ועדת הבריאות, כנסת 25, פרוטוקול מספר 135, 2023-12-28 00:00

יונתן מישרקי: מה עומד לפנינו היום? אנחנו רוצים לדבר קצת על הרקע, על הארגונים המייצגים, הזדקנות האוכלוסייה, כל מה שקשור במה שקורה לאוכלוסייה המבוגרת בארץ ובעולם, והתרומה של המוסדות שלנו למסגרת מלחמת חרבות ברזל

יונתן מישרקי:       מה עומד בפנינו מהאתגרים? המכרז לאשפוז סיעודי היא אחת מהבעיות הגדולות שלנו וארחיב על כך בהמשך

יונתן מישרקי:  ביטוח, כל מה שקשור בביטוח מיטות, לצערנו לא נראה באופק

יונתן מישרקי:  מצוקת כוח-אדם גדולה בגין מלחמת חרבות ברזל והפתרונות

יונתן מישרקי:       כפתיח, אגיד על הארגונים המייצגים, או במקום או בכל הפעילות סביב בתי החולים הסיעודיים והשיקומיים נמצאים שני ארגונים – 'קדם', קידום דיורים מוגנים, מה שבעבר נקרא ער"א, והעמותה לגריאטריה

יונתן מישרקי:  שני הארגונים מייצגים של בתי חולים סיעודיים ודיורים מוגנים בישראל

יונתן מישרקי:       אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא בעיקר בדברים הכלליים

יונתן מישרקי:  יש לנו אינטרס משותף שהדברים יצאו בצורה הכי טובה שאפשר- שיתוף פעולה מלא, אחריות גדולה, אנחנו יודעים לדבר ולכבד אחד את השני, הכל בשיתוף פעולה

יונתן מישרקי:      רוב המיטות הסיעודיות בישראל מיוצגות הן על ידי ער"א שנמצא כאן המנכ"ל - - - , והן - - - העמותה גריאטריה

יונתן מישרקי:  וכך אנחנו יודעים לעבוד ביחד

יונתן מישרקי:  כל מה שנראה עכשיו נוצר ע"י עבודה משותפת שלנו

יונתן מישרקי:  אנחנו עושים את זה בליווי ער"א, נמצא פה נציג שמכבד אותנו

יונתן מישרקי:  אנחנו עובדים במשותף, כל פעולה נעשית בצורה הכי נכונה שאפשר, כי אנחנו רואים את המטרה- הקשישים, טובת הזקן

יונתן מישרקי:      אני רוצה להזמין את ד"ר גלית קאופמן שתדבר על הזדקנות האוכלוסייה, על המלחמה, ואחר כך נעבור הלאה

ד"ר גלית קאופמן: 	 ברוכים הבאים

ד"ר גלית קאופמן:  אני חושבת שהסיור מציג את האתגרים שאנחנו מתמודדים איתם בבית החולים שמגיעים למערך הגריאטרי והשיקומי, הכרוני וגם הגריאטריה הפעילה פה

ד"ר גלית קאופמן:  בבית החולים הזה יש הכל- כרוני, שיקום- גם כרוני וגם מונשמים

ד"ר גלית קאופמן:       מבחינת מגמת הזדקנות האוכלוסייה, צריך להבין שהאוכלוסייה הולכת להכפיל את עצמה מעל גיל 65

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו מדברים על עשור

ד"ר גלית קאופמן:  מה המצב במדינת ישראל? בכי רע

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו בכלל לא ערוכים לנושא הזדקנות האוכלוסייה, כאילו משאירים את זה בצד, אבל זה בסופו של דבר יהפוך להיות צונאמי, ואנחנו כבר רואים את זה

ד"ר גלית קאופמן:  אין מיטות והמצב של המיטות ילך ויחמיר

ד"ר גלית קאופמן:       אנחנו צריכים להבין ש-5% מהקשישים בעולם נמצאים במסגרות חוץ-ביתיות, לעומת כ-3% בישראל

ד"ר גלית קאופמן:  אני חייבת להגיד שהמלחמה יצרה ביקוש, הם הרבה יותר מפחדים להיות בבית, הם מרגישים לא מוגנים בבית

ד"ר גלית קאופמן:  אני רואה עלייה דרמטית, אין לי את זה במספרים, אבל יש המתנות שלא היו לפני כן במחלקות הסיעודיות

ד"ר גלית קאופמן:  אין להם מקום, וזה אומר שהם נשארים בבית חלקם ללא ממ"ד, חלקם מפחדים וחוששים

ד"ר גלית קאופמן:  המציאות הישראלית השתנתה וצריך להיערך לזה

ד"ר גלית קאופמן:   צריכים להבין שאנחנו צריכים  לשנות את הגישה בכל הנושא של המחלקות הכרוניות, שזה סיעודי

ד"ר גלית קאופמן:       97% נמצאים בבית

ד"ר גלית קאופמן:  כשהם מגיעים למוסד סיעודי הוא צריך להיות חלק בית ולא בית חולים

ד"ר גלית קאופמן:  זה בשום פנים ואופן לא בית חולים

ד"ר גלית קאופמן:  גם החולים המטופלים, הם לא חולים, הם מטופלים והם לא רוצים להרגיש שהם בבית חולים שכל יום ימדדו להם לחץ דם וייקחו להם סוכר

ד"ר גלית קאופמן:  צריך להסתכל על זה בצורה אחרת כי יש לנו מצוקה מאוד גדולה ויש לעשות תיעדוף

ד"ר גלית קאופמן:       דיברנו על זה קצת ואני רוצה לגעת בזה גם עכשיו, אני לא חושבת שאני צריכה לחפש גריאטריים שיש במוסדות הסיעודיים גריאטריים

ד"ר גלית קאופמן:  בואו נוציא אותם משם, נוציא את הפיזיותרפיה משם, לא צריך

ד"ר גלית קאופמן:  גם ככה התקצוב רעוע, בואו ניתן להם בית בתקצוב ראוי

ד"ר גלית קאופמן:  אחרי זה ידברו אתכם על המכרז הסיעודי, שזה ניתוק מהמציאות וממה שאנחנו מתמודדים איתו

ד"ר גלית קאופמן:       אני אומרת, בואו נסתכל בצורה הוליסטית, אנחנו צריכים כוח אדם בגריאטריה הפעילה ופחות בגריאטריה הכרונית

ד"ר גלית קאופמן:  בגריאטריה הכרונית צריך מטפלים טובים, צריך חום ואהבה, קצת רפואה ולא יותר מזה

ד"ר גלית קאופמן:  מטפל יכול להניע את המטופל בדיוק כמו שהוא מניע אותו בבית

ד"ר גלית קאופמן:  חשוב להבין את זה

ד"ר גלית קאופמן:   כיום יש 24,000 מיטות סיעודיות בישראל, כ-5,000 מיטות גריאטריה פעילה, המצב הזה הולך להיות חמור יותר כי תהיה דרישה גבוה יותר

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו לא יודעים מה קורה בבתים, ואני רוצה להגיד לכם שהמציאות תהיה מאוד קשה

קריאה: יש 24,000 מיטות היום

קריאה:  מה הצורך של המדינה?      

