיימת שם בעיה אחרת, אבל היא בטיפול משרד החוץ

גל הירש: נמשיך לשמוע את הסקירה ונתייחס בסוף

בן מוחה: יוסי, בבקשה

יוסי שריד: שלום לכולם

יוסי שריד:  קודם כל, טוב שהגעתם

יוסי שריד:  הייתי צריך להיות גם בתקומה, אבל אני חושב שמרכז הכובד כיום הוא בשני דברים – מנהלת החטופים והנעדרים וכל נושא שיקום העוטף

יוסי שריד:  כמובן יש את הבעיות בצפון, לא חסר לנו, לעם ישראל

יוסי שריד:  יש כאן מערכת שהתחילו משרד הביטחון והממשלה ברגע שנכנס אירוע החטופים, וכמו בכל דבר, זו ההזדמנות גם להודות לאנשים הנפלאים שעובדים כאן שאני מכיר אותם אישית, לדרורית, לאחרים, המתאמים, ראשי המכלולים

יוסי שריד:      מה שחשוב הוא שביום הגיוס היה כאן משל"ט בראשותו של תת אלוף שלומי, שהתעסק בכל נושא הקורונה והיה הכי קל לכנס את האנשים ולעשות להם שינוי נושא ותוך כדי תנועה משרד ראש הממשלה לקח אחריות על כל הנושא וטיפל בכל האירועים

יוסי שריד:  לקח זמן, כידוע לכם הממשלה כבדה יותר בתנועה שלה, אין מה לעשות, זה לא משהו מובנה

יוסי שריד:  אבל כיום המנהלת הזו עובדת עם אנשי המילואים בצו 8, עם מתנדבים וגם עם משרדי הממשלה שכרגע יושבים כאן ונותנים מענה

יוסי שריד:  לאחר מכן, אם תכנסו למכלולים תוכלו לראות מה כל מכלול עושה, אבל הרעיון היה להעניק מעטפת מלאה ולהבין לגבי כל חטוף, כולל הזרים שהזכירו

יוסי שריד:  טיפלנו באופן אישי יחד עם משרד החוץ

יוסי שריד:      הדבר היחיד או הדבר הכי חשוב שקיבלתי כשנפגשתי עם השגרירה בבית החולים אסף הרופא, היא ציינה דבר אחד לשבח, זה ציטוט שלה והיא אמרה בדמעות "לא האמנתי שקיבלנו יחס כמו הישראלים או הרגילים" כי הם עובדים זרים, זה לא וואו

יוסי שריד:  זה גם התמריץ שלהם כן לתת לנו להחזיר את האנשים

יוסי שריד:  ידוע שיש לנו בעיה מטורפת בתחום העובדים הזרים והיא אמרה ש"אם חלילה קורה משהו, מתחילים לתעדף דברים", לא קרה דבר כזה

יוסי שריד:       מספר ימים לאחר מכן משרד ראש הממשלה מינה את גל הירש להיות מתאם או יועץ ראש הממשלה לנושא השבויים וזה חלקו בעניין

יוסי שריד:  תמיד אנשים שואלים "מה עושה המנהלת? מה עושה זה?" משרד ראש הממשלה מנהל את הכל מלמעלה עד למטה כולל המנהלת שהיא הצורך

יוסי שריד:  יש שני רבדים, הרובד הצבאי שזה מה שעושה המ"מ יחד עם גל הירש שיש לו יותר אמירה בזה, והרובד האזרחי

טלי גוטליב: יותר בענייני מהות, פחות בענייני אד הוק

יוסי שריד: את צודקת, חברת הכנסת גוטליב

גלעד קריב: פעם ראשונה שאני תומך בקריאת ביניים של חברת הכנסת גוטליב

יוסי שריד: אני מלווה את המערך הזה באופן אישי יחד עם משרדי הממשלה

יוסי שריד:  כל הדברים האלו של להושיב כאן המשרד, לפתוח כאן תחנת משטרה, הם ידע נרכש תוך כדי תנועה

יוסי שריד:  פתאום דיווח על רכבים שרופים, אפשר להיכנס לרזולוציה הכי פשוטה כולל הפעם האחרונה שהממשלה אישרה למשל את ההחלטה לאפשר למשפחות חטופים להתגורר ולהשכיר להם דירות קרוב יותר למרכז

יוסי שריד:  אם מישהו גר בבאר שבע ואשתו מטופלת, לאפשר לו לשכור דירה לפרק הזמן הזה

יוסי שריד:       הדבר הכי חשוב שאנו צריכים להבין, שזו פעם ראשונה שאנו רואים מלחמה מהסוג הזה

יוסי שריד:  ראיתי מלחמות אחרות, לבנון, ומבצעים – עמוד ענן ועמוד עשן, הייתי גם בכובעים האלו פעם בתור מנכ"ל עירייה ופעם בתור משהו אחר

יוסי שריד:  למדינת ישראל יש בעיה אחת שבעתיה אנו גם נפגשים, בצבא אומרים שצו 8 זה אומר מה קורה, יודעים, באים, הולכים, היה לנו את הימ"חים

יוסי שריד:  בסקטור האזרחי אין מצב שלוקחים את החוברת הזו, שמים אותה במגירה ולוקחים חוברת אחרת שאומרת שאפשר לגייס אנשים, להביא תקציבים

יוסי שריד:       קרו מצבים שאולי תשמעו עליהם שנתקעה משפחה וצריך לתת להם 500 שקלים לקחת מונית, איך לוקחים? מי לוקח? אין התקשרויות

יוסי שריד:  כל הדברים הקטנים האלו עושים את המכלול

יוסי שריד:  אני יכול להגיד בסיפוק שאני חושב שכיסינו את הכל ב-90% ומשרדי הממשלה הם בתמונה, כשאת המעטפת והקשר האישי מעניקים האנשים הנפלאים האלו, את חלקם אני מכיר אישית, שעושים את העבודה ואנחנו נמצאים בפאזה האחרונה של איך מאזרחים את הדבר הזה

יוסי שריד:  דיברתם על זה?     

טלי גוטליב: כן

יוסי שריד: יש את העניין של אזרוח הפרויקט, אנו לא יכולים להשאיר את כל האנשים שחלקם נרצה שיישארו והם יכולים

יוסי שריד:  הפרויקט היה אמור להסתיים בנובמבר והארכנו אותו עד דצמבר, וביקשנו להאריך עד ינואר כי אי אפשר להשאיר את האנשים אם הם התרגלו, צריך לעשות העברת מקל

יוסי שריד:  זו לא העברת מקל של 100 מטרים שיש מספר שניות וזהו, זו העברת מקל שצריכה להיות מסודרת מאוד כדי שאף אחד לא ייפגע

יוסי שריד:       אני חושב שניתן מענה מלא ולא נמצאו חסמים כלכליים

יוסי שריד:  אם מישהו אומר "לא היה כסף", בהתחלה לא היה כסף כי המדינה לא יודעת לתת אובר למישהו שנמצא ברמת הגולן ורוצה להגיע, עד שהתלבשנו על מכרזים קיימים של משרד הביטחון ומשרד ראש הממשלה כדי להיכנס ישר ולא לייצר - - -

יוסי שריד:  גם כשהחטופים שלנו חזרו הם חזרו עם כפכפים, אם זה התאילנדים, הולכים לקנות להם זוג נעליים כי ברור שלא יהיה להם, הבן אדם הגיע בלי כלום

יוסי שריד:  איך קונים זוג נעליים? צריך למצוא דרך לקנות את זוג הנעליים, להתקשר עם פוקס ועם אחרים

יוסי שריד:       כל האופרציה הזו, בימים כתיקונם, אני מקווה שיכתבו על זה ספר לאחר המלחמה, אחרת זה קשה מאוד, זה גורם לתסכול עמוק שארגונים, שאגב בהזדמנות זו מגיע לכל הארגונים האזרחיים שהעניקו תמיכה, הם היו עם ה-500 כשאנחנו לא יכולנו לעשות כלום וזה סוג של חוסר אונים, שאף אחד לא אשם בו, זה לא מישהו שלא רוצה כי יש הרבה כסף, אבל אי אפשר להוציא אותו כי יש את הפרוצדורות שאנחנו מכירים

טלי גוטליב: אפשר להשתלט עליהם בקלות, לפתור ממכרזים, בקלות אפשר לעשות דברים רבים

טלי גוטליב:  לא להיתפס על הבירוקרטיה כחסם

יוסי שריד: נכון

יוסי שריד:  תודה רבה

גל הירש: תודה רבה

בן מוחה: לפני הכל, אני מסתכל על כל האנשים היקרים שנמצאים בחדר ואני מודה להם תודה ענקית

בן מוחה:  תודה לבורא עולם שצירף את כולנו לטובת המשימה

בן מוחה:  יש כאן שותפות גורל של משרדי הממשלה, כל אנשי המילואים היקרים שנמצאים כאן שהם בניה ובנותיה של המדינה, יש כאן אנשים – מהמוסד, השב"כ, ארגוני החירום, משטרה, משרדי ממשלה, יש כאן את האנשים הכי מדהימים שהגיעו לעשות משימה שהיא משימת שליחות והיא לכל החיים

בן מוחה:       זו לא משימה צבאית שהולכת ונגמרת

בן מוחה:  זה נכון שהיא תיגמר בפרקטיקה, אבל מה שיישאר לכולנו בלב ולמשפחות, זה משהו שייקח אותנו לכל החיים

יוסי שריד: אדגיש משהו חשוב, המחויבות של המנהלת היא לדאוג גם ליום שאחרי

יוסי שריד:  זה לא שהאיש חזר וזהו

יוסי שריד:  אנו מטפלים בזה עד שיגידו שלא צריך אותנו, זה במנדט

טלי גוטליב: טוב מאוד

טלי גוטליב:  כך חובתנו

בן מוחה: ייעודינו, של כולנו כאן, זו שותפות מעולה

בן מוחה:  מפקד הפיקוד הוא המפקד הישיר שלנו, האלוף רפי מילוא תחת פיקוד העורף, המנחה המקצועי שלי הוא משרד רוה"מ, כמו שהייתי בקורונה במשרד הבריאות, ובמבצע העלייה והקליטה במשרד העלייה והקליטה, ולכן זו התשתית הנורמטיבית איך לנהל את ההתנהלות באירוע הזה

בן מוחה:      אנחנו הכתובת ויש לכל מילה כאן משמעות מדינתית רציפה לטיפול במשפחות החטופים והנעדרים

בן מוחה:  למה אני אומר את זה? כי בסופו של דבר יש סירות מרוץ רבות במעלה הדרך של ארגונים רבים שקמו בכאוס הזה, ובסופו של דבר הדבר הזה הפך להיות נושאת המטוסים כי מי שיכול לתת פתרון מדינתי על ידי משרדי הממשלה, מהוצאת הדרכון ועד הכל, תכף תראו את כל הדברים ותחושו אותם, זה רק כאן

בן מוחה:  ככל שהזמן עבר הבינו שזה המקום שכולם רוצים להיות חלק ממנו, במיוחד בטיפול במשפחות

בן מוחה:       פונקציית המטרה של כולנו כאן היא רק המשפחות

בן מוחה:  מאוד מתחבר למה שאמרת, אין בירוקרטיה בדרך

בן מוחה:  אם יש בעיה, תוך שעתיים מטפלים בצורה הכי יצירתית וגמישה שיש כי המשפחות הן מעל הכל

בן מוחה:  כפי שניתן לראות כל המשימות במקביל, זה יצירת שימור הקשר עם המשפחות

בן מוחה:       כסף לא פותר הכל בחיים, אבל אני יכול להגיד לכם שהתחושה של החיבוק, להיות חלק מהם ולאהוב אותם כמו שאני אומר בהיבט של הפקודים שלי – רק מפקד שאוהב את חייליו יודע להיות מפקד, זה לא פקודים ומפקד, אבל זה משהו שאם לא מתחברים אליו מכאן ונותנים את היחס, האוזן הקשבת, לדעת להכיל את המשפחות האלו, ובגלל זה נמצאים כאן אנשים ותיקים מאוד בתוך המפקדה שיודעים להכיל את האירוע וזהו הקשר למשפחות

בן מוחה:  תראו את הדברים האלו בהמשך

בן מוחה:      קצת גנאלוגיה, איך התחלנו את הכאוס, שזה אומר שאנחנו הולכים ומתחדדים

בן מוחה:  דארווין אומר שלא החזק והאינטליגנטי ביותר הוא זה ששורד, מי ששורד הוא זה שיודע להתאים את עצמו לשינויים

בן מוחה:  לאורך כל הדרך שינינו את צורת המפקדה בהיבט – ההתייעלות, אפקטיביות והתפוקות כלפי המשפחות כדי לתת להן את המיטב וזה בזכות שותפות הגורל של כולנו כאן, בעיקר ביחד עם משרדי הממשלה כי המשרדים כאן, משרד רוה"מ, דרורית וכל התמיכה שנכנסה כאן מתחת לאלונקה נתנה כציין לייזר לכל משפחה, ותכף תראו איך בסופו של דבר משפחה יוצאת עם מענה שלם בכל ההיבטים

בן מוחה:      בנינו כאן יכולת שאני לא קורא לה העברת מקל אלא זו העברת אחריות, אחריות על משפחות, על חיי אדם

בן מוחה:  בנינו כאן מערכי שיעור, תיק ספר מפקדה והכל שברגע שיהיה כאן מנהל מנהלת ואנשים שידעו להחליף אותנו, האחריות שלנו זו להעביר את האחריות בצורה הכי טובה שיש כדי שהמשפחות לא ייפגעו בסוף

גלעד קריב: שאלה שאולי גם גל יתייחס אליה, מה הסיבה להעברת המקל למערכת האזרחית בשלב כה מוקדם?     

יוסי שריד: אני אענה

יוסי שריד:  ראשית, זה לא כל כך מוקדם

יוסי שריד:  אנחנו מדברים על שלושה חודשים וכשזה יקרה הם יהפכו לחמישה חודשים

יוסי שריד:  הבעיה היא לא ההעברה אלא האנשים, להמשיך ולהחזיק את האנשים שיושבים כאן תחת צווי 8

גלעד קריב: כמה תקנים אושרו למנהלת?     