ד"ר גלית קאופמן: אם אנחנו מסתכלים על הזדקנות האוכלוסייה שהולכת להכפיל את עצמה, אז תעשה במכפלות

ד"ר גלית קאופמן:  הצורך יהיה הרבה יותר גדול

ד"ר גלית קאופמן:  גם היום, יש צורך במוסדות הסיעוד, הבעיה היא שאין מיטות

ד"ר גלית קאופמן:  אם אתה חושב שמישהו מאיתנו הולך להקים חדש בתעריפים המביכים שנמצאים היום, ושאף אחד לא מסתכל עלינו, כולם אומרים שמבינים אבל לא קורה כלום ושום דבר, זאת מציאות עגומה

ד"ר גלית קאופמן:       אני פה בשם שליחות, ואני חושבת שכולם

ד"ר גלית קאופמן:  אני לא הולכת לקחת שום שקל מפה לכיסי

ד"ר גלית קאופמן:  זה מוסד ציבורי, קבוצת 'מכבי', רשת 'בית בלב'

ד"ר גלית קאופמן:  יש מוסדות פרטיים שצריכים בסופו של דבר לתת שירות, הולכים למטופלים לקבל את התקציב הראוי

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו לא נוציא את זה מהכיס ומהגירעון

ד"ר גלית קאופמן:  אף אחד לא צריך לדרוש את זה מאיתנו

ד"ר גלית קאופמן:  זה לא הגיוני ולא סביר

ד"ר גלית קאופמן:  כל שקל שלוקחים מאיתנו פוגע באופן ישיר בקשיש

ד"ר גלית קאופמן:  כן, עושים את הכל, אבל בסוף צריך כסף

ד"ר גלית קאופמן:  רפואה טובה עולה כסף, פעילויות עבור הקשיש עולה כסף

ד"ר גלית קאופמן:       עכשיו נדבר על פעילות המרג"ים של בתי החולים הסיעודיים בעת המלחמה

ד"ר גלית קאופמן:  גם כשהייתה מלחמה בתקופת הקורונה וגם בחרבות ברזל, שזו מלחמה קשה שנכפתה עלינו, כולנו מתחת לאלונקה, גם בתי החולים הגריאטריים וגם המרג"ים השיקומיים וגם סיעודיים

ד"ר גלית קאופמן:  מיד נרתמנו ופתחנו חמ"לים, עבדנו עם משרד הבריאות, אמרו לנו איפה לפתוח ולסגור, לא דברנו על כסף, כל מה שאמרנו לנו עשינו וניסינו לעשות הכל למען הסיוע במלחמה

ד"ר גלית קאופמן:       נושא הפנוי- אם זה מוסדות מהדרום או קבלת מטופלים מבתי חולים, התמודדנו עם זה בצורה מורכבת

ד"ר גלית קאופמן:  זאת שעתה היפה של מדינת ישראל, שכולם מאוחדים ולא שואלים שאלות, קודם כל עושים

ד"ר גלית קאופמן:  קלטנו קשישים מבתי החולים והחזקנו מאות מיטות טיפול בבתי החולים גם בסיעודיים וגם בגריאטריה הפעילה, קליטת אזרחים קשישים בליווי המטפל האישי שלהם, שלא משולם עבורו

ד"ר גלית קאופמן:  הרבה דברים עשינו בהתנדבות

ד"ר גלית קאופמן:  אגב, יש גם דיורים מוגנים שבהם קיבלנו אנשים מהעוטף, ועזרנו לכל מי שהצטרך עזרה, אם זה בבתי החולים ואם זה במקומות אחרים

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו חלק מהמערכה

קריאה: המפונים, המדינה לא השתתפה?     

ד"ר גלית קאופמן: חלק קיבלנו מהרווחה

ד"ר גלית קאופמן:  מה שברמת הרווחה, יש סיוע

ד"ר גלית קאופמן:  מה שברמת הבריאות, לא קיבלנו שקל

קריאה: גם מפונים ע"פ הכרזת הממשלה, נכון?     

קריאה: 	יש קוד מלחמה אבל אין תקצוב עבור שומרים, שעות נוספות, עלויות נוספות של מלחמה, אין כלום? שקל לא עבר?     

ד"ר גלית קאופמן: אין כלום

ד"ר גלית קאופמן:  הגשנו כרגע - - - לכל אחד יש את הסיפור שלו

ד"ר גלית קאופמן:  לנו נתנו צו סגירה של בית חולים "עומר" בדרום

ד"ר גלית קאופמן:  סגרנו והעברנו אותו לראשל"צ תחת אש

ד"ר גלית קאופמן:  הפסד כספי מטורף

ד"ר גלית קאופמן:  שלושה ימים שבהם עשינו - - - אגב, זאת הייתה החלטה נכונה כי זה לא היה ממוגן, קודם כל צריך לדאוג למטופלים אחר כך נדאג לכסף, זאת הגישה

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו מצפים לקבל את הכסף בחזרה, אני מקווה מאוד שלא נצטרך להילחם על זה

ד"ר גלית קאופמן:  זה ברור שאנחנו צריכים לקבל את התקציב

ד"ר גלית קאופמן:  מאיפה הכסף הזה הולך? הוא הולך מהטיפול בקשישים

ד"ר גלית קאופמן:  כל אחד הגיש את הסל הראוי

ד"ר גלית קאופמן:      עכשיו, אם אנחנו מסתכלים בכללי, אנחנו מדברים על שומרים, תגברנו

ד"ר גלית קאופמן:  שעות נוספות 12-12, המנהלים ישנו כאן והיינו 24/7

ד"ר גלית קאופמן:  צריך שיפוי

ד"ר גלית קאופמן:  בתחילת הקורונה קיבלנו שיפוי וגם פה צריך

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו היינו מתחת לאלונקה ואי-אפשר לשכוח אותנו כל הזמן

ד"ר גלית קאופמן:  עשינו דברים הירויים ובשביל זה צריך כסף

ד"ר גלית קאופמן:  זאת תחושה מאוד קשה, שכל פעם צריך להוכיח "שיש לך אחות", למה אנחנו צריכים להוכיח? אני רוצה את מה שמגיע לנו כדי לטפל בחולים יותר טוב

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו מנהלים את העסק הזה, תסמכו עלינו

ד"ר גלית קאופמן:  הכסף מגיע לנו, בזכות ולא בחסד של שום דבר

ד"ר גלית קאופמן:       הקמת חמ"ל משותף מתחילת המלחמה, מר"גים - - - האגף הגריאטרי

ד"ר גלית קאופמן:  אני חושבת שעבדנו בשיתוף פעולה מאוד יפה בזמן המלחמה, אני חושבת שההקשבה היא הדדית

ד"ר גלית קאופמן:  כמו שאמרתי, כל מה שהאגף הגריאטרי ומשרד הבריאות דרשו, ביקשו ורצו, היינו שם ונתנו מענה מידי

ד"ר גלית קאופמן:  שיתוף פעולה טוב מאוד, וטוב שכך בזמן המלחמה

ד"ר גלית קאופמן:       עוד דבר, הגדלנו רכישות ציוד ומזון ומכשור- העלויות עולות בהכל

ד"ר גלית קאופמן:  אם אנחנו מסתכלים על מה שקורה בתימן, אני היום בחרדה

ד"ר גלית קאופמן:  אני יודעת שהכל יעלה בכ-30%, זה עוד בור גירעון שאפשר להיכנס אליו

ד"ר גלית קאופמן:  זה מטורף

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו התכנסנו בישיבת חירום, כדי לראות אם אפשר להזמין עוד ציוד ומלאי, כי מה יקרה כשהמחירים יעלו? אף אחד לא רואה את זה, ואני מאוד חוששת

ד"ר גלית קאופמן:  אני לא יודעת אם זה לא מעניין כמו שזה נמצא בחצר האחורית

ד"ר גלית קאופמן:  אולי בעוד זמן-מה ידברו על זה, וזאת בעיה של כולנו

ד"ר גלית קאופמן:       אין לנו זמן, אז אני מציעה שאם יישאר זמן בסוף, נשים את הסרט כי הוא נורא מרגש והוא מראה את הפעילות של החמ"ל במלחמה ומייצג, אבל אני חושבת שקודם אדבר על הבעיות המרכזיות בזמן הקצר, אם יישאר

ד"ר גלית קאופמן:       הגריאטריה הפעילה היא צרה צרורה

ד"ר גלית קאופמן:  אני שנתיים וחצי פה וכמעט 30 שנה במערכת

ד"ר גלית קאופמן:  אני מכירה בתי חולים, הייתי כמעט עשור ב'שיבא', קופת חולים, הייתי ראש מחוז, ראש אגף סיעוד, שנתיים וחצי נמצאת פה ב'בית בלב', ואני חייבת להודות ש'מכבי' מאוד מתוסכלת

ד"ר גלית קאופמן:      יש כללים, יש הרבה נתינה, אבל איך יכול להיות שתקציבים הם כל-כך קשים, לא הגיוניים, לא סבירים ואף אחד לא עושה עם זה שום דבר

ד"ר גלית קאופמן:  שנתיים וחצי אנחנו בישיבות

ד"ר גלית קאופמן:  אין וועדה שלא הייתי בה

ד"ר גלית קאופמן:  אין מקום בכנסת שלא הגענו אליו

ד"ר גלית קאופמן:  עברנו שני מנכ"לים, ויש הרבה מאוד אמפתיה, האמפתיה קיימת

ד"ר גלית קאופמן:  יש הקשבה והבטחות, אבל כבר שנתיים וחצי דבר אחד לא קרה, לא היה להם שום שינוי, לא קיבלנו אף שקל, לא קרה שום דבר

קריאה: אני תיירת בארץ הזו, כמה המצב שלך מאפיין את כל המוסדות מהסוג הזה וכמה אתם חריגים?      