טלי גוטליב: עשרה

יוסי שריד: לא

יוסי שריד:  תנו לי לענות, אני מנהל את העסק

טלי גוטליב: אנחנו לא בתחרות, רק רוצים תשובות

יוסי שריד: נציב שירות המדינה אמר "אי אפשר להחליף 100 בעשר"

יוסי שריד:  הרעיון היה להמשיך עם המנהלת הקיימת שמגויסת בצו 8 ונתנה את כל המעטפת ולאט-לאט לצמצם אותה בהתאם למה שקורה, גם חזרו אנשים, העסק הוא עסק דינאמי

יוסי שריד:  כשקבענו את המערכת בהתחלה אמרו "אתם רוצים 100 תקנים? לא מאשרים"

שמחה רוטמן: הצעה לעניין הסדר, תשמרו שאלות לסוף

שמחה רוטמן:  אני רוצה שנשמע את הסקירה, שלומי הכין גם מצגת מסודרת

שמחה רוטמן:  נשמע סקירה כוללת, שאלות בסוף ותשובות בסוף כי לא נעים לי ששלומי עומד וממתין כשמתנהל שיח חשוב שצריך להתנהל אחר כך

גלעד קריב: השאלה הייתה מופנית לשלומי

בן מוחה: אנחנו חיילים בצבא הגנה לישראל וכל פקודה שתינתן אנו נתייצב - - - צריך לומר זאת

בן מוחה:  תפיסת ההפעלה היא הסיפור שמספר איך נותנים את המענה השלם למשפחות

בן מוחה:  המשפחה היא במרכז, מה שאתם רואים בקשר הישיר הוא שיש מתנדבים, קציני אכ"א, עובד סוציאלי של הרווחה וביטוח לאומי, וכל הדבר הזה תחת מנהל תיק המשפחה שעובדים ביחד

בן מוחה:  מה שרואים כאן, המעטפת של כל מה שקשור למשרדי הממשלה והכוח האופרטיבי שהוא חלק ממרכז המפקדה ופותר את הבעיה

בן מוחה:       מה שקורה בפועל הוא שגם אם מתקשרים ומבקשים בעיה מסוימת שהיא מגיעה למשרד הקדמי שתכף חזקי ידבר עליו, הלכנו והתקדמנו ויש פה קשר ישיר של המשפחות עם מפקדי המת"מים שהם פותרים להם את הבעיות בזמן קצר, אין "תחכה לשעה 16:00, תחכה למחרת"

בן מוחה:  אלו אנשי צבא שעובדים 24/7 יחד עם משרדי הממשלה ויש כאן שותפות משולבת של כולם

טלי גוטליב: בגלל זה כדאי להשאיר את בצבא לפחות לארבעת החודשים הקרובים

שמחה רוטמן: טלי, תנו לו

טלי גוטליב: חבל

בן מוחה: אני רוצה להציג ואחרי זה תתייחסו למה שתרצו

טלי גוטליב: אנחנו נדאג להם

ארז מלול: אבל זה לא שיקול דעתו

ארז מלול:  בואו נשמע את הכל

טלי גוטליב: אנחנו נדאג להאריך צווי 8

ארז מלול: טלי, לאחר מכן נקיים דיון מעמיק עם הצוות, יוסי וגל, ותציעי מה שאת רוצה

שמחה רוטמן: 	בבקשה, הגענו לשמוע וללמוד

שמחה רוטמן:  אמירות ודיונים שלנו היו לפני ואחרי

בן מוחה: בסוף יש כאן מערכת צבאית שנמדדת בתפוקות מדשבורדים וממערכות מידע שמי שבנה את מערכות המידע - - - שהוא תחת משרד רוה"מ, אבל כל האנליסטים הם אנשי צבא שבנו ופיתחו את הדברים האלו יעד אחרי יעד, ופיתחו מערך משמעותי מאוד

בן מוחה:       בשקף הבא אציג קצת מספרים מספרים

בן מוחה:  זהו רק קצה המזלג וצריך להבין שמאחורי כל דבר כזה יש אופרציה מטורפת

בן מוחה:  היום אני מסתכל על התמונה הזו וזו תמונה ששווה אלף מילים

בן מוחה:  אלו התיקים שהגיעו לשבים, הלכו לפי מידות מדויקות של הילדים עד לרמה של שמפו נגד כינים, ואני לא סתם אומר את הדבר הזה כי אי אפשר להבין עד איזו רמת התעסקות וירידה לפרטים בלתת מענה למשפחות

בן מוחה:  חובב, בבקשה

חובב דרור: שלום, שמי חובב דרור, מפקד  Data Scienceמרכז הנתונים בשירות מילואים

חובב דרור:  אתחיל במספר נתונים כלליים ואז אסביר על המרכז עצמו

חובב דרור:  סטטוס החטופים כפי שצוין, אנו מתמקדים באזרחים מבין החטופים

חובב דרור:  ניתן לראות שיש לנו 71 חטופים ועוד ארבעה נעדרים

חובב דרור:  יש חטופים שהם חטופים, אבל משפחתם כבר קיבלה בשורה שיקירם אינו בין החיים

חובב דרור:  יש את אלו ששוחררו ומספר אנשים ששוחררו כשכבר אינם בין החיים

חובב דרור:  נתקדם ונראה שזה אותו שקף רק שכאן יש ציר זמן, מה שראינו קודם הוא העמודה האחרונה של היום כאן וניתן לראות איך זה משתנה על ציר הזמן

חובב דרור:      רואים את הנתונים מנובמבר כי בהתחלה היה לנו בוקה ומבולקה עם מספרי נעדרים גדולים מאוד עד שהצלחנו להבין טוב יותר מי חלק מאירוע החטופים ומי לא ידוע מיקומו, אבל הוא בריא ושלם, ומי בסטטוס של נרצח

חובב דרור:  ניתן לראות למעלה בשחור, שגם במהלך חודש זה אנשים שהוגדרו כחטופים, נכון לתקופה זו, ועם הזמן גופתם זוהתה על ידי מדינת ישראל והם אינם בחזקת חטופים

חובב דרור:       ניתן לראות את עסקת החזרת החטופים והגדילה שיש כאן ופחות או יותר את היציבות הנוכחית למעט מספר אנשים, הגופות שכולם מכירים מהתקשורת והחטופים הנרצחים

חובב דרור:  גם הלילה משפחה אחת התבשרה שיקירם החטוף אינו בין החיים וגופתו בידי החמאס

שמחה רוטמן: אבל לכאורה המספר הכולל, היו כאלו שהיו נעדרים ולא עברו לאף סטטוס אחר כי גילינו שהם לא חטופים ולא נרצחו כחטופים, אלא גופתם זיהתה בישראל

חובב דרור: לפני נובמבר

חובב דרור:  בכוונה התחלתי מנובמבר

שמחה רוטמן: לכן זה מ-6 בנובמבר, הבנתי

חובב דרור: חשוב לראות את התמונה הזו כי התחלנו מאלפי נעדרים

יוסי שריד: 3,200

טלי גוטליב: עד הזיהויים

שמחה רוטמן: המספר נאמר

חובב דרור: כשמסתכלים על החלוקה לפי קבוצות גיל ומגדר, ניתן לראות בירוק את אלו ששוחררו כבר

חובב דרור:  רואים שצעירים, לא רק ילדים אלא צעירים מתחת לגיל 20, נשארו לנו שני ילדים של משפחת ביבס ומעבר לזה רואים את ההבחנה הגדולה מאוד בין גברים לנשים

חובב דרור:  מקרב הנשים רוב המבוגרות שוחררו, מה שלא נכון אצל הגברים, ובגילאים של בין 20 ל-60 ניתן לראות את ההבדל המשמעותי בין שתי הקבוצות

חובב דרור:       כאן המיקוד הוא במשפחות החטופים ולכן היחידה הבסיסית היא אינה החטוף עצמו אלא המשפחות

חובב דרור:  בטיפול המרכז יש לנו כרגע 112 משפחות

חובב דרור:  לא בטיפול המרכז זה לא החיילים ולא הזרים, לשאלתך ממקודם

חובב דרור:  הזרים בחזקת משרד החוץ בסיוענו והחיילים בחזקת צה"ל

חובב דרור:  מבין 112 המשפחות, יש 57 משפחות שהן כולן חטופות, 29 משפחות שכולם כבר שוחררו, ובאמצע 26 משפחות שבהן יש שילובים שונים

חובב דרור:  יותר מדי משפחות גם מאלו שראינו כמשוחררות, הן משפחות בעלות קרוב משפחה שעדיין חטוף לצד קרובי משפחה אחרים ששוחררו

חובב דרור:       נמשיך הלאה

חובב דרור:  ניתן לראות את הסטטוס הנוכחי בחזקת אותן 112 משפחות

חובב דרור:  לצערנו יש נתח קטן מדי שכל החטופים שוחררו, עוד מספר קטן של משפחות ששוחררו, אבל מדובר באנשים שאינם בקרב החיים, ויש את הנתח הגדול של שילובים ואלה שהם רק חטופים

שמחה רוטמן: רק חטופים נעדרים אתם מתייחסים למי שהיה בסטטוס נעדר או חטוף

שמחה רוטמן:  זאת אומרת, יכולה להיות סיטואציה שמישהו מהיום הראשון ידע שקרוב משפחתו נרצח במסיבה בנובה או בסעד, אבל הוא אף פעם לא היה בחזקת חטוף, איך אתם סופרים אותו? איפה הוא נמצא אצלכם?     

חובב דרור: זהו מספר רשמי של החטופים במדינת ישראל להבוקר, 28 בדצמבר

קריאה: כתוב אזרח, לא חיילים

שמחה רוטמן: הבנתי

שמחה רוטמן:  כשאתה אומר רק חטופים נעדרים, הרי יש מקרים שבהם בן אדם היה בסטטוס - -       

קריאה: כן, יש מקרים כאלו

שמחה רוטמן: נכון

שמחה רוטמן:  השאלה האם יש לכם התייחסות מיוחדת אליהם?     

קריאה: לא

חובב דרור: 	מי שאינו באחד מהסטטוסים האלו לא נמנה כאן

שמחה רוטמן: לא הבנת את השאלה שלי, סליחה

שמחה רוטמן:  לדוגמה משפחה תיאורטית, שני אחים, ומשפחה לידה גם תיאורטית שני אחים

שמחה רוטמן:  במשפחה הראשונה שני האחים נחטפו, אחד נרצח ואחד חי

שמחה רוטמן:  במשפחה השנייה אחד האחים נחטף והשני נרצח, אבל לא נחטף, הוא מעולם לא היה בסטטוס חטוף, הוא נרצח ב-7 באוקטובר באחד הקיבוצים, המושבים או במסיבה

קריאה: יש משפחות כאלו

שמחה רוטמן: השאלה האם אתם נותנים להם התייחסות ומפלחים אותם בצורה שונה מאשר משפחה שיש לה בן משפחה חטוף? למה? בגלל השאלה על השילוב, האם זה משנה מתי האדם נרצח? כי לכאורה האירוע של המשפחה כמשפחה הוא מורכב יותר גם אם הבן אדם מת לא כתוצאה מהחטיפה אלא מאירועי 7 באוקטובר

יוסי שריד: יש נדבך שאנשים כאן לא יודעים או יודעים, אבל ברגע שקרה האירוע משטרת ישראל פתחה את מרכז המשפחות

יוסי שריד:  כל מי שלא מצא את יקירו במדינת ישראל, גם אם הוא נסע לנהריה ולא ידוע איפה הוא כי הוא נסע לנהריה - -       

שמחה רוטמן: זה 105

יוסי שריד: אז ב-105 כל מי שהגיע ואמר "אין לי" הוא נכנס לקטגוריה, עוד לא יודעים

יוסי שריד:  אתן לך דוגמה אישית, אב שאני מכיר כי הוא בן משפחה, הבת שלו נרצחה והוא ידע כי חבר שלה היה איתה וראה אותה נרצחת, מתה, אבל הגופה הועברה והוא לא קיבל אישור רשמי

יוסי שריד:  הוא חיכה שלושה שבועות לקבל DNA

יוסי שריד:  וזו - - - פנימה

שמחה רוטמן: אני מבין

שמחה רוטמן:  ב-28 האלו מתוך אותן 46 משפחות, האם אתם מתייחסים שונה או מסווגים באופן שונה מישהו שאיבד בן משפחה ב-7 באוקטובר בלי אירוע חטיפה? זה חשוב

חובב דרור: יש כאן שני סיווגים שונים

חובב דרור:  לאחד התשובה היא כן ולשנייה היא לא

חובב דרור:  מה כן? אנחנו ממפים ויודעים מה הסיפור של כל משפחה, אם במשפחה של חטוף יש גם נרצח, אנחנו יודעים ומתייחסים וטיפול המשפחה הוא בהתאם

חובב דרור:  מה לא? המשפחה הזו היא משפחה - - -     

שמחה רוטמן: אתם לא מסווגים אותה כך, אבל במסגרת החליפה האישית אתם מתייחסים לזה

חובב דרור: נכון

שמחה רוטמן: תשובה מצוינת, תודה

חובב דרור: אוסיף לזה רובד נוסף שבעיניי חשוב והוא טיפה חורג, אבל המרכז הזה מטפל במשפחות חטופים ונעדרים בשבי

חובב דרור:  הוא לא מטפל במשפחות הנרצחים

חובב דרור:  לדוגמה ניקח עוד משפחה היפותטית שבה שניהם נרצחו, לא קשורים אלינו ולמיטב ידיעתי אין במדינת ישראל אף גוף אחר שעושה את מה שאנו עושים כן עם משפחות החטופים

יוסי שריד: יש את פעולות איבה, רובד אחר

שמחה רוטמן: אבל זה לא בהקשר הזה

חובב דרור: אני חושב שזה לא בצבא

קריאה: גם לא היה צורך כזה

גל הירש: צריך לציין שאחד הנושאים שמופה פה נכון מאוד ויש כאן משמעות בין משרדית, שאכן יש לנו כאן משפחות שיש בהן – גם חטופים, חטופים חללים, נרצחים, פצועים ואין להם בית

גל הירש:  זאת אומרת, תארו לכם מצב כזה ויש לנו משפחות כאלו בישראל של אנשים שצריכים לקבל טיפול מכל הכיוונים

גל הירש:  מטבע הדברים הנתיב הקריטי במובן הניהולי עובר בצורה הכי אפקטיבית דרך כאן כי כאן מטפלים במשפחת החטוף ולכן יש מעטפת שלמה לכל המשפחה מהסוג שתואר