ד"ר גלית קאופמן: אני מדברת על הגריאטריה הפעילה שהיא לא שייכת לממשלתי, היא פרטית-ציבורית

ד"ר גלית קאופמן:  בגריאטריה הפעילה יש 5,000 מיטות

ד"ר גלית קאופמן:  עכשיו בואו נראה את המשמעות- קודם כל, אנחנו מדברים על תעריפים, כולם מבינים במשרד הבריאות, - - - גם ניתן תקציב של 50 מיליון שקלים אם אני לא טועה

ד"ר גלית קאופמן:  לשינוי התעריפים ולהעברת התקציבים - - - כדי שאנחנו נקבל את הכסף

ד"ר גלית קאופמן:  הובטח שזה יהיה ב-01

ד"ר גלית קאופמן: 01

ד"ר גלית קאופמן: 2024, המלחמה טרפה את הקלפים, אנחנו מבינים

ד"ר גלית קאופמן:       מה שהכי מדאיג אותי זה שאני מרגישה שאנחנו לא נראה את הכסף בשנה הזו

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו במלחמת קיום

ד"ר גלית קאופמן:  לא יכול להיות שיש כסף ויש תקציב, בואו תפתרו את זה כמה שיותר מהר

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו זקוקים לזה כמו אוויר לנשימה

ד"ר גלית קאופמן:  זו מלחמה שלנו

ד"ר גלית קאופמן:  אני לא יכולה להמשיך לתת שירות כמו שראיתם פה, בלי תקציב

ד"ר גלית קאופמן:  יחד עם כל הפאר שראיתם פה, אני בגירעון מטורף

ד"ר גלית קאופמן:  אין לי פה שקל לשים על מים

ד"ר גלית קאופמן:  כל מה שראיתם זה מתוך- - - בדירקטוריון אני מציגה גירעון

ד"ר גלית קאופמן:  אני כל הזמן בונה על תעריפים, יש לי עוד מלא מה לתת, אבל אני לא יכולה לתת

ד"ר גלית קאופמן:  יש לי מלא מה לרכוש עבור הקשישים, שאני לא יכולה לרכוש

ד"ר גלית קאופמן:       המקום הזה עולה המון כסף, ולא רק המקום הזה, אני מדברת בשם הגריאטריה הפעילה והחברים שלי שיושבים פה, זה עולה הרבה מאוד כסף

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו צריכים שהתעריפים ישתנו

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו צריכים שהקופות ישלמו לנו

ד"ר גלית קאופמן:  דרך אגב, הקופות צריכות לקבל את הכסף הזה

ד"ר גלית קאופמן:  גם הקופות קצרות, אנחנו מבינים את זה

ד"ר גלית קאופמן:  תנו להן כסף, וזה יעבור אלינו, כדי שהכסף יעבור לתת טיפול ראוי לקשיש

ד"ר גלית קאופמן:  אם איבדנו רבעון מתחילת שנה, אנחנו "נעצום עיניים" אבל די

ד"ר גלית קאופמן:  מבטיחים וזה נמשך

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו מבקשים את מה שמגיע לנו- שינוי התעריפים

ד"ר גלית קאופמן:      המשמעות של שחיקת התעריפים המתמדת היא כוח אדם באיכות נמוכה, אחוז נטישה גבוהה

ד"ר גלית קאופמן:  אתן לכם את הנתונים של 'בית בלב'- אנחנו מרכז גדול, ארציים

ד"ר גלית קאופמן:  יש 35% נטישה בשנה, זה מטורף

ד"ר גלית קאופמן:  רק ההחלפות האלו עולות עלויות מטורפות של גיוס והכשרה

ד"ר גלית קאופמן:  חוסר מחויבות, אין לי איך לשלם להם כי התעריפים מראש מאוד נמוכים, אז את מי אני אביא?      אי-רכישת ציוד חדש ומתקדם כנדרש- התאמת רכש, ניקיון

ד"ר גלית קאופמן:  אתם יודעים מה עלויות התפעול של כל המוסדות האלו? רכש, ניקיון, תפעול, מזון

ד"ר גלית קאופמן:  אתם יודעים כמה מיליונים אני צריכה להשקיע פה ובמוסדות אחרים של החברים שלי בשנה? זה מטורף

ד"ר גלית קאופמן:  אלו עליות שרק עולות ואף אחד לא מתקצב את זה

ד"ר גלית קאופמן:  אי אפשר להסתמך על תעריפים לא רלוונטיים ולא מותאמים למציאות

ד"ר גלית קאופמן:  אני חושבת שחייבים לשנות את זה  ולהביא לנו את התקציבים, לעזור לנו

ד"ר גלית קאופמן:  אין לנו אמא ואבא, אמא ואבא שלנו צריכים להיות משרד הבריאות

ד"ר גלית קאופמן:       האוצר צריך להבין על מה הוא אומר "לא" כל הזמן

ד"ר גלית קאופמן:  הסתכלו על הפערים והגידו לי אם זה נראה לכם ראוי

ד"ר גלית קאופמן:  קודם כל, תעריף סיעודי הוא 400 שקלים, 475 כולל מע"מ, זה מקוד משרד הבריאות

ד"ר גלית קאופמן:  זה מביך

ד"ר גלית קאופמן:  מה אפשר לתת למטופל ב-400 שקלים ליום? תסבירו לי אתם

ד"ר גלית קאופמן:  אם אנחנו מסתכלים על מחלקה פנימית ממוצעת, תעריף יום זה מה שבית החולים מקבל

ד"ר גלית קאופמן:  האם ראיתם אצלי משהו שאני מחסירה? למה אני לא מקבלת אותו הדבר? כדי שמזה יורידו את הנחות הקופות

ד"ר גלית קאופמן:       משרד הבריאות צריך לתקצב את זה ולהעביר את הכסף, אנחנו כבר נעשה את המו"מ מול הקופות

ד"ר גלית קאופמן:  תראו את ההבדל בין תעריפי השיקום הגריאטרי של משרד הבריאות- 1,321 סוג ב', שזה אנחנו

ד"ר גלית קאופמן:  התעריף לבית חולים כללי הוא 3,026, הם סוג א'

ד"ר גלית קאופמן:  תסבירו לי

ד"ר גלית קאופמן:  איזה מן מצב זה? מה אני לא נותנת פה שנותנים בבית חולים כללי? אם נותנים שם יותר, תסגרו אותנו ותפתחו רק בתי חולים כללים

ד"ר גלית קאופמן:  מה אנחנו נותנים פחות? אנחנו עובדים ע"פ אמות המידה, התקנים וההגדרות של משרד הבריאות

ד"ר גלית קאופמן:  מתוך זה אני צריכה לעשות מו"מ, ככה זה נראה

ד"ר גלית קאופמן:       בבית חולים כללי תעריף יום באשפוז סיעודי מורכב הוא 1,831 שקלים וגריאטריה 1,009 שקלים

ד"ר גלית קאופמן:  למה? תשלמו לנו

ד"ר גלית קאופמן:  תתנו לנו את הפערים

ד"ר גלית קאופמן:  תנו לנו את המינימום הנדרש כדי שנוכל לתת את הטיפול הראוי

ד"ר גלית קאופמן:  אני זועקת את זה עם פני האדומות כבר שנתיים וחצי

ד"ר גלית קאופמן:  אני משתגעת מזה שלא קורה כלום ולא השתנה שום דבר

ד"ר גלית קאופמן:  אני לא מדברת על הרגולציה הנוקשה

ד"ר גלית קאופמן:  אתם רוצים לדרוש סטנדרט? זה שווה כסף

ד"ר גלית קאופמן:  תתקצבו אותנו

ד"ר גלית קאופמן:  אתן לכם דוגמא: באים לעשות בקרת זיהומים ואז אומרים לנו "אין לכם אחות זיהומולוגית" וגם לא יהיה

ד"ר גלית קאופמן:  העובדה שיש לי במקרה את גלי זה נס גדול

ד"ר גלית קאופמן:  צריך להיות אחות זיהומולוגית ורופא זיהומולוג? אתם חיים בסרט חברים

ד"ר גלית קאופמן:  זה לא מתוקצב ולא בדרישות למרות שצריך

קריאה: ולעומת זאת יש דברים שנדרשים במכרז שלא נצרכים

ד"ר גלית קאופמן: ברור

ד"ר גלית קאופמן:  ולכן צריך להבין ולעשות התאמות בכרוני ובפעילה, וצריך לתקצב את זה כראוי

נתי כץ: נתי כץ, מנכ"ל קדם איגוד דיור למבוגרים

נתי כץ:  אנחנו עמותה כ-40 שנה

נתי כץ:  מכירים אותנו כאיגוד בתי אבות

נתי כץ:  עשינו שינוי לפני שנתיים משום שאנשים לא רוצים להיות במוסד ולעזוב את הבית, כי הם חושבים שזה יהיה כמו כלא

נתי כץ:  אנחנו אומרים זה לא כלא אלא זאת קהילה, קהילת דיור למבוגרים

נתי כץ:  השאיפה שלנו היא לתת לזקני ישראל להזדקן בכבוד

נתי כץ:  זאת המשימה שלנו ושלכם ושל המדינה

נתי כץ:  אנחנו באמת רוצים לפתור את זה

נתי כץ:       אני לא אוהב לפתוח בכסף, כי חסר כסף

נתי כץ:  אבל בסופו של דבר, השקל הזה עוזר לנו לתת איכות חיים לזקן

נתי כץ:  אם לדוגמא אנחנו מעסיקים מטפל זר שהמדינה הביאה ואנחנו צריכים לשלם עליו אגרה, אז בא אליי מנהל מוסד ואומר 'חסכתי את סעיף האוכל של הזקן והעברתי אותו כדי לשלם את האגרה', ככה "דופקים" את הזקן

נתי כץ:  אנחנו רוצים שיתוף פעולה כדי נוכל לשנות את זה

נתי כץ:       הערוץ העיקרי, ועוד מעט אתן לדורי ברימר מוותיקי הענף וראש וועדת סיעוד ב'קדם' לדבר

נתי כץ:  מזה, נתחיל מהנושא שגלית דיברה עליו קצת והוא שמספר הזקנים בישראל הולך להכפיל את עצמו בעוד שמספר המיטות הסיעודיות לא עולה, לא עסק כלכלי

נתי כץ:  שאלנו את משרד הבריאות, יש את הנתונים

נתי כץ:  מספר החלופות בעלויות בשנה-שנתיים האחרונות גבוהה מאוד מהשנים האחרונות

נתי כץ:  אנשים נפטרים מהמוסדות שלהם

נתי כץ:  אנחנו לא רואים סגירה, אנחנו רואים אנשים חדשים שנכנסים לענף, נכווים וחוזרים בחדלות פירעון ועוברים הלאה

נתי כץ:  לכן השירות לזקן שבתוך המוסדות האלו נראה כמו שהוא נראה

נתי כץ:       המכרז קובע תעריף, 400 שקלים ליום- מה שגלית דיברה עליו

נתי כץ:  אנחנו עשינו בדיקה עם חברת EMG וגם עם העמותה לגריאטריה, שהיא השותפה שלנו, עשתה מחקר עם חברת ראיית חשבון מקבילה

נתי כץ:  התעריפים הם באזור ה-650 צפונה

נתי כץ:  בפועל, לפי חשבוניות יוצאות- שכר, עלויות, תפעול

נתי כץ:  המחלקה היום גירעונית

נתי כץ:  משום שכל מוסד יכול להחליט אם הוא 100% בקוד, אז ה-200 שקלים גירעון נצברים לו על כל המחלקה

נתי כץ:  פה ב'בית בלב' גלית סיפרה לנו שהם מחזיקים 70% קוד

נתי כץ:  זאת תרומה לחברה, היא נכנסת לגירעון מזה

נתי כץ:  היא יכולה - - - פרטיים במקום ברמה כזו

נתי כץ:  יש היום 270 מוסדות סיעוד בארץ, הרבה מהם פריפריאליים

נתי כץ:  אנשים לא ישלמו 20 אלף שקל על סבא או סבתא כדי שיגורו שם

נתי כץ:  לכן או שהם נסגרים או שהם נותנים שירות ברמה נמוכה

נתי כץ:       אנחנו במכרז אשפוז סיעודי בעצם - - - מכרז משנת 2012

נתי כץ:  מכרז עתיק מלפני 12 שנה

נתי כץ:  הדרישות שלו לא רלוונטיות לא לעולם ולא לשירות שדרוש היום

נתי כץ:  ב-2017 היה צריך לצאת מכרז חדש והוא התעכב כי עוד פעם פערי התקצוב עלו בכלל הסעיפים

נתי כץ:  בעצם מ-2017 אנחנו בהוראת חשק"ל מאריכים את המכרז, לא בהתקשרות

נתי כץ:  זה מכרז עצום בהיקף של 2

נתי כץ: 5 מיליארד שקל

נתי כץ:  אין לנו בעיה, המדינה אמרה שהיא רוצה לתת שירות לזקנים במדינה באמצעות נותני השירות והיא תקצבה את זה ב-2

נתי כץ: 5 מיליארד שקל

נתי כץ:  זה לא מספיק

נתי כץ:  המדינה צריכה להחליט

נתי כץ:  אם היא לא נותנת את השירות הזה, אנשים, כמו פה, יפנו את העסקים שלהם למקומות אחרים

נתי כץ:  אך אם המדינה החליטה שזה שירות שהיא חושבת שראוי לתת, שאנשים לא ירקבו בבית בשלב מסוים כשהבית הופך להיות כלא, אז שיתקצבו את זה כמו שצריך

נתי כץ:  אף אחד לא מסתיר כלום מתחת לבלטות

נתי כץ:  הכל שקוף והכל נקי

נתי כץ:  אם יצאה הוראה לתקן מסיים, תתקצבו אותו כראוי

נתי כץ:  יש לנו בדוחות של הרו"ח סעיף-סעיף של תקן-תקן ורואים תקצוב בחסר של 30% כמעט

נתי כץ:       לגבי המכרז, היה תהליך בריא עם המדינה

נתי כץ:  לפני שנתיים הגר מזרחי נכנסה לתפקיד שלה והגענו לשלב שבו אמור לצאת מכרז חדש, ואנחנו מודאגים

נתי כץ:  יש עדיין פערים

נתי כץ:  פערים קיימים שדיברתי עליהם כבר, 475 לעומת 625 במצב הקיים

נתי כץ:  הפערים הם בשלוש רמות- תקינה, תפעול ועלויות - - - אנחנו אמרנו למשרד, אין בעיה עם כל תקינה וכל דרישה שתביאו, כל עוד אתם מתמחרים אותה

נתי כץ:  הם אומרים שלא יודעים לתמחר אותה והורידו, כי יש בעלי מקצועות שלא נדרשים במוסדות והמדינה מתקצבת אותם

נתי כץ:  שילכו לגריאטריה פעילה, לא באמת צריך אותם

נתי כץ:  אנחנו עושים את הרפורמה הזו, המשרד הלך לשם

נתי כץ:  היה חזון מאוד יפה אבל הוא נתקל בחומת המציאות, כי פתאום יש 'גילדות', של אחיות, מרפאות בעיסוק, קלינאיות תקשורת ורופאים גריאטריים

נתי כץ:  החזון לא הולך לצאת לפועל לפחות בנקודת הזמן שאנחנו עומדים בה כרגע

נתי כץ:       אם הוועדה יכולה להידרש רגע לכבות את הקצוות, כי יש פה הרבה קצוות פרומים

נתי כץ:  יכולה לקחת את התפקיד של "המבוגר האחראי" יחד עם משרד הבריאות ואיתנו, ובאמת לראות שהמכרז הזה הולך להשפיע על הזקנים ב-20 שנה הקרובות

נתי כץ:  זה היישום שאנחנו רוצים של הוועדה

נתי כץ:       אדבר על כוח-אדם

נתי כץ:  כמו שגלית סיפרה, יש מצוקה בכל הרמות- 35% נטישה

נתי כץ:  אנחנו מדברים גם על מצוקה של מתלמדים סיעודיים, אין ישראלים בתחום

נתי כץ:  לפני כמה שנים, שנתיים-שלוש, המדינה אישרה פעם ראשונה להעסיק מטפלים זרים בענף