גל הירש:       אם יש שם חטוף, מטופל, גם אם הוא חטוף חלל

גל הירש:  חטוף חלל שהודענו למשפחה או שאנחנו חושבים כך ולא הודענו למשפחה כי אין לנו מספיק מידע, מטופל כאן

קריאה: חבר הכנסת רוטמן, אשמח להתייחס גם בהקשר זה למען ההוגנות

קריאה:  בסופו של דבר גם ביטוח לאומי בתמונה שיש לו גם את נפגעי האיבה

שמחה רוטמן: ברור

קריאה: חשוב לציין במעטפת הטיפול במשפחה

יוסי שריד: אמרתי שברובד היה קיים, אבל לא הייתה קיימת מעטפת כזו אישית

טלי גוטליב: ברור, ביטוח לאומי עומד בבסיס העניין

ארז מלול: לא מורידים כאן מאף משרד

טלי גוטליב: לא, אבל ביטוח לאומי - - - גוף שעושה הכל - - -      

שמחה רוטמן: זה היה חשוב לעניין החלוקה

שמחה רוטמן:  בבקשה

חובב דרור: כפי שהראינו מקודם זה לחטופים עצמם, זה בהקשר המשפחות, וניתן לראות גם שבהקשר המשפחות עסקת שחרור החטופים מהווה נתח קטן יותר כיוון שנתח גדול יותר הן משפחות שעדיין יש להן חטופים במשפחה גם ברגע זה

חובב דרור:       נמשיך הלאה על מרכז הנתונים

חובב דרור:  ייעודו לתמוך את פעולת המשל"ט

חובב דרור:  אנו גוף מסייע ולא הליבה ועושים זאת דרך החזקת הנתונים העדכניים, המקיפים ועיבודם לצרכים השונים שעולים כאן

חובב דרור:  בשקף הבא ניתן לראות מה היה על ציר הזמן

חובב דרור:  בתחילת ציר הזמן היה צורך להבין מה קורה

חובב דרור:  כשהתחלנו לא ידענו, הוזכר כאן אלפי אנשים, סימני שאלה, הסיסמה מספר אחת הייתה לייצר תמונה ולראות במי צריך לטפל ומה בכלל קורה מסביבנו

חובב דרור:  כשזה התחיל להתייצב, התחלנו לחפש איזה מידע אנו צריכים – ללקט, לאסוף, ליישר, לתקן כדי לטפל נכון במשפחות

חובב דרור:  אילו סוגי דברים צריך כדי לסייע למשפחות ואיזה מידע צריך לאסוף למען הדבר הזה

חובב דרור:       ככל שזה התקדם, התמקדנו בתא המשפחתי ולנסות לעבור לרזולוציה של מעבר למילה משפחה, לראות ממה המורכבת המשפחה, לבנות את ענפי המשפחה ולהבין את הסיפורים האינדיבידואלים בתוך משפחות החטופים כי פעמים רבות המשפחות בעצמן הן סוגיות מורכבות עם אוסף אנשים ולא נכון להתייחס אליהן כאל משפחת החטוף כמכלול

חובב דרור:       כרגע המעבר הוא לתחקור ובקרת איכות עם ניתוח רוחבי

חובב דרור:  יש משפחות שאותו מצב אובייקטיבי משפיע עליהן אחרת, יש משפחות במצבים שונים למרות שהתמיכה בהן דומה

חובב דרור:  צריך להבין טוב יותר את כל הדברים האלו ולשפר את מה שהמשפחות מקבלות והדרך שהן מקבלות

שמחה רוטמן: מהי הגדרת משפחה אצלכם?     

ארז מלול: מעגל ראשון?     

שמחה רוטמן: משפחה היא תמיד אירוע מורכב מאוד

שמחה רוטמן:  יש מעגל ראשון, מעגל שני, יש בן דוד שהיה כמו אח ושבור לחלוטין

שמחה רוטמן:  איפה אתם נעצרים?     

חובב דרור: מה שעשינו לטובת המיפוי הוא הלכנו עד דרגה שנייה מהחטוף או הנעדר האחרון שאנו מכירים, למעט מקרים שבהם בשיח עם המשפחה עלו אנשים אחרים שחייבים להתייחס אליהם

חובב דרור:  זה לא אומר שכולם מקבלים את אותו טיפול ומענה וברוב המקרים הטיפול ממוקד במשפחה מדרגה ראשונה או באנשים ספציפיים, אבל זה חלק מהדברים שאנו צריכים לדעת להמשיך ולהשתפר ולזהות מי הם האנשים שהכי זקוקים לתמיכה של המדינה ולדאוג שזה קורה

ארז מלול: כל המשפחות משתפות פעולה או שיש משפחות שאומרות "אין לנו אמון, מה קרה לנו"?     

חובב דרור: אשאיר את השאלה לחלק של מרכז תיאום המשפחות

חובב דרור:  אני בחלק שאוסף נתונים ולכן אני מנסה לדאוג שמה שצריך, יהיה

חובב דרור:  מה המרכז עושה? דיברנו על עדכון סטטוס הנפגעים ועל היצירה וההתייחסות של בסיס נתונים על הנפגעים ועל המשפחות

חובב דרור:  העברת המידע למשרדי הממשלה השונים לפי צרכים היא כמעט יומיומית, אנו עדיין עושים זאת למרות היציבות הנוכחית, מעבירים את הרשימות הרשמיות של החטופים והנעדרים, אבל פעמים רבות יש שאלות נוספות למשרדי הממשלה ואני אגיע לחלק מהשאלות האלו בהמשך

חובב דרור:      מענה לשאילתות על הנפגעים ומשפחותיהם ויש שאילתות רבות, וניתוח נתונים לתמיכה ובקרה, לראות האם יש דברים שונים שקורים ולשים לב למשפחות מסוימות שהטיפול בהן שונה מאחרות ולהבין האם זה במכוון ונכון או שיש כאן משהו שאיכשהו נופל בין הכיסאות

חובב דרור:       להלן שאלות שונות שמגיעות אלינו כל הזמן, החל מהשאלות של נניח כמה נעדרים יש, ושאלה שקיבלנו הייתה מי הם החטופים שהמשפחה קיבלה הודעה שנרצחו, אבל גופתם בידי החמאס? לפעמים צריך להתמקד בהם כי יש דברים פרטניים שהמשפחה צריכה לעשות מולם

חובב דרור:       משפחות שמיצו או לא מיצו הטבה מסוימת שהם זכאים לה, רשימות ילדים ללא השגחה הורית, הכוונה לילדים ששני ההורים שלהם נרצחו או ששניהם חטופים או אחד ואחד וכרגע אין אף אחד משני ההורים שלהם שנמצא איתם

חובב דרור:  רשימות הורים של חטופים במצב כלכלי בעייתי, שאלה שנשאלנו שבוע שעבר היא מי הם החטופים ללא בן זוג

שמחה רוטמן: מי הם הגורמים שמפנים את השאלות?     

חובב דרור: כל מיני

חובב דרור:  משרדי ממשלה, גופים שמטפלים כאן, שאילתות שעלו כתוצאה ממשפחה ואמרו "בואו נטפל בזה בצורה כללית יותר", קרובי משפחה של חטופים שגרים ביישוב מסוים כי לפעמים יש ביקור או לפעמים מנסה לעשות מיקוד או לסייע לרשות מקומית מסוימת

חובב דרור:  יש מגוון

חובב דרור:  איזה אחוז מהמשפחות הגרעיניות של החטופים נמצאות כרגע במלון מסוים או באזור מסוים, מי נמצא בישוב מסוים, נניח בים המלח, מי היו מוגדרים כחטופים במהלך חודש מסוים גם אם בינתיים הבנו שאינם כאלו

חובב דרור:       למשל ביטוח לאומי שאל כי היו אנשים שהמדינה הודיעה להם שיקיריהם חטוף ולאורך תקופה זה מה שהם ידעו, אחר כך אמרו להם "סליחה, טעות, הוא נמצא בשטחינו" ועדיין היו להם מגוון הוצאות ובעיות כתוצאה מכך ורוצים לתמוך בהם, אז היה צורך לחזור אחורה ולהגיד מי היה בתאריך מסוים בסטטוס הזה על מנת לעמוד בכללים שהוגדרו

חובב דרור:       אנו מלקטים מידע ממקורות רבים ומעבירים מידע למקורות רבים, והנושא הוא נושא רגיש מטבע הדברים כי יש כאן דברים רבים פרטיים ורגישים של אנשים

חובב דרור:  הדבר הזה לא הולך חלק, חלקו מסיבות טובות כי אכן מדובר במידע רגיש וחלקו מסיבות פחות טובות, כי בסופו של דבר רוצים לתת מענה

חובב דרור:      מעבר לכל דיון פרטני, קיימת השאלה איזה מידע צריך לעבור, איזה לא ולמי ויש עניין של גישה

חובב דרור:  גישה אחת היא הגישה המרחיבה, שאומרת מה יהיה הטיפול המיטבי לטובת אותן המשפחות שזה אומר שאם לא מוצאים סיבה טובה לא לשתף, אז לשתף את המידע על מנת שהטיפול יהיה טוב

חובב דרור:  הגישה השנייה היא הפוכה, מצומצמת יותר שחשוב לציין שהיא שכיחה יותר, שאומרת פרטיות המידע מובילה

חובב דרור:  לכן אם לפעמים נטעה בטיפול וזה יקרה, כי קודם כל רוצים לוודא שהמידע אכן נדרש וההסבר מצוין

חובב דרור:      למשל באוקטובר שאלו אותנו שאלה ונתתי תשובה, אבל בנובמבר כבר לא נתתי אותה כי אסור לנו, אנו עוסקים רק בחטופים

חובב דרור:  משפחה ששני ההורים נרצחו, זה כבר לא אנחנו ואני יכול לענות רק על משפחות שמדובר בלפחות הורה אחד שהוא חטוף

חובב דרור:  החודש שאלו אותי "אתם יכולים למחוק מהמאגר שלכם כל מידע על נרצחים שהם לא קרובי משפחה של חטופים?" והתשובה היא כן, אין בעיה למחוק, השאלה האם זה נכון? וזה חוזר למה שציינתי קודם, מהי הגישה

חובב דרור:  הגישה אומרת לנסות לתת מענה כמה שיותר מלא - - - מידע או תצמצמו

יוסי שריד: צריך להבין שקיימים מאגרי מידע רבים, זו לא החלטה ברמה שלו כשהוא אומר "כן"

חובב דרור: בוודאי

שמחה רוטמן: אנו עוסקים בזה רבות בוועדה

טלי גוטליב: אנחנו עוסקים בזה בוועדה כל הזמן

בן מוחה: תודה רבה

בן מוחה:  חזקי, בבקשה

עמית חזקי: שלום

עמית חזקי:  עמית חזקי, מפקד המק"מ, מרכז קשרי משפחות

עמית חזקי:  הייעוד שלנו הוא להוות את הגורם שמתכלל את הטיפול במשפחה

עמית חזקי:  תראו כאן מספר מרכזים והמטרה שלנו היא להיות האנשים שמכירים את המשפחה הכי טוב, מתכללים את הטיפול שלהם עם כלל הגורמים ולהיות המקום האחד שמכיר את המשפחה כמו שצריך

עמית חזקי:  כמו כל דבר כאן ביחידה, פונקציית המטרה כמו ששלומי ציין היא המשפחה ואנחנו תמיד מתחילים ממנה

עמית חזקי:      בשבוע הראשון לא היה כלום

עמית חזקי:  היו מתקשרים ישר אלינו וקיבלנו כל שיחת טלפון שאפשר לחשוב עליה קיצונית כלל שתהיה, אבל עם הימים החלו להצטרף עוד אנשים מלווים שאנחנו קוראים להם המולקולה שמלווה את המשפחה

עמית חזקי:       בהתחלה התחיל הקצין מלווה שאיתו מדברים על דברים שקשורים לצה"ל כמו מידע מודיעיני כפי שהוזכר

עמית חזקי:  יש את האזרח המלווה כפי שתואר שאיתו מדברים על כל הדברים האזרחיים, הוא הפנים של המדינה במשפחה ואיתו מדברים על כל הדברים

עמית חזקי:  יש לנו עו"ס מהרווחה, פקיד שיקום מביטוח לאומי וסיוע משפטי שעוזר למשפחה למצות את זכויותיה

עמית חזקי:       ניתן לראות את כל האנשים האלו ויש סוג של בעייתיות כי יש אנשים רבים ובהתחלה כשהיה מגיע עוד מישהו המשפחה הייתה אומרת "אני לא צריכה עוד משהו

עמית חזקי:  תעזבו אותי עכשיו

עמית חזקי:  אני מתעסקים עם חטופים, אני לא רוצה את האירוע הזה", גם אף אחד לא ראה את התמונה הכוללת

עמית חזקי:  צריך מישהו וזה תפקידו של המת"מ, מנהל תיק המשפחה שאלו האנשים שיושבים כאן, שתפקידו להכיר טוב את המשפחה, להבין מה הצרכים שלהם ורק מתוך זה אנו נצליח להוציא מה שצריך

עמית חזקי:       בהתחלה כשרק ענינו לטלפונים ולא הכרנו משפחות, הכרנו אנשים, פתאום הגיעה מפה משימה ומשם משימה, מקבלים שלוש משימות זהות, כל אחד ביקש משהו אחר ולא מבינים בכלל את תצורת המשפחה ולכן עברנו לעבוד בתצורה של מנהלי תיקי משפחות, של להכיר את המשפחה ולבנות את עץ המשפחה

עמית חזקי:       הגענו לכאן ביום הראשון ונאמר לנו שרוח המפקד היא "תפתרו למשפחה כל בעיה"

עמית חזקי:  מה זה כל בעיה? מבקשים ממני להיות מכונה שיודע לפתור כל בעיה, זה לא משהו שאנו מכירים שקיים בעולם, אבל זו הייתה המשימה, צאו לדרך

עמית חזקי:  עם מה? כרגע אין כלום, נבנה את זה תוך כדי פעולה

עמית חזקי:       לבנות את הדבר הזה שכל בעיה שמגיעה אנו צריכים לתת לה פתרון בלי בירוקרטיה, לא אומרים למשפחה "כן, אתם צריכים למלא טופס 76ג'/2 ולא 76ג'/1 כי הוא עושה בדיוק הפוך", לא