נתי כץ:  עד אז 99% המטפלים הזרים בענף היו לא חוקיים

נתי כץ:  הבאנו אותם ושמנו עליהם אגרה שנלקחה מסעיפים תקציביים אחרים של הגירעון

נתי כץ:  גם היום אנחנו בשיח עם רשות האוכלוסין כדי להקצות יותר היתרים

נתי כץ:  אנחנו צריכים גם את ההתגייסות של הוועדה מול משרד הבריאות, וועדת הכספים ולהביא כמה שיותר כוח-אדם של מטפלים סיעודיים

נתי כץ:       אתן את הבמה לדורי ברימר יו"ר וועדת סיעוד, כדי שיחדד עוד כמה נקודות, וגם על ההשפעות של המלחמה

נתי כץ:  תודה

דורי ברימר: שמי דורי ברימר, יו"ר וועדת סיעוד ב'קדם', כבר 35 שנים בענף

דורי ברימר:  אני רוצה להתייחס לדבר מאוד עקרוני

דורי ברימר:  בסוף היום אנחנו הפתרון, אנחנו הפתרון הזול למדינה כדי לתת את השירות הספציפי הן בגריאטריה פעילה והן בגריאטריה כרונית

דורי ברימר:       אני חושב שלמדינה עדיין לא נפל האסימון שצריך להתמקד בנו, כי דרכנו יגיעו לפתרונות, גם הכלכליות

דורי ברימר:  אגב, ההתעסקות בשוק ההזדקנות בעולם הוא אחד מהכללים הכלכליים לכל מדינה

דורי ברימר:  אנחנו יחסית מדינה צעירה, אבל ב-10 שנים אנחנו יכולים להדביק פערים של מדינות מתקדמות

קריאה: האם במהלך שלושת העשורים האלה אתה מרגיש החרפה במענה תמורת הצורך?     

דורי ברימר: חיובי

דורי ברימר:  החרפה מאוד גדולה מכמה טעמים: הראשון, שמיכה קצרה תקציבית

דורי ברימר:  לפני שני עשורים הקמת מחלקה - - - אתן דוגמא מאוד פשוטה, לפני 20 שנה מחלקה של 30 איש הייתה בגודל של 500-600 מ"ר

דורי ברימר:  היום הפרוגרמות דורשות 1,300 במקרה של גריאטריה רגילה, ו-1,800 צפונה לשיקום ולסיעוד מורכב

דורי ברימר:  רק הפערים האלו בעלות הבנייה, אני לא צריך לספר לכם מה המשמעות כלכלית של החזר במקום תהליך

דורי ברימר:       הייתה עוד החלטה של מבקר המדינה, בסוף שנות ה-80 של איך לעשות הפרטה של כל השוק הזה, כי לפני זה היו יותר בתי חולים ציבוריים שנתנו שירותים - - - עד היום יש 3,000-4,000 מיטות כאלה שהיום העלויות שם הן כמעט כפולות מההכנסות

דורי ברימר:  משלמים על מיטה מתאימה כפול ממה שהיינו משלמים בשאר המקומות

דורי ברימר:  הייתה דרישה של מבקר המדינה לסגור את העניין הזה כי זה לא כלכלי שהמדינה תאריך את זה משום שזה מאוד מסורב ויקר

דורי ברימר:  הגיעו למסקנה שהשוק הפרטי/המותב, פרטי וציבורי, יתנו את המענה לתהליך, וככה זה יתפתח

דורי ברימר:  הבעיה היא שבשנים האחרונות, בגלל השינוי והצורך, במיוחד במיטות, זה לא כלכלי לבנות מערכת כזו

דורי ברימר:       אנחנו נמצאים במתקן בחברת בת של 'מכבי', לא של יזם פרטי שמוציא כסף מהכיס

דורי ברימר:  נכון להיום השוק הוא 70% יזמים פרטיים, אבל ברגע שיזם פרטי לא יהיה כלכלי לו, השוק כבר עכשיו בעצימות ירודה ולצערי זה הולך וגדל

דורי ברימר:       נשארה שאלה מה הצפי לעוד 10 שנים- מעל 40 אלף מיטות, השוק צריך מעל 40 אלף מיטות ב-2,040

דורי ברימר:  אם נעשה חישוב, גדל במיליון וחצי איש

דורי ברימר:  נגזור מזה 3% שאנחנו - - - אגב, נאמר מקודם שהמדינה היא באחוז הגריאטריה המוסדית הכי נמוך בעולם המערבי, אולי בגלל שאנחנו צעירים, אולי כי יש את האופי המשפחתי, מענה לסבים ולסבתות שלנו

דורי ברימר:  אבל זה הולך ומשתנה והצורך יהיה

דורי ברימר:       כבר היום יש בין 3,000 ל-5,000 מיטות שאושרו ע"י וועדת הפרויקטים אבל לא יוצאים לפועל כי בחשבון פשוט לא כדאי

דורי ברימר:  השוק הזה מתומחר עם רווחיות של 4% אבל בשנתיים הריבית קפצה מכמעט 0 ל-7% - - - זה מעל 250 מיליון שקל

דורי ברימר:  זה 700 אלף שקל מיותר

דורי ברימר:  אם ניקח את המספר הזה למיטה, וניקח ריבית פשוטה של 7%, יוצא בערך 135 שקלים ביום

דורי ברימר:  בתחשיב של מחיר יום לאשפוז, אנחנו מדברים על 50-60 שקל ליום

דורי ברימר:  מראש אדם מכניס את עצמו לביצה, ופה בדיוק הביצה והתרנגולת

דורי ברימר:      אתם נציגי המדינה צריכים להבין שבסופו של יום אנחנו הפתרון

דורי ברימר:  כשאנחנו הפתרון, יש לתת את העזרה המינימלית כדי שנרים את הראש מעל המים

דורי ברימר:  אין ספק שברגע שאנחנו נהיה גרעוניים כל הזמן, זה ישפיע על איכות הטיפול

דורי ברימר:  אבל אנחנו לא רואים את המערכת הזאת נסגרת

דורי ברימר:  התהליך הראשוני של התייקרויות בדבר מסוים על חשבון משהו אחר, זה תמיד יגע בזקנים, ואת זה אנחנו לא רוצים

דורי ברימר:  תודה רבה

איציק כהן: ברשותם, כמה דקות על המלחמה

איציק כהן:  אני רוצה לומר לפני כן משהו, אדוני היו"ר, במשרד הרווחה המלחמה הייתה על מיטות לקשישים ששייכות ומתופעלות ע"י משרד הבריאות, וכנ"ל יש גם מיטות מטעם משרד הרווחה

איציק כהן:       ימים לאחר המלחמה משרד הרווחה, מבלי לבקש ולשלוח מכתבים, הוציא חוזר שאומר ''נשפה אתכם בסכום כזה-וכזה פר מיטה ליום כי יש לכם הוצאות אחרות''

איציק כהן:  במלחמה תמיד יש דברים חריגים, המלחמה אצלנו היא קשה

איציק כהן:  בפגישות רבות לא קורה שום דבר

איציק כהן:  אם אקביל את זה למשהו נוסף שקרה השנה, באפריל עלה שכר מינימום ב-4% וזה הרבה כסף לפחות למידה, כי רוב מקבלי השכר אצלנו מושתת על שכר מינימום, זה מה יש לצערי

איציק כהן:  בעוד שברווחה, ולדעתי יצא חוזר שאומר שנשפה אתכם בסכום כזה-וכזה בלי לבקש, בלי להתחנן, אוטומטי

איציק כהן:       אצלנו זה התקבל רק לפני חודש לאחר שהזהרנו והבטחנו לשבת בשקט הרבה זמן

איציק כהן:  זה לא עובד

איציק כהן:  מישהו צריך לבדוק מה לא עובד, ומכאן אנחנו רוצים להגיע למלחמה בגלל דברים שאנחנו רוצים לבקש מכם

איציק כהן:      לגבי המלחמה, ההוצאות על שומרים, משמרות ארוכות, משמרת של 12 שעות להבדיל ממשמרת של 8 שעות, אנחנו משלמים שעות נוספות, זה יקר יותר