עמית חזקי:  אנו מטפלים בה, נמלא עבורה את הטופס ונביא לה אותו עד הבית או עד השולחן, עד איפה שהם יבקשו ושלא יצטרכו למלא שום טופס

עמית חזקי:  גם ללא הפניה

עמית חזקי:  אין דבר כזה "תודה רבה שהגעת אלינו, אבל בזה מטפלת הרשות המקומית, תתקשרו אליה והיא תסגור את זה

עמית חזקי:  לא, זה אולי המשטרה, תתקשרו 100 ותדברו איתם" אין אירועים כאלו

עמית חזקי:  הגעתם אלינו, זהו, אני מחזיר תשובה, אני אטפל בהכל מסביב

עמית חזקי:      היינו צריכים אנשים שיודעים לקחת בעיה ולפתור אותה בצורה שונה לגמרי, לא כמו שאנו מכירים כיום

עמית חזקי:  לפני 6 באוקטובר היה סוג מסוים של פתרונות והחל מ-7 באוקטובר היה צורך בסוג אחר לגמרי, כי צריך אנשים שיודעים לקחת את זה ולייצר איזשהו פתרון אחר

עמית חזקי:  לקחת את התמונה ולחשוב על זה אחרת

עמית חזקי:  כל מה שהכרתם עד היום עם פתרון כלשהו לבעיה של משפחה, מעכשיו יהיה פתרון ייחודי למשפחה הזו ולא אכפת לנו מה עומד מאחורי זה

עמית חזקי:  אנחנו באים לפתור את הבעיה, מי שיכול לעזור, יעזור

עמית חזקי:  אם לא, נפתור בדרך אחרת

עמית חזקי:  אנחנו נפתור את הבעיה

עמית חזקי:      פותרים את הבעיה עם הרבה גלגלי שיניים

עמית חזקי:  מתחילים לבנות אצלנו איזושהי כמות כלים מסוימת

עמית חזקי:  אנחנו לא בונים לעצמנו את הכלים אלא מקבלים את הכלים מהמרכז הבא שתכף ידברו עליו, המרכז האופרטיבי שמייצר לנו את גלגלי השיניים ואת הפתרונות כל פעם שיש לנו בעיה

עמית חזקי:  לדוגמה אם צריך לסגור חשבון בנק של חטוף, אירוע שהגיע פעם ראשונה ואין דבר כזה לסגור חשבון בנק של מישהו במדינת ישראל לא בפניו, כשהוא לא חתם

עמית חזקי:  אין אירוע כזה, לא קיים

עמית חזקי:  פונים למרכז האופרטיבי ומבקשים מהם לייצר לנו מנגנון מדיני לאירוע כי אומנם זה האירוע הראשון, אבל יהיו עוד כאלו

עמית חזקי:  לכן הם הולכים ומביאים לנו פתרון והפתרון מתיישב אצלנו בתצורת משרדי ממשלה, וכאן יש להוריד את הכובע, כל הכבוד ותודה על השותפות כי הם האנשים שעוזרים לנו לפתור את הבעיות האלו

עמית חזקי:      גם אם אין פתרון כרגע, נבנה אותו ביחד

עמית חזקי:  האופרטיבי ילך, יבנה את הפתרון עם המשרדים ויביא לנו תשובה

עמית חזקי:  ואם אין לנו כלי עבודה או גלגל שיניים מסוים, הולכים לאופרטיבי "אנחנו צריכים בבקשה כלי עבודה חדש, נא תייצרו לנו יכולת כזו וכזו" וזה עניין של שעות, לא "דבר איתי עוד שבוע"

עמית חזקי:  לדוגמה משפחה שיש לה חטוף בעל דירה ואין מי שישלם שכר דירה

עמית חזקי:  מי ישלם את שכר הדירה? עם מי הם ילכו לדבר, עם המשכיר? השוכר? בעל הבית? עם מי מדברים? הגוף? הממשלה? עם מי מדברים על דבר כזה? אלו הבעיות הכי קטנות שנתקלנו

יוסי שריד: תגיד שבסופו של דבר הממשלה פותרת את הכל, זה חשוב שלא יחשבו שלא עבדנו בכלל

עמית חזקי: חלילה

עמית חזקי:  אמרתי ששיתוף הפעולה בינינו הוא זה שפותר את הבעיה, לא משנה איך, בסוף הבעיה נפתרת

יוסי שריד: כיום לאנשים יש נטייה להתעלם מהממשלה

יוסי שריד:  אם מישהו לא הבין, הממשלה פותרת כאן הכל

יוסי שריד:  הכל

קריאה: במשך חודשיים היינו - -      

עמית חזקי: בואו לא ניכנס לזה

יוסי שריד: חשבונות אחר כך

יוסי שריד:  אנחנו לא שם

יוסי שריד:  אתה טועה, הממשלה מ-7 באוקטובר בעניין

יוסי שריד:  תעזבו את הפוליטיקות

קריאה: יוסי, יוסי

טלי גוטליב: זה לא מתאים

יוסי שריד: שלא תגיד חודשיים

קריאה: לא בשביל זה הקמתם את האולפן

יוסי שריד: האולפן זה בדיוק זה

שמחה רוטמן: בבקשה, די

טלי גוטליב: זה לא מתאים, חבר'ה די

ארז מלול: אנחנו מדברים על משפחות חטופות ועל חטופים, הוא מציג את זה יפה מאוד

שמחה רוטמן: אפשר בבקשה לתת לו לדבר? תודה

עמית חזקי: שלוש משימות למק"מ

עמית חזקי:  המשימה הראשונה היא להיות המת"מ – מנהל תיק המשפחה ומתכלל הטיפול

עמית חזקי:  הצוות השני הוא צוות קהילות חיצוני, תכף אדבר עליו ואסביר למה היינו צריכים אותו

עמית חזקי:  כשיצאנו לדרך לא ידענו שיהיה צורך בדבר כזה

עמית חזקי:  הדבר השלישי הוא בתי החולים

עמית חזקי:  כפי שציינתי יש את המולקולה, לכל מנהל תיק משפחה שתכף תראו אותם, תלכו למרכז שלנו והם ישבו אתכם ויראו לכם משפחות, לכל מנהל תיק משפחה יש שש עד תשע משפחות

עמית חזקי:  זאת אומרת, שיש לו בערך 35 אנשים במולקולות שהוא צריך לדעת – לארגן אותם, לסדר אותם, לבקש מהם דברים, לקבל מהם בקשות ולטפל בזה

עמית חזקי:       מבחינתנו התכלול הוא תכלול א' עד ת'

עמית חזקי:  לא סתם יש כאן כפפות לבנות, משמעות המונח היא לעשות כל דבר שצריך כדי לפתור את הבעיה ולא לפתור אותה על השולחן או לא לפתור אותה דיגיטלית, אלא להביא לו הביתה, לפתוח את הדלת, לתקן את הציר, להביא ארוחה, להכניס כסף לחשבון הבנק עד הסוף שהבן אדם אומר "טופלתי" ולא לעזוב עד אז, לא להוריד את הכוח

עמית חזקי:  דבר כזה יכול להגיע רק מהיכרות מעמיקה מאוד עם המשפחה

עמית חזקי:       זה לא משהו שאפשר לקבל איזו הודעה, להגיד "ביקשו ממני א'", אי אפשר להבין מזה שום דבר

עמית חזקי:  צריך להכיר בן-אדם, בן-אדם, מי נחטף, מי דוד של מי, מי מדבר עם מי, מי לא מדבר כבר 15 שנים אחד עם השני כי המשפחה מפורקת

עמית חזקי:  יש לנו 127 משפחות, אחת לא רגילה, לא מכיר משפחה רגילה

עמית חזקי:  חשבתי שרק אצלי יש בעיה, אבל כנראה יש עוד רבות כאלו

עמית חזקי:  יש מקרים שבמשפחה אחת יש צורך בשתי מולקולות כי הם לא מדברים אחד עם השני ויש להם אינטרסים שונים על אותו ילד, אז צריך למנות גם אפוטרופוס ברקע וצריך להבין את סיפור המשפחה, זו לא רק משימה

עמית חזקי:       אנו צריכים גם להציג את המשפחות בוועדות, תכף אופיר יעלה וידבר על הוועדות

עמית חזקי:  אבל במילה, לוקחים כל משפחה ואומרים "היום מדברים על משפחת כהן" יש ועדת חוסן, או מי שמכיר בצה"ל ועדת פרט למשפחת כהן

עמית חזקי:  מושיבים את משרדי הממשלה בשולחן, מושיבים את כל המולקולה באותו השולחן, מגיע מנהל תיק המשפחה ומציג את המשפחה, אומר "המשפחה הזו 69 משימות, 35 נפטרו, יש לנו X בתצורה כזו ובתצורה כזו, המשרד הזה האם אתה יכול לעזור לי? משרד Y האם אתה יכול לעזור לי? משרד Z במה אתה יכול לעזור לי? בואו נפתור את הבעיה

עמית חזקי:  לא הצלחנו פה, ננסה דרך אחרת

עמית חזקי:  בואו נראה האם זו בעיה רוחבית שצריך לפתור אותה" זה במילה על הוועדות, אני בטוח שידברו על זה קצת יותר

בן מוחה: חזקי תגיד מילה על הצבעים, הרי לא כולם מכירים

עמית חזקי: נכון

עמית חזקי:  כל משפחה זה שלא שיש רק אחד חטוף, יש אחד חטוף, הבת נרצחה, השלישי נעדר, ואלו הצבעים

עמית חזקי:  יש גם את הקשר, האם יש קשר דם, נשואים, פרודים, פרודים פעם שלישית

עמית חזקי:  יש הכל

עמית חזקי:  אדום – זה חטוף, שחור – מנוח, ירוק – שוחרר

עמית חזקי:  יש אצלנו במערכת עץ משפחה כזה לכל משפחה

עמית חזקי:       צוות קהילות

עמית חזקי:  בשבוע השני ביצענו בדיקה של שלושת הנפגעים העיקריים, הקיבוצים הנפגעים העיקריים – כפר עזה, בארי וניר עוז

עמית חזקי:  הם מהווים 36% מהנפגעים, מבחינתנו נפגע משמעותו חטוף

עמית חזקי:  36% מהחטופים הם מכפר עזה, ניר עוז ובארי

עמית חזקי:  שאלנו את עצמנו האם אנו נותנים שירות מספיק טוב לאנשים האלו? בדקנו במערכות שלנו וקיבלנו רק 18% משימות עבור האנשים האלו

עמית חזקי:  אמרנו "רגע, משהו כאן לא הגיוני"

עמית חזקי:  אנחנו לא מגיעים אליהם, הם לא מגיעים אלינו או שהם לא מכירים אותנו, משהו כאן לא בסדר

עמית חזקי:      יצרנו צוות משימה מיוחד

עמית חזקי:  הצוות הגיע לשטח ובפעם הראשונה שראו אותם על מדים, בעטו אותם החוצה

עמית חזקי:  בעטו אותם החוצה

עמית חזקי:  אמרנו להם "חבר'ה, תורידו מדים, תלכו על אזרחי"

עמית חזקי:  נכנסנו פנימה, ישבנו, הכרנו את האנשים והבנו שהם עובדים בחמ"לים עצמאיים שלהם

עמית חזקי:  מה שאנחנו מנסים ועושים כאן מאוד יפה, הם מנסים להצליח אותו ברבע אחוז ולנסות לעשות חמ"ל בפנים כשכל אנשי הקשר ואנשי המפתח נעלמו

עמית חזקי:  אלו אנשים שניהלו קיבוצים 30-20 שנים ואין את האנשים האלו יותר, אין מי שיטפל, הם לא קיימים יותר

עמית חזקי:       חוסר אמון מוחלט במערכת, מערכת סגורה שלא מכניסה אף בן אדם פנימה

עמית חזקי:  הגענו למקום שאין להם מולקולות

עמית חזקי:  ישבנו כאן ובנינו לנו תיאוריה שאולי יש מלווים, בניר עוז יש שני מלווים על כל ניר עוז

עמית חזקי:  איך זה יכול להיות? מה קורה פה? הצוות הזה נכנס לקהילות והתחיל להיכנס לחמ"לים, לשבת עם החמ"לים ולהסביר להם מה זה המקום הזה, להביא אותם לסיור

עמית חזקי:  הם הגיעו לכאן והטיחו בנו במשך חמש דקות מילים קשות מאוד, ישבנו וקיבלנו את זה כמו שצריך, לא אמרנו מילה, אפילו אמרנו סליחה

עמית חזקי:  ואז הם אמרו "אנחנו שמחים מאוד

עמית חזקי:  למרות מה שאמרנו, אנחנו שמחים מאוד שהגענו לכאן כי אנחנו רואים שיש מישהו שמטפל בבעיות"

עמית חזקי:       התחילו קשרי עבודה ובסופו של דבר בסיכום התהליך יש קרוב ל-40% משימות ל-36% מהאוכלוסייה הזו ולכן התהליך הצליח ונעשה טוב

עמית חזקי:  עד היום יש צוות חיצוני שנמצא בכל המלונות ומלווה אותם בכל הבעיות האלו

עמית חזקי:  יש גם בעיות ייחודיות מאוד לקיבוצים, הם רוצים רכבים, אז אנחנו מביאים להם רכבים, אבל מי לוקח את הרכבים? אם נותנים למשפחות, אז רק למשפחות החטופים, אבל מה יגיד זה שלידו? והוא מתקשר אלינו ואומר לנו "אתם מטפלים בי נהדר, אבל זה שבחדר לידי רק נרצחו לו האמא ושתי הבנות, רק, אבל הוא קורע ומוציא שערות על איזה טופס בביטוח לאומי הוא צריך לחתום, תעזרו גם לו", גם דברים כאלו ובקיבוצים זה קשה יותר ומסועף 

עמית חזקי:      המשימה הבאה היא בתי החולים

עמית חזקי:  אם אנחנו מטפלים במשפחות, אנחנו מטפלים בהן לכל חיי התהליך

עמית חזקי:  חלק חשוב ועיקרי בתהליך הוא השיבה הביתה ואמן שכולם יחזרו

עמית חזקי:  מבחינתנו החלק של להגיע לבית החולים הוא קריטי

עמית חזקי:  מה אנחנו מביאים לשולחן? דבר ראשון, אנחנו מביאים מידע

עמית חזקי:  כשאנחנו מגיעים לבתי החולים, בית החולים צריך להתארגן באיך לבנות את החדר