איציק כהן:  בנוסף צריך להסיע את העובדים

איציק כהן:  צריך להתייחס גם לעובדים פלסטינים, היו 1,000, אנחנו מעריכים שיש עכשיו 500

איציק כהן:  זה קושי גדול מאוד לתפעל מערכת כזאת

איציק כהן:  מנהלים שישנו במקום, מיטות לעובדים, יש מקומות שרכשו מיטות מתקפלות כדי שעובדים יוכלו לישון שם

איציק כהן:  איש במשרד לא חשב שצריך - - - ועצוב כמה מכתבים שהוצאנו

איציק כהן:  משהו לא עובד, וזה חבל

ד"ר גלית קאופמן: היה נחמד אם הם היו עונים למכתבים האלו בכלל

ד"ר גלית קאופמן:  אמרתי שכבר אין צורך להוציא מכתבים כי לא עונים

ד"ר גלית קאופמן:  שלא נהיה מובכים

איציק כהן: מה אנחנו רוצים מהוועדה? מכרז לאשפוז סיעודי, שזה לב ליבה של הבעיה

איציק כהן:  שוב, מדובר בכיסוי של 5,000 מיטות

איציק כהן:  הבעיה גדולה מידי לתיקון

איציק כהן:  המכרז נגרר כבר 11 שנה

איציק כהן:  המכרז ישן ולא מותאם למציאות

איציק כהן:  בואו ניקח את זה לשם

איציק כהן:  והתהליך התחיל לפני שנתיים, הוא עובד לאט

איציק כהן:       צריך את התערבות הוועדה לקיים דיון היצג ענייני ומקצועי עם ראשי משרד הבריאות והארגונים המייצגים

איציק כהן:  בואו ונראה היכן זה עומד, בואו נקבע לוחות זמנים, בוא נראה מה הנקודות הבעייתיות שניתן לפרט אותן במשותף ושזה לא יגיע למקום פחות נעים

איציק כהן:       לגבי הגריאטריה הפעילה, אני לא יודע אם זה הודגש מספיק, בעוד שבמכרז קודים המשלמת היא המדינה, בגריאטריה הפעילה הקופות הן אלו שמשלמות וגם צריכות לנהל מו"מ קשוח מאוד לתעריפים שלפעמים לא כדאי ולא משתלם להם

איציק כהן:  לקופות היום יש כוח גדול, זה בית שכבר נבנה, הוא לא יכול לחשוב על סגירת המחלקה

איציק כהן:  אז הוא לוקח בהפסד

איציק כהן:  מישהו צריך לתכנן את הכל

איציק כהן:  לראות איך אפשר לעשות את זה נכון וטוב

איציק כהן:  משהו שהיום לא עובד

קריאה: אבל יש איגודים שמרכזים את הבתים האלה

קריאה:  למה אתה לא מנהל איתם מו"מ?         

איציק כהן: אנחנו עושים את זה במרץ ובמשך שנים רבות

קריאה: יש הבדלים עסקיים

קריאה:  אנחנו לא יכולים להתערב בתמחור של כל בית, אבל כמו שיש תקרת מקסימום שהמדינה קבעה, היא צריכה לקבוע גם תקרת מינימום שמתחת לזה אי אפשר להוריד את המוסדות

איציק כהן: זה אומר שמתחת לזה לא יכול להיות שירות מכבד וראוי

איציק כהן:  הרגולטור צריך לקבוע את זה

איציק כהן:       לנושא המיטות, מספר המיטות לצערנו לא גבוה ובמגמת ירידה בשנים האחרונות

איציק כהן:  יש לנו בתים גדולים, אבל הרבה נסגרו כי הם לא עומדים בפרוגרמה החדשה ובקפדנות של משרד הבריאות

איציק כהן:  משהו שם לא עובד

איציק כהן:  אנחנו מבקשים מהמדינה לחשוב מה התרומה, מה הפתרון ולא מה הבעיה

איציק כהן:       אם המדינה תסכים להבין, ומשרד הבריאות ינסה להבין, מיטה אצלנו היא הרבה יותר זולה ממיטה בבית חולים, זה פתרון

איציק כהן:       עזרו לנו לבנות

איציק כהן:  היום אי אפשר לבנות, אנשים לא פונים

איציק כהן:  הרבה מיטות בסטנד-ביי שקיבלו אישורים, אך אנשים במצבם לא יפנו

איציק כהן:  מדובר באוכלוסייה גדלה, וכך גם הביקוש גדל

איציק כהן:  דיברנו על ביקוש כתוצאה מ- - -     

קריאה: 	 	אני מתקשה להאמין שמשרד הבריאות, או מי שאחראי לפרוגרמה לא לוקחים בחשבון את ה- - -          

ד"ר גלית קאופמן: 	 לפני מספר חודשים היה דיון כבד מאוד

ד"ר גלית קאופמן:  כל מיני בכירי תכנון ובינוי, משרד הבריאות וכו' הגיעו

ד"ר גלית קאופמן:  הצגנו מצגת מאוד חזקה עם נתונים מאוד ברורים עם מספרים מאוד ברורים

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו יצאנו בתחושה מאוד לא טובה

ד"ר גלית קאופמן:  כמו שעשינו אתכם סיור, עשינו איתם סיור

ד"ר גלית קאופמן:  ראיתם את מצוקת המקום

ד"ר גלית קאופמן:  נראה לכם שהמטופלים עוד דקה נופלים כי אין להם - - - הם דורשים - - - תבינו,      

קריאה: 1,000 מטר מבקשים 1,300 מטר - - -     

ד"ר גלית קאופמן: הם דורשים למחלקות שיקום גריאטרי מטראז' מטורף

ד"ר גלית קאופמן:  הראנו את הנתונים

ד"ר גלית קאופמן:  מה המשמעות לזה שאם אני מקימה היום את מיטות השיקום בהתאם לפרוגרמה, אני לא מקימה? אם אני לא מקימה, אף אחד לא יקים

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו יודעים מה האירוע הזה שווה היום, איזה בור גרעוני הוא מציב לנו, לפי פרוגרמת 2016

ד"ר גלית קאופמן:  ואני אגיד לך, גם פה אפשר לחסוך הרבה דברים, לצמצם ולהפחית עלויות מהפרוגרמה של משרד הבריאות

קריאה: בלי לפגוע בשירות?     

ד"ר גלית קאופמן: אתן דוגמא: אני צריכה חדר סירים במחלקת מונשמים? לא

ד"ר גלית קאופמן:  למה זה בפרוגרמה? אין לי מה להגיד

ד"ר גלית קאופמן:  זאת בדיחה

ד"ר גלית קאופמן:  עכשיו, אולי לא צריך חדר סירים בכל מחלקה? אולי משותף? בונים דברים - - -     

קריאה: מי האנשים שיושבים עם הרגולציות האטומות האלו ומחליטים על דעת עצמם על פרוגרמה מנותקת מהמציאות?     

ד"ר גלית קאופמן: - - - הפער היחיד זה שהם מנוקים מהמציאות של אחד הכסף ובאמת מה קורה בשטח

ד"ר גלית קאופמן:  - - -     

קריאה: זה כאילו שהם מקימים מחסומים כדי להצדיק את עצמם

ד"ר גלית קאופמן: אמרנו להם שנהיה חלק, יש לנו מטרה משותפת

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו רוצים מקום ראוי, טוב ומקצועי למען המטופלים

ד"ר גלית קאופמן:  אנחנו עם המטופלים, כמו שהתרשמתם

ד"ר גלית קאופמן:  עכשיו בואו נשב ביחד ונראה, רוצים חדר יותר גדול בפיזיותרפיה? בואו נוותר על חדר הסירים

ד"ר גלית קאופמן:  אפילו פרופ' גלי הררי הודיעה להם ואמרה שכיור בחדר מגביר את הזיהומים - - -     
 

קריאה: גלית, אני אשמח לרשימה של הרגולציות המיותרות שהם נתנו לכם

קריאה: יש פה משולש זהב וזה שורש הבעיה

קריאה:  מצד אחד, הרגולטור

קריאה:  מצד שני, קבע את התקנים

קריאה:  צד שלישי, הוא המשלם

קריאה:  הכל נסגר אצלו במשולש הזה ואף צלע לא מדברת עם השנייה

ד"ר גלית קאופמן: מאז שד"ר הגר מזרחי הגיעה יש הקשבה, בזכותה התקיימה הפגישה

ד"ר גלית קאופמן:  הם בודקים ולוקח זמן

ד"ר גלית קאופמן:  אני לא חושבת שאין קשב מצידה של ד"ר הגר מזרחי ואנשיה, אבל אנחנו רוצים להבין