עמית חזקי:  איזה חדר להכין למשפחה הזו? האם הם פרודים? ישנים ביחד באותה המיטה? צריכים שני חדרים? כמה ילדים יש? האם הדודה גם תגיע לדעתכם? אלו שאלות שלמערכת הבריאות אין מידע עליהן

עמית חזקי:  אנחנו מביאים לשולחן את המידע על כל התיק

עמית חזקי:       יש כאן דוגמה לתיק שב שאנחנו מביאים להם עם כל המידע של הטיפול בשלושת החודשים האחרונים – מי המשפחה, המלווים שלה, האנשים, איזה משימות, מה הבעיות שלהם, מה הייחודיות, האם הם צריכים אפוטרופוס מיוחד לאותו ערב שיעביר את הבת, והאם האבא יכול להגיע או שהוא מנותק קשר איתה

עמית חזקי:  את כל המידע הזה אנו מביאים לבתי החולים כי הם צריכים לנהל משפחה-משפחה בחזרה

עמית חזקי:       קשר ישיר למת"מ

עמית חזקי:  יכולה להיות בעיה לבית החולים בערב החזרה, העו"סית בשטח צריכה להביא מידע, מתקשרת למת"מ ובודקת איתו

עמית חזקי:  כמו שנאמר ויוצג בהמשך אנחנו מביאים להם תיקי ציוד לשבועיים שיהיה להם כי אין להם כלום, הם מגיעים בלי שום דבר

עמית חזקי:  הפשרת חשבונות, הצעת פתרונות והדברים הכי קטנים, מגיעים ילדים עם כינים בבכי ולבית החולים אין מה לעשות בנושא כי אין תרופה לדבר הזה, משרד הבריאות לא יכול להוציא

עמית חזקי:  אנחנו יורדים למטה לסופר פארם, קונים ומביאים למשפחה

עמית חזקי:  יושבים במסדרון, מקשיבים אם הם צריכים משהו, העו"סים מגיעים ואומרים "תקשיבו, הילד הזה צריך איזה דבר קטן", הולכים, קונים ומביאים לו

עמית חזקי:  כל דבר שהמשפחה צריכה

עמית חזקי:       בסופו של דבר, העברת מקל לקהילה אחרי שהם השתחררו מבית החולים, העברת מקל למולקולה שמכילה את המשפחה

יוסי שריד: פה אתם יוצאים מהסיפור?     

עמית חזקי: לא יוצאים מהסיפור, ממשיכים להיות המת"מים של המשפחה

יוסי שריד: המעטפת

עמית חזקי: התצורה קצת משתנה כי הקצין המלווה יוצא ואין יותר עניין של צה"ל שם, אבל ממשיכים להיות מנהלי תיקי המשפחה

קריאה: משרד הרווחה והעובד הסוציאלי בקהילה גם לוקח - - -      

בן מוחה: אופיר, בבקשה

עמית חזקי: תודה רבה

יוסי שריד: צריך להבין שבהתחלה יש אפס, זה כמו לבנות בית

יוסי שריד:  אין כלום, לא חול

יוסי שריד:  אתה בונה, בונה, בונה, בסוף יש לך בית וקל יותר לתחזק את הבית מאשר לבנות אותו

יוסי שריד:  זה מה שנעשה ב-90 או 80 ומשהו ימים האלו

ארז מלול: עכשיו יש את הבתים

יוסי שריד: עכשיו יש, יודעים, וזה גם חלק מאותו מעבר שמדברים עליו

ארז מלול: וזה רץ

בן מוחה: אופיר

אופיר סופר: שלום

אופיר סופר:  אופיר בר, מפקד המרכז האופרטיבי

אופיר סופר:  הייעוד שלנו הוא לתת מענה לצרכים המורכבים של –המשפחות והחטופים, השבים והנעדרים

אופיר סופר:  ייעוד נוסף שהתפתח במעלה הדרך שהוא לפתח כלים ותהליכי עבודה לטיפול במשפחות בשיתוף כל האנשים היקרים ממשרדי הממשלה שנמצאים כאן, חזקי דיבר על זה מעט

אופיר סופר:  במעלה הדרך לאחר שבנינו את תיקי המשפחה הבנו שיש צורך באיזשהו מצפן לעבודתנו, והמצפן שלנו הוגדר השבת הפרט, המשפחה והקהילה למסלול חיים עצמאי וצומח בהתערבות הולכת ופוחתת של המערכות התומכות

אופיר סופר:  זאת אומרת, אנחנו רוצים לתת לאנשים להשתקם וכל פעולה שנעשה, אנחנו רוצים לראות שהיא עומדת במצפן הזה

ארז מלול: זה גם לפני החזרת אותו חטוף של המשפחה?     

אופיר סופר: נכון

אופיר סופר:  רוצים שכולם יחזרו מחר בבוקר, אבל אנחנו לא יודעים מתי הם יחזרו ומכירים סיפורים אחרים, אז אנחנו רוצים שהמשפחה - -       

ארז מלול: זה חשוב

ארז מלול:  אין לכם התנגדויות בעניין הזה? אתם מכניסים להם השלמה - - - אם אתם רוצים להחזיר אותם לשגרה, כאילו זהו, השלמנו

אופיר סופר: תכף אסביר איך אנחנו עושים זאת, אבל בסוף זה גם האינטרס של המשפחה לעמוד על הרגליים ולהשתקם עם הכאב של החטוף שנמצא עדיין בשבי, ובעינינו גם של המדינה, לראות את האנשים האלו חוזרים למסלול החיים

אופיר סופר:  לא רק מהאנשים האלו אלא מכל בן אדם שחווה טראומה ורוצים לראות אותו משתקם, תכף נדבר על זה בשקפים

אופיר סופר:       התחלנו ממקום שהוא כמו מוקד 100, מענה לצרכים מזדמנים

אופיר סופר:  לדוגמה, ביום השני שהגענו לכאן לא היו מחשבים, מערכות, לא היה את משרדי הממשלה שהצטרפו אלינו אחר כך, אבל היו פניות ואחת הפניות הייתה מאבא של חטופה שמתאר את זה שאשתו חולת סרטן וצריכה לקבל טיפול למחרת במרכז, אין להם אוטו כי האוטו נשאר בעוטף, החטופה לקחה אותו לעוטף, אין להם איך להגיע וגם אין להם איך להישאר במרכז כי אין להם דרך לשלם על זה

אופיר סופר:  היינו ללא מענה ממשלתי כי הוא עוד לא התארגן והיינו צריכים מן היקב ומן הגורן לסדר – מונית, רכב שכור, מלונית בבית החולים, כל מה שצריך בשביל שהמשפחה הזו תקבל מענה

אופיר סופר:      ככה נראו הימים הראשונים של הפעילות שלנו

אופיר סופר:  לאחר זמן שבו התחלנו לקבל צרכים ולנתח את הצרכים הרוחביים של המשפחות, הבנו שיש דברים שצריכים לפתח להם מענה ביחד עם משרדי הממשלה

אופיר סופר:  למשל הצורך בטיסות הלוך ושוב לאילת, בחודש הראשון היו הלוויות רבות וחלק מהמשפחות נמצאו באילת והיו צריכות להגיע להלוויות, לבקר קרובי משפחה, לכן עבדנו עם משרדי הממשלה לפתח למשל מענה בדמות טיסות חינם לאילת למשפחות החטופים והנעדרים ורק בזכות משרדי הממשלה הצלחנו לייצר את הדבר הזה

אופיר סופר:      כיום אנו מבינים שעיקר הפעילות שלנו היא שם, לפתח כלים כדי שהמרכז האופרטיבי ייעלם בסופו של דבר

אופיר סופר:  אנחנו רוצים שהמענה יהיה ברור, מוגדר והמת"מים של חזקי ידעו להפעיל כל דבר או לקבל מענה לכל דבר שהם צריכים בשביל שהמשפחות יקבלו את המענה הטוב ביותר

אופיר סופר:  החלפנו מבנה ארגוני מספר פעמים וכיום אנחנו בנויים בצורה של דסקים, בנינו את מפת הצרכים של המשפחות

אופיר סופר:       הבנו שיש צורך בזרים שיקבלו טיפול, באזרחויות זרות שחלק מהמשפחות מבקשות מענה ברשתות החברתיות, חינוך, מס רכוש, כל צורך שהמשפחה מרגישה שהיא צריכה לקבל ואנחנו מקבלים פניות כאלו, נולד דסק עם אנשים שאחראיים עליו

אופיר סופר:  במקביל יש דסק אופרטיבי של אנשים שעושים משמרות ונותנים מענה לצרכים מזדמנים

אופיר סופר:      במסגרת המעבר לינואר הוארכה הקדנציה של המשל"ט ואנחנו מצטמצמים מ-40 אופרטורים ל-17 דסקאים ועובדים רק בתצורה של דסקים

אופיר סופר:  נעבור על הדסקים כדי לצבוע לכם את הפעילות כאן

אופיר סופר:  הדסק הראשון הוא דסק שבים, משלב מסוים התחלנו להיות מעורבים בחזרתם של השבים

אופיר סופר:  אם זכור לכם היו בהתחלה מספר חזרות של חטופות בודדות שבהן לא היינו מעורבים, וכשהתחילה להתבשל הפעימה המשמעותית של השבים ישבנו כאן וניתחנו את כל הצרכים של מה זה שב, העובדה שהוא צריך תיק ציוד משמעותי לפרק הזמן הראשון שלו כאן, ולא כדאי שהשב או השבה יחזרו למלון כי הם צריכים בית להשתקם בו ועוד צרכים

אופיר סופר:       עבדנו יחד עם משרדי הממשלה וזה היה פרויקט משמעותי מאוד

אופיר סופר:  כיום הפערים המשמעותיים שאנו מתמודדים איתם הם שהמעמד של השבים לא מוסדר טוב

אופיר סופר:  מי שחושב ששב הוא פדוי שבי, לא מבין מה זה ילד שישב 50 ימים בשבי של החמאס, זה לא לוחם שנפל איפשהו בשבי, זה לא מתאים לחלוטין

אופיר סופר:       הדבר השני הוא הפער בזכאויות בין אוכלוסיית החטופים לשבים

אופיר סופר:  בן אדם או משפחה של מישהו שהיה או עדיין בשבי זכאית ליותר דברים ממשפחה של שב, אבל אם מסתכלים בראיית המשפחה הצרכים של שב או משפחה של שב הם גדולים ומרחיבים יותר ממשפחה של חטוף

אופיר סופר:       אלו תמונות כדי להראות לכם שהיה כאן פרויקט של רכישה, אריזה, זיהוי מידות של ציוד

אופיר סופר:  כל האנשים היקרים כאן נרתמו וארזו תיקים וכך זה היה נראה ביציאה לדרך

אופיר סופר:       ועדות

אופיר סופר:  לקחנו קונספט שאנחנו מכירים מהשירות הצבאי שלנו של טיפול באנשים ובו כל הגורמים שמכירים את האדם מתכנסים ביחד לדון עליו ולבנות תמונה משולבת יחדיו כדי שאפשר יהיה לקבל החלטות על אותו בן אדם

אופיר סופר:  עשינו את אותו הדבר למשפחות, קראנו להן ועדות חוסן

אופיר סופר:       כשהבנו שמגיעים השבים קיימנו שני סוגים של ועדות, אחת היא פוטנציאל שאומרת מי יכול לחזור, לא ידענו כי הרשימות היו דינאמיות ולכן דנו בכל פוטנציאל של השבה ועשינו זאת ביחד עם משרדי הממשלה כדי לזהות כל מיני סוגיות שצריך לתת להן מענה

אופיר סופר:  למשל האם צריך להיערך למתן צו אפוטרופסות לילד או ילדה מסוימים, ואז אנחנו יודעים שיש שופט שמחכה ויש את כל המנגנון שהולך לעלות לכיוון השופט וכולם מוכנים כולל בית החולים שמכיר, חזקי הראה את תיקי החטופים, הם הכינו את כל המידע הרלוונטי

אופיר סופר:      הוועדה השנייה היא החל משבוע לחזרת השב, מתחילים לדבר על איך השב נקלט, מה הפערים, האם יש סוגיות שצריכים לטפל בהן, גם סוגיות רוחביות אם יש דברים שאנחנו לא מטפלים בהם היטב, כולל מנגנון לציון הטיפול בשב

אופיר סופר:  זאת אומרת, אם רואים שיש פער כלכלי למשפחה או לשב, הציון שהוא יקבל בכלכלי הוא נמוך ואנחנו יודעים שיש אירוע שצריך לשים עליו יותר דגש ואולי לדבר על השב בתדירות גבוהה יותר

אופיר סופר:       אנו עובדים עם משרדי הממשלה על מנת לקדם סוגיות משמעותיות שעולות מהוועדות, אבל העבודה לא מתקדמת בקצב שאנו רוצים שתתקדם

אופיר סופר:  אנחנו כבר כמעט שלושה חודשים מהאירוע ורוצים שהמענה יהיה מהיר יותר ומזהים כאן סיכון

אופיר סופר:  הוועדה היא אירוע מורכב ויש כאן אנשים מסוימים שמסומנים כבעלי יכולת להוביל ועדות, וגם במנהלת האזרחית שתקום צריך לראות שיש בן אדם או אנשים רלוונטיים על מנת לבצע תהליך מורכב שכזה

אופיר סופר:       חקיקה והסדרה

אופיר סופר:  כמו שתמר ממשרד המשפטים ציינה, אנו עובדים יחד צמוד עם משרד המשפטים בשביל לקדם סוגיות שאנו רוצים שיקבלו איזשהו תמך ממשלתי או הסדרה ממשלתית

אופיר סופר:  יש לנו צוות שעובד יחד עם האנשים של משרד המשפטים וכל משרדי הממשלה בשביל לקדם מענה

אופיר סופר:  למשל משרד התיירות מתקצב דירות לאנשים שפונו מהעוטף, לא למשפחות של חטופים ושבים

אופיר סופר:  זאת אומרת, 40% מהחטופים והשבים הם לא מהעוטף והם לא מקבלים את המענה הזה