ד"ר גלית קאופמן:  חשוב לי להגיד שיש הקשבה והבנה

ד"ר גלית קאופמן:  היא הייתה פה וראתה במו-עיניה, היא מדהימה

קריאה: אני מקשיבה לך

קריאה:  אני שנים עסקתי בעזרה לעסקים פרטיים

קריאה:  אוות הדבר בחור שרוצה לפתוח מפעל קטן לגלידה, הוא עושה את זה במחברת בגלל הרגולציות

איציק כהן: 	חשוב להבהיר, השינוי בפרוגרמה הוא לא בהליך המכרז, לא היה שם דיון כזה

איציק כהן:  השינוי יוצר מציאות שבה הרבה מוסדות מהעבר נסגרים, ופתאום יש פחות מיטות

איציק כהן:  זה לא עובד

איציק כהן:  במקם להגדיל את ההיצע, מקטינים אותו

איציק כהן:  זה הפספוס הגדול

איציק כהן: עובדים זרים, אנחנו מבקשים את עזרתכם, אנחנו מטורטרים כבר יותר משנה

איציק כהן:  לאחר שהוועדה קיבלה החלטה לקבל פטור מאגרה, אני רוצה להדגיש לסיור, שעובד זר שמגיע לבית של מטופל פטור מאגרה, אבל אם הוא במוסד הוא מחויב לאגרה

איציק כהן:  נקודה חשובה היא שבעצם כל שיטת המכרז היא - - - אז אם בתוך העלות מכלילים את האגרה, יכול להיות שמישהו צריך להחזיר להם את זה

איציק כהן:  זה ירד - - - לעניין הזה - - -  לקבל פטור מאגרה, בבקשה עזרו לנו לקדם את זה

איציק כהן:       הדבר האחרון הוא השינויים בגין חרבות ברזל, מישהו יצטרך לעשות את זה טוב ומהר, בתקווה שזה יסתדר

איציק כהן:  אנחנו סיימנו

איציק כהן:  אנחנו רוצים להודות לכם

יונתן מישרקי: תודה איציק

יונתן מישרקי:  נעשה קודם את שאלות חברי הכנסת

יונתן מישרקי:  ירון, אבקש ממך להגיד מה שאתה יכול או רוצה להגיד בהקשרים האלה

יונתן מישרקי:  אני רוצה לפתוח בכבודה של אכסניה, גלית המנכ"לית תודה על הסיור המרגש

יונתן מישרקי:  הציווי של 'ואדרת פני זקן' הוא ציווי מוסרי אבל גם הלכתי

יונתן מישרקי:  גדלנו על הברכיים של הדור הזה ואנחנו צריכים להודות להם, אי אפשר זנוח אותם, אפילו לא לרגע אחד

יונתן מישרקי:       תודה שהבאת אותנו למקום המאוד מכובד הזה, רואים שמקיימים פה את ההלכה והמצווה בצורה הכי טובה, הכי מכובדת וראויה

יונתן מישרקי:  יותר מכל היה מרשים לראות את הקשר האישי שלך עם המטופלים, הכוונה לגליה ולגברת המכובדת לידה

יונתן מישרקי:  הקשר עם הדיירים פה, אני חושב שזאת פעם ראשונה שאנחנו נתקלים בהיכרות ברמה אישית, זה היה מרגש מאוד

יונתן מישרקי:  תודה רבה

יונתן מישרקי:       איציק ונתי, אנחנו בקשר הרבה מאוד זמן, עוד מלפני שהפכתי ליו"ר וועדת הבריאות

יונתן מישרקי:  במהלך השנה האחרונה דיברנו המון בהקשר של האגרות

יונתן מישרקי:  אני חושב שהמדינה עשה טעות קשה, הכוונה היא לשני משרדי ממשלה שצריכים לשלב ידיים

יונתן מישרקי:  הייתה תקופה שהיה שר אחד גם של פנים וגם של בריאות

יונתן מישרקי:       האגרות מטילות עליכם עומס לא מוצדק

יונתן מישרקי:  קיים פטורים בסקטורים אחרים, אין סיבה שזה לא יהיה בעולמות הסיעוד

יונתן מישרקי:  אני חושב שחצי מהכנסת וחצי מוועדות הכנסת כבר דנו בזה- וועדה לעובדים זרים, וועדת כספים, וועדת בריאות והסכימו

יונתן מישרקי:  הכנסת צורחת בכל מקום שצריך לפטור את זה, האוצר צריך להכניס את היד לכיס ולתת את ה-8 מיליון שקלים האלו

יונתן מישרקי:  זה לא הרבה כסף, וזה יכול למוטט את המוסדות

יונתן מישרקי:       אני רוצה להגיד מילה אחת, יש עובדים מסורים מאוד במשרד הבריאות, התפקיד שלנו ככנסת זה גם לפקח וגם לחוקק

יונתן מישרקי:  יש לנו הרבה מאוד כלים פרלמנטריים שאנחנו צריכים ויודעים להשתמש בהם, ואנחנו נעשה את זה

יונתן מישרקי:  כמו שאמרתי, יש תחושה שמערכת הבריאות שכחה או זנחה את עולם הקשישים ושמה אותם בסדר עדיפות נמוך

יונתן מישרקי:       מדברים איתי על הזנחה והחרפה במהלך השנים האחרונות

יונתן מישרקי:  זה פשוט נדחק

יונתן מישרקי:  אני אומר את זה בכאב, הם הדור המייסד של המדינה ואנחנו חייבים להם את כל ההכרה

יונתן מישרקי:  יש לנו חובה לשים אותם במקום ראוי ומכבד בזקנותם

יונתן מישרקי:  המדינה צריכה לשים את זה לנגד עיניה, וכנבחרי ציבור אנחנו מתביישים להיות במצב כזה שסובל מתת-תקצוב

יונתן מישרקי:  יש מקומות אחרים, שלצערנו הרב, רמת השירות שהם מקבלים היא מתחת לכל ביקורת

יונתן מישרקי:  אני מבקש מחברי הכנסת לשאול שאלות, וכמובן בהתאם להתייחס למה שראינו במצגת

יונתן מישרקי:       אני רוצה להזכיר לטובה גם את רב הבתים, הרב דוד אילוז שיקר לליבנו ומנסה לשפר את השירות

יונתן מישרקי:  בתחילת הסיור שמעתי שהמנכ"לית הנכבדה החליטה לפתוח כאן בית כנסת, זה דבר שחימם לי את הלב

יונתן מישרקי:  תודה רבה גם על הנישה הקטנה והחשובה הזו

יונתן מישרקי:  תודה רבה

יונתן מישרקי:  חברת הכנסת גלית דיסטל, בבקשה

גלית דיסטל: אני אומרת בכנות רבה, נכנסתי לוועדת הבריאות לא מזמן והתמקדתי מאוד בבריאות הנפש

גלית דיסטל:  אני קצת מברכת וקצת מקללת את זה שבאתי לפה הבוקר כי כשאני נתפסת למשהו מהלב, זה לא מרפה ממני

גלית דיסטל:  אני יושבת על הקצה

גלית דיסטל:  זה מכעיס מאוד

גלית דיסטל:  צילמתי את כל המצגת, אני מתכוונת להתעמק מאוד ולעשות את מה שאני עושה הכי טוב- זה להציף את זה ציבורית, כי זה הכוח

גלית דיסטל:  כשאתה יוצא החוצה ויודע לעשות את זה נכון, הציבור מביע זעם ואז המערכות מתחילות לזוז, ואז הרגולציות פחות אטומות, ואז הפקידים  מתחילים למצוא פתרונות