אופיר סופר:  אנחנו מנסים יחד עם משרד המשפטים לשנות את הסיטואציה הזו כי מצד אחד, היקף האנשים קטן מאוד

אופיר סופר:  מצד שני, זהו בדיוק המענה שהאנשים האלו צריכים לקבל עכשיו כי ב-1 בינואר נגמרת היכולת להלין את האנשים בדירות

אופיר סופר:  זו רק דוגמה לחקיקה והסדרה

קריאה: זה יוארך

טלי גוטליב: זה מוארך, אין אצלנו הפסקות

טלי גוטליב:  זה קשור לוועדת חוץ וביטחון שנמצאים - - - אין משהו שנשאר לא מוארך

עמית חזקי: המענה מוארך, אבל הוא לא כולל את החטופים והשבים

עמית חזקי:  יחד עם ביטוח לאומי הצלחנו להשיג מענה זמני לאנשים האלו ולכן אם הם לא ייכנסו להסדרה הטובה הזו של משרד התיירות, אז נצטרך למצוא מענה אחר בדמות תרומות או דברים אחרים שאנחנו לא רוצים להיעזר בהם

עמית חזקי:       אני חושב שהפער הכי משמעותי שאנו מטפלים בו כיום הוא מי זה חטוף והאם הוא מקבל שכר או לא

עמית חזקי:  היום חטוף שלובש מדים מקבל את אותה משכורת כאילו היה משרת בצבא

עמית חזקי:  חטוף שהוא אזרח לא מקבל חלף שכר ולכן אין מענה כלכלי נאות לחטוף ומשפחתו

עמית חזקי:      דסק כלכלי ותעסוקתי מתעסק במה שציינתי כרגע ואיך המשפחות האלו מקבלות מענה כלכלי ותעסוקתי

עמית חזקי:  זו דוגמה טובה לשאלה שנשאלה על השיקום

עמית חזקי:  הלקח מההתנתקות הוא שהמשפחות בהתנתקות קיבלו לא מעט כסף והיה להן כסף פיצויים, אבל מי שלא ידע להתנהל עם הכסף, הכסף נגמר והן מצאו את עצמן שוב במדרגה אפס כאילו עכשיו יצאו מהרצועה

עמית חזקי:  אנחנו מבינים שהכסף הוא לא חזות הכל ולכן רוצים להצמיד סוג של ליווי או מאמן כלכלי למשפחות כדי שידעו גם לצמוח ולהשתקם כלכלית וזה ללא קשר האם יהיה שב או לא

עמית חזקי:  בסוף המשפחות האלו במצב קשה ואנו רוצים לעזור להן לחזור ולצמוח

עמית חזקי:      הדסק מתעסק בפתרונות תעסוקה לשבים שחלקם כבר מחפשים איך לעבוד ובמה יהיה המענה הכלכלי לחטופים ולשבים

עמית חזקי:  אני יכול לומר שהמענה לא טוב והפער הוא משמעותי

עמית חזקי:  כולנו מכירים את הכותרות על ניצולי השואה שמגיעים למצב כלכלי לא טוב ואנחנו רואים איך השבים מגיעים לאט-לאט לאותו המצב

עמית חזקי:  קיימות כבר בקשות של סיוע כלכלי לתלושי מזון ופוסטים באינטרנט על איך יכול להיות שהמדינה לא עוזרת להם בצורה מספקת

עמית חזקי:      דסק בריאות ונפש

עמית חזקי:  יש עולם שלם של אנשים שחזרו מהשבי במצב לא טוב והניתוח של משרד הבריאות אומר שפעימת השבים הבאה תהיה במצב עוד יותר גרוע

עמית חזקי:  התחלואה היא תחלואה אחרת, הם עברו דברים שקשה לתאר בשבי של החמאס

עמית חזקי:  הדסק הזה עובד יחד עם כל הגורמים כדי לייצר מענה מותאם לאנשים האלו

עמית חזקי:  זה לא מענה סטנדרטי וגם לא מענה של פדוי שבי, אלו אנשים אחרים שנפלו בשבי לא באמצע קרב ולא בשמירה על הגבול ועברו חוויות שלא נדע

עמית חזקי:       אנחנו עוסקים יחד עם – משרד הבריאות, הרווחה, החינוך וביטוח לאומי על תהליך קליטת השבים והמשך טיפול בריאות הנפש שהוא ארוך טווח

עמית חזקי:  כשאנחנו עובדים עם גורמים רשמיים רואים שקשה להבין מה באמת מצבם של פדויי השבי או של האנשים שחזרו משבי החמאס כי מנסים להכניס אותם לכל מיני קוביות של הגדרות קיימות וההגדרות הקיימות הן לא מתאימות

עמית חזקי:      דסק דיור נותן מענה ופתרונות דיור לשבים ולמשפחות החטופים

עמית חזקי:  חלק מהשבים צריכים דיור מוגן והמענה המוגדר במסגרת הפעילות של המשרדים לא תמיד עונה לצרכיהם, וכפי שציינתי חוסר היכולת להכליל את משפחות החטופים והשבים בתוך מענה משרד התיירות מאוד מגביל אותנו ומחייב להסתייע בתרומות שאנחנו או המשפחות מארגנות לעצמן

עמית חזקי:       דסק זרים ודתות עוסק בקבלה של כל החטופים הזרים

עמית חזקי:  הם עשו עבודה נהדרת ומשמעותית מאוד כפי שתיארתי לכם כאן וגם בדרך שבה השגרירויות מתייחסות לדסק

עמית חזקי:  הפערים או הפער המשמעותי הוא הצורך שלנו שמשרד החוץ ייקח אחריות על הנושא כי תכף לא נהיה כאן ומשרד החוץ צריך לנהל, להיות בבית החולים ולקחת את המודל שבנינו יחד עם אגף כוח אדם ולמלא את מקומנו שם בפעימה הבאה

עמית חזקי:  תמונה של החטופים התאילנדים יחד עם ג'וש שהוא ראש דסק זרים וניהל את האופרציה

עמית חזקי:       דסק אזרחויות זרות

עמית חזקי:  היו לא מעט בקשות לאזרחויות זרות, התבלטנו מה לעשות ובסופו של דבר אמרנו שאם המשפחה מבקשת אזרחות זרה ובעיניה זה עניין של חיים ומוות כי אם לחטוף יש אזרחות זרה, אז יכול להיות שישחררו אותו או יתנו עדיפות לשחרורו, ובמסגרת הטיפול בכלל הצרכים של המשפחה עזרנו למשפחות גם בזה כל עוד הבן אדם חטוף בשבי החמאס

עמית חזקי:  ברגע שמשתנה הסטטוס שלו, אנחנו מסבירים להן שמאותה נקודת זמן אנחנו כבר לא מסייעים והמשפחה יכולה לפעול בעצמה

עמית חזקי:  היו אזרחויות שהוצאנו תוך 16 שעות, מרגע הבקשה ועד הרגע שהייתה אזרחות, 16 שעות ולבן אדם הייתה אזרחות זרה

עמית חזקי:      דסק דיגיטל, סייבר ותקשורת

עמית חזקי:  יש מעטפת שלמה של פוסטים שאנשים ביקשו להוריד או לשחזר כי החמאס מחק פוסטים מתוך הפרופיל, לקחת בעלות על פרופיל, להגן על המשפחות ועל השבים מכל מיני הטרדות ברשת, הטרדות בתקשורת או פרסומים שהיו לא על דעת המשפחה

עמית חזקי:  למשל פרסמו תמונה של חטוף והמשפחה לא הסכימה שיפרסמו אותו או הפוך, משפחה שחושבת שהחטוף שלה לא מקבל זמן אוויר בחדשות ודאגנו שיראו את תמונתו, ואנחנו עוזרים למשפחות גם בהיבט זה

ארז מלול: הגשתי הצעת חוק בנושא שתקל על כל המשפחות, הנעדרים והנרצחים

טלי גוטליב: בהקשר הזה

טלי גוטליב:  תסביר לו באיזה הקשר

אופיר סופר: מצוין

אופיר סופר:  אפשר לשאול את תמר כמה קשה לקבל את זה

ארז מלול: בהקשר המדיה

אופיר סופר: דסק חינוך, מכינות, שנות שירות וכו'

אופיר סופר:  לוקחים את כל צרכי הצעירים עד רגע גיוסם לצבא והלימודים האקדמיים ונותנים להם מעטפת מותאמת לצרכיהם יחד עם כל הגורמים

אופיר סופר:  יש הישגים יפים יחד עם משרד החינוך ושאר משרדי הממשלה

אופיר סופר:       מס רכוש ותחבורה

אופיר סופר:  נעשתה עבודה קשה מאוד כדי להשיג פיצוי לרכבים של המשפחות שנשארו בעוטף

אופיר סופר:  תשובות סטנדרטיות של מס רכוש ומשטרת ישראל לא התאימו לסיטואציה של המשפחות שהיו צריכות את הכסף בשביל לרכוש רכבים חדשים

אופיר סופר:  עשינו עבודה משמעותית יחד עם משרד התחבורה, משרד האוצר ומשטרת ישראל בשביל להאיץ את הטיפול במשפחות והן קיבלו טיפול VIP והסיפור הזה כמעט מאחורינו

אופיר סופר:       דסק ביטחון

אופיר סופר:  תחושת הביטחון האישית של המשפחות מעורערת מאוד והדסק נותן את דעתו על צרכי הביטחון של המשפחות בדברים שקשה מאוד לדמיין

אופיר סופר:  המשפחות רוצות לגור בבית מבטון עם סורגים ושיהיה נשק או שומר צמוד בבית

אופיר סופר:  אנחנו מנסים להבין האם הצורך בביטחון הוא כי הם טעוני הגנה ואז משטרת ישראל מטפלת בזה, או שזה משהו רגשי ואנחנו דואגים דרך חברה אזרחית לעשות מה שצריך

אופיר סופר:  הדסק האחרון הוא של ניהול ידע, אנחנו עוד רגע מעבירים מקל

יוסי שריד: אופיר, אני רוצה שיספיקו לראות את המכלולים

יוסי שריד:  לא רק פה

טלי גוטליב: הוא עוד רגע מסיים, אנחנו רוצים לשמוע עד הסוף

יוסי שריד: אנחנו מנהלים את הדיון

טלי גוטליב: אבל לא נראה את זה עוד פעם, אז בואו נראה עד הסוף

יוסי שריד: ככה זה עובד פה ובכנסת זה אחרת

אופיר סופר: דסק אחרון עוסק בהעברת המקל למנהלת האזרחית ובונה את חבילות הידע כדי שנוכל להעביר הכל לאנשים היקרים שיחליפו אותנו

אופיר סופר:  תודה רבה

טלי גוטליב: תודה רבה

בן מוחה: ברשותכם, אני רוצה לארוז את כל מה שנעשה כאן כי זה צוות של משימה בלתי אפשרית בחיבור של כל הנקודות לקו אחד

בן מוחה:  אני רוצה שדרורית תתייחס כי בסופו של דבר היא הקטר המרכזי שנתן לנו את המשאבים והאמצעים כדי לעמוד במשימה

בן מוחה:  בבקשה, דרורית תגידי מספר מילים

דרורית שטיינמץ: 	מנכ"ל משרד ראש הממשלה שהוביל את המשימה מבחינת הממשלה ביקש ממני, דרורית שטיינמץ, סמנכ"ל תקציבים ופרויקטים במשרד ראש הממשלה ללוות את כל פעילות המשל"ט ובכלל את הסוגיה שמטפלת במשפחות החטופים והנעדרים

דרורית שטיינמץ:  משרד ראש הממשלה נרתם לאירוע, העמיד את האמצעים גם התקציביים

דרורית שטיינמץ:  מספרים לכם כאן שקנו תיקים, ירדו לסופר לקנות תכשירים לטיפול בכינים, זה לא שהם ירדו עם כרטיס האשראי שלהם אלא משרד ראש הממשלה נתן להם את היכולת לרדת לסופר ולקנות

דרורית שטיינמץ:       הממשלה לא יודעת מה לעשות בלי הצעות מחיר

דרורית שטיינמץ:  דיברתם על פתרונות יצירתיים, יצאנו מהקופסה ונתנו להם את כל הכלים ויכולת הגמישות לנהל זאת בצורה מיטבית ובאפס לוחות זמנים, וכמובן בסיוע ביטוח לאומי שנרתם ועשה פעולות לא שגרתיות כדי להקצות במהרה תקציבים לעניין

דרורית שטיינמץ:  משרד הרווחה שפעל ועשה דברים רבים והעובדות הסוציאליות, דברים שלא מובנים ולא מקובלים בתהליכים השוטפים שלנו כממשלה אלא יצאנו מהקופסה והעמדנו את כל האמצעים בלוחות זמנים

דרורית שטיינמץ:       אנחנו היינו הגב של כל פעילות המשל"ט

דרורית שטיינמץ:  נכון שהם היו אלה שהלכו והביאו, אבל מאחוריהם עמדה מעטפת שלמה שנתנה להם את היכולות האלו

גלעד רקם: 	במשך חודש וחצי עבדנו על תרומות

יוסי שריד: מי אתה? תציג את עצמך שנדע

שמחה רוטמן: יוסי

קריאה: סליחה, זו ישיבה של ועדת כנסת

שמחה רוטמן: גלעד

קריאה: סליחה, לא ישיבת ממשלה

שמחה רוטמן: גלעד, סליחה, זו ישיבה של ועדה

קריאה: לא, לא, סיור

שמחה רוטמן: אם אתה רוצה בישיבה של ועדה, בדרך כלל אנשים שרוצים לדבר נרשמים לדבר ומקבלים רשות דיבור ממני

שמחה רוטמן:  לא קמים ואתה בטח לא משתיק מנכ"ל משרד שלא מוצא חן בעיניך

גלעד רקם: אני לא משתיק אף אחד

שמחה רוטמן: בבקשה, תודה, סליחה

גלעד רקם: אתה רוצה להשתיק? תשתיק

שמחה רוטמן: גלעד, תודה רבה

שמחה רוטמן:  אתה רוצה לדבר? תגיד לי בבקשה מי אתה, על מה אתה רוצה לדבר?     