גלית דיסטל:      אני עוד לא מבינה את הבעיה עד סופה, אני רוצה להתעמק בה

גלית דיסטל:  אבל אני מבטיחה לך, גלית, שאת אחת מהאנשים הכי מרשימים שפגשתי

גלית דיסטל:  אני פה לעזור איך שאני יכולה

ד"ר גלית קאופמן: אשמח לתת לך את כל המידע הכי מעמיק שצריך

גלית דיסטל: אני מבטיחה לעטוף את זה קומוניקטיבית ולהגיש את זה לציבור

גלית דיסטל:  תודה רבה

יונתן מישרקי: תודה רבה

יונתן מישרקי:  חבר הכנסת יאסר חוג'ראת, בבקשה

יאסר חוג'יראת: תודה רבה לכם

יאסר חוג'יראת:  זאת פעם ראשונה שאני נחשף ומסייע לבית בלב

יאסר חוג'יראת:  אתחיל מההתחלה

יאסר חוג'יראת:  כשהגעתי לכאן היום, פגשתי שני אחים שקראו לי ומתברר שאלו שני סטודנטים שלימדתי בתקופת הקורונה בזום, לכן לא זיהיתי אותם

יאסר חוג'יראת:  זה הביא אותי להגיד שלמרות כל ההתבטאויות של כל מיני אנשים שמנסים להכניס פינים לתוך מערכת הבריאות

יאסר חוג'יראת:      מערכת הבריאות מוגבלת, יש בה אנשים מכל הקשת החברתית במדינה, עובדים ביחד וימשיכו לעבוד ביחד, וזה חשוב שאנחנו נגבה אותם ונגנה את כל מי שמנסה לפגוע במערכת הבריאות

יאסר חוג'יראת:  דבר שני, החברה הערבית, הנושא של אשפוז סיעודי, אולי לאחרונה זה מתחיל להיכנס יותר ויותר, כמו בחברה המזרחית שעד עכשיו העדיפו לטפל במבוגרים בתוך הבתים

יאסר חוג'יראת:  אני רוצה להגיד לכל מי שעוסק בעניין, משרדי הממשלה, משרד האוצר ומשרד הבריאות, בסופו של דבר רובנו יגיע לגיל הזה ולכן אם אנחנו עוסקים ומטפלים ומנסים לקדם את זה, בסופו של דבר זה יעזור לנו בתקופה הזו

יאסר חוג'יראת:  לכן חשוב לקדם ולתמוך

יאסר חוג'יראת:      משמאלי יש נציגי ממשלה, וועדת הבריאות עובדת ביחד עם חברי הכנסת לטובת כולם

יאסר חוג'יראת:  אני סומך על היו"ר ועל החברים החדשים שהצטרפו שאנחנו נדאג לקדם את הנושא ולהביא את זה לדיון בוועדה כדי לקדם את הדברים

יאסר חוג'יראת:  תודה

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:  ירון אתה צריך מיקרופון?     

ד"ר ירון סחר: אני מנהל את וועדת השיקום של משרד הבריאות

ד"ר ירון סחר:  תודה על הסיור

ד"ר ירון סחר:  אני לא האדם הנכון במשרד כדי להתייחס לנושא הגריאטריה, אבל בסופו של דבר למדתי לא מעט מהמצגת ואנסה ללמוד בעצמי את הסוגיות הרלוונטיות

ד"ר ירון סחר:  בכל מה שנוגע לשיקום, זאת בעיה קיימת - - -      - - - הפערים האלו הם פערים שצריך לראות איך מגשרים עליהם

ד"ר גלית קאופמן: היינו שמחים שמה-3,000 שקל שהוא התקציב של בית החולים, משם להתחיל לעשות מו"מ עם הקופה מאשר מ-1,300

ד"ר גלית קאופמן:  זה ההבדל

ד"ר גלית קאופמן:  אי אפשר לזרוק את האשמה כל הקופות כל הזמן, האשמה זה התעריף והתקציב שניתן לקופות, ואז זה יעבור אלינו

ד"ר גלית קאופמן:  גם הקופות לא בדיוק עשירות

ד"ר גלית קאופמן:  חשוב לי להדגיש את זה שלא הקופות אשמות אלא התעריף עצמו

ד"ר ירון סחר: הפער הוא בתקצוב

ד"ר ירון סחר:  הפער הוא אמתי ומתבסס על הבדלים - - - צריך לחשוב על זה מחדש

ד"ר ירון סחר:  לגבי - - - אני חושב שזאת סוגיה מעניינת כי שיקום נשימתי זה דבר שלא מוגדר - - - יש לנו צוות עבודה במשרד שמנסה להגדיר בדיוק מה המטרות של שיקום נשימתי ולנסות לאתגר את המערך ואז לראות מה יהיו התקציבים של הדבר הזה - - - תודה רבה על הסיור

יונתן מישרקי: 	 אני רוצה כמה מילים לסיום

גלית דיסטל: 	 את הדבר הכי חשוב לא אמרתי, אתם בידיים כ"כ טובות, אני מכירה הרבה ראשי וועדות, כמוהו אין

גלית דיסטל:  הוא לב נשמה ושכל בשילוב נהדר ואני שמחה שהוא פה ומנהל את האירוע

יונתן מישרקי: תודה

יונתן מישרקי:  אני רוצה להתייחס ל-3 נקודות: הראשון, היחסים בתוך הוועדה, אין קואליציה ואופוזיציה כשמדברים על בריאות וסיעוד, אנחנו למען אותה מטרה

יונתן מישרקי:  התפקיד שלנו הוא לפקח ולהשתמש בכלים הפרלמנטריים והציבוריים שלנו, אנחנו נעשה את זה בכל הכוח

יונתן מישרקי:      השני, הנושא שד"ר יאסר התייחס אליו, אני קורא לזה יחסים מכבדים בין המגזרים, אין בית חולים או סיור שאנחנו לא נתקלים - - - ואנחנו יודעים שחלק מאוד גדול ממערכת הבריאות נשענת על המגזר הערבי וגם היהודי, וזה עובד עד עכשיו בצורה מאוד מכבדת

יונתן מישרקי:  גילינו שבכל מקום שיש בו מנהל או מנהלת בעלי מנהיגות, הכל עובד חלק והכל בסדר

יונתן מישרקי:  ראיתי שהיחסים בין העובדים וגם בין המטופלים לעובדים, חוצה מגדרים ואני מברך על זה

יונתן מישרקי:  אני קורא מכאן, אנחנו צריכים לשמור על זה כדבר קדוש, כי מערכת הבריאות הוכיחה את עצמה כמערכת איתנה ורצינית, ואני חושב שחלק מזה הייתה ביחסים הבין-אישיים

יונתן מישרקי:  כך זה צריך להיות

יונתן מישרקי:       השלישי, אני ביקשתי להכין מסמך, אנחנו רוצים להכיר בסעיפים את כל האנומליות שיש במכרז- אם יש תקן של מרפאה בעיסוק לכל מחלקה אבל אתם חושבים שצריך אחת לשתי מחלקות וכו' לצורך העניין, תנו לנו את האנומליות הקיימות ותכניסו את הדרישות שאתם חושבים שכן צריכים להיות במקום או לא

יונתן מישרקי:  ככה התעריף ירד ואנחנו נוכל - - - ממילא החובה שלכם תהיה פחותה והכסף שתקבלו יהיה יותר, יכול להיות ששם נמצא פתרון גם כן

יונתן מישרקי:       אני מתכוון לקיים שני דיונים פומביים בהקשר הזה, אחד על המכרז והשני באופן כללי על נושא המיטות לטווח הארוך

יונתן מישרקי:  אנחנו נקיים דיונים ואנחנו רוצים להבין כיצד המדינה רואה את זה, ואני כן אומר, צריכים לשים את נושא הקשישים בקדמת הבמה

יונתן מישרקי:  אמנם אנחנו במלחמה, ואנחנו מבינים שיש עולם של בריאות נפש ושיקום ומיגון וכו', ולקשישים שבנו את המדינה הזו מגיע להם, ולכן אנחנו נכניס אותם לתשומת הלב הציבורית וגם למשרד הבריאות

יונתן מישרקי:       יש לנו הערכה גדולה לפקידי משרד הבריאות ואני חלילה לא מאשים אף אחד

יונתן מישרקי:  לפעמים יש תהליכים שקורים וחוסר תשומת לב, זה האירוע שלנו, אנחנו צריכים לפקס את המערכת ואנחנו עושים את זה בצורה הכי טובה

יונתן מישרקי:      אני רוצה להגיד תודה לכל המשתתפים ולחברת הכנסת גלית דיסטל ולחבר הכנסת יאסר חוג'ראת על שיתוף הפעולה המלא, ולכם על האירוע המאוד מכובד ועל העבודה המסורה

יונתן מישרקי:  תודה רבה לכולם