גלעד רקם: שמי גלעד רקם, אחד מהאחראים בדסקים האופרטיביים, על דסק ביטחון

גלעד רקם:  אפס פוליטיקה

גלעד רקם:  אני רוצה שתדעו כי זה יהיה גם בהמשך, במשך חודש וחצי-חודשיים עבדנו כאן על תרומות

ארז מלול: היום

ארז מלול:  מה שהיה - -      

שמחה רוטמן: ארז, תן לו לדבר, תן לו להגיד כמה מילים

שמחה רוטמן:  מה יש לכם חברים? אני לא מבין

ארז מלול: עכשיו יש תרומות?      

קריאה: הוא מדבר על מה שקרה בהתחלה

ארז מלול: אני רוצה להבין לאיזה צורך הוא אומר את זה

שמחה רוטמן: אפשר בבקשה לתת לבן אדם לדבר חצי דקה-דקה ללא הפרעה? אני לא מבין את הדבר הזה

גלעד רקם: גם כיום ישנם פערים שנציג אותם, חלקם מוצגים כאן וזו הסיבה שאני אומר זאת, לא רק מה שהיה אלא גם מה שיהיה, שיש פערים כדי לטפל בכל המשפחות האלו שלא כולם מתוקצבים

גלעד רקם:  אם אתם רוצים לתקצב גם להמשך כדי שגם בהמשך זה לא יהיה על בסיס תרומות אלא שהמדינה תדאג לאנשים, אז תהיו מודעים לפערים שהסבירו לכם כאן כדי לתקצב את זה

שמחה רוטמן: לגבי הפערים, בשביל זה יש את הישיבות השוטפות של הוועדה, אנחנו דנים חוקית על מה שצריך

שמחה רוטמן:  התעסקתי בשבועות הראשונים והסתובבתי עם גלעד בבסיס בשורה, יצא לנו להסתכל על צד אחר של השרשרת, צד קשה ועגום ולפעמים בהתכתבות עם הצד הזה

שמחה רוטמן:  אין ספק שיש דברים רבים מאוד שהממשלה צריכה לתת

שמחה רוטמן:  תמיד, אבל תמיד יהיה מקום לתרומות, תמיד יהיה מקום לחברה אזרחית ותמיד יהיה מקום שבו נגיד, לכן אם שמת לב לשאלות ששאלתי, עד איזה מעגל? גם אם יוחלט להרחיב ולעשות ועדת חריגים

שמחה רוטמן:       בשיחה המקדימה אמרתי לגל "לא יודע אם אני במעגל, יש לי בן דוד שני חטוף", זה נחשב? לא נחשב? תמיד יהיה מעגל של מישהו שצריך את האקסטרה, תמיד יהיו תרומות ותמיד יהיה מקום לעשייה של חברה אזרחית

שמחה רוטמן:  אנחנו בכנסת ובכל מקום אחר נצטרך למצוא איפה הקו שאומר עד כאן

שמחה רוטמן:  גם כאן בתרחיש איפה בהתחלה נותנים דגים, בשלב מסוים מתחילים לתת את הרשת ותמיד יהיה מה שייפול מחוץ לרשת

שמחה רוטמן:       יש לנו בתורה "כי לא יחדל אביון מקרב הארץ" גם כשיבוא המשיח, כשתהיה הגאולה הכי שלמה שאפשר לתאר של האנושות, תמיד יהיה מי שצריך את ה-Extra mile ותמיד יהיה, אני מקווה, בוודאי בעם שלנו, את הבן אדם האקסטרה שייתן את הכיסוי

ארז מלול: שמחה, אין בעיה תקציבית אלא יש בעיה של תהליכים

שמחה רוטמן: נכון

ארז מלול: יש כסף בביטוח לאומי - - - השרים במפלגה שלי, אין בעיה תקציבית

ארז מלול:  הבעיה היא של תהליכים

שמחה רוטמן: בסופו של דבר זה דיון חשוב מאוד

שמחה רוטמן:  הפערים מוצפים ויוצפו גם בדיוני הוועדה השוטפים ואנחנו נותנים להם מענה

שמחה רוטמן:  מזה אנחנו חיים, מהפערים ומהסגירה שלהם

שמחה רוטמן:  אבל צריך להיות ריאליים בסגירה הזו

שמחה רוטמן:  בואו נתקדם כי אנחנו רוצים לשמוע - -       

יעל גרמן: אפשר לומר עוד דבר קטן בעניין הזה?     

יוסי שריד: רק תגידי מי את בבקשה?     

יעל גרמן: שמי יעל גור, מנהלת השירות הסוציאלי ממשרד הבריאות

יעל גרמן:  חשוב לי להגיד משהו בעניין הפערים שאולי לא עובר בצורה ברורה, ואתה, חבר הכנסת רוטמן, הזכרת שאתה קרוב מדרגה שנייה

יעל גרמן:  אתה בטח יודע כמה קרובים מדרגה שנייה הם הקו הראשון לאנשים שסובלים את הפגיעה עצמה והמנגנונים שהמדינה ידעה לייצר עד המלחמה הזו מכירים רק בבני המשפחה מדרגה ראשונה כנפגעים

יעל גרמן:  אנחנו רואים את הפערים בטיפול, בתקצוב, בסיוע לבני המשפחה בדרגה שנייה שהם לא יכולים להינתן, ואז החברה האזרחית נכנסת לתמונה ואני אגיד שלא רק החברה האזרחית, אלא אנשים טובים

יעל גרמן:       אני חושבת שזה מתפקידו להציף את הפערים האלו והחבר כאן נתן היבט אחד, אני חושבת שהנושא של קרובים מדרגה שנייה לא מטופל בצורה מספיק טובה ואלו דברים שהם לגמרי במשמרת שלנו ואפשר לטפל בהם

יוסי שריד: נטפל בזה

טלי גוטליב: ניקח זאת לתשומת ליבנו

יעל גרמן: מדובר במאות אנשים שלא יכולים לקבל את הטיפול - -      

שמחה רוטמן: הבאתי את זה כדוגמה דווקא בגלל - - -     

יעל גרמן: דווקא בגלל שהבאת את זה כדוגמה - - -     

קריאה: זה עלה באחד מדיוני הוועדה

יעל גרמן: זה עדיין לא קיבל מענה - - -      

שמחה רוטמן: גם כשנסיים את הקרובים מדרגה שנייה, נגלה את הקרובים מדרגה שלישית

שמחה רוטמן:  בסוף לא יהיה מנוס מתפירת חליפה אישית מה שניתן כאן ומה שניתן בחוץ

שמחה רוטמן:  בואו נתכנס, אני רוצה שהוא יסיים ואז חברי הכנסת יוכלו לדבר

בת-שבע שרמן-שני: אני רוצה להשלים את התמונה המהממת שהוצגה כאן מהצד של משרדי הממשלה שנותנים את המענה

בת-שבע שרמן-שני:  אני רוצה להגיב בהמשך למה שנאמר כאן

שמחה רוטמן: תציגי את עצמך לפרוטוקול

בת-שבע שרמן-שני: בת-שבע שרמן-שני, סגנית ראש הסיוע המשפטי, נציגת משרד המשפטים כאן מ-24 באוקטובר, יום אחרי החלטת הממשלה שהסיוע המשפטי ניתן - - -     

יוסי שריד: גם על זה צריך לקבל החלטה שהסיוע המשפטי יינתן בחינם

יוסי שריד:  ככה זה עובד

בת-שבע שרמן-שני: זה בדיוק מה שאני רוצה להגיד

בת-שבע שרמן-שני:  הוצג כאן הרבה מאוד על המכלול והמענה שניתן ממשרדי הממשלה

בת-שבע שרמן-שני:  מענה זה ניתן בזכות זה שהיה גורם שדחף אותנו לתת פתרונות

בת-שבע שרמן-שני:  הפתרונות ניתנו בצורה גדולה מאוד על ידי משרדי הממשלה ובשיתוף פעולה מדהים עם כל החמ"ל הזה

בת-שבע שרמן-שני:  כל אחד ואחד מהגורמים כאן דחף אותנו להתגבר על בירוקרטיה, מנגנונים, המענים של הממשלה הם מענים של נושאת מסוקים

יוסי שריד: מעולה, יפה מאוד

יוסי שריד:  עדיין יש פערים, אבל גם עליהם תתגברו

יוסי שריד:  אל תדאגי

בת-שבע שרמן-שני: עבדתי לפני כן בעמותה והייתי עושה בקלות דברים שבסיוע המשפטי מורכב יותר לעשות אותם, אבל אנחנו מזיזים נושאת מסוקים

דרורית שטיינמץ: כשעוסקים בתקצובים צריך אישורים על כל שקל

בת-שבע שרמן-שני: והדרישה הבלתי מתפשרת של האופרטיבי והמת"מים לתת פתרון מהיר וטוב מהמדינה, בזכות זה הצלחנו לעשות את מה שהצלחנו

שמחה רוטמן: בואו נתכנס

שמחה רוטמן:  בבקשה, שלומי

בן מוחה: אני רוצה לארוז את מה שנאמר לכם והעברנו את כל העשייה שלנו כאן

טלי גוטליב: זו בדיוק התהייה למה צריך לאזרח את כל המנגנון האדיר הזה

טלי גוטליב:  אני יכולה לאשר צווי 8, והייתי משאירה אותו בצבא בשלב הזה ומאשרת צווי 8 בכמות ניכרת, יש לי מקור תקצובי לזה חד וחלק

טלי גוטליב:  אני אומרת את זה גם לך שלי, אדוני המנכ"ל, אומרת גם לחברי הכנסת, מנגנון כזה, אנחנו - - -     

שמחה רוטמן: טלי מה קורה כאן? תני לו לסיים, עוד מעט נעשה סבב ח"כים

טלי גוטליב: אדוני, זה לא קשור, עם כל הכבוד

טלי גוטליב:  אני רוצה להבהיר שצריך לחשוב מחדש

טלי גוטליב:  המנגנון הזה מאוד נכון דווקא בגלל שהוא מופעל על ידי הצבא

שמחה רוטמן: תודה

טלי גוטליב: לא תודה

טלי גוטליב:  אני רוצה להגיד לכם תודה

שמחה רוטמן: כן תודה

טלי גוטליב:  ואני רוצה לומר לכל מי שחושב שלאזרח משהו זה טוב, לא תמיד

טלי גוטליב:  אנחנו לא מחפשים כאן קרדיטים, אנחנו לא עושים טובה שאנחנו עוזרים

טלי גוטליב:  החובה שלי לחוקק מה שצריך וחובת הממשלה לעשות מה שטוב למדינת ישראל בלי לגזור קופונים או קרדיטים

שמחה רוטמן: טלי, שלומי מחכה לדבר

טלי גוטליב: הוא ממתין בסבלנות

שמחה רוטמן: זו הבעיה

טלי גוטליב: לכן אני חושבת שלא צריך לאזרח את המנגנון האדיר הזה

טלי גוטליב:  צריך צווי 8 - - - לכל העוסקים במלאכה הזו

יוסי שריד: עוד מעט שלומי יתאזרח

שמחה רוטמן: טלי, תודה רבה

שמחה רוטמן:  שלומי, בבקשה

טלי גוטליב: זה הכל

טלי גוטליב:  ויו"ר הוועדה צריך לאפשר - - -      

שמחה רוטמן: טלי, בבקשה, תודה, די

שמחה רוטמן:  שלומי

טלי גוטליב: לא צריך לגבות החלטה לאזרח דבר כזה גדול

שמחה רוטמן: אף אחד לא גיבה שום דבר חוץ מזה שאני מבקש שתגבי את ההחלטה שלי ותתני לשלומי לדבר

שמחה רוטמן:  בבקשה

שמחה רוטמן:  תודה

טלי גוטליב: שלומי אתה מסכים איתי שלא צריך לאזרח את זה בשלב הזה?     

שמחה רוטמן: טלי, תפסיקו כבר

שמחה רוטמן:  מה יש? זה בלתי אפשרי

טלי גוטליב: - - - לא פשוט

טלי גוטליב:  חד וחלק - -     

שמחה רוטמן: טלי, אני מבקש שתפסיקי לדבר

איל קופמן: אתה ביקשת שנבוא - - - אנחנו הזמנו את עצמנו

טלי גוטליב: פה אי אפשר להוציא אותי

בן מוחה: חבר'ה אפשר לתפוס פיקוד על האירוע? תודה

שמחה רוטמן: טלי, חאלס

בן מוחה: טלי, אני אענה לך

טלי גוטליב: איזה מזל שאתה לא יכול להוציא אותי מפה

שמחה רוטמן: אני יכול, אבל חאלס

טלי גוטליב: אתה יכול לנסות

שמחה רוטמן: בלתי אפשרי

בן מוחה: כמו שאמרתי, אנחנו חיילים ומה שיתבקש נבצע ואנחנו כאן בשביל הדגל

בן מוחה:  אני רוצה לארוז את הדבר הענק הזה שנוצר כאן בתוך המפקדה

בן מוחה:  אנחנו נערכים כאן ליום המחר

בן מוחה:  כבר מהיום הראשון יש כאן פק"לים, מערכי הדרכה, ספר מפקדה, הכל

בן מוחה:  אני בא ואומר, בסופו של דבר, מי זה הבן אדם והאנשים שידעו לקחת את האחריות

בן מוחה:  האחריות היא גדולה ויש לדבר הזה תנאים מבצעיים שרואים אותם

בן מוחה:      אחד, זה אופרציה מאפשרת

בן מוחה:  מה שנוצר כאן הוא חיבור של נקודות לקו אחד במענה ישיר למשפחות בזמנים קצרים מאוד וביטול בירוקרטיה בזכותם של כל אלה שיושבים כאן, מהמעטפת גם של משרד רוה"מ בהיבט הכלכלי, כל התקצוב של הדבר הזה בסיועה של דרורית באופן ישיר וכל השחקנים הכי חזקים כאן שזה אומר משרדי הממשלה ואנשי המילואים

בן מוחה:       הדבר השני, צריכים לראות שלא עושים כאן מעבר ידיים על המשפחות האלו

בן מוחה:  לא אנשי מילואים אחרים, אזרחים אחרים, לא אף אחד

בן מוחה:  יש כאן משהו רגיש

בן מוחה:       הדבר הנוסף הוא שבסוף צריך להיות פו"ש סדור, שאומר שיש אחדות פיקוד בזמן, למידה והכשרה של הדבר הזה

בן מוחה:  זה זמן למידה, אי אפשר לתפוס את האחריות בשבוע כמו בהחלפת מ"פ בגזרה ולכן יש לזה משמעות גדולה מאוד

בן מוחה:      אגיד במשפט אחד כי מכאן אנחנו יוצאים החוצה למפקדי המת"מים שייקחו אתכם לעמדותיהם ויסבירו לכם על תיקי המשפחה ותיקי החטוף

בן מוחה:  יש את אביטל שנמצאת איתנו כאן ואחראית על תיקי החטופים, אבל אני מסתכל לכולם בעיניים ואני אומר חברים תקשיבו טוב, אף אחד לא יזכור מה עשינו כאן, אף אחד לא יזכור מה בנינו כאן

בן מוחה:  אבל אני יכול להגיד דבר אחד, המשפחות לא ישכחו לעולם את מה שנתנו להן להרגיש

בן מוחה:  ביום ראשון הניצחון של כולנו כאן שכמעט 100 אנשי מפקדה נפרדים מכאן, המשפחות יגידו כאן תודה

בן מוחה:  חברים, תודה רבה

בן מוחה:  נלך למת"מים

שמחה רוטמן: את שאר הדיונים נעשה בעזרת השם בוועדה למעקבים ובדיקות

שמחה רוטמן:  אתה רוצה לדבר לפני הח"כים?     

גל הירש: אני חושב שצריך להשלים את התמונה

שמחה רוטמן: אני אקח חמש שניות ואגיד לשלומי שהוא לא יודע על מה הוא מדבר, כולם יזכרו אתכם על העבודה שעשיתם, בעזרת השם

שמחה רוטמן:  כולם, כמובן המשפחות, אבל כולם במדינת ישראל בהחלט יזכרו אתכם על ההקמה והתפעול של הדבר הזה

שמחה רוטמן:  בזה אני לא מסכים איתך

גל הירש: חשוב לתאר עוד סוגיה אחת

גל הירש:  משרד הביטחון שהפעיל את פיקוד העורף לצורך הקמת המשל"ט, אותו משרד ביטחון גם הנחה, שר ביטחון הנחה שהאנשים של אכ"א, אגף כוח אדם שנמצאים בקשר עם המשפחות לצד האזרח המלווה, שהם נשארים

גל הירש:  זאת אומרת, אנשי המילואים יחד עם האנשים שהם המתנדבים האזרחים יוצרים מענה שלם למשפחות לטווח ארוך

גל הירש:  זה לא משתנה

שמחה רוטמן: ללא קשר לשאלת האזרוח

שמחה רוטמן: מנכ"ל משרד ראש הממשלה ודרורית אישרו לאנשי אכ"א להגיע ולהתחבר למנהלת כך שגם פיזית הם יושבים ביחד וממשיכים לעבוד באופן אחוד

שמחה רוטמן: לפני שנצא לסיור, אני מבקש מכל חברי הכנסת שרוצים להתייחס, בדקה, כי זמננו קצר מאוד ולאנשים כאן יש עבודה רבה לטפל במשפחות

שמחה רוטמן:  בואו נעמוד בזמנים

שמחה רוטמן:  גלעד, בבקשה

גלעד קריב: שתי הערות

גלעד קריב:  הראשונה היא שלצד צה"ל, גם המענה הממשלתי בחודשיים הראשונים ממשרדי הממשלה הראשונים צמח מלמטה ולא הגיע מלמעלה

גלעד קריב:  תודה ענקית על היוזמה של עובדי ועובדות המדינה – ממשרד הרווחה, הבט"ל, המשטרה, משרד הבריאות ומשרדים נוספים שהם ביוזמתם וראינו אותם במוקד 105 48 שעות לאחר האירוע, זה צמח מלמטה, בטח לא הגיע מלמעלה וצריך לזכור זאת

גלעד קריב:      ההערה השנייה שהתרשמותי שהעברת המקל ב-31 בינואר תזיק למטרה

גלעד קריב:  אפשר לקיים על כך דיון רחב יותר

גלעד קריב:  אני חושב שלבצע מהלך כה משמעותי תוך כדי לחימה זה לא דבר חכם

גלעד קריב:  אין לי ספק שהמקל ייפול בחלק מהסוגיות וזה יבוא על חשבון הקשר והמגע עם המשפחות

גלעד קריב:  בכוונתי לבקש דיון מסודר בוועדה בנושא זה

גלעד קריב:  הקריאה החד משמעית שלי היא לדחות את העברת האחריות מידי המפקדה הצה"לית למערכת האזרחית לתקופה משמעותית של בין חודש לחודשיים

גלעד קריב:  נעלה זאת גם על הכתב

גלעד קריב:  תודה

שמחה רוטמן: תודה רבה

שמחה רוטמן:  טלי, בבקשה

טלי גוטליב: אנחנו בתור מדינה לא צריכים לקבל חיזוק

טלי גוטליב:  כשהתחיל האירוע כאן הרגשתי מאוד לא בנוח שכל אחד מנסה למשוך את זה למשחקי אגו

טלי גוטליב:  אני לא שותפה לדבר הזה כי אני בתור נציגת נבחרת עם מחויבת לעם הזה, נקודה

טלי גוטליב:  לא מעניין אותי באיזו קונסטלציה, מי לוקח יותר ומי לוקח פחות ואיזה משרד אחראי

טלי גוטליב:       אני רואה כאן משהו שעובד טוב מאוד ואם משהו עובד טוב מאוד, לדעתי לא טוב לגעת בו בזמן לחימה

טלי גוטליב:  המנגנונים האלו שהם כה נטולי בירוקרטיה, ברגע שהם יאוזרחו זה יהיה חזק יותר

טלי גוטליב:  זאת אומרת, זה מיד יהפוך להיות דרישות של אישורים מכאן עד להודעה חדשה גם אם ננסה למהר את זה מאוד, זה מורכב מאוד

טלי גוטליב:      לכן בגלל שאנחנו בזמן סופר מורכב ורגיש, אני מציעה לא לאזרח את זה ולהשאיר את זה כפי שזה

טלי גוטליב:  מי שלא יכול להמשיך בצווי 8, אפשר לשקול את עמדתו אם יש לו קושי בהמשך שירות מילואים

טלי גוטליב:  מי שצריך, אנחנו ממילא מאריכים את הצווים בחוץ וביטחון

טלי גוטליב:  אם יש בעיה לכפות את זה על מישהו, גם לזה ניתן מענה

טלי גוטליב:  בסוף זה איך אנחנו נראים, ובזכות עבודת הצבא כאן בהקשר הזה זה נראה טוב, נותן מענה טוב

טלי גוטליב:      יותר מזה, דעו לכם שבגלל שיש מנגנון של פוליטיקה וגם למשפחות החטופים יש דעות פוליטיות, תמיד יש שיקולים פוליטיים כשפוגש אותך נציג ממשלה, אם אתה מחבב את זה, לא אוהב את זה, אולי עושה ככה

טלי גוטליב:  נראה לי נכון להשאיר את זה במקום הזה בלי לאזרח את זה גם בקונסטלציה של נטרול רעשים פוליטיים

טלי גוטליב:  תודה לכל מי שעוסק במלאכה

שמחה רוטמן: טלי, תודה רבה

שמחה רוטמן:  קרויזר

יצחק קרויזר: קודם כל, תודה רבה לכל מי שיושב כאן מהמשל"ט וממשרדי הממשלה על כל העשייה החשובה שלכם

יצחק קרויזר:  עשייה לא פשוטה ולא קלה בתקופה שנזכור אותה והדורות הבאים עוד יזכרו אותה וחשוב שיזכרו אותה

יצחק קרויזר:  תודה רבה לכם

יצחק קרויזר:  דבר שני, אפנה גם ליוסי, מנכ"ל המשרד וגם למפקדים, יכול להיות שצריך לקיים דיון כלשהו על אזרוח או לא אזרוח ומתי לאזרח במידה והדבר הזה כן יוצא לפועל

יצחק קרויזר:  אני מאוד מתחבר למה שאמר תת אלוף שלומי, הגדרת את זה נכון, לא העברת מקל אלא העברת משפחה

יצחק קרויזר:  בסופו של דבר נבנתה כאן מערכת אמון בין המשפחה לבין הקצין שהוצמד אליה או מי שהיה אחראי עליה, לכן אני חושב שצריך לתת דגש גדול מאוד על הנושא

יצחק קרויזר:       דבר שני, באחד מהדיונים עלתה דרישה להעביר עץ ארגוני למשפחות, פק"ל שנמצא אצל כל משפחה שיודעת לפתוח אותו ולהגיד "יש לי בעיית רכב אני פונה לדויד, ובעיית ת"ש אני פונה למירי"

יצחק קרויזר:  הייתי שמח לשאול איפה זה נמצא?     

יוסי שריד: יש להם דבר כזה

יצחק קרויזר: הבנתי

יצחק קרויזר:  הדבר השלישי הוא החיבור, אני חושב שזה חשוב מאוד שאנחנו נמצאים כאן בין המשל"ט למנהלת שתקום לבין חברי הכנסת כדי לייעל תיקוני חקיקה והגדרות כדי שגם נוכל להביא לביטוי את המחויבות שלנו לסיפור הזה

יצחק קרויזר:  תודה רבה

שמחה רוטמן: ארז, בבקשה

ארז מלול: קודם כל, ישר כוח לכולם, עושים עבודת קודש

ארז מלול:  יוסי שלי, אני יודע שאתה חוטף ביקורת רבה מבית ומחוץ, אבל אין מה לעשות

ארז מלול:  אנחנו נבחרת הציבור ובחרנו את זה ביושר

ארז מלול:  גל, ישר כוח

ארז מלול:  כל הצוות, שלומי, כל מנהל אופרטיבי רפי, אם שכחתי מישהו

ארז מלול:       דבר שני, אני אומר לכם הממשלה מעבירה מיליארדי שקלים, רק לפעמים יש איזו בירוקרטיה וכאן אנחנו לרשותכם, נעשה מה שצריך

ארז מלול:  במפלגה שלי יש את השרים החברתיים שבנושא – רווחה, עבודה, בריאות, פנים, מה שצריך אנחנו לרשותכם

ארז מלול:  אפשר לפנות גם אליי באופן אישי, טיפלתי והעברתי דברים רבים

ארז מלול:  ישר כוח

שמחה רוטמן: תודה

שמחה רוטמן:  נעבור לסיור

עמית חזקי: עמית חזקי, מפקד המק"מ

עמית חזקי:  שלום, הגעתם למק"מ, מרכז קשרי משפחות

עמית חזקי:  כאן יושבים הקצינים שאחראיים על המשפחות, מנהלי תיקי המשפחות

עמית חזקי:  כל קצין שיושב כאן מנהל שש עד תשע משפחות

עמית חזקי:  נזכיר את המולקולה, לכל משפחה יש מולקולה שעוטפת אותה ובסוף כל הבקשות מגיעות לכאן ומנוהלות

עמית חזקי:       תראו איך המקום בנוי ועושה קצת היגיון כי הקצינים והקצינות לא רק מקבלים משימה, הם יודעים להזין אותה למערכת והם עוברים לצד השני מעבר למרחב הפתוח, שבו יושבים כל משרדי הממשלה לפי עמדות

עמית חזקי:  אפשר ללכת ולשאול "מה קורה עם זה? פתחתי לך משימה, בוא נראה איך אנחנו פותרים אותה

עמית חזקי: " יושבים שני משרדים ביחד

עמית חזקי:  הכל קורה בחדר הזה

עמית חזקי:  שווה לראות את זה

עמית חזקי:      אני מזמין אתכם לבוא להתיישב

עמית חזקי:  מי שרוצה להתיישב ליד הקצינים והם יראו לכם משפחות ספציפיות וטיפולים ספציפיים, לראות איך הדברים עובדים דה פקטו בשטח

קריאה: התיאום היה מצוין, אין מילים

קריאה:  אני חושב שלמדנו הרבה

קריאה:  אדוני יושב-הראש

שמחה רוטמן: שלומי, בשמי ובשם הוועדה כולה, צוות הוועדה, מזכרת קטנה

שמחה רוטמן:  אני רוצה להגיד ששם המקום ראוי גם לעבודה הנעשית בו וגם ראינו אותך מדבר, אני חושב שהמילה מהלב בהחלט מתאימה למה שהולך כאן

שמחה רוטמן:  הלב בהקשר הזה, כתוב בהרבה משפחות אנחנו מגלים- - - יצאנו בחודש כסלו, כל האיברים תלויים בלב והלב תלוי בכיס

שמחה רוטמן:  אבל השילוב של לב וכיס ויכולת לתת מענה כולל שנותן מענה לצרכים הפיזיים וגם לצרכים הנפשיים הוא דבר מדהים

שמחה רוטמן:  כמו שאמרתי, הסכמתי עם כל שאמרת חוץ ממה שאמרת בסוף

שמחה רוטמן:  יזכרו וישימו לב, אנחנו בוודאי כחברי וועדה וגם מדינת ישראל כולה

שמחה רוטמן:  תודה רבה ויישר כוח

גלעד קריב: גם לגל כמובן

שמחה רוטמן: גם גל, תודה רבה

שמחה רוטמן:  בדיונים הבאים שיתקיימו גם - - - נשמח אם תוכל להגיע

שמחה רוטמן:  בדרך כלל אנחנו משתדלים לא להטריד אותך כי אנחנו יודעים שמעבר לדבר הזה אתה מתכלל עוד מספר דברים חשובים שדורשים תשומת לב רבה

שמחה רוטמן:  תודה רבה

שמחה רוטמן:  אנחנו נעזור כאשר הדבר הזה יעלה על המסלול

גל הירש: תודה רבה לכם, הוועדה, על הביקור והעיסוק החשוב בנושא

גל הירש:  זה עניין מהותי במדינת ישראל גם למלחמה עצמה וגם לעתידה של המדינה

שמחה רוטמן: תודה

קריאה: אני גם רוצה לתת לכם מזכרת

קריאה:  בסוף נשארות התמונות, הזיכרונות והאנשים

קריאה:  יש לי מזכרת אחת לתת לכם, רואים כאן את המדינה, מגן דוד, רואים את "מהלב"

קריאה:  אנשים זה לפני כולם וזה מכל המפקדים שתזכרו את זה

שמחה רוטמן: 	תודה רבה

שמחה רוטמן:  איל ידאג שזה יוצג בוועדה בצורה הולמת